natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If test substance-related mortality is produced, further testing at the next lower level may need to be carried out.
Kui esineb katseainega seotud suremust, võib sooritada lisakatseid astme võrra madalama annusemääraga.
The times at which signs of toxicity appear and disappear are important, especially if there is a tendency for toxic signs to be delayed (12).
Mürgisuse nähtude ilmumise ja kadumise aeg on tähtis, eriti siis, kui on tendents, et mürgisusnähud võivad ilmneda hilistumisega (12).
All observations are systematically recorded with individual records being maintained for each animal.
Kõik vaatlused registreeritakse süstemaatiliselt, säilitades iga looma kohta eraldi andmed.
The principles and criteria summarised in the Humane Endpoints Guidance Document (9) should be taken into consideration.
Arvesse tuleks võtta humaanseid lõpetamiskriteeriume käsitlevas juhisdokumendis (9) esitatud põhimõtteid ja kriteeriume.
Individual weights of animals should be determined shortly before the test substance is administered, and at least weekly thereafter.
Iga looma mass tuleks määrata kindlaks veidi enne katseaine manustamist ja seejärel vähemalt kord nädalas.
At the end of the test surviving animals are weighed and humanely killed.
Katse lõpus ellu jäänud loomad kaalutakse ja siis surmatakse humaanselt.
Microscopic examination of organs showing evidence of gross pathology in animals surviving 24 or more hours may also be considered because it may yield useful information.
Esialgse annustamise järel 24 või enam tundi elus püsinud loomade üldpatoloogiliste muutustega organeid võidakse samuti uurida mikroskoopiliselt, kuna see võib anda kasulikku teavet.
Test report
Katsearuanne
number, age, and sex of animals (including, where appropriate, a rationale for the use of males instead of females),
loomade arv, vanus ja sugu (sh vajaduse korral põhjendus isasloomade kasutamise kohta emasloomade asemel);
details of test substance formulation including details of the physical form of the material administered,
katseaine valmistamise üksikasjad, sh üksikasjad manustatava aine füüsilise oleku kohta;
tabulation of response data and dose level for each animal (i.e. animals showing signs of toxicity including mortality; nature, severity, and duration of effects),
tabelid iga looma (st loomad, kellel on mürgisustunnused, kaasa arvatud suremus, mõjude laad, ägedus ja kestus) reageerimise andmete ja annusemäärade kohta;
individual weights of animals at the day of dosing, in weekly intervals thereafter, and at the time of death or sacrifice,
iga looma mass annustamispäeval, seejärel nädalaste intervallidega ja surma- või surmamishetkel;
time course of onset of signs of toxicity, and whether these were reversible for each animal,
iga looma korral mürgisusnähtude algusaeg ja nende võimalik taandumine;
And Kayser D (1986) New Perspectives in Acute Toxicity Testing of Chemicals.
And Kayser D. (1986). New Perspectives in Acute Toxicity Testing of Chemicals. Toxicol.
Toxicol.
A Neuromuscular Screen for Use in Industrial Toxicology.
Roll R., Riebschläger M., Mischke U. and Kayser D (1989) Neue Wege zur Bestimmung der akuten Toxizität von Chemikalien.
Roll R., Riebschläger M., Mischke U. and Kayser D. (1989). Neue Wege zur Bestimmung der akuten Toxizitat von Chemikalien.
Bundesgesundheitsblatt 32, p. 336-341.
Bundesgesundheitsblatt 32, 336–341.
Diener W., Sichha L., Mischke U., Kayser D. and Schlede E (1994) The Biometric Evaluation of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
Diener W., Sichha L., Mischke U., Kayser D. and Schlede E. (1994). The Biometric Evaluation of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
Diener W., Mischke U., Kayser D. and Schlede E., (1995) The Biometric Evaluation of the OECD Modified Version of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
Diener W., Mischke U, Kayser D. and Schlede E. (1995). The Biometric Evaluation of the OECD Modified Version of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
Diener W., and Schlede E., (1999) Acute Toxicity Class Methods: Alterations to LD/LC50 Tests.
Diener W., and Schlede E. (1999) Acute Toxicity Class Methods: Alterations to LD/LC50 Tests.
ALTEX 16, p. 129-134.
ALTEX 16, 129–134.
Schlede E., Mischke U., Roll R. and Kayser D., (1992).
Schlede E., Mischke U., Roll R. and Kayser D. (1992).
A National Validation Study of the Acute-Toxic- Class Method — An Alternative to the LD50 Test.
A National Validation Study of the Acute-Toxic-Class Method – An Alternative to the LD50 Test.
Schlede E., Mischke U., Diener W. and Kayser D., (1994) The International Validation Study of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
Schlede E., Mischke U., Diener W. and Kayser D. (1994). The International Validation Study of the Acute-Toxic-Class Method (Oral).
OECD, (2001) Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing.
OECD (2001) Guidance Document on Acute Oral Toxicity Testing.
OECD, (2000) Guidance Document on the Recognition, Assessment and Use of Clinical Signs as Humane Endpoints for Experimental Animals Used in Safety Evaluation.
OECD (2000) Guidance Document on the Recognition, Assessment and Use of Clinical Signs as Humane Endpoints for Experimental Animals Used in Safety Evaluation. OECD Environmental Health and Safety Publications.
Environmental Health and Safety Monograph Series on Testing and Assessment No 19.
Environmental Health and Safety Monograph Series on Testing and Assessment N 19.
OECD, (1998) Harmonised Integrated Hazard Classification System For Human Health And Environmental Effects Of Chemical Substances as endorsed by the 28th Joint Meeting of the Chemicals Committee and the Working Party on Chemicals in November 1998, Part 2, p. 11 [http://webnet1.oecd.org/oecd/pages/home/displaygeneral/0,3380, EN-documents-521-14-no-24-no-0,FF.html].
OECD (1998) Harmonized Integrated Hazard Classification System For Human Health And Environmental Effects Of Chemical Substances as endorsed by the 28th Joint Meeting of the Chemicals Committee and the Working Party on Chemicals in November 1998, Part 2, p. 11 [http://webnetl.oecd.org/oecd/pages/home/displaygeneral/0,3380,EN-documents-521-14-no-24-no-0,FF.html].
Lipnick R. L., Cotruvo, J.A., Hill R. N., Bruce R. D., Stitzel K. A., Walker A. P., Chu I.; Goddard M., Segal L., Springer J. A. and Myers R. C. (1995) Comparison of the Up-and Down, Conventional LD50, and Fixed Dose Acute Toxicity Procedures.
Lipnick R.L., Cotruvo, J.A., Hill R.N., Bruce R.D., Stitzel K.A., Walker A.P., Chu I.; Goddard M., Segal L., Springer J.A. and Myers R.C. (1995) Comparison of the Up-and Down, Conventional LD50, and Fixed Dose Acute Toxicity Procedures.
Toxicol 33, p. 223-231.
Toxicol 33, 223–231.
PROCEDURE TO BE FOLLOWED FOR EACH OF THE STARTING DOSES
PROTSEDUUR, MIDA JÄRGITAKSE IGA LÄHTEANNUSE PUHUL
GENERAL REMARKS
ÜLDISED MÄRKUSED
Appendix 1A
LISA
unclassified
∞: klassifitseerimata
Testing at 5000 mg/kg b.w.: see Appendix 2 --------------------------------------------------
0, 1, 2, 3 : Suremas olevate või surnud loomade arv igal etapil
Appendix 1B
LISA
300 mg/kg 3 animals
300 mg/kg 3 looma
2000 mg/kg 3 animals
2000 mg/kg 3 looma
5 mg/kg 3 animals
5 mg/kg 3 looma
50 mg/kg 3 animals
50 mg/kg 3 looma
Category 1
Kategooria 1
Category 2
Kategooria 2
Category 3
Kategooria 3
Category 4
Kategooria 4
Category 5
Kategooria 5
cut-off mg/kg b.w. - per step 3 animals of a single sex (normally females) are used
KATSEPROTSEDUUR LÄHTEANNUSE 2000 MG/KEHAMASSI KG KORRAL
Number of moribund or dead animals at each step
0,1,2,3: Suremas olevate või surnud loomade arv igal etapil
GHS: Globally Harmonised Classification System (mg/kg b.w.)
GHS: globaalselt harmoneeritud klassifikatsioonisüsteem (mg / kehamassi kg)
Testing at 5000 mg/kg b.w.: see Appendix 2
katsetamine annusega 5000 mg / kehamassi kg: vt 2. lisa
Appendix1C
Lisa
TEST PROCEDURE WITH A STARTING DOSE OF 300 MG/KG BODY WEIGHT
KATSEPROTSEDUUR LÄHTEANNUSE 300 MG/KEHAMASSI KG KORRAL
3 (at 50) at the 1st step
3 (50 mg/kg) 1. etapil
These substances are anticipated to have an oral or dermal LD50 in the range of 2000-5000 mg/kg or equivalent doses for other routes.
Nimetatud ainete korral on LD50 väärtused oodatavalt vahemikus 2000–5000 mg/kg suu- või nahakaudsel manustamisel või samaväärsete annustena muude manustamisviiside puhul.
The test substance should be classified in the hazard category defined by: 2000 mg/kg < LD50 < 5000 mg/kg (Category 5 in the GHS) in the following cases:
Katseaine võidakse klassifitseerida ohukategooriasse, mis on määratletud tingimusega: 2000 mg/kg < LD50 < 5000 mg/kg (GHS 5. kategooria), järgmistel juhtudel:
If directed to this category by any of the testing schemes of Appendix 1a-1d, based on mortality incidences;
kui on suunatud nimetatud kategooriasse lisades 1a–1d toodud katsete tegemise mis tahes katsekava poolt, mis põhineb surmajuhtumitel;
Recognising the need to protect animal welfare, testing of animals in Category 5 (5000 mg/kg) ranges is discouraged and should only be considered when there is a strong likelihood that results of such a test have a direct relevance for protecting human or animal health (10).
Tunnistades vajadust kaitsta loomade heaolu, ei kiideta heaks loomkatsete tegemist 5. kategooriale vastavas vahemikus (5000 mg/kg annustega) ja seda kasutatakse üksnes siis, kui on suur tõenäosus, et sellise katse tulemused oleks otseselt seotud loomade või inimeste tervise kaitsega (10).
No further testing should be conducted at higher dose levels.
Lisakatseid kõrgemate annusemääradega ei ole vaja teha.
When testing is required a dose of 5000 mg/kg, only one step (i.e. three animals) is required.
Kui katse tegemine annusega 5000 mg/kg on nõutav, vajatakse vaid ühte etappi (st kolme looma).
If the first animal dosed dies, then dosing proceeds at 2000 mg/kg in accordance with the flowcharts in Appendix 1.
Kui esimese annuse saanud loom sureb, jätkatakse 2000 mg/kg doosi manustamist vastavalt 1. lisas toodud vooskeemidele.
If the first animal survives, two further animals are dosed.
Kui esimene loom jääb ellu, manustatakse doos ka kahele järgmisele loomale.
If only one of the three animals dies, the LD50 value is expected to exceed 5000 mg/kg.
Kui sureb vaid üks kolmest loomast, siis ületab LD50 väärtus eeldatavalt 5000 mg/kg.
If both animals die, then dosing proceeds at 2000 mg/kg.
Kui mõlemad loomad surevad, jätkatakse manustamist annusega 2000 mg/kg.
TEST METHOD B.1 tris: Guidance on classififcation according to EU scheme to cover the transition period until full implementation of the Globally Harmonised Classification System (GHS) (taken from reference (8))
KATSEMEETOD B.1 b: EÜ süsteemi kohased klassifitseerimisjuhised, mida kasutatakse üleminekuperioodil kuni globaalselt harmoneeritud süsteemi (GHS) täieliku rakendamiseni (viite (8) alusel)
3 animals
3 looma
cut-off
piirväärtus
mg/kg b. w.
mg / kehamassi kg
EU/chemicals Liquid pesticides
EL/kemikaalid Vedelad pestitsiidid
EU solid pesticides
EL tahked pestitsiidid
UN liquids
ÜRO vedelikud
UN solids
ÜRO tahked ained
Japan PDSCA
Jaapan PDSCA
Canada/WHMIS/US OSHA
Kanada/WHMIS/US OSHA
US EPA pesticides
USA EPA pestitsiidid
Canada pesticides
Kanada pestitsiidid
per step 3 animals of a single sex (normally female) are used
igal etapil kasutatakse 3 ühest soost looma (tavaliselt emasloomad)
GHS: Globally Harmonised Classification System (mg/kg b. w.)
GHS: globaalselt harmoneeritud klassifikatsioonisüsteem (mg / kehamassi kg)
Category 1 > 0 - 5
Kategooria 1 > 0 - 5
Category 2 > 5 - 50
Kategooria 2 > 5 - 50
Category 3 > 50 - 300
Kategooria 3 > 50 - 300
Category 4 > 300 - 2000
Kategooria 4 > 300 - 2000
Category 5 > 2000 - 5000
Kategooria 5 > 2000 - 5000
cut-off mg/kg b. w.
piirväärtus mg / kehamassi kg
at first step
*: esimesel etapil
It is useful to have preliminary information on the particle size distribution, the vapour pressure, the melting point, the boiling point, the flash point and explosivity (if applicable) of the substance.
Katse tegemiseks on kasulik teada aine osakeste suurusjaotust, aururõhku, sulamistemperatuuri, keemistemperatuuri, leekpunkti ja (vajaduse korral) plahvatusohtlikkust.
See also General introduction Part B (A).
Vt ka B osa üldist sissejuhatust (A).
See General introduction Part B (B).
Vt B osa üldist sissejuhatust (B).
Several groups of experimental animals are exposed for a defined period to the test substance in graduated concentrations, one concentration being used per group.
Mitu katseloomade rühma viiakse kindlaks ajaks kokkupuutesse testaine astmeliste kontsentratsioonidega nii, et üks rühm puutub kokku ühesuguse kontsentratsiooniga.
Subsequently observations of effects and deaths are made.
Seejärel jälgitakse mõju ja surmajuhtumite esinemist.
Animals, which die during the test are necropsied and at the conclusion of the test surviving animals are necropsied.
Katse ajal surnud loomad lahatakse; katse lõppedes surmatakse ja lahatakse kõik ellujäänud loomad.
The animals are kept under the experimental housing and feeding conditions for at least five days prior to the experiment.
Loomi hoitakse eksperimentaalsetes elu- ja toitumistingimustes vähemalt viis päeva enne uuringu algust.
Before the test healthy young animals are randomiseds and assigned to the required number of groups.
Noored terved katseloomad randomiseeritakse enne katset ja jagatakse vajalikku arvu katserühmadesse.
They need not be subjected to simulated exposure unless this is indicated by the type of exposure apparatus being used.
Kokkupuute simulatsiooni pole vaja kasutada, kui katseseadme iseloom seda ei eelda.
Solid test substances may need to be micronised in order to achieve particles of an appropriate size.
Tahked testained võivad vajaliku osakeste suuruse saavutamiseks vajada mikropeenestamist.
Where necessary a suitable vehicle may be added to the test substance to help generate an appropriate concentration of the test substance in the atmosphere and a vehicle control group should then be used.
Sobiva kontsentratsiooni saavutamiseks atmosfääris võib testainele lisada vajaduse korral sobivat kandjat; sellisel juhul tuleb kasutada kandja kontrollrühma.
If a vehicle or other additives are used to facilitate dosing, they should be known not to produce toxic effects.
Kui manustamise lihtsustamiseks kasutatakse vehiiklit või mõnda muud lisandit, peaks olema teada, et need ei oma toksilisi toimeid.
Historical data can be used if appropriate.
Kui see on sobilik, võib kasutada varasemaid andmeid.
Experimental animals
Katseloomad
Unless there are contra-indications the rat is the preferred species.
Vastunäidustuste puudumisel on eelistatavaks liigiks rott.
Commonly used laboratory strains should be employed.
Kasutada tuleks tavapäraseid laboritöös kasutatavaid liine.
For each sex, at the start of the test the range of weight variation in the animals used should not exceed ± 20 % of the appropriate mean value.
Kasutatavate katseloomade masside erinevus katse alguses kummagi soo puhul eraldi ei tohiks ületada ± 20 % vastavast keskmisest.
Number and sex
Arv ja sugu
At least 10 rodents (five female and five male) are used at each concentration level.
Iga uuritavat kontsentratsiooni katsetakse vähemalt 10 närilisel (viiel emas- ja viiel isasloomal).
The females should be nulliparous and non-pregnant.
Emasloomad ei tohi olla poeginud ega tiined.
Note: in acute toxicity tests with animals of a higher order than rodents, the use of smaller numbers should be considered.
Märkus: ägeda mürgisuse katsetes närilistest kõrgemate loomadega tuleks kaaluda väiksema arvu loomade kasutamist.
Doses should be carefully selected, and every effort should be made not to exceed moderately toxic doses.
Annused tuleks valida hoolikalt ja vältida tuleks mõõdukalt mürgiste annuste ületamist.
In such tests administration of lethal doses of the test substance should be avoided.
Testaine surmavate annuste manustamist tuleks sellistes katsetes vältida.
Exposure concentrations
Annused
These should be sufficient in number, at least three, and spaced appropriately to produce test groups with a range of toxic effects and mortality rates.
Erinevaid annusemäärasid peaks olema küllaldaselt, vähemalt kolm, ja nende vahed peaksid olema sellised, et saadakse erinevate mürgistusnähtude ja suremusega katserühmad.
The data should be sufficient to produce a concentration mortality curve and, where possible, permit an acceptable determination of an LC50.1.6.2.4. Limit test
Andmeid peaks olema küllaldaselt kontsentratsiooni/reaktsioonikõvera koostamiseks ja võimalusel LC50 nõuetekohaseks määramiseks.
If an exposure of five male and five female test animals to 20 mg per litre of a gas or 5 rug per litre of an aerosol or a particulate for four hours (or where this is not possible due to the physical or chemical, including explosive, properties of the test substance, the maximum attainable concentration) produces no compound related mortality within 14 days further testing may not be considered necessary (18th ATP, dir. 93/21/EEC, Ll10/93)
Kui viiest isas- ja viiest emasloomast koosneval rühmal ei esine neljatunnise kokkupuute järel gaasi või vedeliku või tahke aine aerosooliga kontsentratsioonil 5 mg/l (või kui see ei ole testaine füüsikaliste või keemiliste omaduste, sealhulgas plahvatusohtlikkuse tõttu võimalik, kõrgeimal võimalikul kontsentratsioonil) 14 päeva jooksul ilmnenud ühendiga seotud suremust, võib edasise kontrollimise lugeda tarbetuks.
Exposure time
Ekspositsiooni aeg
The period of exposure should be four hours.
Kokkupuude peaks kestma neli tundi.
The animals should be tested with inhalation equipment designed to sustain a dynamic airflow of at least 12 air changes per hour, to ensure an adequate oxygen content and an evenly distributed exposure atmosphere.
Loomkatsetes tuleks kasutada hingamisseadet, mis suudab tagada dünaamilise õhuvoo vähemalt 12 täieliku õhuvahetusega tunnis ning tagab küllaldase hapnikusisalduse ja homogeense kokkupuutekeskkonna.
Where a chamber is used its design should minimise crowding of the test animals and maximise their exposure by inhalation to the test substance.
Kui kasutatakse kambreid, tuleks need kavandada nii, et võimalikult välditaks loomade tunglemist ja maksimeeritaks nende ekspositsiooni uuritavale ainele.
As a general rule to ensure stability of a chamber atmosphere the total ‘volume’ of the test animals should not exceed 5 % of the volume of the test chamber.
Stabiilse kambriatmosfääri tagamiseks ei tohiks katseloomade „maht” üldjuhul ületada 5 % kambri üldmahust.
Oro-nasal, head only, or whole body individual chamber exposure may be used; the first two will help to minimise the uptake of the test substance by other routes.
Kasutada võib väliseid hingamiselundeid, ainult pead või kogu keha haaravat individuaalset kambrit; esimesed kaks piiravad testaine sattumist organismi muid teid pidi.
Observation period
Vaatlusperiood
The observation period should be at least 14 days.
Vaatlusperioodi kestus peaks olema vähemalt 14 päeva.
However, the duration of observations should not be rigidly fixed.
Vaatlemise kestust ei tohiks siiski jäigalt fikseerida.
It should be determined by the toxic reactions, their rate of onset and the length of the recovery period; it may thus be extended when considered necessary.
See peaks sõltuma mürgistusnähtudest, nende ilmnemise kiirusest ja paranemisperioodi pikkusest; seega võib seda vajadusel pikendada.
The time at which signs of toxicity appear and disappear and the time of death are important, especially if there is a tendency for deaths to be delayed.
Mürgistusnähtude ilmnemise ja kadumise ning surma aeg on väga olulised, eriti kui surm saabub sageli hiljem.
Shortly before exposure, the animals are weighed, and then exposed to the test concentration in the designated apparatus for a period of four hours, after equilibration of the chamber concentration.
Kõik loomad kaalutakse vahetult enne kokkupuudet ja viiakse seejärel vastavas seadmes pärast kambrikontsentratsiooni tasakaalustumist neljaks tunniks kokkupuutesse katsekontsentratsiooniga.
Time for equilibration should be short.
Tasakaalustumisaeg peaks olema lühike.
The temperature at which the test is performed should be maintained at 22 ± 3 oC.
Uuringu ajal tuleks säilitada temperatuuri 22 ± 3 oC.
Ideally the relative humidity should be maintained between 30 % and 70 %, but in certain instances (e.g. tests of some aerosols) this may not be practicable.
Ideaaljuhul tuleks suhteline õhuniiskus hoida 30 % ja 70 % vahel, kuid mõningatel juhtudel (nt katsetes mõnede aerosoolidega) ei saa seda rakendada.
Maintenance of a slight negative pressure inside the chamber (≥ 5 mm of water) will prevent leakage of the test substance into the surrounding area.
Väikese alarõhu (< 5 mm H2O) kasutamine kambris välistab testaine lekke ümbritsevasse keskkonda.
Food and water should be withheld during exposure.
Ekspositsiooni ajal ei anta loomadele süüa ega juua.
Suitable systems for the generation and monitoring of the test atmosphere should be used.
Kasutada tuleks katseatmosfääri tekitamiseks ja jälgimiseks sobivaid seadmeid.
The system should ensure that stable exposure conditions are achieved as rapidly as possible.
Süsteem peaks kindlustama, et stabiilsed ekspositsiooni tingimused saavutatakse nii ruttu kui võimalik.
The chamber should be designed and operated in such a way that a homogeneous distribution of the test atmosphere within the chamber is maintained.
Kambri ehitus ja kasutamine peaksid tagama katseatmosfääri püsiva homogeense jaotuse kambris.
Measurements or monitoring should be made:
Mõõta või kontrollida tuleb järgmist:
of the rate of air flow (continuously);
õhu voolukiirust (pidevalt);
of the actual concentration of the test substance measured in the breathing zone at least three times during exposure (some atmospheres, e.g. aerosols at high concentrations, may need more frequent monitoring).
testaine tegelikku kontsentratsiooni hingamistsoonis, seda vähemalt kolm korda kokkupuuteaja jooksul (mõnede keskkondade, nt kõrge kontsentratsiooniga aerosoolkeskkondade puhul võib vajalik olla sagedasem kontroll).
During the exposure period the concentration should not vary by more than ± 15 % of the mean value.
Kokkupuute ajal ei tohiks kontsentratsioon keskmise suhtes kõikuda rohkem kui ± 15 %.
However in the case of some aerosols, this level of control may not be achievable and a wider range would then be acceptable.
Mõnede aerosoolide puhul ei ole nii täpne reguleerimine siiski võimalik, sellisel juhul on lubatav suurem kõikumisvahemik.
For aerosols, particle size analysis should be performed as often as necessary (at least once per test group);
Aerosoolide puhul tuleks piisavalt tihti kontrollida osakeste suurust (igas katserühmas vähemalt üks kord);
of temperature and humidity, continuously if possible.
temperatuuri ja õhuniiskust, võimaluse korral pidevalt.
During and following exposure, observations are made and recorded systematically; individual records should be maintained for each animal.
Kokkupuute ajal ja järel loomi jälgitakse ja vaatlustulemused registreeritakse süstemaatiliselt, iga looma kohta tuleb pidada eraldi arvestust.
Observations should be made frequently during the first day.
Esimesel päeval tuleks loomi vaadelda tavapärasest sagedamini.
A careful clinical examination should be made at least once each working day, other observations should be made daily with appropriate actions taken to minimise loss of animals from the study, e.g. necropsy or refrigeration of those animals found dead and isolation or sacrifice of weak or moribund animals.
Vähemalt kord tööpäevas tuleks teha põhjalik kliiniline uuring; muid vaatlusi tuleks teha iga päev, rakendades sobivaid abinõusid loomade kao piiramiseks uuringus, nt surnuna leitud loomad lahata või külmutada ja nõrgad või surevad loomad eraldada või surmata.
Observations should include changes in the skin and fur, eyes, mucous membranes, respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, and somatomotor activity and behaviour pattern.
Vaadelda tuleks muutusi nii nahas ja karvkattes, silmades ja limaskestades kui ka hingamis- ja vereringeelundkonnas, autonoomses ja kesknärvisüsteemis ning somatomotoorses aktiivsuses ja käitumises.