natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When a competent authority receives a request for mutual assistance related to an alert, it shall notify the request, identifying the type of request, to the Commission and to all the other competent authorities designated by Member States as being the authorities responsible for the enforcement of the legislation that is subject to the infringement.
Kui pädev asutus saab seoses hoiatusega vastastikuse abi taotluse, teavitab see asutus taotluse saamisest (ning täpsustab taotluse liigi) komisjoni ja teisi liikmesriikide määratud pädevaid asutusi, kes vastutavad rikkumisega seotud õigusaktide jõustamise eest.
It shall provide with the request received, the following information:
Koos saadud taotlust käsitleva teabega esitab asutus järgmise teabe:
the details of the competent authority requesting mutual assistance;
vastastikuse abi taotluse esitanud pädeva asutuse andmed;
the name of the seller or supplier, if available;
võimaluse korral müüja või tarnija nimi;
after Chapter 5, the following Chapter is added:
Pärast 5. peatükki lisatakse järgmine peatükk:
CHAPTER 6 — COORDINATION OF MARKET SURVEILLANCE AND ENFORCEMENT ACTIVITIES
PEATÜKK – TURUJÄRELEVALVE JA TÄITETOIMINGUTE KOORDINEERIMINE
In order to fulfil the obligation pursuant to Article 9(2) of Regulation (EC) No 2006/2004, all the competent authorities concerned may decide that one of them will coordinate the enforcement action.
Määruse (EÜ) nr 2006/2004 artikli 9 lõikes 2 sätestatu täitmiseks võivad kõik asjaomased pädevad asutused otsustada, et üks neist koordineerib täitetoiminguid.
The competent authorities, while taking into account the specific features of each case, shall normally designate as coordinating authority the authority where the trader has its headquarters or main centre of activities, or where the greater number of consumers affected are located.
Pädevad asutused peaksid iga konkreetse juhtumi iseloomu arvestades määrama üldjuhul koordineerivaks asutuseks selle liikmesriigi asutuse, kus asub ettevõtja peakorter või peamine tegevuskoht või kus on kõige rohkem juhtumiga seotud tarbijaid.
The Commission shall facilitate the coordination if invited to do so.’
Komisjon lihtsustab koordineerimist, kui talle esitatakse vastav soov.”
amending Decision 2003/757/EC on the aid scheme implemented by Belgium for coordination centres established in Belgium
abikava kohta, mida Belgia rakendas Belgias asuvate koordineerimiskeskuste suhtes, ja millega muudetakse otsust 2003/757/EÜ
(notified under document number C(2007) 5416)
(teatavaks tehtud numbri K(2007) 5416 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud artiklitele ja võttes esitatud märkusi arvesse, [1]
I. PROCEDURE [2]
I. MENETLUS [2]
The legal basis for the scheme for coordination centres is Royal Decree No 187 of 30 December 1982.
Koordineerimiskeskuste suhtes kohaldatava maksustamiskorra õiguslik alus on 30. detsembri 1982. aasta kuninga määrus nr 187.
By Decisions of 2 May 1984 and 9 March 1987, the Commission had authorised the scheme since, in its view, it did not give rise to any objections as regards the applicable State aid rules of the Treaty.
Komisjon kiitis 2. mai 1984. aasta ja 9. märtsi 1987. aasta otsustega nimetatud korra heaks, leides, et see ei ole vastuolus asutamislepingu riigiabieeskirjadega.
As it had undertaken to do so under the code of conduct for business taxation (hereinafter the code of conduct), adopted by resolution of the Council and of the representatives of the Member States' Governments meeting within the Council of 1 December 1997 [3], the Commission re-examined the scheme in the light of the applicable state aid rules of the Treaty and its notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation [4].
Komisjon vaatas maksustamiskorra uuesti läbi, võttes aluseks asutamislepingu riigiabieeskirjad ja oma teatise riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta äriühingute otsese maksustamisega seotud meetmete suhtes, [3] kuna ta oli võtnud vastava kohustuse nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 1. detsembri 1997. aasta resolutsiooniga vastu võetud ettevõtete maksustamise tegevusjuhendis. [4]
On 11 July 2001 the Commission proposed appropriate measures designed to remove the effects of the scheme for all the undertakings concerned by 31 December 2005 at the latest.
juulil 2001 tegi komisjon ettepaneku asjakohaste meetmete kohta, et kaotada koordineerimiskeskuste maksustamiskord kõikide asjaomaste ettevõtjate jaoks hiljemalt 31. detsembriks 2005.
Belgium did not accept these appropriate measures since, in its view, it was required by law to comply until their expiry with the ten-year authorisations, some of which ceased to apply after 31 December 2005.
Belgia ei nõustunud nimetatud meetmetega, leides, et ta oli seadusega kohustatud lõpuni järgima 10-aastaseid volitusi, millest mõned lõppesid pärast 31. detsembrit 2005.
On 27 February 2002, in the absence of any acceptance of the appropriate measures, the Commission initiated the formal investigation procedure [5] provided for in Article 88(2) of the Treaty in accordance with Article 19(2) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 (now Article 88) of the EC Treaty [6].
Kuna asjakohaseid meetmeid vastu ei võetud, algatas komisjon 27. veebruaril 2002 asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud ametliku uurimismenetluse [5] vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 (nüüd 88) kohaldamiseks) [6] artikli 19 lõikele 2.
On that occasion, the Commission called on interested third parties to submit their comments, notably on the circumstances making it possible to establish the existence of a legitimate expectations on the part of the interested parties.
Komisjon kutsus sel puhul huvitatud kolmandaid isikuid üles esitama märkusi eelkõige asjaolude kohta, mis võimaldaksid kindlaks teha, kas neil on seoses juhtumiga õiguspäraseid ootusi.
The Commission terminated the formal investigation procedure by a negative final decision, Commission Decision 2003/757/EC of 17 February 2003 on the aid scheme implemented by Belgium for coordination centres established in Belgium [7], which was notified to Belgium on 18 February 2003.
Komisjon lõpetas nimetatud ametliku uurimismenetluse negatiivse otsusega – komisjoni 17. veebruari 2003. aasta otsusega 2003/757/EÜ abikava kohta, mida Belgia rakendas Belgias asuvate koordineerimiskeskuste suhtes, [7] millest Belgiat teavitati 18. veebruaril 2003.
Since existing aid was involved, the Commission did not seek recovery of aid already granted.
Kuna tegemist oli juba olemasoleva abiga, ei nõudnud komisjon varem antud abi tagastamist.
However, as a transitional measure, Decision 2003/757/EC allowed the coordination centres to enjoy the benefits of the scheme until expiry of their current authorisation and until 31 December 2010 at the latest.
Sellegipoolest oli otsuses 2003/757/EÜ kehtestatud üleminekumeetmed, mille raames võisid koordineerimiskeskused kohaldada asjaomast korda oma volituse kehtivuse lõpuni ja hiljemalt 31. detsembrini 2010.
Belgium and the association Forum 187, which represents the coordination centres, appealed to the Court of Justice of the European Communities with a view to having all or part of that Decision suspended or annulled (Cases C-182/03 and T-140/03, which became C-217/03).
Belgia ja koordineerimiskeskuste liit Forum 187 esitasid Euroopa Ühenduste Kohtusse hagid kõnealuse otsuse täielikult või osaliselt peatamiseks ja tühistamiseks (kohtuasjad C-182/03 ja T-140/03, millest sai kohtuasi C-217/03).
By order of 26 June 2003 [8], the President of the Court suspended the operation of Decision 2003/757/EC ‘inasmuch as it prohibits the Kingdom of Belgium from renewing coordination centre authorisations effective at the date of notification of the decision.’
Euroopa Kohtu president peatas oma 26. juuni 2003. aasta määrusega [8] otsuse 2003/757/EÜ täitmise osas, milles sellega keelatakse Belgia Kuningriigil pikendada koordineerimiskeskuste nimetatud otsuse teatamise hetkel kehtinud volitusi.
He went on to state that ‘the effects of renewals made pursuant to this order shall not extend beyond the day on which judgment is given in the main action.’
Ta täpsustas veel, et määruse põhjal tehtavad võimalikud pikendamised ei tohi ulatuda hilisemale ajale kui põhikohtuasjas otsuse tegemise kuupäev.
At Belgium's request, Council Decision 2003/531/EC of 16 July 2003 on the granting of aid by the Belgian Government to certain coordination centres established in Belgium [9] stated, in accordance with the third subparagraph of Article 88(2) of the Treaty that ‘the aid which Belgium plans to grant in the period up to 31 December 2005 to undertakings authorised as at 31 December 2000 to act as coordination centres under Royal Decree No 187 of 30 December 1982, and whose authorisations expire between 17 February 2003 and 31 December 2005, shall be considered compatible with the common market’.
Belgia taotlusel loeti nõukogu 16. juuli 2003. aasta otsuses 2003/531/EÜ (Belgia valitsuse poolt abi andmise kohta teatavatele Belgias asuvatele koordineerimiskeskustele) [9] vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kolmandale lõigule ühisturuga kokkusobivaks abi, mida Belgia kavatseb 31. detsembrini 2005 anda ettevõtjatele, kellel on 31. detsembri 2000. aasta seisuga 30. detsembri 1982. aasta kuninga määruse nr 187 alusel koordineerimiskeskusena tegutsemise volitus, mis lõpeb ajavahemikus 17. veebruar 2003 kuni 31. detsember 2005.
The effect of the aid in question was to maintain the effects of the coordination centre scheme for the above mentioned undertakings.
Kõnealune abi seisnes koordineerimiskeskuste maksustamiskorra säilitamises eespool nimetatud ettevõtjate suhtes.
The Commission brought an action against Decision 2003/531/EC before the Court (Case C-399/03).
Komisjon esitas otsuse 2003/531/EÜ suhtes Euroopa Kohtusse hagi (kohtuasi C-399/03).
On 16 July 2003 the Commission responded to Decision 2003/531/EC in a press release, stating ‘The reasoning and indeed the wording of the President's order suggest that the aid granted on this basis will not be recoverable from the centres even if the Court should ultimately dismiss Belgium's action on the substance.’
juulil 2003 reageeris komisjon otsusele 2003/531/EÜ pressiteatega ja märkis, et määruses esitatud arutluskäik ja juba meetme enda sõnastus annavad alust arvata, et selle alusel antav abi on nende keskuste jaoks kahtlemata kindel, isegi kui Euroopa Kohus peaks hiljem Belgia hagi põhiküsimuses rahuldamata jätma.
By its judgment of 22 June 2006 [10], the Court annulled in part the Commission decision ‘insofar as it does not lay down transitional measures for those coordination centres with an application for renewal of their authorisation pending on the date on which the contested decision was notified or with an authorisation which expired at the same time or shortly after the notification of the decision.’
Euroopa Kohus tühistas 22. juuni 2006. aasta otsusega [10] komisjoni otsuse määral, mil selles ei nähta ette üleminekumeetmeid nende koordineerimisekeskuste suhtes, kelle taotlus volituse pikendamiseks oli vaidlustatud otsuse teatamise hetkel menetluses või kelle volitus lõppes selle otsuse teatamisega samal ajal või vahetult pärast seda.
That same day it also annulled Decision 2003/531/EC [11].
Samal päeval tühistas kohus ka otsuse 2003/531/EÜ. [11]
By letter of 4 July 2006 [12], the Commission asked Belgium to provide it with certain information so that it could decide on the proper follow-up action to be taken following the judgment by the Court of 22 June 2006 in Cases C-182/03 and C-217/03.
juuli 2006. aasta kirjas [12] palus komisjon Belgial esitada teavet, et määrata kindlaks, kuidas toimida edasi pärast Euroopa Kohtu 22. juuni 2006. aasta otsust liidetud kohtuasjades C-182/03 ja C-217/03.
This information concerned the way in which Belgium had implemented Decision 2003/757/EC, as suspended in part by the order of 26 June 2003.
Teavet sooviti selle kohta, kuidas Belgia oli täitnud otsust 2003/757/EÜ, mille täitmine oli osaliselt peatatud 26. juuni 2003. aasta määrusega.
Belgium was given 20 working days, i.e. in principle until 2 August 2006, to provide the information requested.
Belgiale anti nõutud teabe esitamiseks aega 20 tööpäeva ehk 2. augustini 2006.
On 23 August 2006 as it had not received a reply, the Commission sent Belgium a reminder [13].
Kuna komisjon vastust ei saanud, saatis ta 23. augustil 2006 Belgiale meeldetuletuse.
Belgium was given a further period of 10 working days, i.e. in principle until 7 September 2006, to provide the information requested.
Belgiale anti nõutud teabe esitamiseks uus tähtaeg – 10 tööpäeva ehk 7. septembrini 2006.
On 13 September 2006 an informal e-mail including copies of the two aforementioned letters was sent to Belgium.
septembril 2006 saadeti Belgiale mitteametlik elektronkiri, millele lisati kahe eespool nimetatud kirja koopiad.
By letter of 14 September 2006, which mentioned the said e-mail and the attached letters, Belgium stated that it had never received the letters.
Elektronkirjale ja sellele lisatud kirjadele vastuseks saatis Belgia 14. septembril 2006 komisjonile kirja, milles teatas, et ei ole nimetatud e-kirja ega sellele eelnenud kirju kätte saanud.
By letter of 29 September 2006, the Commission called on Belgium to provide the information initially requested on 4 July and to inform it of its intentions regarding the coordination centres.
septembri 2006. aasta kirjas palus komisjon Belgial edastada esialgselt 4. juulil palutud teave ning kirjeldada üksikasjalikult oma kavatsusi seoses koordineerimiskeskustega.
A technical meeting was also proposed.
Tehti ka ettepanek korraldada tehniline nõupidamine.
Since Belgium's reply, dated 12 October 2006, did not contain any of the information requested, the Commission, by letter of 10 November 2006, once again recalled the importance of the information requested and insisted that Belgium provide the desired replies by 22 November 2006 at the latest.
Kuna Belgia 12. oktoobri 2006. aasta vastuses ei antud teavet kummagi küsimuse kohta, tuletas komisjon 10. novembri 2006. aasta kirjas veel kord meelde nõutud teabe olulisust ning nõudis tungivalt, et Belgia saadaks soovitud vastused hiljemalt 22. novembriks 2006.
A letter from Belgium dated 17 November 2006 still did not provide any answer as to substance.
novembri 2006. aasta kuupäevaga Belgia viimane kiri ei sisaldanud endiselt ühtegi sisulist vastust.
On 16 January 2007 Belgium sent the information requested by the Commission.
jaanuaril 2007 edastas Belgia komisjonile nõutud teabe.
It provided further details by letters of 8 and 16 February 2007.
Belgia tegi täiendavaid täpsustusi 8. ja 16. veebruari 2007. aasta kirjades.
Three meetings also took place on 5 and 15 February and 5 March 2007 between the Commission and Belgium.
Lisaks toimus komisjoni ja Belgia vahel kolm nõupidamist – 5. ja 15. veebruaril ning 5. märtsil 2007.
By letter of 21 March 2007, the Commission informed Belgium of its decision to extend the procedure initiated on 27 February 2002 in respect of this aid, in accordance with Article 88(2) of the Treaty.
märtsi 2007. aasta kirjas teatas komisjon Belgiale oma otsusest pikendada vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 2 asjaomase abi suhtes 27. veebruaril 2002 algatatud menetlust.
The Commission decision to extend the procedure was published in the Official Journal of the European Union [14].
Komisjoni otsus menetluse pikendamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the appropriate transitional measures that it should have envisaged pursuant to the Court's judgment.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama märkusi sobivate üleminekumeetmete kohta, mida ta oleks Euroopa Kohtu otsuse kohaselt pidanud ette nägema.
The Commission received comments in this connection from Forum 187 [15] and three coordination centres.
Komisjonile esitasid selle kohta märkused Forum 187 [15] ja kolm koordineerimiskeskust.
It forwarded them to Belgium, giving it the possibility to comment on them, and received its comments by letters dated 19 and 30 July 2007.
Komisjon edastas need kommenteerimiseks Belgiale ning sai Belgia kommentaarid 19. ja 30. juuli 2007. aasta kirjades.
DESCRIPTION OF THE SCHEME
MAKSUSTAMISKORRA KIRJELDUS
The main legal basis for the scheme for coordination centres is Royal Decree No 187 of 30 December 1982.
Koordineerimiskeskuste suhtes kohaldatava maksustamiskorra peamine õiguslik alus on 30. detsembri 1982. aasta kuninga määrus nr 187.
A coordination centre is an undertaking that is part of a multinational group and supplies certain ancillary services (financing, cash management, research and development, etc.) solely for other undertakings in the same group.
Koordineerimiskeskus on rahvusvahelisse kontserni kuuluv ettevõte, mis osutab teatavaid kõrvalteenuseid (rahastamine, kassahaldus, teadus- ja arendustegevus jms) üksnes sama kontserni teistele ettevõtjatele.
Since 1983, under a special scheme approved by the Commission, these undertakings qualified in Belgium for a substantially reduced corporate tax base and for various exemptions (registration duty on capital injections, property tax, withholding tax).
Alates 1983. aastast võimaldatakse nendele ettevõtjatele komisjoni heakskiidetud erikorra alusel Belgias oluliselt madalamat tulumaksubaasi ja mitmesuguseid maksuvabastusi (kapitalimaks, kinnisvaramaks, dividendimaks).
Eligibility for the scheme was conditional on receiving a 10-year authorisation once it had been ascertained that the coordination centre met the conditions laid down by Royal Decree No 187.
Maksustamiskorra eeltingimuseks oli 10-aastase volituse saamine, milles on märgitud, et koordineerimiskeskus vastab kuninga määruses nr 187 kehtestatud tingimustele. Volitust oli võimalik kümne aasta möödudes samadel tingimustel pikendada.
On 27 December 2006 Belgium adopted a law [17] under which the authorisation for any coordination centre that so requested could be extended until 31 December 2010, where necessary with retroactive effect.
Belgia võttis 27. detsembril 2006 vastu seaduse, [17] mis võimaldas pikendada 31. detsembrini 2010 kõikide vastava taotluse esitanud koordineerimiskeskuste volitusi ja kui vaja, siis teha seda tagasiulatuvalt.
In addition to the centres whose authorisation was renewed between 17 February 2003 and 31 December 2005, the possibility of extension would also be available to centres whose authorisation expires between 1 January 2006 and 31 December 2010 and to an unspecified number of centres whose authorisation would have expired by 31 December 2005 at the latest but which had not submitted any renewal request by that date.
Lisaks keskustele, kelle volitusi oli pikendatud ajavahemikus 17. veebruar 2003 kuni 31. detsember 2005, said pikendamisvõimaluse ka keskused, kelle volitus lõpeb ajavahemikus 1. jaanuar 2006 kuni 31. detsember 2010, ning veel määratlemata arv keskusi, kelle volitused oleksid lõppenud hiljemalt 31. detsembril 2005, aga kes ei olnud seni esitanud pikendamistaotlust.
The Law has not been notified to the Commission in accordance with Article 88(3) of the Treaty but its entry into force has been suspended and is conditional on confirmation by the Commission that it has no objections.
Seadusest ei teatatud komisjonile vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3, kuid selle jõustumine peatati seniks, kuni komisjon kinnitab, et tal ei ole selle suhtes vastuväiteid.
Of the 243 coordination centres that existed in 2002, 173 are still operational in 2007.
aastal tegutseb 2002. aastal tegutsenud 243-st koordineerimiskeskusest veel 173.
Of these, 27 have been granted an authorisation that is valid until 31 December 2010 in accordance with Decision 2003/757/EC.
Nendest 27-l kehtib volitus vastavalt otsusele 2003/757/EÜ kuni 31. detsembrini 2010.
The authorisations for the other 136 coordination centres expire before 31 December 2010 and it is these centres, therefore, that are concerned by the possibility of extension afforded by the Law.
Ülejäänud 136 keskuse volitused lõppevad enne 31. detsembrit 2010 ja on seega hõlmatud seaduses pakutava pikendamisvõimalusega.
It would seem that an unspecified number of coordination centres that have since ceased operations could also benefit from the extension provided for by the Law of 27 December 2006.
Paistab, et määratlemata arv koordineerimiskeskuseid, kes on vahepeal tegevuse lõpetanud, saaksid samuti kasutada 27. detsembri 2006. aasta seadusega ette nähtud pikendamisvõimalust.
PURPOSE OF EXTENDING THE FORMAL PROCEDURE
AMETLIKU UURIMISMENETLUSE PIKENDAMISE ESE
Following the order of 26 June 2003 suspending the effects of the prohibition on the renewal of coordination centre authorisations that had expired, Belgium was able to renew the authorisations.
Pärast 26. juuni 2003. aasta määrust, millega peatati koordineerimiskeskuste lõppenud volituste pikendamise keeld, oli Belgial võimalik volitusi pikendada.
The effects of such renewal could not, however, extend beyond the date of the judgment as to substance.
Pikendus ei võinud aga olla jõus kauem kui põhiküsimuses tehtud kohtuotsuse kuupäevani.
The Court of Justice delivered its judgment on 22 June 2006.
Euroopa Kohtu otsus tehti 22. juunil 2006.
On the basis of the information available, the Commission expected that Belgium would simply extend the coordination centre authorisations until the end of 2005, as had been decided pursuant to the code of conduct and as requested by Belgium on several occasions.
Olemasoleva teabe põhjal eeldas komisjon, et Belgia lepib koordineerimiskeskuste volituse pikendamisega 2005. aasta lõpuni, nagu oli otsustatud ettevõtete maksustamise tegevusjuhendis ja nagu Belgia oli korduvalt väitnud.
The Commission sought confirmation from Belgium by letter of 4 July 2006.
Komisjon küsis Belgialt selle kohta kinnitust 4. juuli 2006. aasta kirjas.
Belgium confirmed that it had restricted to 31 December 2005 the renewals granted pursuant to the order of 26 June 2003, except for four centres whose authorisation had been extended indefinitely.
Belgia kinnitas, et ta piiras 26. juuni 2003. aasta määruse alusel tehtud pikenduste kehtivust 31. detsembrini 2005, välja arvatud nelja keskuse puhul, kelle volitusi pikendati määramata ajaks.
It also informed the Commission that, on the basis of its interpretation of the Court's judgment, it intended to extend the authorisations for all the coordination centres up to the end of 2010 and to adopt in December 2006 a law permitting such a general extension beyond 2005, where necessary with retroactive effect.
Belgia teatas komisjonile ka oma kavatsusest pikendada vastavalt oma tõlgendusele Euroopa Kohtu otsusest kõikide koordineerimiskeskuste volitusi 2010. aasta lõpuni ja võtta 2006. aasta detsembris vastu seadus, millega võimaldatakse üldine pikendamine pärast 2005. aastat, vajaduse korral tagasiulatuvalt.
On 21 March 2007, for want of an agreement on the interpretation placed on the Court's judgment, the Commission took the view that it would have to extend the formal investigation procedure so as to give its own interpretation of the judgment and to make public the particulars on which, in its view, it would have to base itself in order to determine the ‘new’ transitional period requested by the Court.
Kuna komisjon ei nõustunud Euroopa Kohtu otsuse sellise tõlgendamisega, otsustas ta 21. märtsil 2007 pikendada ametlikku uurimismenetlust, et esitada enda tõlgendus kohtuotsusest ja avalikustada aspektid, millele tuleks tema arvates toetuda Euroopa Kohtu nõutud „uue” üleminekuaja kehtestamisel.
It also expressed doubts as to the interpretation of the Court's judgment as presented by Belgium and as to the latter's intention of renewing the authorisations for all the coordination centres until the end of 2010.
Komisjon avaldas ka kahtlust Belgia tõlgenduse suhtes Euroopa Kohtu otsusest ja kavatsuse suhtes pikendada kõikide koordineerimiskeskuste volitusi 2010. aasta lõpuni.