natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For monolayer cultures, the number of cells per culture vessel should be adjusted so that the cultures are not much more than 50 % confluent at the time of harvest.
Ühekihiliste rakukultuuride saamiseks peab olema rakkude arv kultiveerimisnõus viidud vastavusse nii, et kultuuride konfluentsus ei oleks külvamise ajal üle 50 %.
Alternatively, cells may be used in suspension culture.
Teiseks võimaluseks on rakkude kasvatamine suspensioonis.
Human lymphocyte cultures are set up from heparinized blood, using appropriate techniques, and incubated at 37 oC.
Inimese lümfotsüütide kultuurid valmistatakse hepariniseeritud verest vastavat tehnikat kasutades ja inkubeeritakse 37 oC juures.
Cells in an exponential stage of growth are exposed to the test substance for a suitable period of time; in most cases one to two hours may be effective, but the treatment time may be extended up to two complete cell cycles in certain cases.
Eksponentsiaalse kasvu faasis olevaid rakke töödeldakse ettenähtud aja jooksul uuritava ainega. Enamikul juhtudest võib 1–2 tundi olla piisav, kuid teatud juhtudel võib töötluse aeg ulatuda kuni kahe täieliku rakutsüklini.
Cells without sufficient instrinsic metabolic activity should be exposed to the test chemical in the presence and absence of an appropriate metabolic activation system.
Rakud, millel puudub metaboolne aktiivsus, tuleb allutada testitavate kemikaalide toimele, tehes seda nii vastava metaboolse aktivatsioonisüsteemi olemasolu korral kui ka selle puudumisel.
At the end of the exposure period, cells are washed free of test substance and cultured for two rounds of replication in the presence of BrdU.
Kokkupuuteaja lõpus pestakse rakud uuritavast ainest puhtaks ja kultiveeritakse BrdU juuresolekul kahe replikatsioonitsükli ajaks.
As an alternative procedure cells may be exposed simultaneously to the test chemical and BrdU for the complete culture time of two cell cycles.
Teiseks võimaluseks on rakkude samaaegne kokkupuude uuritava aine ja BrdU-ga kahe rakutsükli vältel.
Human lymphocyte cultures are treated while they are in a semisynchronous condition.
Inimese lümfotsüütide kultuure töödeldakse semisünkroonse seisundi ajal.
Cells are analysed in their second post-treatment division, ensuring that the most sensitive cell cycle stages have been exposed to the chemical.
Rakke analüüsitakse pärast töötlust aset leidva teise jagunemise ajal, tagades nii kõige tundlikumate rakutsükli staadiumide eksponeerituse kemikaalile.
All cultures to which BrdU is added should be handled in darkness or in dim light from incandescent lamps up to the harvesting of cells in order to minimise photolysis of BrdU-containing DNA.
Kõiki kultuure, kuhu on lisatud BrdU, tuleb töödelda pimedas või hämaras hõõglambi valguses kuni rakkude külvamiseni, et viia miinimumini BrdU-d sisaldava DNA fotolüüs.
Harvesting of cells
Rakkude külvamine
Cell cultures are treated with a spindle inhibitor (e.g. colchicine) one to four hours prior to harvesting.
Üks kuni neli tundi enne külvamist töödeldakse rakukultuure spindel-inhibiitoriga (nt kolhitsiin).
Each culture is harvested and processed separately for the preparation of chromosomes.
Iga kultuur külvatakse ja töödeldakse kromosoomide prepareerimiseks eraldi.
Chromosome preparation and staining
Kromosoomide prepareerimine ja värvimine
Chromosome preparations are made by standard cytogenetic techniques.
Kromosoomide prepareerimiseks kasutatakse standardseid tsütogeneetilisi meetodeid.
Staining of slides to show SCEs can be performed by several techniques, (e.g. the fluorescence plus Giemsa method).
Preparaate võib ÕKV näitamiseks värvida mitmel meetodil (nt fluorestsents pluss Giemsa meetod).
The number of cells analysed should be based on the spontaneous control frequency of SCE.
Analüüsitavate rakkude arv peab põhinema ÕKV spontaanse kontrolli sagedusel.
Usually, at least 25 well-spread metaphases per culture are analysed for SCEs.
Tavaliselt analüüsitakse ÕKV kindlakstegemiseks vähemalt 25 hästi väljakujunenud metafaasi kultuuri kohta.
Slides are coded before analysis.
Alusklaasid kodeeritakse enne analüüsi.
In human lymphocytes only metaphases containing 46 centromeres are analysed.
Inimese lümfotsüütide puhul analüüsitakse vaid 46 tsentromeeri sisaldavaid metafaase.
In established cell lines only metaphases containing ± 2 centromeres of the modal number are analysed.
Püsiliini rakkude puhul analüüsitakse modaalarvust ainult ± 2 tsentromeeri sisaldavaid metafaase.
It should be stated whether or not centromeric switch of label is, scored as an SCE.
Tuleb ära näidata, kas tsentromeerse märgistuse lülitumist loetakse ÕKVks või ei.
The results should be confirmed in an independent experiment.
Tulemusi tuleb kinnitada sõltumatu katsega.
The number of SCEs for each metaphase and the number of SCEs per chromosome for each metaphase should be listed separately for all treated and control cultures.
ÕKVde arv iga metafaasi kohta ja ÕKVde arv kromosoomi kohta igas metafaasis tuleb märkida eraldi kõigi töödeldud ja kontrollkultuuride kohta.
cells used, methods of maintenance of cell culture,
kasutatud rakud, rakukultuuride säilitamise meetodid;
test conditions: composition of media, CO2 concentration, concentration of test substance, vehicle used, incubation temperature, treatment time, spindle inhibitor used, its concentration and the duration of treatment with it, type of mammalian activation system used, positive and negative controls,
katsetingimused: söötme koostis, CO2 kontsentratsioon, uuritava aine kontsentratsioon, kasutatud lahusti, inkubeerimise temperatuur, töötluse aeg, kasutatud tuumakäävi inhibiitor, selle kontsentratsioon ja sellega töötlemise kestus, kasutatud imetajate aktivatsioonisüsteemi tüüp, positiivsed ja negatiivsed kontrollid;
number of cell cultures per experimental point,
rakukultuuride arv igas katse lõigus;
details of the technique used for slide preparation,
mikroskopeeritavate preparaatide valmistamise tehnika üksikasjad;
number of metaphases analysed (data given separately for each culture),
analüüsitud metafaaside arv (andmed iga kultuuri kohta eraldi);
mean number of SCE per cell and per chromosome (data given separately for each culture),
keskmine ÕKV arv raku ja kromosoomi kohta (andmed iga kultuuri kohta eraldi);
criteria for scoring SCE,
kriteeriumid ÕKV hindamiseks;
rationale for dose selection,
doosi valimise põhjendused;
dose-response relationship, if applicable,
võimaluse korral anda annuse/vastuse reaktsiooni suhe;
PRINCIPLES OF THE TEST METHOD
UURINGUMEETODI PÕHIMÕTE
The sex-linked recessive lethal (SLRL) test using Drosophila melanogaster detects the occurrence of mutations, both point mutations and small deletions, in the germ line of the insect.
Suguliitelise retsessiivse letaalsuse (SLRL) test äädikakärbsel Drosophila melanogaster teeb kindlaks nii punktmutatsioonide kui ka väikeste deletsioonide esinemise putuka idurakkudes.
This test is a forward mutation assay capable of screening for mutations at about 800 loci on the X-chromosome; this represents about 80 % of all X-chromosal loci.
See test kujutab endast otsemutatsioonide analüüsi, skriinides mutatsioone ligi kaheksasajas X-kromosoomi lookuses, esindades kuni 80 % kõikidest X-kromosoomi lookustest.
The X-chromosome represents approximately one-fifth of the entire haploid genome.
X-kromosoom esindab ligikaudu ühte viiendikku tervest haploidsest genoomist.
Mutations in the X-chromosome of Drosophila melanogaster are phenotypically expressed in males carrying the mutant gene.
X-kromosoomi mutatsioonid väljenduvad fenotüüpselt Drosophila melanogaster’i isasel, kes kannab mutantset geeni.
When the mutation is lethal in the hemizygous condition, its presence is inferred from the absence of one class of male offspring out of the two that are normally produced by a heterozygous female.
Kui mutatsioon on hemisügootses olekus letaalne, siis tema esinemine järeldub ühe klassi isaste järglaskonna puudumisest kahe asemel, mida tavaliselt produtseerib heterosügootne emane.
The SLRL test takes advantage of these facts by means of specially marked and arranged chromosomes.
SLRL test võimaldab neid fakte tuvastada spetsiaalselt markeeritud ja korraldatud kromosoomide abil.
Stocks
Kärbseliinid
Males of a well-defined wild-type stock and females of the Muller-5 stock may be used.
Võib kasutada isaseid hästi eristatavast metsiktüübist ja Muller-5 liini emaseid.
Other appropriately marked female stocks with multiple inverted X-chromosomes may also be used.
Samuti võib kasutada teiste liinide vastavalt markeeritud emaseid, kellel esinevad mitmekordselt inverteerunud X-kromosoomid.
Test substances should be dissolved in water.
Uuritavad ained tuleb vees lahustada.
Substances, which are insoluble in water may be dissolved or suspended in appropriate vehicles (e.g. a mixture of ethanol and Tween-60 or 80), then diluted in water or saline prior to administration.
Vees mittelahustuvaid aineid võib lahustada või suspendeerida vastavates lahustites (nt etanooli ja Tween-60 või 80 segus) ning vahetult enne kasutamist lahustatakse nad vees või soolalahuses.
Dimethylsulphoxide (Dmso) should be avoided as a vehicle.
Lahustina ei tohi kasutada dimetüülsulfoksiidi (DMSO).
The test should be designed with a predetermined sensitivity and power.
Test tuleb planeerida ettemääratud tundlikkuse ja võimsusega.
The spontaneous mutant frequency observed in the appropriate control will influence strongly the number of treated chromosomes that must be analysed.
Spontaansete mutatsioonide sagedus vastaval kontrollil mõjutab tugevalt töödeldavate ja analüüsimisele kuuluvate kromosoomide arvu. Manustamisviis
Feeding of the test substance may be done in sugar solution.
Testitavat ainel võib kärbestele sisse sööta koos suhkrulahusega.
When necessary, substances may be dissolved in a 0,7 % NaCl solution and injected into the thorax or abdomen.
Vajaduse korral võib uuritavad ained lahustada 0,7 % NaCl lahuses ja süstida rindmikku või tagakehasse.
Negative (vehicle) and positive controls should be included.
Kasutada negatiivseid (lahusti) ja positiivseid kontrolle.
However, if appropriate laboratory historical control data are available, no concurrent controls are needed.
Kui on aga olemas vastavad eelnevad laboratoorsed andmed kontrollide kohta, ei ole samaaegseid kontrolle vaja.
Exposure levels
Ekspositsiooni tasemed
Three exposure levels should be used.
Kasutada kolme ekspositsiooni taset.
For a preliminary assessment one exposure level of the test substance may be used, that exposure level being either the maximum tolerated concentration or that producing some indication of toxicity.
Uuritava aine esialgseks hindamiseks võib kasutada ühte ekspositsiooni taset, mis oleks kas maksimaalne talutav kontsentratsioon või mis tekitaks juba mõningast toksilisust.
For non-toxic substances exposure to the maximum practicable concentration should be used.
Mitte-toksiliste ainete puhul tuleks kasutada praktikas kasutatavat maksimaalset kontsentratsiooni.
Wild-type males (three to five days old) are treated with the test substance and mated individually to an excess of virgin females from the Muller-5 stock or from another appropriately marked (with multiple inverted X-chromosomes) stock.
Metsiktüüpi isaseid (kolm kuni viis päeva vanad) töödeldakse uuritava ainega ja paaritatakse individuaalselt liias olevate eelnevalt paaritamata Muller-5 liini või mõne muu vastavalt markeeritud (mitmekordselt inverteeritud X-kromosoomidega) liini emastega.
The females are replaced with fresh virgins every two to three days to cover the entire germ cell cycle.
Paaritatud emased asendatakse noorte veel paaritamata emastega iga kahe kuni kolme päeva järel, et kogu idurakkude tsükkel saaks kaetud.
The offspring of these females are scored for lethal effects corresponding to the effects on mature sperm, mid or late-stage spermatids, early spermatids, spermatocytes and spermatogonia at the time of treatment.
Nende emaste järglaskonna põhjal hinnatakse letaalseid efekte, mis vastavad küpsete spermatosoidide mõjutamisele, keskmise või lõpustaadiumi spermatiidide mõjutamisele, noorte spermatiidide, spermatotsüütide ja spermatogoonia mõjutamisele uuritava ainega.
Heterozygous F1 females from the above crosses are allowed to mate individually (i.e. one female per vial) with their brothers.
Ülalkirjeldatud ristamistest saadud heterosügootseid F1 emaseid lastakse individuaalselt paarituda (s.o üks emane viaali kohta) oma vendadega.
In the F2 generation, each culture is scored for the absence of wild-type males.
generatsioonis hinnatakse igat kultuuri metsiktüübi isaste puudumise alusel.
If a culture appears to have arisen from an F1 female carrying a lethal in the parental X-chromosome (i.e. no males with the treated chromosome are observed) daughters of that female with the same genotype should be tested to ascertain whether the lethality is repeated in the next generation.
Kui kultuur on tekkinud F1 emasest, kellel oli vanematelt saadud letaalsust kandev X-kromosoom (s.o töödeldud kromosoomiga isased isendid puuduvad), tuleb selle emase sama genotüübiga tütreid testida, et teha kindlaks, kas letaalsus kordub järgmises generatsioonis.
Data should be tabulated to show the number of X-chromosomes tested, the number of non-fertile males and the number of lethal chromosomes at each exposure concentration and for each mating period for each male treated.
Andmed esitatakse tabelis, et näidata testitud X-kromosoomide arv, mittefertiilsete isaste arv ja letaalsete kromosoomide arv iga testitud aine kontsentratsiooni kohta ja iga töödeldud isase iga paaritusperioodi kohta.
Numbers of clusters of different sizes per male should be reported.
Raportis tuleb ära tuua ühe isase kohta esinevate erineva suurusega klastrite arv.
These results should be confirmed in a separate experiment.
Neid andmeid tuleb kinnitada sõltumatu eksperimendiga.
Appropriate statistical methods should be used in evaluation sex-linked recessive lethal tests.
Suguliitelise retsessiivse letaalsuse testide hindamiseks tuleb kasutada vastavaid statistilisi meetodeid.
Clustering of recessive lethals originating from one male should be considered and evaluated in an appropriate statistical manner.
Arvesse tuleb võtta ühelt isaselt pärinevate retsessiivsete letaalide klastrite moodustumist ja hinnata seda vastava statistilise meetodiga.
stock: Drosophila stocks or strains used, age of insects, number of males treated, number of sterile males, number of F2 cultures established, number of F2 cultures without progeny, number of chromosomes carrying a lethal detected at each germ cell stage,
liin: Drosophila kasutatud tüved või liinid, putukate vanus, töödeldud isaste arv, steriilsete isaste arv, saadud F2 kultuuride arv, ilma järglaskonnata F2 kultuuride arv, letaalset geeni kandvate kromosoomide arv, mis määratakse igas idurakkude staadiumis;
criteria for establishing the size of treated groups,
töödeldud gruppide suuruse kindlaksmääramise kriteeriumid;
test conditions. detailed description of treatment and sampling schedule, exposure levels, toxicity data, negative (solvent) and positive controls, if appropriate,
katsetingimused: üksikasjalik töötluste ja katseplaani kirjeldus, ekspositsiooni tasemed, toksilisuse andmed, vajaduse korral negatiivne (lahusti) ja positiivne kontroll;
criteria for scoring lethal mutations,
letaalsete mutatsioonide hindamiskriteeriumid;
exposure/effect relationship where possible,
kus võimalik, esitada ekspositsiooni/toime suhe;
evaluation of data,
andmete hindamine;
Mammalian cell culture systems may be used to detect phenotypic changes in vitro induced by chemical substances associated with malignant transformation in vivo.
Imetajarakukultuure on võimalik in vitro kasutada keemiliste mutageenide poolt indutseeritud fenotüübiliste muutuste avastamiseks. Neid mutageene seostatakse maliigse transformatsiooni tekkega in vivo.
Widely used cells include C3H10T1/2, 3T3, SHE, Fischer rat and the tests rely on changes in cell morphology, focus formation or changes in anchorage dependence in semi-solid agar.
Laialt kasutatavateks rakkudeks on C3H10T1/2, 3T3, SHE ja Fischeri roti rakuliinid. Testid põhinevad rakumorfoloogia muutuste, fookuse moodustumise või agaroosgeelidel rakkude pesastumise muutuste avastamisel.
Less widely used systems exist which detect other physiological or morphological changes in cells following exposure to carcinogenic chemicals.
Harvem tehakse uuringuid, mis avastavad kartsinogeensetele kemikaalidele eksponeeritud rakkudel teisi morfoloogilisi või füsioloogilisi muutuseid.
None of the in vitro test endpoints has an established mechanistic link with cancer.
Ükski in vitro testi tulemusnäitaja ei ole kinnitanud ühegi mehhanismi konkreetset süstemaatilist seost kasvajatega.
Some of the test systems are capable of detecting tumour promotors.
Osad testsüsteemid on võimelised kindlaks tegema kasvajate promootoreid.
Cytotoxicity may be determined by measuring the effect of the test material on colony-forming abilities (cloning efficiency) or growth rates of the cultures.
Uuritavate ainete tsütotoksilisuse astet saab määrata, kui mõõta aine toimet pesasid moodustavatele ühikutele (kloonide produktsiooni efektiivsusele) ja rakukultuuride kasvukiirusele.
The measurement of cytotoxicity is to establish that exposure to the test chemical has been toxicologically relevant but cannot be used to calculate transformation: frequency in all assays since some may involve prolonged incubation and/or replating.
Tsütotoksilisuse määramine on oluline tõestamaks, et testitav kemikaal avaldab toksilist toimet rakkudele, vaatamata sellele, et rakkude maliigse transformatsiooni sagedust ei ole alati võimalik mõõta. Põhjuseks on osades katsetes kasutatav pikem inkubatsiooniaeg ja/või ümber külvamine teisele alusele.
A variety of cell lines or primary cells are available depending on the transformation test being used.
Läbiviidavast transformatsioonitestist sõltuvalt on võimalik kasutada erinevaid rakuliine või tüvirakke.
The investigator must ensure that the cells in the test being performed exhibit the appropriate phenotypic change after exposure to known carcinogens and that the test, in the investigator's laboratory, is of proven and documented validity and reliability.
Katse tegija peab olema kindel, et testis kasutatavad rakud teevad läbi vajaliku fenotüüpse muutuse pärast kokkupuudet tuntud kartsinogeenidega. Samuti peab katse tegija tagama optimaalsed laboritingimused ning dokumenteeritud tõestuse, et uuring on kehtiv ja usaldusväärne.
Media and experimental conditions should be used that are appropriate to the transformation assay in use.
Transformatsiooni analüüsi tegemise keskkond ja katsetingimused peavad vastama vajadustele.
Test substances may be prepared in culture media or dissolved or suspended in appropriate vehicles prior to treatment of the cells.
Uuritavad ained võib valmistada kultiveerimiskeskkonnas või lahustada või suspendeerida vastavates lahustis enne rakkude töötlemist.
The final concentration of the vehicle in the culture system should not affect cell viability, growth rate or transformation incidence.
Lahusti lõppkontsentratsioon kultiveerimiskeskkonnas ei tohi mõjutada rakkude elulemust ega kasvukiirust.
Alternatively, when cell types are used that possess intrinsic metabolic activity, the nature of the activity should be known to be appropriate to the chemical class being tested.
Kui kasutatakse sisemist metaboolset aktiivsust omavaid rakutüüpe, peab tegema kindlaks, et rakkude metabolismi kiirus ja aktiivsuse iseloom vastavad tingimustele.
Positive controls, using both a direct-acting compound and a compound requiring metabolic activation should be included in each experiment; a negative (vehicle) control should also be used.
Igas eksperimendis peab rakendama positiivset kontrolli rakkudele otsest mõju avaldava ühendiga ja ka ühendiga, mille toime avaldumiseks on vajalik metaboolse aktiivsuse olemasolu.
The following are examples of substances, which might be used as positive controls:
Samuti on vajalik negatiivne kontroll (lahusti). Positiivsete kontrollidena võib kasutada
Direct-acting chemicals:
otsest toimet avaldavaid ühendeid:
Ethylmethanesulphonate,
etüülmetaansulfonaat;
β-propiolactone,
β-propiolaktoon;
Compounds requiring metabolic activation:
kaudse toimega ühendeid:
2-acetylaminofluorene,
2-atsetüülaminofluoreen;
4-dimethylaminoazobenzene,
4-dimetüülaminoasobenseen;
7,12-dimethylbenzanthracene.
7,12-dimetüülbensantratseen.
When appropriate, an additional positive control of the same chemical class as the compound under test should be included.
Kui võimalik, võib kasutada positiivse kontrollina uuritava ühendiga samasse keemilisse klassi kuuluvat ainet.
Several concentrations of the test substance should be used.
Testis tuleb kasutada erineva uuritava aine kontsentratsiooniga lahuseid.
These concentrations should yield a concentration-related toxic effect, the highest concentration producing a low level of survival and the survival in the lowest concentration being approximately the same as that in the negative control.
Eesmärk on teha kindlaks kontsentratsioonist sõltuv toksiline efekt. Efekti olemasolul peaks kõrge uuritava aine kontsentratsiooniga lahuse toime järel rakkude elulemus langema ning väikese kontsentratsiooniga lahuse toime järel peaks rakkude elulemus olema ligikaudu sama, mis negatiivses kontroll-lahuses.
Cells should be exposed for a suitable period of time depending on the test system in use, and this may involve re-dosing accompanied by a change of medium (and if necessary, fresh metabolic activation mixture) if exposure is prolonged.
Rakud peavad toksilisele substantsile olema eksponeeritud sobiva aja vältel, mis oleneb kasutatud testisüsteemist. Kui kokkupuuteaega pikendatakse, võib olla vajalik aine uuesti lisamine koos keskkonna vahetamisega (ja vajaduse korral värske, metaboolselt aktiivse lahuse lisamine).
Cells without sufficient intrinsic metabolic activity should be exposed to the test substance in the presence and absence of an appropriate metabolic activation system.
Piisava sisemise metaboolse aktiivsuseta rakud peavad uuritava ainega kokku puutuma nii sobiva metaboolset aktivatsiooni esilekutsuva süsteemi olemasolul kui ka puudumisel.
At the end of the exposure period, cells are washed free of test substance and cultured under conditions appropriate for the appearance of the transformed phenotype being monitored and the incidence of transformation determined.
Kokkupuuteaja lõppemisel pestakse rakud uuritavast ainest puhtaks ning külvatakse tingimustel, mis sobivad uuritava fenotüübi muutuse ilmnemiseks ja transformatsioonide arvu määramiseks.
All results are confirmed in an independent experiment.
Kõik tulemused tõestatakse sõltumatu uuringuga.
Data should be presented in tabular form and may take a variety of forms according to the assay being used e.g. plate counts, positive plates or numbers of transformed cells.
Andmed tuleks esitada tabelis, mis võib olla erinev sõltuvalt kasutatud testist (kasutatud alusklaaside arv, positiivse tulemusega alusklaaside arv, mutatsioonidega rakkude arv).
Where appropriate, survival should be expressed as a percentage of control levels and transformation frequency expressed as the number of transformants per number of survivors.
Võimaluse korral tuleks esitada mutatsioonisagedus muteerunud rakkude arvu ja eluvõimeliste rakkude arvu suhtena. Eluvõimelisuse määr ja kloonide produtseerimismäär esitatakse protsendina kontrollmäärast.
cell type used, number of cell cultures, methods for maintenance of cell cultures,
kasutatud rakuliin, rakukultuuride arv, rakukultuuride säilitusmeetodid;
test conditions: concentration of test substance, vehicle used, incubation time, duration and frequency of treatment, cell density during treatment, type of exogenous metabolic activation system used, positive and negative controls, specification of phenotype being monitored, selective system used (if appropriate), rational for dose selection,
katsetingimused: uuritava aine kontsentratsioon, kasutatud lahusti, inkubatsiooni aeg, rakutihedus töötlemise ajal, imetaja metaboolset aktiivsust omava süsteemi tüüp, positiivsed ja negatiivsed kontrollid, jälgitud fenotüüpide kirjeldus, kasutatud selektiivsed ained (kui on asjakohane), annuste valiku põhimõte;