natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Within two months following notification of this Decision, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland shall submit the following information to the Commission:
Kahe kuu jooksul pärast käesoleva otsuse teatavakstegemist esitab Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik komisjonile järgmise teabe:
the total amount to be recovered from the beneficiary;
abisaajalt tagasinõutav kogusumma;
documentary evidence that the beneficiary has been ordered to repay the aid.
dokumendid, mis tõendavad, et abisaajalt on nõutud abi tagasimaksmist.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until recovery of the aid referred to in Article 1 has been completed.
Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik teavitab komisjoni käesoleva otsuse täitmiseks võetud riiklike meetmete edenemisest, kuni artiklis 1 osutatud abi on täies ulatuses tagasi makstud.
It shall immediately submit, on simple request by the Commission, information on the measures already taken and planned to comply with this Decision.
Asjaomane riik esitab komisjoni taotlusel viivitamata teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatud meetmete kohta.
It shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and recovery interest recovered from the beneficiary.
Samuti annab asjaomane riik üksikasjalikku teavet abisaaja tagasimakstud abisummade ja intresside kohta.
Done at Brussels, 11 February 2009.
Brüssel, 11. veebruar 2009
OJ C 15, 22.1.2008, p. 8.
ELT C 15, 22.1.2008, lk 8.
See Commission Decision of 28 November 2007, paragraphs 42-60.
Vt komisjoni 28. novembri 2007. aasta otsuse punktid 42–60.
See http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf
Vt http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf
See http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf.
Vt http://www.btplc.com/Report/Report08/pdf/AnnualReport2008.pdf.
See also, OFCOM Notice under section 155(1) of the Enterprise Act 2002 of 30 June 2005, at http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/sec155/sec155.pdf and Final statements on the strategic review of telecommunications, and undertakings in lieu of a reference under the Enterprise Act 2002, 22 September 2005, at: http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/statement_tsr/statement.pdf
Vt ka OFCOMi 30. juuni 2005. aasta äriseaduse 2002 artikli 155 lõike 1 kohane teatis http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/sec155/sec155.pdf ja dokument „Final statements on the Strategic Review of Telecommunications, and undertakings in lieu of a reference under the Enterprise Act 2002”, 22. september 2005, http://www.ofcom.org.uk/consult/condocs/statement_tsr/statement.pdf
Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 (now Article 88) of the EC Treaty (OJ L 83, 27.3.1999, p. 1).
Nõukogu määrus (EÜ) nr 659/1999, 22. märts 1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 (nüüd artikli 88) kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1).
The successor to the statutory corporation British Telecommunications, it was incorporated in England and Wales as a public limited company, wholly owned by the Government of the United Kingdom, as a result of the Telecommunications Act 1984.
aasta sideseaduse tulemusena registreeriti see riikliku ettevõtja British Telecommunications õigusjärglasena Inglismaal ja Walesis aktsiaseltsina, mis kuulub täielikult Ühendkuningriigi valitsusele.
Between November 1984 and July 1993, the Government of the United Kingdom sold all of its shareholding in British Telecommunications plc in three public offerings.
Ajavahemikul november 1984 kuni juuli 1993 müüs Ühendkuningriigi valitsus kolmel avalikul pakkumisel kõik talle kuuluvad ettevõtja British Telecommunications plc aktsiad.
The Crown guarantee covered all outstanding liabilities of the corporation transferred to BT in 1984.
Riigitagatisega kaeti kõik ettevõtja täitmata kohustused, mis kanti 1984. aastal ettevõtjale BT üle.
Although the authorities of the United Kingdom state that they do not have complete information on the total amount of liabilities that were covered other than pension liabilities, they note that the 1983/1984 financial statements of British Telecom provide some information as to the position on 31 March 1984:
Kuigi Ühendkuningriigi ametiasutuste sõnul ei ole neil täielikku teavet muude tagatud kohustuste kogusumma kohta kui pensionikohustused, märkisid nad, et ettevõtja British Telecom 1983./1984. aasta raamatupidamisaruandes esitati järgmine teave 31. märtsi 1984. aasta seisuga:
The authorities of the United Kingdom indicate that they are unable to specify the value of the liabilities that would be covered by the guarantee.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad, et nad ei suuda täpsustada tagatisega kaetud kohustuste väärtust.
Indeed, the outstanding liabilities would depend on the number of members to be covered and on the assets of the BT pension scheme if and when BT became insolvent and was wound up.
Tõepoolest, täitmata kohustuste suurus sõltub tagatisega kaetud liikmete arvust ja ettevõtja BT pensioniskeemi varadest ajal, mil BT muutub maksujõuetuks ja ta tegevus lõpetatakse.
According to the recovery plan, the scheme should return to full funding by 2015.
Taastamiskava kohaselt peaks skeemi täielik rahastamine taastuma 2015. aastal.
BT agreed to pay GBP 280 million per annum for 10 years, which, combined with investment returns, is anticipated to fully pay off the deficit.
BT nõustus kümne aasta jooksul maksma 280 miljonit Suurbritannia naelsterlingit aastas, mis koos investeerimiskasumiga katab eeldatavasti puudujäägi täielikult.
The Pension Protection Fund was created in April 2005.
Pensionikaitsefond loodi aprillis 2005.
Its function is to pay compensation to members of eligible pension schemes whose sponsor employers have suffered insolvency leaving insufficient assets in the scheme to provide their members with protection equivalent to the level of compensation payable by the Pension Protection Fund.
Fondi ülesanne on maksta hüvitist sellist õigust omavate pensioniskeemide liikmetele nende tööandja maksejõuetuse korral, kui asjaomase skeemi varad ei ole piisavad, et pakkuda oma liikmetele pensionikaitsefondi makstava hüvitise tasemega võrdset kaitset.
Finally, part 3 of the Pensions Act 2004 introduced new scheme funding requirements (Statutory funding objectives) which replaced the 1995 minimum funding requirements.
aasta pensioniseaduse III osaga kehtestati uued skeemi rahastamisnõuded (kohustuslikud rahastamispõhimõtted), millega asendati 1995. aastal kehtestatud minimaalsed rahastamisnõuded.
Section 222 of the Act provides that schemes are subject to a requirement to hold sufficient and appropriate assets to cover their technical provisions.
Seaduse artikliga 222 nähti ette, et skeemide suhtes kohaldatakse nõuet omada piisavaid ja asjakohaseid varasid, et katta oma kindlustustehnilisi eraldisi.
The authorities of the United Kingdom further underlined that this mandatory funding requirement has been fully respected by the BTPS, as illustrated by the statements prepared by the BTPS trustees indicating that the 2004 funding requirement had been fully applied in respect of the recovery plan associated with the 2005 valuation.
Lisaks rõhutasid Ühendkuningriigi ametiasutused, et ettevõtja BT pensioniskeemi puhul järgiti täielikult osutatud kohustuslikke rahastamisnõudeid, nagu see nähtub kõnealuse pensioniskeemi fondivalitsejate koostatud aruannetest, mille kohaselt kohaldati 2004. aastal kehtestatud rahastamisnõudeid täielikult 2005. aasta hindamisega seotud taastamiskava suhtes.
The authorities of the United Kingdom also indicated that the pensions regulator was satisfied that the guarantee was not used to extend the recovery period or affect the key assumptions in the actuarial valuation or recovery plan.
Samuti märkisid Ühendkuningriigi ametiasutused, et pensioniamet oli veendunud, et tagatist ei kasutatud taastamisperioodi pikendamiseks ega kindlustusmatemaatilise hinnangu või taastamiskava peamiste eelduste muutmiseks.
It argues that these two measures (Crown guarantee and the resulting exemption from the Pension Protection Fund levy) are intrinsically linked to the 1984 pension package.
BT väidab, et kõnealused kaks meedet (riigitagatis ja sellest tulenev vabastus pensionikaitsefondi sissemakse tasumisest) on lahutamatult seotud 1984. aasta pensionialaste õigusaktidega.
This package has imposed a considerable financial burden on BT.
Selliste õigusaktidega kehtestati ettevõtjale BT märkimisväärsed rahalised kohustused.
They always state that the investment policy of BTPS had regard to the minimum funding requirements laid down in the Pensions Act 1995.
Iga kord nad märkisid, et kõnealuse pensioniskeemi investeerimispoliitikas arvestati 1995. aasta pensioniseaduses sätestatud minimaalseid rahastamisnõudeid.
The authorities of the United Kingdom claim that, in effect, BT funded BTPS as if the minimum funding requirements laid down in the Pensions Act 1995 and the Pensions Act 2004 fully applied to it.
Samuti väidavad Ühendkuningriigi ametiasutused, et tegelikult järgis ettevõtja BT oma pensioniskeemi rahastamisel täielikult 1995. ja 2004. aasta pensioniseadusega kehtestatud minimaalseid rahastamisnõudeid.
The allegation by BT and BTPS that the creation of the obligation to contribute is exogenous to the Crown guarantee disregards the fact that the nature of the benefit and the beneficiary are not the same in 1984 and in 2004.
Ettevõtja BT ja tema pensioniskeemi valitsejate väidetes, et maksekohustuse kehtestamine ei ole tingitud riigitagatisest, ei arvestata asjaolu, et saadud kasu laad ja tööandja ei olnud 1984. ja 2004. aasta samad.
The coverage of pension rights in case of BT insolvency is a benefit for pre-privatisation employees in that it guarantees the payment of the rights which accrue to them.
Pensioniõiguste tagatus ettevõtja BT maksejõuetuse korral teenib erastamiseelsete töötajate huve, sest sellega tagatakse nende kogutud õiguste väljamaksmine.
The Commission also rejects the argument that no advantage is present on the grounds that this guarantee has already been paid by BT’s shareholders in the overall price that they paid for the company in 1984.
Komisjon lükkab tagasi ka väite, mille kohaselt ei ole eelist seetõttu, et riigitagatise hind sisaldus ettevõtja BT eest 1984. aastal tema aktsionäride poolt tasutud üldhinnas.
As explained in the decision of 28 November 2007, the Commission concluded on the basis of the information available that the Crown guarantee in itself, as far as it covers BT’s pension liabilities, did not confer any advantage to BT at the time it was granted and there is therefore no reason to assume that BT’s shareholders paid a premium for an advantage for certain employees that would only materialise in the event of BT’s insolvency.
Nagu selgitatud 28. novembri 2007. aasta otsuses, jõudis komisjon kättesaadava teabe põhjal järeldusele, et ettevõtja BT pensionikohustustele antud riigitagatis ei andnud selle andmise ajal iseenesest ettevõtjale BT eelist ning seega ei ole põhjust oletada, et ettevõtja BT aktsionärid maksid tasu teatud töötajatele antud eelise eest, mis oleks realiseerunud ainult ettevõtja BT maksejõuetuse korral.
By e-mail dated 30 May 2008, the Commission received the comments of the authorities of the United Kingdom on the third parties’ submissions. By e-mail dated 3 June 2008, the Commission received BT’s comments on the third parties’ observations.
mai ja 3. juuni 2008. aasta e-kirjaga sai komisjon vastavalt Ühendkuningriigi ametiasutuste ja ettevõtja BT selgitused kolmandate isikute esitatud märkuste kohta.
The only possible basis for compatibility for the measure at stake would at this stage appear to be Article 87(3)(c) of the EC Treaty. However, the measure involved does not appear to comply with any of the rules concerning the application of that sub-paragraph that the Commission has promulgated to date in the form of guidelines and communications.
Praeguses etapis võib kõnealuse meetme ühisturuga kokkusobivuse võimalik alus olla vaid asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkt c. Ometi ei näi kõnealune meede olevat kooskõlas mitte ühegi siiani komisjoni poolt suuniste või teatisena kehtestatud eeskirjaga, mis käsitleb nimetatud punkti kohaldamist.
of 16 July 2008
16. juuli 2008,
relating to State aid C 29/04 (ex N 328/03) that Italy is considering granting to the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ
riigiabi nr C 29/04 (ex N 328/03) kohta, mida Itaalia kavatseb anda äriühingule Sadam ISZ kuuluvale Villasori suhkrutööstusele
(Only the Italian text is authentic)
(ainult itaaliakeelne tekst on autentne)
having regard to the Treaty establishing the European Community and, in particular, Article 88(2)(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 88 lõike 2 esimest lõiku,
having given interested parties notice to submit their comments pursuant to that Article, and having regard to those comments,
olles vastavalt osutatud artiklile kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi ja võttes neid märkusi arvesse
By letter dated 22 July 2003, Italy notified the Commission of the aid to the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ.
Itaalia teavitas 22. juuli 2003. aasta kirjaga komisjoni abist äriühingule Sadam ISZ kuuluvale Villasori suhkrutööstusele.
By letters dated 19 September 2003 and 30 March 2004, Italy submitted the additional information to the Commission.
19. septembri 2003. aasta kirjaga ja 30. märtsi 2004. aasta kirjaga andis Itaalia komisjonile lisateavet.
By letter dated 8 September 2004, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure referred to in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid in question.
Komisjon teatas 8. septembri 2004. aasta kirjaga Itaaliale otsusest algatada kõnealuse abi suhtes asutamislepingu artikli 88 lõikega 2 ettenähtud menetlus.
By letters dated 13 October 2004 and 7 April 2005, Italy forwarded to the Commission the Italian authorities’ comments concerning the decision to initiate the formal investigation procedure.
Itaalia edastas komisjonile 13. oktoobri 2004. aasta kirjaga ja 7. aprilli 2005. aasta kirjaga Itaalia ametiasutuste märkused ametliku uurimismenetluse algatamise otsuse kohta.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the aid in question.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid kõnealuse abi kohta märkusi esitama.
The Commission received comments on this subject from interested parties.
Komisjon sai abi kohta märkusi huvitatud isikutelt.
It forwarded them to Italy, giving it the opportunity to comment on them, and received Italy’s comments by letter dated 18 May 2005.
Ta edastas need Itaaliale kommenteerimiseks ja sai Itaalia kommentaarid 18. mai 2005. aasta kirjaga.
By letters dated 31 January 2008 and 14 April 2008, the Italian authorities forwarded to the Commission the information requested by letter dated 29 March 2007.
Itaalia ametiasutused edastasid 31. jaanuari 2008. aasta kirjaga ja 14. aprilli 2008. aasta kirjaga teabe, mida komisjon oli küsinud 29. märtsi 2007. aasta kirjas.
The recipient firm — the Villasor sugar refinery owned by Sadam ISZ — is a sugar beet processing facility. It is the only one in Sardinia (one of the largest islands in the Mediterranean).
Abisaav ettevõte, äriühingule Sadam ISZ kuuluv Villasori suhkrutööstus, on suhkrupeedi töötlemise tehas, mis on ainuke omataoline Sardiinias (ühel Vahemere suurimatest saartest).
The Italian authorities are making EUR 3,5 million available to the refinery in order partially to compensate it for the losses it sustained following the slump in sugar production caused by the fall in sugar beet supplies following the drought in 2001-2002.
Itaalia ametiasutused maksavad suhkrutööstusele 3,5 miljonit eurot osalise hüvitisena kaotuste eest, mida põhjustas ettevõtjale suhkrupeedi kokkuostu kahanemine 2001.–2002. aasta põua tõttu ja sellest tingitud suhkrutoodangu langus.
Regarding sugar beet production, the competent authorities provided data showing a decrease in regional production and, consequently, of sugar beet supplies.
Vastavad ametiasutused esitasid andmed, mis näitavad suhkrupeeditoodangu vähenemist piirkonnas ja sellest tingitud suhkrutööstuse kokkuostumahtude kahanemist.
Compared with the 1998-2000 reference period, the fall was 39 % in 2001 and 68 % in 2002 [2].
Võrreldes ajavahemikuga 1998–2000 vähenes toodang 2001. aastal 39 % ja 2002. aastal 68 % [2].
The competent authorities calculated the loss sustained by the Villasor refinery on the basis of the data extracted from the company’s balance sheets for the financial years 1998 to 2002 and estimated it at EUR 6858448 [3]. The method for calculating the loss was as follows.
Ametiasutused arvestasid välja Villasori suhkrutööstuse kantud kahju, võttes aluseks ettevõtte 1998.–2002. aasta bilansi andmed, ja hindasid selle 6858448 eurole [3].
The authorities calculated the proportion of the fixed costs in relation to one tonne of sugar during one reference period (1998-2000) and compared this figure to the ratio of fixed costs per tonne of sugar during the years 2001 and 2002.
Kahju arvestati välja järgmiselt: ametiasutused arvestasid välja püsikulude summa ühe suhkrutonni kohta võrdlusperioodil (1998–2000) ja võrdlesid saadud numbrit püsikulude summaga ühe suhkrutonni kohta aastatel 2001 ja 2002.
For 2001-2002, the same calculation process gave rise to the following results: the effect of fixed costs on the product in 2001 was EUR 287,95/tonne [6] and, in 2002, EUR 569,18/tonne [7].
2001.–2002. aasta kohta annab sama arvutuskäik järgmised tulemused: püsikulude osatähtsus toodangu suhtes oli 2001. aastal 287,95 eurot/t [6] ja 2002. aastal 569,18 eurot [7].
The major effect of the fixed costs in relation to the reference period was obtained by subtracting the effect of the fixed costs for the reference period from the effect of the fixed costs for 2001 and 2002.
Et saada määr, mille võrra püsikulud olid suuremad kui võrdlusperioodil, lahutati võrdlusperioodi püsikulude osatähtsus 2001. ja 2002. aasta püsikulude osatähtsusest.
The result in 2001 was EUR 121,34/tonne and, in 2002, EUR 402,58/tonne [8].
Tulemuseks saadi 2001. aastal 121,34 eurot/t ja 2002. aastal 402,58 eurot/t [8].
In order to calculate the total loss sustained, total sugar production in 2001 and 2002 was multiplied by the index shown above.
Kogu kahjusumma väljaarvestamiseks korrutati 2001. ja 2002. aasta suhkru kogutoodang eeltoodud indeksitega.
In 2001, the loss was quantified at EUR 2427278 and, in 2002, at EUR 4431170 [9], i.e. a total of EUR 6858448.
Kahjusummaks saadi 2001. aastal 2427278 eurot ja 2002. aastal 4431170 eurot, [9] seega kokku 6858448 eurot.
The amount of EUR 3,5 million granted by the Italian authorities would therefore correspond to 51 % of the loss sustained.
Itaalia ametiasutuste antav 3,5 miljoni euro suurune abisumma vastaks seega 51 % kahjust.
The Italian authorities explained that the amount of the aid was dictated by budgetary imperatives.
Itaalia ametiasutused selgitasid, et abisumma tulenes eelarvepiirangutest.
This aid is not to be paid in conjunction with other forms of aid.
Kõnealust abi ei tohi anda koos muu abiga.
The Italian authorities also indicated that sugar beet growing had benefited from aid on a number of occasions.
Itaalia ametiasutused märkisid ka, et suhkrupeedikasvatuseks on varem korduvalt abi antud.
During the period 1990-2002, aid had been granted in 1995, 2000, 2001 and 2002.
Ajavahemikus 1990–2002 anti abi aastatel 1995, 2000, 2001 ja 2002.
The Italian authorities considered the aid to be compatible with the common market under the terms of point 11.3.1 of the Community Guidelines for State aid in the agriculture sector for the period 2000-2006 (henceforth referred to as the Guidelines) [11] since, in their view, such aid is designed to make good the loss sustained by the sugar refinery following a decrease in sugar beet production caused by an adverse weather condition assimilated to a natural disaster.
Itaalia ametiasutuste hinnangul on abi ühisturuga kokkusobiv ühenduse suuniste riigiabi kohta põllumajandussektoris ajavahemikuks 2000–2006 (edaspidi „suunised”) [11] punkti 11.3.1 alusel, sest sellega korvatakse kahju, mida suhkrutööstus kandis loodusõnnetusega võrreldavast ilmastikunähtusest tingitud suhkrupeeditoodangu vähenemise tõttu.
The Italian authorities considered that this interpretation was in line with Commission practice in such matters [12] in cases where primary agricultural production and the procedures of agricultural processing were closely interdependent, and particularly in an instance where the agricultural processing undertaking concerned had no alternative sources of supply available to it.
Itaalia ametiasutused leidsid, et selline tõlgendus on kooskõlas komisjoni praktikaga selles küsimuses, [12] kuivõrd on olemas otsene vastastikune seos põllumajandusliku tooraine tootmise ja põllumajandustööstusliku töötlemise vahel, eriti kuna töötlemisettevõtjal ei ole alternatiivseid tarneallikaid.
It also has to be transported to the processing facility quickly (within 36 hours of being harvested), otherwise it loses its sugar content and is attacked by fungi, making it unusable.
Itaalia ametiasutuste sõnul tuleb Vahemere piirkonnas kasvatatav suhkrupeet selle füsioloogiliste omaduste tõttu koristada lühikese aja jooksul, mil selle suhkrusisaldus on kõige kõrgem, ning transportida kiiresti (36 tunni jooksul pärast koristamist) töötlemistehasesse, et hoida seda suhkrusisalduse langemise ja seente eest, mis muudavad peedi kasutuskõlbmatuks.
For these reasons, supply basins are usually situated within a radius of 80 to 100 kilometres from processing facilities, and harvesting and processing periods are very short.
Seetõttu asub varustuspiirkond tavaliselt 80–100 kilomeetri kaugusel töötlemistehasest ning koristus- ja töötlemishooajad on väga lühikesed.
The source of supply closest to the Villasor refinery is in continental Italy, more than 250 km away (including 180 km across the sea).
Villasori suhkrutööstuse lähim tarneallikas asub Mandri-Itaalias 250 km kaugusel (millest 180 km meritsi).
The Italian authorities pointed out that sugar production is regulated at Community level by the common organisation of the markets in the sugar sector (sugar CMO Regulation) [13]. This stipulates that, in order to benefit from prices and revenues guaranteed by the CMO, refineries must enter into contracts with their supply basin’s sugar beet producers for the ‘A + B’ sugar production quotas granted to them by the State.
Itaalia ametiasutused meenutasid, et suhkrutootmine on ühenduse tasandil reguleeritud suhkrusektori ühise turukorraldusega (määrus suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta), [13] mille kohaselt rafineerimistehased peavad sõlmima lepingud oma varustuspiirkonna suhkrupeeditootjatega neile riigi poolt eraldatud nn A + B suhkrutootmiskvoodi ulatuses, et saada osa ühise turukorraldusega tagatud hindadest ja tuludest.
Sugar produced over and above the ‘A + B’ quotas can neither benefit from internal support measures nor be freely marketed within the common market.
A + B kvooti ületavat suhkrutoodangut ei tohi riiklikult toetada ega ühisturul vabalt turustada.
As a result, refineries and the farms that normally supply them factor into their cultivation contracts acreages that produce no more than the ‘A + B’ quotas granted by the State to the refineries.
Seetõttu nähakse rafineerimistehase ja seda tavapäraselt varustavate põllumajandusettevõtjate vahelises kasvatuslepingus ette selline kasvupindala, mille toodang ei ületa riigi poolt rafineerimistehasele eraldatud A + B kvooti.