natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As stated above, the ad hoc financing was intended to finance activities which are part of the general public service remit and were thus also meant for the acquisition of sports rights.
Nagu eespool mainitud, oli sihtotstarbeliste maksete eesmärk rahastada üldhuviteenuse osutamist ja seega olid need ette nähtud ka spordivõistluste ülekandeõiguste omandamiseks.
The Commission is of the opinion, however, that broadcasting sports programmes, within a limit of around 10 % of total broadcasting time, does not constitute a manifest error.
Komisjoni arvates ei ole spordisaadete edastamine 10 % ulatuses üldisest saateajast siiski ilmne viga.
Sports can be part of the broadcasters' public service mission, and devoting 10 % of broadcasting time to sports is not inconsistent with the remit of offering a balanced and varied public service programming mix.
Spordisaated võivad moodustada osa ringhäälinguorganisatsioonide avaliku teenuse ülesandest ja spordile eraldatud 10 % saateajast ei ole vastuolus nõudega pakkuda tasakaalustatud ja mitmekesist programmivalikut.
The Commission is of the opinion that the main task, as defined in Article 13c(1) of the Media Act, is rather broadly defined, but can be considered to meet — in accordance with the wording of the Amsterdam protocol — the ‘democratic, social and cultural needs’ of Dutch society.
Komisjon on seisukohal, et meediaseaduse artikli 13c lõikes 1 esitatud põhiülesande määratlus on üsna lai, kuid rahuldab kooskõlas AmSTERdami protokolli sõnastusega Madalmaade ühiskonna demokraatlikud, sotsiaalsed ja kultuurilised vajadused.
Thus, the definition in the legislation is sufficiently clear and precise in relation to the main task, and does not contain any manifest errors.
Seega on põhiülesande määratlus õigusaktis piisavalt selge ja täpne ning ei sisalda ilmset viga.
Paragraph 40 of the Broadcasting Communication states that in order to benefit from the exemption under Article 86(2) of the EC Treaty, the public service remit should be entrusted to the Dutch public broadcasters by means of an official act.
Ringhäälinguteatise punktis 40 on sätestatud, et asutamislepingu artikli 86 lõike 2 alusel erandi saamiseks tuleb avaliku teenuse osutamise ülesanne Madalmaade avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele ametliku toiminguga anda.
The Commission notes that the Media Act formally entrusts the NOS with the task of performing the public service task defined in Article 13c and the supporting legislation.
Komisjon märgib, et meediaseadusega on NOS-ile ametlikult antud artiklis 13c ja seda täiendavates õigusaktides määratletud avaliku teenuse osutamise ülesanne.
The public broadcasters are given the right to broadcast programmes on the public channels by Article 31 of the Media Act, and the Commission considers that the main task of broadcasting programmes is clearly entrusted to the public broadcasters.
Avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele on meediaseaduse artikliga 31 antud õigus edastada saateid avalik-õiguslikes kanalites ja komisjon leiab, et saadete edastamise põhiülesanne on avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele piisavalt selgelt antud.
In Chapter 6.3 of the Broadcasting Communication, it is explained that the proportionality test that the Commission must carry out is twofold.
Ringhäälinguteatise peatükis 6.3 on selgitatud, et komisjon hindab meetme proportsionaalsust kahest aspektist.
On the one hand, the Commission has to calculate the net cost of the public service task entrusted to the Dutch public broadcasters and verify whether or not this cost has been over-compensated.
Esiteks peab komisjon arvutama Madalmaade avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele antud avaliku teenuse osutamise ülesande netokulud ja kontrollima, kas nimetatud kulusid on hüvitatud ülemäära.
When compensating an undertaking, the state aid must not exceed the net costs of the public service mission.
Ettevõtja kulude hüvitamisel ei tohi riigiabi olla suurem kui avaliku teenuse osutamise ülesande netokulud.
To arrive at the net cost, account should also be taken of other direct or indirect revenues derived from the public service mission.
Netokulude arvutamisel peab arvesse võtma ka avaliku teenuse osutamisest saadud otsest või kaudset tulu.
Therefore, the net benefit of the exploitation of the public service activities will be taken into account in assessing the proportionality of the aid.
Seetõttu võetakse abi proportsionaalsuse hindamisel arvesse avaliku teenuse osutamisest saadud netotulu.
On the other hand, the Commission has to investigate any information at its disposal suggesting that public broadcasters have distorted competition in commercial markets more than is necessary for the fulfilment of the public service mission.
Teisalt peab komisjon uurima kogu tema käsutuses olevat teavet, mis viitaks sellele, et avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid kahjustavad äriturgudel konkurentsi rohkem kui on vajalik avaliku teenuse osutamiseks.
For example, a public service broadcaster, in so far as lower revenues would be covered by the state aid, might be tempted to depress prices of advertising or of other non-public service activities on the market, so as to reduce the revenue of competitors.
Näiteks kui väiksemat tulu täiendatakse riigiabiga, võib avalik-õiguslikul ringhäälinguorganisatsioonil tekkida kiusatus langetada turul reklaami- või muude äriliste teenuste hindu, vähendades seega konkurentide tulu.
Such a practice would require additional state funding to compensate for the revenues forgone from commercial activities and would therefore indicate the presence of over-compensation of public service obligations.
Sellise tegevuse tõttu on äritegevusest saamata jäänud tulude hüvitamiseks vajalik täiendav riigipoolne rahastamine ja see viitaks sellele, et tegemist on avaliku teenuse kohustuse ülemäärase hüvitamisega.
Transparency and cost-allocation
Läbipaistvus ja kulude jaotus
The Commission first needs to determine the cost of the SGEI.
Esmalt peab komisjon kindlaks määrama üldhuviteenuse maksumuse.
As the Dutch public broadcasters also carry out non-public service activities, they are required by Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings, as amended by Commission Directive 2000/52/EC, to keep separate accounts for the different activities carried out.
Kuna Madalmaade avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid osutavad ka ärilisi teenuseid, mis ei kuulu avalike teenuste hulka, peavad nad komisjoni 25. juuni 1980. aasta direktiivi 80/723/EMÜ (liikmesriikide riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse kohta ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta) mida on muudetud direktiiviga 2000/52/EÜ, kohaselt pidama eri teenuste kohta eraldi raamatupidamisarvestust.
Costs and revenues must be correctly assigned on the basis of clearly established, objective cost accounting principles.
Kulud ja tulud peavad olema korrektselt liigitatud vastavalt selgelt määratletud objektiivsetele kuluarvestuse põhimõtetele.
Costs that are entirely attributable to public service activities, while benefiting also commercial activities, need not be apportioned between the two and can be entirely allocated to public service.
Ainult neid kulusid, mis on täies ulatuses seotud avalike teenustega, kuigi toovad samal ajal kasu ka äritegevusele, ei pea jagama kõnealuse kahe tegevusala vahel, vaid need võib täielikult kanda avalike teenuste valdkonnale.
The Transparency Directive has been implemented in the Netherlands through an amendment of the Competition Act (‘Mededingingswet’).
Direktiivi 80/723/EMÜ kohaldatakse Madalmaades konkurentsiseaduse („Mededingingswet”) muudatuse kaudu.
Moreover, a special Decree obliges public broadcasters to keep separate accounts for all side activities and association activities.
Lisaks sellele kohustab eridekreet avalik-õiguslikke ringhäälinguorganisatsioone pidama eraldi raamatupidamisarvestust kõikide kõrvaltegevuste ja liidutegevuste kohta.
On the basis of this, the Dutch authorities have provided information on the costs and revenues of public broadcasters in the period 1994-2005.
Sellele tuginedes esitasid Madalmaade ametiasutused andmed avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide kulude ja tulude kohta aastatel 1994–2005.
Under the Transparency Directive, Member States are required to ensure not only that separate accounts are kept for public service and non-public service activities, but also that all costs and revenues are correctly allocated on the basis of consistently applied and objectively justifiable cost accounting principles and that the cost-allocation principles according to which the separate accounts are maintained are clearly established.
Direktiivi 80/723/EMÜ kohaselt peavad liikmesriigid tagama mitte ainult eraldi raamatupidamisarvestuse avaliku teenuse ja äriliste teenuste kohta, vaid ka selle, et kõik kulud ja tulud jaotatakse õigesti järjepidevalt kasutatavate ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtete alusel ja et eraldi raamatupidamisarvestuse pidamise kuluarvestuspõhimõtted on selgelt kindlaks määratud.
However, the Commission notes that the Decree does not determine how the public broadcasters have to allocate costs that are shared by the public service and the non-public service activities.
Seoses kõnealuse juhtumiga märgib komisjon siiski, et dekreedis ei ole sätestatud, kuidas avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid peaksid jaotama kulusid, mida kasutatakse nii avaliku teenuse kui ka äriliste teenuste osutamiseks.
Information from the Dutch authorities confirms, moreover, that the public broadcasters use different methods to allocate costs.
Samuti kinnitab Madalmaade ametiasutuste esitatud teave, et avalik-õiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid kasutavad kulude jaotamisel eri meetodeid.
The authorities argue that on an individual level the allocation is correct, but that due to the choices individual broadcasters make regarding the allocation, the allocation may differ from one broadcaster to the other.
Ametiasutused argumenteerivad, et organisatsiooni tasandil on kuluarvestus õige, kuid kuna ringhäälinguorganisatsioonid kasutavad erinevaid arvestusmeetodeid, võib kulude jaotus olla eri ringhäälinguorganisatsioonide puhul erinev.
The Commission finds, however, that the fact that there is no consistency between the different broadcasters is an indication that the Decree does not sufficiently prescribe how the cost allocation should take place.
Komisjon leiab siiski, et järjepidevuse puudumine eri ringhäälinguorganisatsioonide vahel viitab sellele, et dekreedis ei ole piisavalt täpselt sätestatud, kuidas kulude jaotamine peaks toimuma.
Therefore, on the basis of the information submitted by the Dutch authorities, it cannot be concluded that the costs are correctly allocated on the basis of accepted cost-allocation methods.
Madalmaade ametiasutuste esitatud teabe põhjal ei saa otsustada, kas kulud on õigesti jaotatud vastavalt tunnustatud kulude jaotamise meetoditele.
Consequently, the Commission considers that all the net revenues of the commercial activities of the public service broadcasters should be taken into account in determining whether state funding has been proportional to the public service costs.
Seepärast leiab komisjon, et otsuse langetamisel selle kohta, kas riiklik rahastamine on olnud proportsionaalne avaliku teenuse kuludega, tuleb arvesse võtta avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide äritegevuse kogu netotulu.
This is also consistent with the Dutch legislative framework that applies to the public service broadcasting system and which obliges broadcasters to use for public service purposes all of their profits, including those from commercial activities.
See on kooskõlas ka Madalmaade õigusraamistikuga, mida kohaldatakse avalik-õigusliku ringhäälingusüsteemi suhtes ja mis kohustab ringhäälinguorganisatsioone kasutama avaliku teenuse osutamiseks kogu kasumi, sealhulgas äritegevuse kasumi.
Proportionality of public funding
Riikliku rahastamise proportsionaalsus
According to paragraph 57 of the Broadcasting Communication, state aid must not exceed the net costs of the public service incurred by the broadcaster.
Ringhäälinguteatise punkti 57 kohaselt ei tohi riigiabi ületada ringhäälinguorganisatsiooni osutatud avaliku teenuse netokulusid .
Thus, after having determined the net costs of the public service it has to be established whether the total amount of state funding does not exceed this figure.
Seega tuleb pärast avaliku teenuse osutamise netokulude arvutamist teha kindlaks, kas riikliku rahastamise kogumaht ei ületa nimetatud summat.
If a complete or meaningful cost allocation has not taken place, the net revenues of all the activities that have benefited directly or indirectly from public funding have to be taken into account for the calculation of the net public service costs.
Nagu eespool märgitud, kui kulud ei ole jaotatud täielikult või arusaadavalt, tuleb avaliku teenuse osutamise netokulude arvutamisel arvesse võtta kõikide otseselt või kaudselt riigieelarvest rahastatud tegevuste netotulu.
Only the revenues of the commercial ‘stand-alone’ activities do not have to be taken into account in establishing the net costs of the public service mission.
Avaliku teenuse ülesande netokulude arvutamisel ei pea arvesse võtma ainult „eraldiseisva” äritegevuse tulusid.
These are activities which have not benefited directly or indirectly — for example by way of cheaper production inputs — from state funding or which have paid the full value of inputs which they share with or result from the public service activity.
See on tegevus, mida ei ole ei otseselt ega kaudselt – näiteks väiksemate tootmiskulude kaudu – riiklikult rahastatud või mille puhul on täielikult tasutud avaliku teenuse osutamiseks vajalike tegevustega ühiste või neist tulenevate sisendite eest.
In the Dutch public service broadcasting system, there is neither the concept of ‘stand-alone’ activities nor a meaningful and complete allocation of resources between different activities of broadcasters.
Nagu juba mainitud, puudub Madalmaade avalik-õiguslikus ringhäälingusüsteemis „eraldiseisva” äritegevuse mõiste ning vahendid ei ole ringhäälinguorganisatsioonide eri tegevuste vahel jaotatud täielikult ja arusaadavalt.
Moreover, the Media Act stipulates that all the net revenues of main and side tasks, side activities and association activities have to be used for the fulfilment of the public service mission.
Peale selle on meediaseaduses sätestatud, et põhi- ja kõrvalülesannete ning kõrval- ja liidutegevuste kogu netotulu tuleb kasutada avaliku teenuse osutamise ülesande täitmiseks.
Consequently, the net costs of the public service activities are determined by taking into account the revenues from all activities of the public service broadcasters.
Järelikult määratakse avaliku teenuse osutamiseks vajalike tegevuste netokulud avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide igasuguse tegevuse tulusid arvesse võttes.
The calculation is therefore as follows:
See tähendab, et:
first, the net costs of the public service are determined by deducting from the total costs of providing the public services, the net revenues derived from the exploitation of the public service (main and side tasks);
esiteks määratakse avaliku teenuse netokulud kindlaks, lahutades avaliku teenuse osutamise kogukuludest avaliku teenuse osutamisest (põhi- ja kõrvalülesanded) saadud netotulu;
second, all other net commercial revenues are taken into account (side and association activities);
teiseks võetakse arvesse igasuguse äritegevuse (kõrval- ja liidutegevused) netotulu;
third, all the forms of public funding are added up.
kolmandaks liidetakse kõik riiklike vahendite liigid.
First, the annual state financing and the Stifo payments which are considered to be ‘existing aid’ measures.
Esiteks iga-aastane riiklik rahastamine ja Stifo maksed, mida käsitatakse olemasoleva abina.
Then the ad hoc financing (payments from the FOR and the matching funds) and payments from the CoBo Fund, which are considered as ‘new aid’ measures.
Teiseks sihtotstarbeline rahastamine (maksed FOR-ist ja võrdse rahastamise fondist) ja CoBo maksed, mida käsitatakse uue abina.
The sum of all the above items determines whether or not the total state funding exceeds the total net public service costs or, in other words, whether or not there has been over-compensation of the public service tasks.
Ülalnimetatud artiklite summast nähtub, kas riiklik rahastamine ületab avaliku teenuse osutamise netokulusid või teisisõnu, kas avaliku teenuse osutamise ülesannet on ülemäära hüvitatud või mitte.
As regards the free provision of technical services and facilities by the NOB, the measure should, in principle, be taken into account in the assessment of the over-compensation.
Põhimõtteliselt peaks ülemäärase hüvitamise hindamisel võtma arvesse ka NOB-ilt saadud tasuta tehnilisi teenuseid ja vahendeid.
However, it is not necessary to explicitly include the measure in the calculations, since the benefits from the free technical service can be considered to be compensating costs that would otherwise have had to be financed.
Nimetatud meedet ei ole siiski otseselt vaja arvutusse kaasata, sest tasuta tehniliste teenuste osutamisest tekkinud hüve saab käsitada kulude hüvitamisena, mida muidu oleks tulnud rahastada.
Thus, having to pay the costs in question would have increased by the same amount the costs of the public service entrusted to the Dutch public broadcasters.
Seega oleks kõnealuste kulutuste tegemine suurendanud Madalmaade avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele ülesandeks tehtud avaliku teenuse maksumust sama summa võrra.
The inclusion of these costs would therefore not alter the final net result.
Seega ei muudaks nimetatud kulude arvessevõtmine lõpptulemust.
Decision to initiate the procedure and period under investigation
Menetluse algatamise otsus ja uurimisalune ajavahemik
The authorities had not at the time provided complete data on individual broadcasters.
Ametiasutused ei esitanud õigeaegselt täielikke andmeid üksikute ringhäälinguorganisatsioonide kohta.
After initiating the procedure the Commission received the cost and revenue figures of the individual broadcasters, which are more detailed than the overall figures provided at the time of the opening of the procedure.
Pärast menetluse algatamist esitasid ringhäälinguorganisatsioonid komisjonile kulude ja tulude kohta andmed, mis olid täpsemad, kui menetluse algatamise ajal esitatud üldandmed.
Moreover, the new information provides actual data up to 2005 and also includes an estimate for 2006.
Peale selle hõlmas uus teave tegelikke andmeid kuni 2005. aastani ning ka 2006. aasta hinnangulisi andmeid.
This Decision concerns the ad hoc payments which were paid as of 1994 and covers the period up to 2005.
Käesolev otsus käsitleb sihtotstarbelisi makseid, mida tehti alates 1994. aastast kuni 2005. aastani.
As regards the end date, the Dutch authorities invited the Commission to take into account the figures from 2006 too.
Seoses lõppkuupäevaga tegid Madalmaade ametiasutused komisjonile ettepaneku võtta arvesse ka 2006. aasta andmeid.
However, the Commission does not consider this to be appropriate, since figures from 2006 are only estimates for the ongoing budget year.
Komisjon ei pidanud seda siiski asjakohaseks, sest 2006. aasta andmed on alles jooksva eelarveaasta hinnangulised andmed.
Assessment of the compensation of the individual public service broadcasters
Üksikutele avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele makstud hüvitiste hindamine
It appears that 14 out of the 19 public service broadcasters were over-compensated in the period 1994-2005.
Selgub, et aastatel 1994–2005 maksti ülemäärast hüvitist 14-le avalik-õiguslikule ringhäälinguorganisatsioonile 19-st.
The over-compensation generated €32 million profits, which were generally transferred to their programme reserves.
Ülemäärase hüvitise maksmise tõttu teeniti 32 miljonit eurot kasumit, mis üldjuhul kanti ringhäälinguorganisatsioonide programmireservidesse.
However, in some cases part of the over-compensation was used to balance under-compensation in the period before 1994.
Osa ülemäärasest hüvitisest kasutati mõnel juhul siiski ka enne 1994. aastat toimunud alarahastamise tasakaalustamiseks.
At the beginning of 1994 some broadcasters had a negative programme reserve.
Mõnede ringhäälinguorganisatsioonide programmireservid olid 1994. aasta alguses miinuses.
Broadcasters were only allowed to register negative programme reserves when the public service costs exceeded the various sources of public service funding.
Ringhäälinguorganisatsioonidel oli lubatud registreerida miinuses olevaid programmireserve ainult juhul, kui avaliku teenuse osutamise kulud olid suuremad kui erinevate avaliku teenuse rahastamisallikad.
In other words, negative programme reserves could only result from under-compensation of public service costs.
Teisisõnu võisid programmireservid miinusesse minna ainult avaliku teenuse osutamise kulude alarahastamise tulemusel.
On the other hand, any possible loss from commercial activities had to be financed through the association reserves and could not be reflected in the programme reserves.
Teisalt tuli äritegevuse kahjum katta liidureservist ja seda ei kajastatud programmireservis.
According to the Dutch authorities, the association reserves were built up with private funds.
Madalmaade ametiasutuste sõnul moodustati liidureservid eravahenditest.
There are also cases in which the under-compensation of public service costs was temporarily financed with association reserves.
Esines ka juhtumeid, kus avaliku teenuse kulude alarahastamine kaeti ajutiselt liidureservidest.
In 1993, the association reserves were ‘frozen’ by the Dutch authorities; as of that moment, revenues from public service and commercial activities could no longer be added to these association reserves.
aastal külmutasid Madalmaade ametiasutused liidureservid. Pärast seda ei saanud avaliku teenuse osutamisest ja äritegevusest teenitud tulu liidureservidesse enam kanda.
However, an exception was made for the reimbursement of payments made out of association reserves before 1994 to cover for unfunded public service costs.
Erandiks oli enne 1994. aastat rahastamata avaliku teenuse kulude katteks liidureservidest tehtud maksete tagasimaksmine.
According to the Dutch authorities, this is the only circumstance in which funds were still added to these reserves after 1994.
Madalmaade ametiasutuste sõnul kanti pärast 1994. aastat raha reservi ainult eelmainitud juhul.
The Commission considers that the negative amounts recorded in the programme reserves and the positive variations of association reserves after 1994 only occurred as a result of previous ‘under-compensation’ of public service costs.
Komisjon leiab, et miinuses programmireservid ja liidureservide suurenemine pärast 1994. aastat oli võimalik ainult varasema avaliku teenuse osutamise kulude ebapiisava hüvitamise tõttu.
The consequent balancing of these sums is therefore considered to constitute eligible costs of the public service task.
Seetõttu käsitatakse nimetatud summade tasaarvestamist avaliku teenuse ülesande täitmise abikõlblike kuludena.
The corresponding amounts therefore do not have to be taken into account for the establishment of the over-compensation.
Seega ei pea asjaomaseid summasid ülemäärase hüvitise arvutamisel arvesse võtma.
As stated in paragraph 141, the over-compensation generally flowed into the programme reserves.
Nagu märgitud punktis 8.4.1, kanti ülemäärane hüvitis peamiselt programmireservi.
As a result, this transfer has reduced the overall compensation of the individual public service broadcasters, while increasing the over-compensation of the PO.
Nimetatud ülekanded vähendasid avalik-õiguslikele ringhäälinguorganisatsioonidele makstud hüvitiste üldsummat, samas suurendades PO ülerahastamist.