natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The test is performed with the reference substance and at least once with each one of the range of mixtures of the test substance with cellulose.
Katse tehakse võrdlusainega ja vähemalt korra kõigi testaine/tselluloosi segudega.
If the maximum burning rate is found to be significantly greater than that from the reference mixture, the test can be stopped; otherwise the test should be repeated five times for each of the three mixtures giving the fastest burning rate.
Kui leitav suurim põlemiskiirus ületab oluliselt võrdlussegu põlemiskiirust, võib katse peatada; muul juhul korratakse katset viis korda, kasutades kolme suurima põlemiskiirusega segu.
If the result is suspected of being a false positive, then the test should be repeated using an inert substance with a similar particle size, such as kieselguhr, in place of cellulose.
Kui arvatakse, et positiivne tulemus on ekslik, korratakse katset sama suurte osakestega inertse ainega, näiteks diatomiidiga tselluloosi asemel.
Alternatively, the test substance cellulose mixture, having the fastest burning rate, should be retested in an inert atmosphere (< 2 % v/v oxygen content).
Katset võib korrata ka kõrgeima põlemiskiirusega testaine/tselluloosi seguga inertses atmosfääris (hapnikusisaldus < 2 % mahu järgi).
For safety reasons the maximum burning rate — not the mean value — shall be considered to be the characteristic oxidising property of the substance under test.
Ohutuse huvides loetakse uuritava aine oksüdeerivaid omadusi iseloomustavaks suuruseks suurim põlemiskiirus, mitte selle keskmine väärtus.
The highest value of burning rate within a run of six tests of a given mixture is relevant for evaluation.
Hindamise seisukohast on oluline antud seguga kuuest katsest koosnevas seerias saadud suurim põlemiskiiruse väärtus.
Plot a graph of the highest value of burning rate for each mixture versus the oxidiser concentration.
Koostatakse graafik, mis näitab iga segu põlemiskiiruse suurima väärtuse sõltuvust oksüdeerija kontsentratsioonist.
From the graph take the maximum burning rate.
Graafikult loetakse suurim põlemiskiirus.
The six measured values of burning rate within a run obtained from the mixture with the maximum burning rate must not differ from the arithmetic mean value by more than 10 %; otherwise the methods of grinding and mixing must be improved.
Kuus ühes katses suurima põlemiskiirusega segu mõõtmisel saadud põlemiskiiruse väärtust ei tohi aritmeetilisest keskmisest erineda rohkem kui 10 %, vastasel korral tuleb peenestamis- ja segamismeetodeid täiustada.
Compare the maximum burning rate obtained with the maximum burning rate of the reference mixture (see 1.3).
Leitud suurimat põlemiskiirust võrreldakse võrdlussegu suurima põlemiskiirusega (vt 1.3).
If tests are conducted in an inert atmosphere, the maximum reaction rate is compared with that from the reference mixture in an inert atmosphere.
Kui katse tehakse inertses atmosfääris, võrreldakse suurimat reaktsioonikiirust võrdlussegu vastava näitajaga inertses atmosfääris.
the identity, composition, purity, moisture content etc. of the substance tested,
testaine tunnusandmeid, koostist, puhtusastet, niiskusesisaldust jne;
any treatment of the test sample (e.g. grinding, drying),
proovi mis tahes käitlemist (nt peenestamist, kuivatamist jne);
the ignition source used in the tests,
katsetes kasutatud süüteallikat;
the results of measurements,
mõõtmiste tulemusi;
the mode of reaction (e.g. flash burning at the surface, burning through the whole mass, any information concerning the combustion products, etc.),
reaktsiooni tüüpi (nt kiire põlemine pinnal, põlemine kogu massis, mis tahes andmeid põlemissaaduste kohta jne);
all additional remarks relevant for the interpretation of results, including a description of the vigour (flaming, sparking, fuming, slow smouldering, etc.) and approximate duration produced in the preliminary safety/screening test for both test and reference substance,
kõiki tulemuste tõlgendamist mõjutavaid märkusi, sh eelkatses test- ja võrdlusainega tekkinud reaktsiooni tugevuse kohta (leegiga, sädemetega, suitsuga, hõõgumisega reaktsioon jne) ning nii test- kui ka võrdlusaine puhul eelkatses/sõelkatses kulunud aega;
the results from tests with an inert substance, if any,
inertse ainega tehtud katsete tulemused, kui need on olemas;
the results from tests in an inert atmosphere, if any.
inertses atmosfääris tehtud katsete tulemusi, kui neid tehti.
A substance is to be considered as an oxidising substance when:
Aine loetakse oksüdeerivaks, kui
in the preliminary test, there is a vigorous reaction;
eelkatses ilmneb tugev reaktsioon;
in the full test, the maximum burning rate of the mixtures tested is higher than or equal to the maximum burning rate of the reference mixture of cellulose and barium nitrate.
uuritavate segude suurim täiemahulises katseprogrammis leitud põlemiskiirus on suurem tselluloosist ja baariumnitraadist valmistatud võrdlussegu suurimast põlemiskiirusest või sellega võrdne.
In order to avoid a false positive, the results obtained when testing the substance mixed with an inert material and/or when testing under an inert atmosphere should also be considered when interpreting the results.
Ekslike positiivsete tulemuste vältimiseks tuleks tulemuste tõlgendamisel arvesse võtta ka aine inertse materjaliga segamisel ja/või inertses atmosfääris tehtud katsete tulemusi.
NF T 20-035 (September 85) Chemical products for industrial use.
NF T 20-035 (September 85). Chemical products for industrial use.
Determination of the oxidising properties of solids.
Determination of the oxidizing properties of solids.
Mould and accessories for the preparations of the pile
Vorm ja abivahendid põlemisriba valmistamiseks
NUMBER-AVERAGE MOLECULAR WEIGHT AND MOLECULAR WEIGHT DISTRIBUTION OF POLYMERS
POLÜMEERIDE ARVKESKMINE MOLEKULMASS JA MOLEKULMASSIDE JAOTUS
This Gel Permeation Chromatographic method is a replicate of the OECD TG 118 (1996).
Käesolev geelkromatograafia (GPC) meetod on OECD katsejuhendi nr 118 (1996) koopia.
The fundamental principles and further technical information are given in reference (1).
Meetodi põhimõte ja tehniline lisateave on toodud kirjandusviites 1.
Since the properties of polymers are so varied, it is impossible to describe one single method setting out precisely the conditions for separation and evaluation which cover all eventualities and specificities occurring in the separation of polymers.
Kuna polümeeride omadused on väga erinevad, siis on võimatu kirjeldada ühtainust meetodit, mille lahutamis- ja analüüsitingimused katavad kõiki polümeeride eraldamisel esinevaid võimalikke juhtumeid ja iseärasusi.
In particular, complex polymer systems are often not amenable to gel permeation chromatography (GPC).
Sageli ei ole keeruliste polümeerisegude koostisosadeks lahutamine geelkromatograafiaga võimalik.
When GPC is not practicable, the molecular weight may be determined by means of other methods (see Appendix).
Kui geelkromatograafia ei ole kasutatav, siis võib molekulmassi määramiseks kasutada teisi meetodeid (vt lisa).
In such cases, full details and justification should be given for the method used.
Sellistel juhtudel tuleb kasutatava meetodi kohta esitada kõik üksikasjad ja põhjendused.
The method described is based on DIN Standard 55672 (1).
Kirjeldatav meetod põhineb standardil DIN 55672 (1).
Detailed information about how to carry out the experiments and how to evaluate the data can be found in this DIN Standard.
Üksikasjalik teave katsete tegemiseks ja andmete hindamiseks on toodud nimetatud DIN standardis.
In case modifications of the experimental conditions are necessary, these changes must be justified.
Kui katse tingimuste muutmine osutub vajalikuks, siis peab vastavaid muudatusi põhjendama.
Other standards may be used, if fully referenced.
Kasutada võib ka muid standardeid, kui neile antakse täielikud viited.
The method described uses polystyrene samples of known polydispersity for calibration and it may have to be modified to be suitable for certain polymers, e.g. water soluble and long-chain branched polymers.
Kirjeldatava meetodi kalibreerimiseks kasutatakse teadaoleva polüdisperssusega polüstüreenproove ja teatud polümeeride (näiteks vesilahustuvad ja pika ahelaga hargnenud polümeerid) analüüsil võib osutuda vajalikuks meetodi muutmine.
The number-average molecular weight Mn and the weight average molecular weight Mw are determined using the following equations:
Arvkeskmise molekulmassi Mn ja masskeskmise molekulmassi Mw arvutamiseks kasutatakse järgmisi valemeid:
Hi is the level of the detector signal from the baseline for the retention volume Vi,
Hi on detektori signaali kõrgus mõõdetuna baasjoonelt retentsiooniruumala Vi jaoks,
Mi is the molecular weight of the polymer fraction at the retention volume Vi, and
Mi on retentsiooniruumalale Vi vastava polümeerifraktsiooni molekulmass ja
n is the number of data points.
n on mõõtepunktide arv.
The breadth of the molecular weight distribution, which is a measure of the dispersity of the system, is given by the ratio Mw/Mn.
Molekulmassi jaotuse laius, mis iseloomustab segu disperssust, saadakse Mw/Mn suhtest.
The calibration curve can only be used in the determination of the molecular weight of the unknown sample if the conditions for the separation of the sample and the standards have been selected in an identical manner.
Kalibreerimiskõverat võib kasutada tundmatu proovi molekulmassi määramiseks vaid siis, kui proovi ja standardi lahutamiseks kasutatavad tingimused on valitud ühtviisi.
A determined relationship between the molecular weight and elution volume is only valid under the specific conditions of the particular experiment.
Molekulmassi ja elueerunud ruumala vaheline suhe on õige vaid konkreetsele katsele iseloomulikel tingimustel.
The conditions include, above all, the temperature, the solvent (or solvent mixture), the chromatography conditions and the separation column or system of columns.
Nimetatud tingimused hõlmavad eelkõige temperatuuri, lahustit (või lahustite segu), kromatograafilisi tingimusi ja kasutatavat kolonni või kolonnisüsteemi.
The molecular weights of the sample determined in this way are relative values and are described as ‘polystyrene equivalent molecular weights’.
Sellisel viisil proovist määratud molekulmassid on suhtelised ja neid nimetatakse „polüstüreeniekvivalendi molekulmassideks”.
This means that dependent on the structural and chemical differences between the sample and the standards, the molecular weights can deviate from the absolute values to a greater or a lesser degree.
See tähendab, et sõltuvalt proovi ja standardi vahelistest struktuurilistest ja keemilistest erinevustest võivad molekulmassid hälbida absoluutsetest väärtustest rohkemal või vähemal määral.
If other standards are used, e.g. polyethylene glycol, polyethylene oxide, polymethyl methacrylate, polyacrylic acid, the reason should be stated.
Juhul kui kasutatakse teisi standardeid, näiteks polüetüleenglükool, polüetüleenoksiid, polümetüülmetakrülaat, polüakrüülhape, siis peab seda põhjendama.
Both the molecular weight distribution of the sample and the average molecular weights (Mn, Mw) can be determined using GPC.
Geelkromatograafiaga võib määrata nii proovi molekulmassi jaotust kui ka keskmisi molekulmasse (Mn, Mw).
GPC is a special type of liquid chromatography in which the sample is separated according to the hydrodynamic volumes of the individual constituents (2).
Geelkromatograafia on spetsiaalne vedelikkromatograafia liik, milles proov lahutatakse üksikute koostisosade hüdrodünaamiliste ruumalade järgi (2).
Separation is effected as the sample passes through a column which is filled with a porous material, typically an organic gel.
Lahutamiseks juhitakse proov läbi poorse materjaliga, tavaliselt orgaanilise geeliga, täidetud kolonni.
Small molecules can penetrate the pores whereas large molecules are excluded.
Väikesed molekulid suudavad tungida pooridesse, kuhu suurte molekulide juurdepääs on takistatud.
The path of the large molecules is thereby shorter and these are eluted first.
Seetõttu on suurte molekulide teepikkus lühem ja nad elueeruvad kiiremini.
The medium-sized molecules penetrate some of the pores and are eluted later.
Keskmise suurusega molekulid tungivad osadesse pooridesse, mistõttu nad elueeruvad mõnevõrra aeglasemalt.
In an ideal situation, the separation is governed entirely by the size of the molecular species, but in practice it is difficult to avoid at least some absorption effects interfering.
Ideaaljuhul mõjutab lahutamist ainult molekulide suurus, kuid praktikas on raske vältida vähemalt mõningaid adsorptsioonist tingitud segavaid mõjusid.
Uneven column packing and dead volumes can worsen the situation (2).
Kolonni ebaühtlane täitematerjal ja suurem omaruumala võivad olukorda halvendada (2).
Detection is effected by, e.g. refractive index or UV-absorption, and yields a simple distribution curve.
Detekteerimiseks kasutatakse näiteks refraktsiooni indeksit või UV-absorptsiooni ja tulemuseks saadakse lihtne jaotuskõver.
However, to attribute actual molecular weight values to the curve, it is necessary to calibrate the column by passing down polymers of known molecular weight and, ideally, of broadly similar structure e.g. various polystyrene standards.
Selleks, et omistada saadud kõverale tegelikke molekulmassi väärtusi, tuleb kolonni kalibreerida teadaolevate molekulmassidega ja ideaaljuhul üldjoontes sarnase struktuuriga polümeeridega, näiteks erinevad polüstüreenistandardid.
Typically a Gaussian curve results, sometimes distorted by a small tail to the low molecular weight side, the vertical axis indicating the quantity, by weight, of the various molecular weight species eluted, and the horizontal axis the log molecular weight.
Tüüpiliselt saadakse Gaussi kõver, mis on mõnikord madalate molekulmasside osas väljaveninud sabaga, kusjuures vertikaalsel teljel on elueerunud erinevate molekulmassiga ühendite kogus massi järgi ja horisontaalsel teljel on logaritmilises skaalas molekulmass.
The repeatability (Relative Standard Deviation: RSD) of the elution volume should be better than 0,3 %.
Elutsiooniruumala korratavus (suhteline standardhälve, RSD) peaks olema parem kui 0,3 %.
The required repeatability of the analysis has to be ensured by correction via an internal standard if a chromatogram is evaluated time-dependently and does not correspond to the above mentioned criterion (1).
Kui kromatogrammi hinnatakse ajalise sõltuvuse põhjal ja see ei vasta ülaltoodud kriteeriumitele, tagatakse analüüsi nõutav korratavus sisestandardi kasutamisega (1).
The polydispersities are dependent on the molecular weights of the standards.
Polüdisperssused sõltuvad standardite molekulmassidest.
In the case of polystyrene standards typical values are:
Polüstüreenistandardite kasutamisel on tüüpilised väärtused järgmised:
(Mp is the molecular weight of the standard at the peak maximum)
(Mp on piigi maksimumile vastav standardi molekulmass)
Preparation of the standard polystyrene solutions
Polüstüreeni standardlahuste valmistamine
The polystyrene standards are dissolved by careful mixing in the chosen eluent.
Polüstüreeni standardid lahustatakse ettevaatlikul segamisel valitud eluendiga.
The recommendations of the manufacturer must be taken into account in the preparation of the solutions.
Lahuste valmistamisel peab arvestama tootja soovitusi.
The concentrations of the standards chosen are dependent on various factors, e.g. injection volume, viscosity of the solution and sensitivity of the analytical detector.
Valitud standardi kontsentratsioonid sõltuvad mitmetest erinevatest teguritest, näiteks süsteruumala, lahuse viskoossus ja analüütilise detektori tundlikkus.
The maximum injection volume must be adapted to the length of the column, in order to avoid overloading.
Maksimaalset süsteruumala peab kohandama vastavalt kolonni pikkusele, et vältida kolonni ülelaadimist.
Typical injection volumes for analytical separations using GPC with a column of 30 cm × 7,8 mm are normally between 40 and 100 μl.
Geelkromatograafia analüütiliste meetodite korral jäävad tüüpilised süsteruumalad vahemikku 40 kuni 100 μl, kui kolonni mõõdud on 30 cm × 7,8 mm.
Higher volumes are possible, but they should not exceed 250 μl.
Võimalik on kasutada ka suuremaid ruumalasid, kuid need ei tohiks ületada 250 μl.
The optimal ratio between the injection volume and the concentration must be determined prior to the actual calibration of the column.
Enne kolonni tegelikku kalibreerimist tuleb kindlaks teha süsteruumala ja kontsentratsiooni vaheline optimaalne suhe.
Preparation of the sample solution
Proovilahuse valmistamine
In principle, the same requirements apply to the preparation of the sample solutions.
Põhimõtteliselt kehtivad ülaltoodud nõuded ka proovilahuste valmistamisel.
The sample is dissolved in a suitable solvent, e.g. tetrahydrofuran (THF), by shaking carefully.
Proov lahustatakse sobivas lahustis, näiteks tetrahüdrofuraanis (THF), ettevaatlikul loksutamisel.
Under no circumstances should it be dissolved using an ultrasonic bath.
Mitte mingil juhul ei tohi lahustamiseks kasutada ultrahelivanni.
When necessary, the sample solution is purified via a membrane filter with a pore size of between 0,2 and 2 μm.
Vajaduse korral puhastatakse proovi lahust membraanfiltriga, mille pooride suurus on 0,2 kuni 2 μm.
The presence of undissolved particles must be recorded in the final report as these may be due to high molecular weight species.
Lahustumatute osakeste olemasolu peab ära märkima ka lõplikus aruandes, kuna see võib olla tingitud kõrge molekulmassiga ühenditest.
An appropriate method should be used to determine the percentage by weight of the undissolved particles.
Lahustunud osakeste massiprotsendi määramiseks peab kasutama sobivat meetodit.
The solutions should be used within 24 hours.
Valmistatud lahuseid peab kasutama 24 tunni jooksul.
solvent reservoir,
mahuti lahustile;
degasser (where appropriate),
degaseerija (vajaduse korral);
pump,
pump;
pulse dampener (where appropriate),
pulsatsioonisummuti (vajaduse korral);
injection system,
injektsioonisüsteem;
chromatography columns,
kromatograafilised kolonnid;
detector,
detektor;
flowmeter (where appropriate),
kulumõõtja (vajaduse korral);
data recorder-processor,
andmesalvesti ja-töötleja;
waste vessel.
nõu jääkide jaoks.
It must be ensured that the GPC system is inert with regard to the utilised solvents (e.g. by the use of steel capillaries for THF solvent).
Enne peab kindlaks tegema, et geelkromatograafia süsteem oleks kasutatavate lahustite suhtes inertne (näiteks tetrahüdrofuraani jaoks kasutada teraskapillaare).
Injection and solvent delivery system
Injektsiooni ja lahusti etteandmise süsteem
A defined volume of the sample solution is loaded onto the column either using an auto-sampler or manually in a sharply defined zone.
Proovilahuse etteantud kogus sisestatakse automaatse injektoriga või käsitsi täpselt kindlaks määratud kolonni piirkonda.
Withdrawing or depressing the plunger of the syringe too quickly, if done manually, can cause changes in the observed molecular weight distribution.
Käsitsi injektsiooni korral võib süstla kolvi liiga kiire tagasitõmbamine või vabastamine põhjustada muutusi mõõdetava molekulmassi jaotuses.
The solvent-delivery system should, as far as possible, be pulsation-free ideally incorporating a pulse dampener.
Lahusti etteandmise süsteem peaks olema võimalikult pulseerimisvaba, sisaldades ideaaljuhul pulsatsioonisummutit.
The flow rate is of the order of 1 ml/min.
Voolukiirus on suurusjärgus 1 ml/min.
Column
Kolonn
Depending on the sample, the polymer is characterised using either a simple column or several columns connected in sequence.
Sõltuvalt proovist kasutatakse polümeeri iseloomustamiseks kas ühte kolonni või mitut järjestikku ühendatud kolonni.
A number of porous column materials with defined properties (e.g. pore size, exclusion limits) are commercially available.
Kolonni täitematerjalidena on kaubanduslikult kättesaadavad paljud poorsed kindlate omadustega ained (näiteks poori suurus, eksklusioonipiirid).
Selection of the separation gel or the length of the column is dependent on both the properties of the sample (hydrodynamic volumes, molecular weight distribution) and the specific conditions for separation such as solvent, temperature and flow rate (1)(2)(3).
Lahutamiseks kasutatava geeli või kolonni pikkuse valik sõltub nii proovi omadustest (hüdrodünaamiline ruumala, molekulmasside jaotus) kui ka spetsiifilistest lahutamistingimustest, näiteks lahusti, temperatuur ja voolukiirus (1, 2, 3).
Theoretical plates
Teoreetilised taldrikud
The column or the combination of columns used for separation must be characterised by the number of theoretical plates.
Lahutamiseks kasutatavat kolonni või kolonnide süsteemi iseloomustatakse teoreetiliste taldrikute arvuga.
This involves, in the case of THF as elution solvent, loading a solution of ethyl benzene or other suitable non-polar solute onto a column of known length.
Tetrahüdrofuraani kasutamisel eluendina hinnatakse seda etüülbenseeni või mõne muu sobiva mittepolaarse lahustunud aine (soluudi) laadimisel teadaoleva pikkusega kolonni.
The number of theoretical plates is given by the following equation:
Teoreetiliste taldrikute arv saadakse järgmiste valemite põhjal:
N the number of theoretical plates
N on teoreetiliste taldrikute arv
the elution volume at the peak maximum
on piigi maksimumile vastav elutsiooniruumala
W the baseline peak width
W on piigi laius baasjoonel
the peak width at half height
on piigi laius poolel piigi kõrgusel
Separation efficiency
Lahutamise efektiivsus
In addition to the number of theoretical plates, which is a quantity determining the bandwidth, a part is also played by the separation efficiency, this being determined by the steepness of the calibration curve.
Lisaks ribalaiust määravale teoreetiliste taldrikute arvule on tähtis ka lahutamise efektiivsus, mis sõltub sellest, kui järsk on kalibreerimiskõvera tõus.
The separation efficiency of a column is obtained from the following relationship:
Kolonni lahutuse efektiivsus saadakse järgmisest seosest:
cross sectional area of the column
kolonni ristlõkepindala
the elution volume for polystyrene with the molecular weight Mx
on polüstüreeni molekulmassiga Mx elutsiooniruumala
the elution volume for polystyrene with a ten times greater molecular weight
on kümme korda suurema molekulmassiga polüstüreeni elutsiooniruumala
The resolution of the system is commonly defined as follows:
Süsteemi lahutusvõimet defineeritakse tavaliselt järgmiselt:
the elution volumes of the two polystyrene standards at the peak maximum
on kahe polüstüreenistandardi elutsiooniruumalad piigi maksimumil
the peak widths at the base-line
piigi laiused baasjoonel
the molecular weights at the peak maximum (should differ by a factor of 10)
piigi maksimumile vastavad molekulmassid (peaksid erinema kümme korda)
The R-value for the column system should be greater than 1.7 (4).
Kolonnisüsteemi R-väärtus peaks olema suurem kui 1,7 (4).
All solvents must be of high purity (for THF purity of 99,5 % is used).
Kõik lahustid peavad olema kõrge puhtusastmega (kasutatava tetrahüdrofuraani puhtus on 99,5 %).
The solvent reservoir (if necessary in an inert gas atmosphere) must be sufficiently large for the calibration of the column and several sample analyses.
Lahustimahuti (vajaduse korral paigutatud inertgaasi atmosfääri) peab olema piisavalt suur, et võimaldada kolonni kalibreerimist ja proovide analüüsi.
The solvent must be degassed before it is transported to the column via the pump.
Enne pumpamist kolonni peab lahustit degaseerima.
Temperature control
Temperatuurikontroll
The temperature of the critical internal components (injection loop, columns, detector and tubing) should be constant and consistent with the choice of solvent.
Kriitilise tähtsusega komponentide (injektsioonisilmus, kolonnid, detektor ja torustik) temperatuur peab olema konstantne ja sobima kasutatavale lahustile.
Detector
Detektor
The purpose of the detector is to record quantitatively the concentration of sample eluted from the column.
Detektori eesmärk on kolonnist elueeruva proovi kontsentratsiooni kvantitatiivne mõõtmine.