natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There are two main reasons why PSE would not have had an economic interest in taking this decision without government intervention.
PSEl ei olnud kahel põhjusel majanduslikku huvi kõnealuse otsuse vastuvõtmise vastu valitsuse sekkumiseta.
First, PSE purchased a quantity of energy that it already knew might be surplus to its requirements.
Esiteks ostis PSE elektrit koguses, mille kohta ta juba teadis, et see ületab tema vajadused.
By awarding the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed and significant quantity of electricity (around 50 % of Polish electricity production in 2005, and up to 70 % in the period in question).
Elektrienergia ostulepingute sõlmimisega kohustus PSE ostma kindlaksmääratud ja märkimisväärse koguse elektrit (umbes 50 % Poola elektritoodangust 2005. aastal ja kuni 70 % vaatlusalusel ajavahemikul).
At the very beginning (the first few years of the PPAs) PSE was the only supplier in the Polish electricity system, so it could sell all this electricity to its end users.
Algul (esimestel elektrienergia ostulepingute kehtivuse aastatel) oli PSE Poola energiasüsteemis ainus tarnija ning seega sai ta müüa kogu elektri lõpptarbijatele.
However, from the very outset, it was clear that PSE would soon cease to be the sole electricity supplier in Poland.
Juba alguses oli siiski ilmne, et varsti ei ole PSE enam Poola ainus elektritarnija.
In particular, during the pre-accession process, in December 1991, the Polish government had signed the Europe Agreement which constituted an association partnership between the EC and the Republic of Poland.
Ühinemiseelse menetluse ajal, 1991. aasta detsembris, sõlmis Poola Euroopa lepingu, millega sätestati Poola Vabariigi assotsieerumine ELiga.
Later, in 1994, Poland lodged its official application for EU membership.
Hiljem, 1994. aastal, esitas Poola ametliku ELiga ühinemise taotluse.
Accession negotiations started in 1998 and ended in 2002 when the Copenhagen European Council found that Poland fulfilled the accession criteria.
Ühinemisläbirääkimised algasid 1998. aastal ja lõppesid 2002. aastal, mil Kopenhaagenis toimunud Euroopa Ülemkogu leidis, et Poola on täitnud ühinemistingimused.
As a matter of fact, the interested parties even indicated that one of the aims of the PPAs was to ensure that Polish power generators complied with certain EU directives on air pollution and, in particular, with the directives on emissions of large combustion plants, which is further evidence that these parties were aware that Poland would soon accede to the European Union.
Tegelikult möönsid ka huvitatud isikud, et üks elektrienergia ostulepingute sõlmimise eesmärk oli tagada Poola elektrijaamade vastavus teatavatele õhu saastamist käsitlevatele ELi direktiividele ja konkreetselt suurte põletusseadmete heitmeid käsitlevatele direktiividele, mis tõendab veel kord, et huvitatud isikud olid teadlikud Poola peatsest ühinemisest Euroopa Liiduga.
It was known that Poland's accession to the European Union would entail integration into the internal electricity market, liberalisation of which started with the adoption of Directive 96/92/EC.
Oli teada, et Poola ühinemine Euroopa Liiduga tähendab lõimumist elektrienergia siseturuga, mille liberaliseerimine algas direktiivi 96/92/EÜ vastuvõtmisega.
This meant the opening-up of the market to other suppliers competing with PSE, and, accordingly, that PSE might not need all the electricity provided for in the PPAs in the light of changes on the electricity market.
See tähendas turu avamist PSE-ga konkureerivatele tarnijatele ja järelikult võis juhtuda, et PSE-l ei ole elektriturul toimuvate muutuste tõttu tervet elektrienergia ostulepingutes sätestatud elektrikogust vaja.
Further changes occurred when Directive 2003/54/EC was adopted on 26 June 2003.
Täiendavad muudatused tehti direktiivi 2003/54/EÜ vastuvõtmisel 26. juunil 2003. aastal.
This Directive provides for the liberalisation of the market for all professional consumers by 1 July 2004 and for all consumers by 1 July 2007, thus gradually reducing PSE's captive market share to zero.
Kõnealuses direktiivis on sätestatud turu avamine kõikidele hulgimüüjatele 1. juuliks 2004 ja kõikidele tarbijatele 1. juuliks 2007, mis viib PSE-st sõltuva turu osakaalu järk-järgult nullini.
Second, even for the share of electricity which PSE actually needed, it made no sense for PSE, as the buyer, to undertake to pay the power plants the full costs of generating power, plus a profit margin established such a long time in advance even though it was already known that liberalisation would allow it to choose between different technologies and prices, including those offered by new market entrants using more efficient technologies.
Teiseks ei olnud PSE-l kui ostjal mõttekas võtta endale kohustus maksta kinni kõik elektrijaamade tootmiskulud ja nii pikaks ajaks kindlaksmääratud kasumimarginaal (isegi elektrikoguse puhul, mida PSE tegelikult vajas), kuigi oli juba teada, et liberaliseerimine võimaldab tal valida erinevate tehnoloogiate ja hindade vahel, sh nende vahel, mida pakuvad turule tulnud uued, tõhusamaid tehnoloogiaid kasutavad ettevõtjad.
Buyers have an interest in concluding long-term contracts only if these contracts provide them some hedging against fluctuations in the electricity market, and in particular against changes linked to fluctuations in fuel costs.
Ostja on pikaajalise lepingu sõlmimisest huvitatud üksnes siis, kui leping pakub teatavat kaitset energiaturu kõikumiste vastu ja eriti kütusehinna kõikumiste vastu.
For this reason a buyer would have an economic interest in a long-term contract of this type only if the seller offered to take part of the risk associated with fluctuations in fuel costs or if the generating technology ensured stable fuel costs, as is the case with hydropower plants, and, in certain conditions, nuclear plants.
Seetõttu oleks ostja pikaajalisest lepingust majanduslikult huvitatud üksnes siis, kui müüja võtaks osa kütusehinna kõikumisega seotud riskidest enda kanda või kui tootmistehnoloogia tagaks stabiilsed kütusehinnad, nagu on näiteks hüdroelektrijaamade ja teatud tingimustel ka tuumaelektrijaamade puhul.
This economic logic is confirmed by the fact that there does not seem to be any example of private buyers taking long-term contracts without state intervention with plants using fossil fuel and covering all production costs for the same duration as the PPAs (more than 10 years).
Sellist majanduslikku loogikat kinnitab asjaolu, et puuduvad näited eraõiguslikest ostjatest, kes on sõlminud riigi sekkumiseta pikaajalise lepingu fossiilkütuseid kasutavate elektrijaamadega ja kohustuvad katma kõik tootmiskulud sama aja jooksul, nagu on sätestatud elektrienergia ostulepingutes (rohkem kui 10 aasta jooksul).
The Commission found none in its energy sector enquiry, and, despite their claims to the contrary, none of the interested parties submitted an example of such a contract to the Commission, despite the fact that some of them belong to very large groups with activities in several countries.
Komisjon ei leidnud energiasektori uuringu käigus ühtegi sellist klienti ja hoolimata oma vastupidistest väidetest ei esitanud huvitatud isikud komisjonile ühtegi näidet sellisest lepingust, kuigi mõned neist kuuluvad väga suurtesse kontsernidesse, mis tegutsevad mitmes riigis.
The only examples quoted by the interested parties are not adequate for the reasons indicated below:
Ainsad näited, mida huvitatud isikud on esitanud, ei ole piisavad järgmistel põhjustel:
the contracts in Portugal between Redes Energéticas Nacionais on the one hand and Turbogás, Electricidade De Portugal and Pego on the other hand, were concluded by a publicly owned company (Redes Energéticas Nacionais).
Portugalis sõlmis ühelt poolt Redes Energéticas Nacionaisi ja teiselt poolt Turbogási, Electricidade De Portugali ning Pego vahelised lepingud riigi osalusega äriühing (Redes Energéticas Nacionais).
It should be noted that the Commission did not regard these contracts as compatible with the state aid rules, despite attempts by the interested parties to prove that they were.
Tuleks märkida, et komisjon leidis, et kõnealused lepingud ei ole riigiabieeskirjadega kooskõlas, kuigi huvitatud isikud püüdsid tõestada vastupidist.
The Commission only issued a decision concerning their compatibility with Article 81 of the EC Treaty.
Komisjon tegi ainult otsuse, mis käsitles nende vastavust EÜ asutamislepingu artiklile 81.
In a state aid decision concerning the compulsory annulment by Portugal of these contracts and the awarding of compensation for annulment, the Commission noted that they constituted an advantage for the power generators;
Riigiabi puudutavas otsuses, mis käsitles kõnealuste lepingute kohustuslikku tühistamist Portugalis ja tühistamise eest hüvitise maksmist, märkis komisjon, et need andsid elektritootjatele eelise;
the contracts concluded by Northern Ireland Electricity in the United Kingdom were awarded at a time when Northern Ireland Electricity was still a publicly owned company, at the request of the state.
Northern Ireland Electricity lepingud Ühendkuningriigis sõlmiti riigi nõudmisel ajal, mil Northern Ireland Electricity oli veel riigi osalusega äriühing.
Northern Ireland Electricity was subsequently privatised and the UK Government had to put in place a support scheme to compensate Northern Ireland Electricity for the non-economic burden associated with these contracts;
Seejärel Northern Ireland Electricity erastati ja Ühendkuningriigi valitsus pidi kehtestama toetuskava, et hüvitada Northern Ireland Electricity’le kõnealuste lepingutega seotud kohustused, mille täitmine ei olnud majanduslikult kasulik;
the contract between Electricité de France and Péchiney in France covers only Electricité de France's variable nuclear plant costs.
Prantsusmaal Electricité de France ja Péchiney vahel sõlmitud leping hõlmab ainult Electricité de France’i tuumaelektrijaama muutuvkulusid.
Many other contracts of that type were concluded in France in the 1990s.
Prantsusmaal sõlmiti 1990. aastatel palju selliseid lepinguid.
They are all based on the principle that the generator undertakes to deliver electricity to the buyer over a long period at a price which only covers its marginal costs.
Need kõik põhinesid põhimõttel, et tootja kohustub tarnima ostjale elektrit pika aja jooksul ja hinnaga, mis katab üksnes piirkulud.
Lastly, the Commission notes that, despite the interested parties' claims to the contrary, it is not true that the fact that PPAs were concluded following a competitive procedure suffices for them to be deemed as not constituting aid.
Lõpetuseks märgib komisjon, et hoolimata huvitatud isikute vastupidistest väidetest ei piisa asjaolust, et elektrienergia ostulepingud sõlmiti pakkumismenetluse teel, et neid ei peetaks riigiabiks.
This reasoning applies when a Member State purchases goods or services for its own use.
Selline põhjendus on asjakohane, kui liikmesriik ostab enda tarbeks kaupu või teenuseid.
In the case at issue, the purpose of the competitive procedure was to serve policy objectives such as promotion of foreign investment in Poland, environmental protection and improvements in security of supply, rather than to purchase goods and services required by the state.
Käesoleval juhul oli pakkumismenetluse eesmärk poliitiline, st välisinvesteeringute meelitamine Poola ja keskkonnakaitse ning tarnekindluse parandamine, mitte riigile vajalike kaupade ja teenuste ostmine.
In such cases, the fact that a competitive procedure was followed may lead only to the conclusion that the aid is limited to the minimum necessary to achieve the policy objectives; it does not suffice to rule out the presence of state aid.
Sellistel juhtudel saab asjaolust, et kasutati pakkumismenetlust, järeldada üksnes seda, et abi piirdub vähimaga, mis on vajalik poliitiliste eesmärkide saavutamiseks; sellest ei piisa riigiabi olemasolu välistamiseks.
Power generators belonging to privately owned groups have argued that any state aid under the PPAs would have been eliminated by the privatisation process because the price paid by the companies that purchased the power plants would have taken account of the value of the PPAs.
Eraomanduses olevatesse kontsernidesse kuuluvad elektritootjad väidavad, et erastamisprotsess oleks tühistanud igasuguse elektrienergia ostulepingute raames saadud riigiabi, sest elektrienergia ostulepingu väärtuse arvutamisel oleks arvesse võetud hinda, mida maksis elektrijaama ostnud äriühing.
The Commission considers that this reasoning does not apply in the present case.
Komisjon leiab, et käesoleva juhtumi puhul selline põhjendus ei kehti.
In the case at issue, privatisation of the power plants took the form of share deals.
Kõnealusel juhul toimus elektrijaamade erastamine aktsiate omandamise teel.
The Court of Justice has analysed how a change in the ownership of a company during a share deal affects the existence of aid and the recipient of unlawful aid granted to the company.
Euroopa Kohus on uurinud, kuidas aktsiate omandamise tulemusel toimunud äriühingu omandivormi muutus mõjutab abi olemasolu ja ebaseaduslikku abi saanud äriühingut.
It ruled that the unlawful aid remains and stays with the company that benefited from the aid, despite the change in its ownership.
Euroopa Kohus leidis, et riigiabi, mida äriühing sai ja kasutas, jääb omandivormi muutumisest hoolimata ebaseaduslikuks.
The transfer of shares at the market price merely ensures that the buyer did not benefit from state aid either.
Aktsiate võõrandamine turuhinnaga lihtsalt tagab, et riigiabist ei saa kasu ka ostja.
In the case at issue, this means that the change in the ownership of the power plants that benefited from the PPAs did not alter the fact that the PPAs constitute state aid to these power plants.
Käesoleva juhtumi puhul tähendab see seda, et elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamade omandivormi muutumine ei muutnud asjaolu, et elektrienergia ostulepingud kujutavad endast kõnealustele elektrijaamadele antud riigiabi.
In reality, the power plants benefited from the advantages contained in the PPAs, irrespective of their ownership structure.
Tegelikult said elektrijaamad elektrienergia ostulepingutes ette nähtud soodustusi, olenemata nende omandivormist.
All the above-mentioned elements of the economic advantage and the arguments developed above concern the time of accession of Poland to the EU and remain applicable as at the date of this Decision (in the case of PPAs which terminated before the date of this Decision, until the date on which they terminated).
Kõik eespool nimetatud majandusliku eelise tunnused ja esitatud väited on seotud Poola ELiga ühinemise ajaga ning kehtivad ka käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeval (enne käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäeva lõppenud elektrienergia ostulepingute puhul kuni nende lõpetamise kuupäevani).
In view of the above, the Commission concludes that the PPAs provide an advantage to the beneficiaries.
Eelöeldut arvesse võttes leiab komisjon, et elektrienergia ostulepingud andsid abisaajatele eelise.
Service of general economic interest
Avalikku majandushuvi pakkuv teenus
The interested parties have argued that the PPAs should be regarded as implementing SGEIs for the purpose of securing electricity supplies and environmental protection.
Huvitatud isikud väidavad, et elektrienergia ostulepinguid tuleks käsitada avalikku majandushuvi pakkuva teenuse osutamisena, mille eesmärk on tagada elektritarned ja keskkonna kaitse.
They are said to fulfil the criteria laid down in the Altmark judgment, which means that they do not constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Nende sõnul vastavad lepingud Altmarki kohtuotsuses sätestatud kriteeriumidele, mis tähendab, et need ei kujuta endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The Commission has analysed these arguments and cannot agree with them for the following reasons:
Komisjon on neid väiteid analüüsinud ning ei saa nendega nõustuda järgmistel põhjustel:
Member States have a wide margin of discretion to define the scope of SGEIs.
Liikmesriikidel on avalikku majandushuvi pakkuvate teenuste ulatuse üle otsustamisel laialdased volitused.
However, the existence of this wide margin of discretion does not mean that just any state intervention with a policy motivation can be characterised as an SGEI.
See ei tähenda siiski, et igasugust riigipoolset poliitilistel põhjustel sekkumist saab käsitada avalikku majandushuvi pakkuva teenusena.
The interested parties have invoked environmental protection as one of the SGEIs to be implemented by the PPAs.
Huvitatud isikud toovad ühe elektrienergia ostulepingutega osutatava avalikku majandushuvi pakkuva teenuse näitena keskkonnakaitse.
More precisely, the PPAs were supposed to support investment designed to allow Polish plants to adapt to EU environmental standards.
Täpsemalt oli elektrienergia ostulepingute eesmärk võimaldada Poola elektrijaamadel kohandada oma tegevus ELi keskkonnanormidele.
The Commission considers that the requirement to fulfil environmental standards does not exhibit any special characteristics as compared with the constraints imposed on all companies active in an industrial sector.
Komisjon leiab, et keskkonnanormide järgimise nõue ei erine teistest piirangutest, mis kehtivad tööstussektoris tegutsevate äriühingute suhtes.
Furthermore, considering the fulfilment of environmental standards as an SGEI would go directly against the polluter pays principle which is one of the core principles of Community environmental law, enshrined in primary legislation by Article 174(2) of the EC Treaty.
Lisaks oleks keskkonnanormide järgimise käsitamine avalikku majandushuvi pakkuva teenusena otseses vastuolus põhimõttega, et saastaja maksab, mis on üks esmases õigusaktis, st EÜ asutamislepingu artikli 174 lõikes 2 sätestatud ühenduse keskkonnaõiguse aluspõhimõtteid.
The Commission notes the interested parties' argument that environmental protection is quoted as one of the possible areas for public service obligations in Article 3 of Directive 96/92/EC.
Komisjon võtab arvesse huvitatud isikute väidet, et direktiivi 96/92/EÜ artiklis 3 on keskkonnakaitset nimetatud ühe võimaliku valdkonnana, kus täidetakse avaliku teenindamise kohustust.
However, the Commission takes the view that this does not undermine the position set out above.
Komisjon on siiski seisukohal, et see ei muuda eespool esitatud arvamust.
The fact that the Directive states that there may be public service obligations in the field of environmental protection does not mean that there are no requirements as to the actual content of these public service obligations.
Asjaolu, et direktiivis on sätestatud, et keskkonnakaitse valdkonnas võib osutada avalikku teenust, ei tähenda, et kõnealuse avaliku teenindamise kohustuse tegeliku sisu suhtes ei esitata mingeid nõudeid.
In particular, these obligations must exhibit special characteristics as compared with the normal business environment of companies in the sector, and may not be incompatible with the principles on which Community environmental protection policy is based (e.g. the polluter pays principle).
Kõnealused kohustused peavad olema spetsiifiliste omadustega, võrreldes sektori teiste äriühingute tavapärase tegevuskeskkonnaga ja ei tohi olla vastuolus ühenduse keskkonnakaitsepoliitika aluspõhimõtetega (näiteks põhimõttega, et saastaja maksab).
The Commission also notes that four of the power plants concerned by the PPAs (in Turów, Pątnów, Bełchatów and Jaworzno) feature on the WWF's list of Europe's thirty most polluting power stations, which further relativises the claims that they fulfil an SGEI in terms of environmental protection.
Samuti märgib komisjon, et neli elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaama (Turówi, Pątnówi, Bełchatówi ja Jaworzno elektrijaamad) on kantud Maailma Looduse Fondi koostatavasse Euroopa kolmekümne kõige rohkem saastava elektrijaama nimekirja, mis muudab veelgi kaheldavamaks väite, et nad osutavad keskkonna kaitsmise näol avalikku majandushuvi pakkuvat teenust.
The interested parties also invoke security of supply as one of the SGEIs that the PPAs implement.
Huvitatud isikud nimetavad ühe avalikku majandushuvi pakkuva teenusena ka tarnekindlust, mida elektrienergia ostulepingute raames tagada püütakse.
In its decision practice, the Commission has taken the view that security of supply could be an SGEI, subject to the restrictions provided for in Article 8(4) of Directive 96/92/EC (which corresponds to Article 11(4) of Directive 2003/54/EC), that is, provided that the generators concerned use indigenous primary energy fuel sources, and that the total volume of energy does not exceed in any calendar year 15 % of the total primary energy necessary to produce the electricity consumed in the Member State concerned.
Oma otsustes on komisjon leidnud, et tarnekindluse tagamine võib olla avalikku majandushuvi pakkuva teenuse osutamine direktiivi 96/92/EÜ artikli 8 lõikes 4 (mis vastab direktiivi 2003/54/EÜ artikli 11 lõikele 4) sätestatud tingimustel, st tingimusel, et asjaomased tootjad kasutavad kohalikke primaarenergia allikaid ja elektri kogus kalendriaastas ei ületa 15 % kogu primaarenergiast, mis on vajalik asjaomases liikmesriigis tarbitava elektrienergia tootmiseks.
In the case at issue, the PPAs concern quantities of energy that are largely in excess of the 15 % referred to in recital 234.
Käesoleval juhul hõlmavad elektrienergia ostulepingud energiakoguseid, mis on palju suuremad kui põhjenduses 234 nimetatud 15 %.
Furthermore, they do not solely concern generators using indigenous primary energy fuel sources.
Lisaks ei puuduta lepingud ainult tootjaid, kes kasutavad kohalikke primaarenergia allikaid.
The Commission notes that the power plants concerned by the PPAs do not exhibit any special characteristics that would make them particularly well adapted to meet security of supply objectives.
Komisjon märgib, et elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamadel ei ole mingeid spetsiifilisi omadusi, mis muudaks nad tarnekindluse tagamiseks eriti sobivaks.
In fact, they are just normal plants connected to the network, and therefore contribute to overall security of supply in Poland just like any other power plant in the sector.
Tegelikult on need lihtsalt tavalised võrku lülitatud elektrijaamad ja aitavad, nagu kõik teisedki elektrijaamad, seega kaasa tarnekindluse tagamisele Poolas.
In view of the above, the Commission takes the view that there is no reason to deviate from its usual practice in this field.
Eelöeldut arvesse võttes leiab komisjon, et puudub põhjus kalduda kõrvale tema tavalisest praktikast kõnealuses valdkonnas.
It must therefore reject the claim that the PPAs implement an SGEI in the field of security of supply In any event, no SGEI has been defined by Poland in this context to date.
Seetõttu ei saa ta nõustuda väitega, et elektrienergia ostulepingutega osutatakse tarnekindluse valdkonnas avalikku majandushuvi pakkuvat teenust. Igal juhul ei ole Poola sellega seoses ühtegi avalikku majandushuvi pakkuvat teenust siiani määratlenud.
In view of the above, the Commission concludes that the EC Treaty provisions on SGEIs do not apply to PPAs.
Eelöeldut arvesse võttes leiab komisjon, et EÜ asutamislepingu sätted, mis käsitlevad avalikku majandushuvi pakkuvaid teenuseid, ei ole elektrienergia ostulepingute suhtes kohaldatavad.
The Commission also notes that the PPAs would not fulfil all the criteria laid down in the Altmark judgment.
Komisjon märgib, et elektrienergia ostulepingud ei vasta kõikidele Altmarki kohtuotsuses sätestatud kriteeriumidele.
First, under the Altmark judgment, the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations must have been clearly defined.
Esiteks peab Altmarki kohtuotsuse kohaselt abisaajast ettevõtja tegelikult olema kohustatud osutama avalikku majandushuvi pakkuvat teenust ja nimetatud kohustus peab olema selgelt määratletud.
In the case at issue, the alleged public service obligations have not been clearly defined.
Käesoleval juhul ei ole väidetavad avaliku teenindamise kohustused selgelt määratletud.