natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be recalled that, according to the 2004 guidelines, if a company has already received rescue or restructuring aid in the past and if fewer than ten years have passed since granting of the rescue aid, since the end of the restructuring period, or since the end of implementation of the plan, the Commission will not authorise new rescue or restructuring aid.
Tuleks meelde tuletada, et 2004. aasta suuniste kohaselt ei luba komisjon uut päästmisabi või ümberkorraldusabi anda, kui ettevõte on juba varem saanud päästmisabi või ümberkorraldusabi ning kui päästmisabi andmisest, ümberkorraldamisperioodi lõppemisest või ümberkorraldamiskava peatamisest on möödunud vähem kui kümme aastat.
However, Alitalia has already received restructuring aid which was approved by the Commission by Decision of 18 July 2001 [45] and rescue aid in the form of a State guarantee for a EUR 400 million bridging loan approved by the Commission by Decision of 20 July 2004 [46].
Alitalia on juba saanud ümberkorraldusabi, mille komisjon kiitis heaks oma 18. juuli 2001. aasta otsusega, [45] ning päästmisabi riigitagatise kujul 400 miljoni euro suurusele sildlaenule, mille komisjon kiitis heaks 20. juuli 2004. aasta otsusega.
Since ten years have not passed since the latter aid was granted, Alitalia cannot receive the aid in question in the case in point.
Kuna viimase abi andmisest ei ole möödunud kümmet aastat, ei ole Alitalial käesoleval juhul võimalik kõnealust abi saada.
It is nevertheless true that the 2004 guidelines provide for exceptions to the ‘one time, last time’ rule.
aasta suunistega on siiski ette nähtud erandid selle ühekordse abi eeskirja kohaldamise suhtes.
However, the Commission notes that the conditions of paragraph 73(a) and (b) have not been met in the case in point.
Ent ühest küljest leiab komisjon, et punkti 73 alapunktis a või b sätestatud tingimused ei ole käesoleval juhul täidetud.
Moreover, the Italian authorities have not asserted that these exceptions are applicable in the case in point.
Muu hulgas ei ole ka Itaalia ametiasutused osutanud, et need erandid oleksid käesoleval juhul kohaldatavad.
Furthermore, the Commission believes that the exception provided for in paragraph 73(c) of the 2004 guidelines linked to the existence of exceptional and unforeseeable circumstances for which the company concerned is not responsible does not apply in the case in point.
Teisest küljest leiab komisjon 2004. aasta suuniste punkti 73 alapunktis c sätestatud erandi kohta, mis on seotud erandlike ja ettenägematute asjaoludega, mille eest asjaomane äriühing ei vastuta, et ka see ei ole käesoleval juhul kohaldatav.
Indeed, it should be pointed out that, for several years, Alitalia’s financial difficulties have been recurrent, meaning that the difficulties encountered by the company and used to justify granting of the measure cannot be classified as exceptional, unforeseeable and beyond the control of the company.
Tuleks meelde tuletada, et Alitalia finantsraskused on juba palju aastaid püsiva iseloomuga, mistõttu ei saa ettevõtte raskusi, mis kõnealuse abimeetme andmist põhjendavad, liigitada erandlikeks ja ettenägematuteks asjaoludeks, mille eest äriühing ei vastuta.
In this context, it is appropriate to refer to the description of Alitalia’s financial situation given in the Commission Decisions of 18 July 2001, 20 July 2004 and 7 June 2005 (previously cited), which refer to the company’s situation as being difficult since 1997 and worrying after 2001 [47].
Sellega seoses on kohane osutada Alitalia finantsolukorra kirjeldusele, mis on esitatud komisjoni (eespool osutatud) 18. juuli 2001. aasta, 20. juuli 2004. aasta ja 7. juuni 2005 aasta otsustes, mis annavad tunnistust ettevõtte raskest olukorrast alates 1997. aastast ning murettekitavast olukorrast alates 2001. aastast [47].
Furthermore, Alitalia’s very precarious financial situation as at the date of granting of the measure in question demonstrates the failure of the restructuring plan notified to the Commission in 2004, which was the subject of the latter’s decision of 7 June 2005 [48].
Alitalia väga raske finantsolukord kõnealuse abimeetme rakendamise päeval näitab muu hulgas ka selle ümberkorralduskava läbikukkumist, millest komisjonile teatati 2004. aastal ning mida komisjon käsitles oma 7. juuni 2005. aasta otsuses. [48]
The support measures granted to Alitalia by the Italian authorities in recent years are further proof of the recurrent nature of this precarious financial situation (see section 7 above) [49].
Muu hulgas annavad sellise raske finantsolukorra püsivast iseloomust tunnistust ka Itaalia ametiasutuste viimaste aastate jooksul Alitalia kasuks rakendatud abimeetmed (vt 7. jagu eespool). [49]
In this context, the very difficult situation facing the air transport sector, which is linked in particular to an acceleration in the increase in the price of oil during the first six months of 2008, does not, on its own, explain the particularly precarious financial situation of Alitalia for many years.
Sellega seoses ei saa praeguse väga raske olukorraga lennutranspordi sektoris, mis on eelkõige seotud naftahinna tõusu kiirenemisega 2008. aasta esimesel poolel, põhjendada erakordselt rasket finantsolukorda, milles Alitalia juba palju aastaid on.
It should be recalled, in this connection, that, according to the aforementioned Decree-Law No 80 of 23 April 2008, the reason for granting the loan was the company’s financial situation and its immediate liquidity need and that Decree-Law No 93 was adopted as a result of the company’s worsening financial situation and was intended to enable it to safeguard its value, thereby ensuring that it remained in business [50].
Selle kohta tuletame meelde, et eespool osutatud 23. aprilli 2008. aasta dekreetseaduse nr 80 kohaselt on kõnealuse laenu andmine põhjendatud ettevõtte finantsolukorra ja tema kohese sularahavajadusega ning et dekreetseaduse nr 93 vastuvõtmist põhjendas ettevõtte finantsolukorra halvenemine ning selle eesmärk on võimaldada ettevõttel säilitada oma väärtus ning tagada seega oma tegevuse jätkumine. [50]
While there is thus no doubt that the current economic situation is contributing to accentuating the difficulties facing Alitalia, the fact remains that its economic difficulties existed earlier and, moreover, that the current situation affects all air carriers.
Kuna seega ei ole mingit kahtlust, et praegune majanduslik olukord süvendab Alitalia raskusi, ei ole mingit kahtlust ka selles, et need majandusraskused olid olemas juba varem ning et praegune olukord mõjutab kõiki lennundusettevõtjaid.
Accordingly, in the case in point, it is not possible to derogate from the ‘one time, last time’ principle of the 2004 guidelines.
Sellest järeldub, et käesoleva juhtumi asjaoludel ei saa kõrvale kalduda 2004. aasta suunistes sätestatud ühekordse abi põhimõttest.
Italy’s reference to the Bull Decision does not cast doubt on this analysis.
Asjaolu, et Itaalia osutas Bulli otsusele, ei sea käesolevat analüüsi kahtluse alla.
In that Decision, the Commission considered that, in the specific circumstances of the case in point, the ‘one time, last time’ principle did not prevent authorisation of the aid notified by France, even though the period of ten years before granting of new restructuring aid had not passed.
Selles otsuses leiab komisjon, et kõnealuse juhu konkreetsetel tingimustel ei ole ühekordse abi kriteerium (one time, last time) vastuolus Prantsusmaa teatatud abi lubamisega isegi siis, kui enne uue ümberkorraldusabi määramist ei ole lõppenud kümneaastane tähtaeg.
According to the Commission in that Decision, the philosophy of that principle, namely to prevent any unfair support, had been respected, since France had not propped Bull up artificially in the face of difficulties of a recurrent nature.
Komisjon on kõnealuses otsuses seisukohal, et selle põhimõtte eesmärgist, nimelt mis tahes liigse abi andmise takistamise eesmärgist oli kinni peetud, kuna Prantsusmaa ei hoidnud Bulli kunstlikult elus, isegi kui viimase raskused oleksid olnud püsiva iseloomuga.
The Commission also points out that, under the 2004 guidelines, in order to prevent firms from being unfairly assisted when they can survive only thanks to repeated State support, rescue or restructuring aid should be granted once only (see paragraph 72).
Samuti märgib komisjon, et 2004. aasta suunistest tuleneb, et selleks et vältida äriühingute ebaausat abistamist ning nende eluspüsimist vaid korduva riigiabi toel, tohib päästmisabi või ümberkorraldusabi anda ainult üks kord (vt punkt 72).
Furthermore, unlike the specific circumstances of the Bull case [52], the difficulties facing Alitalia and used to justify granting of the measure in question are not, as has previously been noted, linked to the current unfavourable situation in the air transport sector.
Samuti, vastupidiselt Bulli juhtumi konkreetsetele asjaoludele, [52] ei ole Alitalia raskused, mis kõnealuse meetme andmist põhjendavad, seotud praeguse ebasoodsa olukorraga lennutranspordi valdkonnas, nagu seda on juba eespool märgitud.
Moreover, these difficulties are undoubtedly of the same nature as those which the company previously faced, as demonstrated by the description of its financial situation since 1997 (see recitals 57 and 58 above) and, unlike the facts in the Bull case [53], are recurrent in nature.
Peale selle on need raskused sama iseloomuga kui ettevõtte varasemad raskused, nagu nähtub tema finantsolukorrast alates 1997. aastast (vt põhjendused 57 ja 58 eespool), ning vastupidiselt Bulli juhtumi asjaoludele [53] on need raskused püsiva iseloomuga.
Lastly, contrary to what the Commission noted in the Bull Decision [54], Alitalia received both restructuring aid and rescue aid in the form of a State guarantee, and the period which has been running since the granting of these aid measures is not close to completion.
Lõpuks, vastupidiselt sellele, mida komisjon oli oma Bulli otsuses sedastanud, [54] on Alitalia saanud ühel korral ümberkorraldusabi ja ühel korral päästmisabi riigitagatise kujul ning pärast nende abimeetmete andmist ettenähtud tähtaeg ei ole veel kaugeltki täis.
It follows from this that, even supposing that the other cumulative conditions under the 2004 guidelines allowing the loan in question to be considered rescue aid had been satisfied — which is not the case — the condition linked to the ‘one time, last time’ principle has not been satisfied in the case in point and it is not possible to derogate therefrom by applying one of the exceptions provided for in paragraph 73 of the guidelines.
Sellest järeldub, et isegi kui eeldada, et 2004. aasta suunistes sätestatud muud kõnealust laenu päästmisabina käsitada võimaldavad kumulatiivsed tingimused on täidetud (quod non), ei ole käesoleval juhul täidetud ühekordse abi põhimõttega seotud tingimus ning sellest ei saa kõrvale kalduda, kohaldades ühte osutatud suuniste punktis 73 sätestatud eranditest.
It follows from all of the foregoing that the aid measure in question is not compatible with the common market.
Kõigest eelmainitust võib järeldada, et kõnealune abimeede ei ole kokkusobiv ühisturuga.
The Commission would point out that, pursuant to Article 14(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 (now Article 88) of the EC Treaty [55], any aid which is unlawful and incompatible with the common market must be recovered from the beneficiary.
Komisjon tuletab meelde, et nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 (praegu EÜ asutamislepingu artikkel 88) kohaldamiseks) [55] artikli 14 lõike 1 kohaselt tuleb mis tahes ebaseaduslik ja ühisturuga kokkusobimatu abi selle saajalt tagasi saada.
Since the measure in question was granted unlawfully to Alitalia and is incompatible with the common market, it must be recovered from it [56].
Kuna kõnealune abimeede on Alitaliale antud ebaseaduslikult ning see ei sobi kokku ühisturuga, peab Alitalia selle tagastama. [56]
The Commission would point out again that, given Alitalia’s very precarious financial situation and the conditions for granting of the measure in question, a private investor would not have agreed to grant it any loan, much less a loan the value of which is to be counted as part of its capital.
Komisjon tuletab meelde, et arvestades Alitalia väga rasket finantsolukorda ning kõnealuse abimeetme andmise tingimusi, ei oleks erainvestor nõustunud talle andma mis tahes laenu ning a fortiori laenu, mille summa arvestatakse ettevõtte omakapitali hulka.
Given the nature of the measure in question and the circumstances of its granting, the Commission believes that the aid to be recovered is the entirety of the loan.
Arvestades kõnealuse meetme iseloomu ning selle andmise asjaolusid, leiab komisjon, et tagasi tuleb maksta kogu laenusumma.
For the purposes of such recovery, account must also be taken of interest, from the date on which the aid in question was made available to the company, i.e. 22 April 2008, until the date of actual recovery [57].
Peale selle tuleb kõnealuse laenu tagasimaksmisel arvesse võtta jooksvaid intresse, mida arvestatakse alates kuupäevast, millal kõnealune abi ettevõtte käsutusse anti, st alates 22. aprillist 2008, kuni selle tegeliku tagasimaksmiseni. [57]
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented an aid measure comprising a loan of EUR 300 million granted to Alitalia, which can be counted as part of the company’s capital, contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Komisjon leiab, et Itaalia on ebaseaduslikult rakendanud abimeedet, mis seisneb Alitaliale 300 miljoni euro suuruse laenu andmises, mille võib arvestada ettevõtte omakapitali hulka, rikkudes seega EÜ asutamislepingu artikli 88 lõiget 3.
In consequence, Italy must take all the necessary measures to recover this State aid which is incompatible with the common market.
Seetõttu peab Itaalia võtma kõik vajalikud meetmed, et see ühisturuga kokkusobimatu riigiabi tagasi saada.
It must recover this aid from its beneficiary, namely Alitalia,
Riigiabi tuleb tagasi saada selle saajalt, nimelt Alitalialt.
The EUR 300 million loan granted to Alitalia and capable of being counted as part of its capital, which was implemented by Italy contrary to Article 88(3) of the Treaty, is incompatible with the common market.
Alitaliale antud 300 miljoni euro suurune laen, mille ettevõte võis arvestada omakapitali hulka ning mille andmisega rikkus Itaalia EÜ asutamislepingu artikli 88 lõiget 3, on ühisturuga kokkusobimatu.
The sums to be recovered shall bear interest from the date on which they were made available to the beneficiary until they are actually recovered.
Tagasimakstavatelt summadelt arvestatakse intressi alates kuupäevast, millal need abisaaja käsutusse anti, kuni nende tegeliku tagasimaksmiseni.
The interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004 and Regulation (EC) No 271/2008 amending Regulation (EC) No 794/2004.
Intressid arvutatakse liitintressina kooskõlas määruse (EÜ) nr 794/2004 V peatükiga ja määrust (EÜ) nr 794/2004 muutva määrusega (EÜ) nr 271/2008.
Recovery of the aid referred to in Article 1 shall be immediate and effective.
Artiklis 1 osutatud abi nõutakse tagasi viivitamata ja tulemuslikult.
Italy shall ensure that this Decision is implemented within four months following the date of its notification.
Itaalia tagab, et käesolev otsus rakendatakse nelja kuu jooksul alates otsusest teatamise kuupäevast.
Within two months following notification of this Decision, Italy shall notify the following information to the Commission:
Kahe kuu jooksul pärast käesolevast otsusest teatamist edastab Itaalia komisjonile järgmise teabe:
the total amount (principal and interest) to be recovered from the beneficiary;
abisaajalt sissenõutav kogusumma (põhisumma ja intressid);
a detailed description of the measures already taken and those planned to comply with this Decision;
käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete üksikasjalik kirjeldus;
Italy shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until complete recovery of the aid referred to in Article 1.
Itaalia teavitab komisjoni järjekindlalt käesoleva otsuse rakendamiseks võetud riiklike meetmete elluviimisest, kuni artiklis 1 osutatud abi on täielikult tagasi makstud.
It shall immediately submit, on simple request by the Commission, any information on the measures already taken and those planned to comply with this Decision.
Itaalia esitab komisjoni taotlusel viivitamatult mis tahes teabe käesoleva otsuse täitmiseks juba võetud ja kavandatavate meetmete kohta.
It shall also provide detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiary.
Samuti esitab Itaalia üksikasjaliku teabe abisaajalt juba tagasi saadud abisummade ja tagasinõutavate intresside kohta.
OJ C 184, 22.7.2008, p. 34.
ELT C 184, 22.7.2008, lk 34.
Decreto-legge no 80, Misure urgenti per assicurare il pubblico servizio di trasporto aereo (Official Gazette of the Italian Republic No 97, 24.4.2008).
Decreto-legge no 80, Misure urgenti per assicurare il pubblico servizio di trasporto aereo (Itaalia Vabariigi ametlik väljaanne nr 97, 24.4.2008).
Decreto-legge no 93, Misure urgenti per assicurare il pubblico servizio di trasporto aereo (Official Gazette of the Italian Republic No 127, 28.5.2008).
Decreto-legge no 93, Disposizioni urgenti per salvaguardare il potere di acquisto delle famiglie (Itaalia Vabariigi ametlik väljaanne nr 127, 28.5.2008).
OJ C 319, 29.12.2007, p. 6.
ELT C 319, 29.12.2007, lk 6.
The measure covered by this Decision is based on the aforementioned Decree-Laws Nos 80 and 93.
Käesolevas otsuses osutatud meede põhineb eespool osutatud dekreetseadustel nr 80 ja 93.
Commission Decision of 11 June 2008, previously cited, recital 7.
Komisjoni eespool osutatud 11. juuni 2008. aasta otsuse põhjendus 7.
OJ L 342, 24.12.2005, p. 81.
ELT L 342, 24.12.2005, lk 81.
OJ L 322, 25.11.1997, p. 44.
EÜT L 322, 25.11.1997, lk 44.
OJ L 271, 12.10.2001, p. 28.
EÜT L 271, 12.10.2001, lk 28.
Judgment of the Court of First Instance of 12 December 2000 in Case T-296/97, Alitalia v Commission (ECR II-3871).
Esimese astme kohtu 12. detsembri 2000. aasta otsus kohtuasjas Alitalia vs. komisjon (T-296/97, EKL, lk II-3871).
The appeal lodged by Alitalia against the Commission Decision of 18 July 2001 was rejected by the Court of First Instance in its judgment of 9 July 2008 in Case T-301/01, Alitalia v Commission (not yet published in the ECR).
Alitalia poolt komisjoni 18. juuli 2001. aasta otsuse vastu esitatud hagi lükkas esimese astme kohus tagasi oma 9. juuli 2008. aasta otsusega kohtuasjas Alitalia vs. komisjon, T-301/01 (kohtulahendite kogumikus veel avaldamata).
An action for annulment of this Decision has been submitted by Air One and is currently pending before the Court of First Instance (Case T-344/02).
Air One esitas selle otsuse tühistamiseks hagi, mida esimese astme kohus praegu menetleb (kohtuasi T-344/02).
OJ L 69, 8.3.2006, p. 1.
ELT L 69, 8.3.2006, lk 1.
See, for example, the judgment of the Court of Justice in Case C-222/04, Ministero dell’Economia e delle Finanze v Cassa di Risparmio di Firenze (ECR I-289, paragraph 129).
Vt näiteks Euroopa Kohtu 10. jaanuari 2006. aasta otsus kohtuasjas Ministero dell’Economia e delle Finanze vs. Cassa di Risparmio di Firenze (C-222/04, EKL, lk I-289, punkt 129).
See, inter alia, the judgment of the Court of Justice of 14 September 1994 in Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92, Spain v Commission (ECR I-4103, paragraphs 20 to 22).
Vt eelkõige Euroopa Kohtu 14. septembri 1994. aasta otsus kohtuasjades C-278/92, C-279/92 ja C-280/92, Hispaania vs. komisjon (EKL, lk I-4103, punktid 20–22).
See, for example, the judgment of the Court of Justice of 21 March 1991 in Case C-303/88, Italy v Commission (ECR I-1433, paragraphs 21 and 22).
Vt näiteks Euroopa Kohtu 21. märtsi 1991. aasta otsus kohtuasjas Itaalia vs. komisjon (C-303/88, EKL, lk I-1433, punktid 21–22).
See, for example, the judgment of the Court of First Instance of 19 October 2005 in case T-318/00, Freistaat Thüringen v Commission (ECR II-4179, paragraph 125).
Vt näiteks esimese astme kohtu 19. oktoobri 2005. aasta otsus kohtuasjas Freistaat Thüringen vs. komisjon (T-318/00, EKL, lk II-4179, punkt 125).
Data sent by the Italian authorities in their letter of 30 May 2008 to the Commission.
Itaalia ametiasutuste poolt komisjonile 30. mai 2008. aasta kirjaga edastatud andmed.
See the financial results available on Alitalia’s website (http://corporate.alitalia.com/en/investors/financial/index.aspx).
Vt kättesaadavad finantstulemused Alitalia veebisaidilt (http://corporate.alitalia.com/en/investors/financial/index.aspx).
Decreto-legge no 97, Disposizioni urgenti in materia di monitoraggio e trasparenza dei meccanismi di allocazione della spesa pubblica, nonché in materia fiscale e di proroga di termini (Official Gazette of the Italian Republic No 128 of 3 June 2008).
Decreto-legge no 97, Disposizioni urgenti in materia di monitoraggio e trasparenza dei meccanismi di allocazione della spesa pubblica, nonche’ in materia fiscale e di proroga di termini (Itaalia ametlik väljaanne nr 128, 3.6.2008).
See paragraph 9 of the letter from the Italian authorities to the Commission dated 12 July 2008.
Vt Itaalia ametiasutuste 12. juulil 2008 komisjonile saadetud kirja lõige 9.
See recital 12 above.
Vt eespool esitatud põhjendus 12.
See recital 5 above.
Vt eespool esitatud põhjendus 5.
Previously cited, see footnote 6.
Eespool osutatud, joonealune märkus nr 6.
See footnote 6.
Eespool osutatud, joonealune märkus nr 6.
A public share swap offer was submitted to Alitalia on 14 March 2008 and approved by its management board on 16 March 2008.
Alitaliale esitati 14. märtsil 2008 aktsiate avalik vahetuspakkumine, mille Alitalia haldusnõukogu kiitis heaks 16. märtsil.
See the previously cited letter from the Italian authorities to the Commission dated 30 May 2008.
Vt eespool nimetatud Itaalia ametiasutuste 30. mai 2008. aasta kiri komisjonile.
As stated in the Alitalia press release of 13 May 2008: ‘The Board expressed its appreciation for the communication from Mr Bruno Ermolli and awaits a clear statement of intent which proves to be in line with the above indications in order to agree to the requested due diligence’ (http://corporate.alitalia.com/en/press/press/index.aspx).
Alitalia 13. mai 2008. aasta pressiteates on märgitud: „The Board expressed its appreciation for the communication from Mr Bruno Ermolli and awaits a clear statement of intent which proves to be in line with the above indications in order to agree to the requested due diligence.” (http://corporate.alitalia.com/en/press/press/index.aspx).
See, for example, judgment of the Court of First Instance of 15 September 1998 in Cases T-126/96 and T-127/96, Breda Fucine Meridionali v Commission (ECR II-3437, paragraph 79).
Vt näiteks esimese astme kohtu 15. septembri 1998. aasta otsus Breda Fucine Meridionali vs. komisjon, T-126/96 ja T-127/96 (EKL, lk II-3437, punkt 79).
See, for example, judgment of the Court of Justice of 11 July 1996 in Case C-39/94, SFEI (ECR 3547, paragraph 60).
Vt näiteks Euroopa Kohtu 11. juuli 1996. aasta otsus kohtuasjas SFEI, C-39/94 (EKL lk 3547, punkt 60).
Council Regulation (EEC) No 2407/92 of 23 July 1992 on licensing of air carriers, Council Regulation (EEC) No 2408/92 of 23 July 1992 on access for Community carriers to intra-Community air routes, Council Regulation (EEC) No 2409/92 of 23 July 1992 on fares and rates for air services (OJ L 240, 24.8.1992, p. 1).
Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2407/92, 23. juuli 1992, lennuettevõtjatele lennutegevuslubade väljaandmise kohta, nõukogu määrus (EMÜ) nr 2408/92, 23. juuli 1992, ühenduse lennuettevõtjate juurdepääsu kohta ühendusesisestele lennuliinidele, ja nõukogu määrus (EMÜ) nr 2409/92, 23. juuli 1992, piletihindade ja lastitariifide kohta – EÜT L 240, 24.8.1992, lk 1.
See paragraph 25(b) of the 2004 guidelines.
Vt 2004. aasta suuniste punkti 25 alapunkt b.
See paragraph 25(c) of the 2004 guidelines.
Vt 2004. aasta suuniste punkti 25 alapunkt c.