natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indeed, the conclusion that ETVA’s participation to the future capital increases was not an aid was based on the expectation of the employees would pay the purchase price in accordance with the September 1995 contract.
Järeldus, mille kohaselt ETVA osalemine kapitali suurendamistes tulevikus ei ole abi, põhines tegelikkuses ootusel, et töötajad tasuvad ostuhinna kooskõlas 1995. aasta septembri lepinguga.
It should therefore be concluded that the part of Decision N 401/97 authorising ETVA’s participation has been misused and therefore that ETVA’s participation should be recovered from HSY.
Seetõttu tuleks järeldada, et otsuse N 401/97 ETVA osalemist heakskiitvat osa on väärkasutatud, mistõttu ETVA osalus kuulub HSY-lt tagasinõudmisele.
ETVA issued the advance payment guarantees in relation to the ISAP contract in February 1998 and January 1999 and the guarantees in relation to the OSE contract in August 1999.
ETVA andis ettemaksegarantiid seoses ISAPi lepinguga 1998. aasta veebruaris ja 1999. aasta jaanuaris ning garantiid seoses OSE lepinguga 1999. aasta augustis.
ETVA in turn received corresponding counter-guarantees from the State.
ETVA sai omakorda riigilt vastavad vastugarantiid.
Greece and HSY claim that, even if the State counter-guarantees were formally issued in December 1999, they were already promised to ETVA when it issued the advance payment guarantees in relation to the ISAP contract in February 1998 and January 1999 and the guarantees in relation to the OSE contract in August 1999.
Kreeka ja HSY väidavad, et ehkki riigi vastugarantiid anti ametlikult 1999. aasta detsembris, lubati need ETVA-le juba ettemaksegarantiide andmisel ETVA poolt seoses ISAPi lepinguga 1998. aasta veebruaris ja 1999. aasta jaanuaris ning garantiide andmisel seoses OSE lepinguga 1999. aasta augustis.
Greece claims that these counter-guarantees did not constitute selective measures.
Kreeka väitel ei kujutanud need vastugarantiid endast valikulisi meetmeid.
As will be shown afterwards, without State counter-guarantee, a private bank would have at least charged 480 bps per year for guarantees granted before 30 June 1999.
Nagu allpool osutatakse, oleks kommertspank riigi vastugarantii puudumisel enne 30. juunit 1999 antud garantiide hinnaks määranud vähemalt 480 baaspunkti aastas.
After that date, no private bank would have provided such guarantees.
Pärast seda kuupäeva ei oleks ükski kommertspank vastavaid garantiisid andnud.
Accordingly, the counter-guarantees related to ISAP’s advance payments were granted before end of June 1999.
Sellest tulenevalt anti ISAP-i ettemaksudega seonduvad vastugarantiid enne 1999. aasta juuni lõppu.
The total annual cost of these guarantees (guarantee fee paid to ETVA plus counter guarantee fee paid to the State) was much less than 480 basis points.
Nende garantiide aastane kogumaksumus (ETVA tasutud garantiitasu pluss riigi tasutud vastugarantiitasu) oli tunduvalt väiksem kui 480 baaspunkti.
The programme agreements were activated in August and September 1999 through payment by OSE of the advance payments agreed in the contracts of 1997.
Programmilepingud aktiveeriti 1999. aasta augustis ja septembris, 1997. aasta lepingutes kokkulepitud ettemaksete tasumise kaudu OSE poolt.
OSE demanded timely implementation of the agreements from 2000 onwards after the first delays in the delivery of the material in that year.
OSE nõudis lepingute õigeaegset elluviimist alates 2000. aastast ehk pärast seda, kui olid ilmnenud esimesed viivitused materjali tarnimisel.
Indeed, HSY did not succeed in completing the construction of the two ships and, consequently, the contract with Strintzis was revoked in July 2002.
HSY-l ei õnnestunud lõpetada kahe laeva ehitust, millest tulenevalt leping Strintzisega tühistati 2002. aasta juulis.
HSY needed not less than two years to sell the hulls in construction and HSY received only EUR 14 million, which corresponds to only a third of the amount borrowed from ETVA to finance the construction.
HSY-l kulus tervelt kaks aastat ehitusjärgus kerede müügiks ja nende eest saadi vaid 14 miljonit eurot, mis vastab kõigest ühele kolmandikule ETVA-lt ehituse rahastamiseks laenatud summast.
The Commission observes that, on the basis of Article 3 of Regulation (EC) No 1540/98, contract-related operating aid was authorised for shipbuilding contracts signed until 31 December 2000.
Komisjon märgib, et määruse (EÜ) nr 1540/98 artikli 3 kohaselt kiideti lepingu sõlmimisega seotud tegevusabi heaks kuni 31. detsembrini 2000 allkirjastatud laevaehituslepingute korral.
However, HSY was not entitled to receive aid for the contract with Strintzis since HSY never finished the ships, they were never delivered, and the contract with Strintzis was cancelled.
Samas aga ei olnud HSY-l õigust saada abi Strintzisega sõlmitud lepingu eest, sest HSY ei ehitanud laevu kunagi valmis, neid ei antud kunagi üle ja leping Strintzisega tühistati.
Greece indicates that a first guarantee was granted on 4 March 1999 and a second on 17 June 1999.
Kreeka osutab, et esimene garantii anti 4. märtsil 1999 ja teine 17. juunil 1999.
This proves that HSY was not a borrower whose default risk was high.
See tõendab, et HSY ei olnud laenusaaja, kellele on omane kõrge lepinguliste kohustuste täitmatajätmise risk.
The Commission observes that both guarantees were granted before 30 June 1999.
Komisjon märgib, et mõlemad garantiid anti enne 30. juunit 1999.
As explained previously, the Commission considers that HSY had still access to the financial market at that time, but at a price which reflected the very fragile economic situation of HSY.
Nagu eespool selgitatud, on komisjon arvamusel, et HSY-l oli sel ajal endiselt juurdepääsuvõimalus finantsturule, kuid üksnes hinna juures, mis väljendas HSY väga habrast majanduslikku olukorda.
After the earthquake of September 1999, ETVA granted on 13 January 2000 a GRD 10 billion (EUR 29,3 million) loan to HSY, which was secured by a State guarantee granted by decision of the Minister of Finance dated 8 December 1999.
Pärast 1999. aasta septembris toimunud maavärinat andis ETVA 13. jaanuaril 2000. aastal HSY-le 10 miljardi Kreeka drahmi (29,3 miljoni euro) suuruse laenu, mille tagatiseks oli rahandusministri 8. detsembri 1999. aasta otsusega antud riigigarantii.
ETVA charged an interest rate of EURIBOR plus 125 basis points and the State charged a guarantee premium of 100 basis points.
ETVA kasutas intressimäärana EURIBOR pluss 125 baaspunkti ja riik nõudis 100 baaspunkti suurust garantiitasu.
In other words, out of part of the State guarantee constituting aid, GRD 750 million (EUR 2,20 million) — i.e. 25 % of GRD 3 billion (EUR 8,8 million) — is compatible until the payment of the indemnification by the insurers in the first quarter of 2002.
Teisisõnu on riigigarantii abi moodustavast osast 750 miljonit Kreeka drahmi (2,20 miljoni eurot) – st 25 % 3 miljardist Kreeka drahmist (8,8 miljonist eurost) – kokkusobiv kuni hüvitise maksmiseni kindlustusandjate poolt 2002. aasta esimeses kvartalis.
After that date, only EUR 1,32 million — i.e. 25 % of GRD 3 billion (EUR 8,8 million) minus EUR 3,52 million — is compatible.
Selle kuupäeva järel on kokkusobiv vaid 1,32 miljonit eurot – st 25 % 3 miljonist Kreeka drahmist (8,8 miljonist eurost) miinus 3,52 miljonit eurot.
The rest of the aid is incompatible with the common market.
Ülejäänud abi on ühisturuga kokkusobimatu.
First, on 25 July 1997, ETVA granted a credit line of GRD 1,99 billion (EUR 5,9 million), with an expiration date set at 31 October 1997.
Esiteks võimaldas ETVA 25. juulil 1997. aastal 1,99 miljardi Kreeka drahmi (5,9 miljoni euro) suuruse krediidiliini, mille aegumiskuupäevaks määrati 31. oktoober 1997.
It had an interest rate of ATHIBOR plus 200 basis points and was granted to cover HSY’s needs for working capital.
Intressimääraks oli ATHIBOR pluss 200 baaspunkti ja andmise eesmärgiks HSY käibekapitali vajaduste rahuldamine.
Directive 90/684/EEC prohibits aid to ship repair, which was the main civil activity of HSY in 1997 and 1998.
Direktiiv 90/684/EMÜ keelab abi laevade remondile, mis oli HSY peamiseks tsiviiltegevuseks 1997. ja 1998. aastal.
The aid can therefore not be found compatible with the common market and, since it has been granted unlawfully, it has to be recovered.
Seetõttu ei saa abi lugeda ühisturuga kokkusobivaks ja see tuleb tagastada, sest abi anti ebaseaduslikult.
First, HSY’s 2001 Management Report mentions that ‘amounts up to EUR 81,3 million have been received as advance payments for defence activities, but were mostly used on other activities and operation costs of the company’.
Esiteks on HSY 2001. aasta tegevusaruandes mainitud, et „kuni 81,3 miljoni euro suurused summad on saadud ettemaksetena sõjalise tegevuse jaoks, kuid kasutati ära peamiselt muu tegevuse ja ettevõtte tegevuskuludega seoses”.
Second, in its submission in the framework of a legal action before a Greek Court, the consortium HDW/Ferrostaal indicates that at least part of the funds (estimated by Elefsis to be in excess of EUR 40 million) given to HSY for the construction of the gunboats (contract signed on 21 December 1999) were used for other purposes.
Teiseks osutab konsortsium HDW/Ferrostaal oma esildises Kreeka kohtule esitatud hagi raames, et vähemalt osa HSY-le (21. detsembril 1999. aastal allkirjastatud lepingu kohaselt) kahuripaatide ehitamiseks eraldatud vahenditest (Elefsise hinnangul üle 40 miljoni euro) kasutati muudel eesmärkidel.
For instance, the balance sheet as of 31 December 2000 shows that the advance payments received by HSY for the gunboats contract and the submarines contract amounted respectively to EUR 49,1 million and EUR 33,1 million.
Näiteks näitab bilanss seisuga 31. detsember 2000, et HSY poolt kahuripaatide lepingu ja allveelaevade lepingu eest saadud ettemaksed olid vastavalt 49,1 miljonit eurot ning 33,1 miljonit eurot.
Since the amounts quoted in the extension decision have not been contested and since a different source shows that they seem to be a reasonable approximation of the reality, the Commission concludes that, during at least one year, these advance payments were not used for the purpose of executing the military contracts concerned.
Kuivõrd algatamisotsuses tsiteeritud summasid ei ole vaidlustatud ja täiendav allikas on kinnitanud, et need näivad olevat tegelikkusega mõistlikus vastavuses olevat, järeldab komisjon, et vähemalt ühe aasta jooksul ei kasutatud neid ettemakseid asjaomaste sõjaliste lepingute täideviimiseks.
ETVA decided to grant this guarantee not earlier than in May 2002.
ETVA otsustas anda selle garantii alles 2002. aasta mais.
TKMS/GNSH also claims that ETVA and the State acted as a private vendor.
TKMS/GNSH väidab lisaks, et ETVA ja riik käitusid erasektori müüjana.
TKMS/GNSH concludes that the guarantee granted by ETVA on 31 May 2002 is wider than the one received by Piraeus Bank on 20 March 2002.
TKMS/GNSH järeldab, et ETVA poolt 31. mail 2002. aastal antud garantii on laiem Piraeus Banki poolt 20. märtsil 2002. aastal saadud garantiist.
Therefore, this can not form one single guarantee mechanism and the fact that ETVA granted a wider guarantee proves that it acted as any private vendor.
Seetõttu ei saa tegu olla üheainsa garantiimehhanismiga ja asjaolu, et ETVA andis laiema garantii, tõendab viimase toimimist sarnaselt ükskõik millisele erasektori müüjale.
They claim in particular that the guarantee was granted on 31 May 2002 by means of the Addendum to HSY SPA, at a date when ETVA was not under State control anymore but under the control of Piraeus Bank.
Nad väidavad muu hulgas, et garantii anti HSY SPA lisandi kaudu 31. mail 2002. aastal – kuupäeval, mil ETVA ei olnud enam riigi, vaid Piraeus Banki kontrolli all.
The Commission dismisses this claim and considers that there is ample evidence that the measure is imputable to the State:
Komisjon jätab selle väite arvestamata ja leiab, et meetme seostatavusest riigiga annab tunnistust rohke tõendusmaterjal.
The State gave its authorisation by letter of 31 May 2002.
Riik andis selleks loa 31. märtsi 2002. aasta kirjaga.
All this shows that the grant of the guarantee is imputable to the State,
Kõik see näitab, et garantii andmine on seostatav riigiga.
The Commission observes that the financial situation of HSY deteriorated dramatically between 1998 and 2002.
Komisjon märgib, et HSY rahanduslik olukord halvenes dramaatiliselt aastatel 1998–2002.
Even if HSY does not publish separate accounts for civil activities, it is reasonable to suppose that these activities were deeply loss-making during these years.
Ehkki HSY ei avalda eraldi aruandeid tsiviilotstarbelise tegevuse kohta, on mõistlik eeldada, et see tegevus oli osutatud aastatel väga kahjumlik.
It is therefore reasonable to suppose that the civil activities were strongly loss making until 2002.
Seetõttu on mõistlik oletada, et tsiviilotstarbeline tegevus oli kuni 2002. aastani tugevalt kahjumlik.
As has been shown in the present decision, these activities have been constantly supported by aid, a part of which has now to be recovered.
Nagu käesolevas otsuses osutatud, on seda tegevust pidevalt toetatud riigiabiga, millest osa kuulub nüüd tagastamisele.
The second Deloitte report confirms that HSY had ‘operational problems (i.e. low productivity, high operational costs, excess staff, etc.)’.
Teine Deloitte’i aruanne kinnitab, et HSY-l olid „talitlusprobleemid (st madal tootlikkus, suured tegevuskulud, liiga palju töötajaid jne)”.
Consequently, if the civil activities had not been sold, they should have ceased rapidly (except if Greece would have continued to provide unlawful and incompatible aid to these activities).
Eeltoodust tulenevalt oleks tsiviilotstarbeline tegevus juhul, kui seda ei oleks õnnestunud müüa, ilmselt kiiresti hääbunud (välja arvatud juhul, kui Kreeka oleks jätkanud ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi andmist sellele tegevusele).
The guidelines applicable at the time of the granting of the guarantee were the 1999 R & R guidelines.
Garantii andmise ajal kohaldatavateks suunisteks olid 1999. aasta ühenduse suunised.
The guarantee clearly did not fulfil all the conditions for authorisation of the aid laid down in section 3.2.2 of the guidelines.
Garantii ei vastanud selgelt kõigile kõnealuste suuniste lõikes 3.2.2 sätestatud abi võimaldamise tingimustele.
The guarantee also breached the ‘one time, last time’ condition laid down in section 3.2.3 of the 1999 R & R guidelines.
Samuti oli garantii vastuolus 1999. aasta ühenduse suuniste lõikes 3.2.3 sätestatud ühekordse abi põhimõttega.
Indeed, by decision N 401/97, the Commission had authorised investment aid under the Directive 90/684/EEC, which was a kind of restructuring aid.
Komisjon oli otsusega N 401/97 nõukogu direktiivi 90/684/EMÜ alusel juba heaks kiitnud investeeringutoetuse, mis kujutas endast teatavat liiki ümberkorraldusabi.
GRD 750 million (EUR 2,20 million) of this aid was compatible with the common market until 31 March 2002.
750 miljonit Kreeka drahmi (2,20 miljonit eurot) sellest abist oli ühisturuga kokkusobiv 31. märtsini 2002.
The restructuring plan also planned a dramatic increase of the ship conversion activities after 1998.
Ümberkorralduskavas kavandati samuti laevade ümberehitamistegevuse märkimisväärset suurenemist pärast 1998. aastat.
HSY did not succeed in achieving this goal.
HSY-l ei õnnestunud seda eesmärki saavutada.
According to HSY’s Board of Directors Minutes dated 1 December 1998, losses were expected for 1999.
Vastavalt HSY direktorite nõukogu 1. detsembri 1998. aasta protokollile prognoositi 1999. aastaks kahjumit.
HSY’s management publicly acknowledged at the beginning of December 1999 that the yard was planned to register losses of GRD 10 billion (EUR 29 million) for the year 1999 and for the year 2000 (H‘ellenic boss expects profit in 2001’, Lloyd’s List, 6 December 1999).
HSY juhtkond tunnistas 1999. aasta detsembri algul avalikult, et laevatehas kavatseb 1999. aastal ja 2000. aastal registreerida 10 miljardit Kreeka drahmi (29 miljonit eurot) kahjumit („Hellenici juht loodab kasumit 2001. aastal”, Lloyd’s List, 6. detsember 1999).
This is confirmed by Deloitte Financial Advisory Services itself in page 8-8 and 8-9 of its second report written on 18 June 2007 (hereinafter the second Deloitte report) and submitted by TKMS/GNSH in support of its letter to the Commission dated 21 June 2007.
Seda kinnitas ettevõtja Deloitte Financial Advisory Services isegi oma teise aruande lehekülgedel 8-8 ja 8-9, mis koostati 18. juunil 2007 (edaspidi „teine Deloitte’i aruanne”), mille ettevõtjad TKMS/GNSH esitasid komisjonile tõestuseks oma 21. juuni 2007. aasta kirjas.
In conclusion, the Commission considers the ‘Availability of Property that could be encumbered’ is irrelevant in the assessment of the measures, and, even if it would be relevant, a potential lender would not have considered this element as positively as Deloitte indicates in the first Deloitte report.
Seetõttu on komisjon seisukohal, et „Hüpoteegiga koormatava vara olemasolu” on meetmete hindamisel ebaoluline ja isegi kui see oleks oluline, ei oleks potentsiaalne laenuandja pidanud seda elementi nii positiivseks, nagu osutas sellele ettevõtja Deloitte oma esimeses Deloitte’i aruandes.
The assignment of contracts related claims therefore does not allow the lending bank to recover much money in case of bankruptcy of HSY (see for instance footnotes 128 and 131 of the present decision).
Nõuetega seotud lepingute loovutamine ei võimalda seetõttu saada laenu andval pangal ettevõtja HSY pankroti korral tagasi just väga palju raha (vt näiteks käesoleva otsuse allmärkuseid 128 ja 131).
Consequently, a potential lender would not have considered this element as positively as Deloitte indicates in the first Deloitte report.
Järelikult ei oleks potentsiaalne laenuandja pidanud seda elementi nii positiivseks kui ettevõtja Deloitte osutas sellele oma esimeses Deloitte’i aruandes.
Among others, the Commission recalls that as soon as in the last quarter of 1998 it could be foreseen that HSY would show a loss in 1999.
Muu hulgas tuletab komisjon meelde, et hiljemalt 1998. aasta neljandas kvartalis oleks saanud prognoosida, et HSY teatab 1999. aastal kahjumist.
In the following months, it became clear that the size of this loss would be large, and that a large loss should be expected also for the year 2000, such that the net equity of the HSY would nearly vanish.
Järgmistel kuudel selgus, et kahjum tuleb suur ning suurt kahjumit oodatakse samuti 2000. aastaks, mille tagajärjel HSY netoväärtus läheneb peaaegu nullile.
As established previously, HSY had no access to the banks from 30 June 1999.
Nagu eespool kirjas, puudus HSY-l pankadele juurdepääs alates 30. juunist 1999.
Since HSY could not borrow from the market and since it was in a precarious financial situation, if ETVA had refused to grant the loan or had required higher interest rates, this would have aggravated the difficulties of HSY (or even triggered the bankruptcy), what would have been unacceptable for the State.
Kuna HSY ei saanud turult laenu ja kuna ta oli ebakindlas finantsolukorras, oleks ETVA keeldumine laenu andmisest või kõrgemate intressimäärade nõudmine teravdanud HSY probleeme (või isegi andnud tõuke pankrotile), mis oleks riigi jaoks olnud vastuvõetamatu.
HSY submitted comments on the extension decision by letter of 30 October 2006.
HSY esitas laiendamisotsust käsitlevad märkused 30. oktoobri 2006. aasta kirjas.
Letter of the Greek authorities dated 19 March 2007.
Kreeka ametiasutuste 19. märtsi 2007. aasta kiri.
This was repeated in the letter of 29 June 2007, paragraphs 62 and 63.
Seda korrati 29. juuni 2007. aasta kirjas, lõiked 62 ja 63.
It is an essential part of the September 1995 contract.
Tegu on 1995. aasta septembri lepingu olulise osaga.
Greece should have verified whether the basic provisions of the contract were feasible before presenting it to the Commission as a privatisation.
Kreeka oleks pidanud kontrollima, kas lepingu põhisätted on teostatavad, enne selle esitamist komisjonile erastamistehinguna.
A similar statement was made by HSY in paragraphs 35 and 36 of its letter of 31 October 2006.
Sarnase väite esitas HSY oma 31. oktoobri 2006. aasta kirja lõigetes 35 ja 36.
Before the extension decision, the Greek authorities had made similar statements in the 8th chapter of its letter of 26 May 2005.
Enne laiendamisotsust olid Kreeka ametiasutused esitanud sarnaseid väiteid oma 26. mai 2005. aasta kirja kaheksandas peatükis.
In addition, in several letters Greece indicated that the employees were the owners of 49 % of the shares.
Lisaks on Kreeka mitmes kirjas osutanud, et töötajatele kuulus 49 % aktsiatest.
The timetable provided for completion of the work in January 2004.
Graafik nägi ette tööde lõpetamise 2004. aasta jaanuaris.
The board decided unanimously in decision No 578/4/4-9-2002 to extend the delivery time to 19.5.2004, in view of the fact that the consortium was not to blame for the delay.
Juhatus otsustas oma otsusega nr 578/4/4–9-2002 ühehäälselt pikendada üleandmisaega 19. maini 2004. aastal, võttes arvesse asjaolu, et viivitus polnud tekkinud konsortsiumi süü läbi.
The work was finally completed on 4.6.2004.
Töö viidi lõpule 4. juunil 2004. aastal.
Under paragraph 14 of the programme agreement, the penalties for non-compliance with an agreed delivery time were to commence 40 days after the contractual delivery date and only if the supplier was to blame for the non-compliance.
Programmilepingu lõike 14 kohaselt pidi kokkulepitud üleandmisaja rikkumise eest määratavate trahvide arvestus algama neljakümne päeva möödumisel lepingujärgsest üleandmiskuupäevast ja üksnes juhul, kui rikkumise süüdlaseks on tarnija.
This confirms that, except for the limited advance payments which anyway had already been paid at the time and were therefore not collectible anymore, the rest of the purchase price was not collectible before the delivery of the vessels.
Eeltoodu kinnitab seda, et arvestamata piiratud ettemakseid, mis olid vastavaks ajaks juba makstud ja seetõttu sissenõutamatud, ei olnud ostuhinna ülejäänud osa sissenõutav enne aluste üleandmist.
The initial margin is 25 bps, which increased to 125 bps from 1 April 2000.
Esialgseks marginaaliks oli 25 baaspunkti, mida suurendati 1. aprillil 2000. aastal 125 baaspunktini.
The Commission bases itself on the first Deloitte report.
Komisjon lähtub esimesest Deloitte’i aruandest.
And it is this securing that the guarantee of the Greek State of 18.3.2002 provides to it.
Just niisuguse kaitse tagab talle Kreeka riigi 18. märtsi 2002. aasta garantii.
This guarantee was self-explanatory and legal.
Kõnealune garantii oli enesestmõistetav ja seaduslik.
By letter dated 28 May 2002, Piraeus Bank consulted the government on the wording of the guarantee that ETVA intended to provide to HDW/Ferrostaal and asked confirmation that, in case of calling of this guarantee, what is envisaged in Article 8.2.4 of the Agreement of 20 March 2002 would apply.
mai 2002. aasta kirjas konsulteeris Piraeus Bank valitsust garantii sõnastuse osas, mida ETVA HDW/Ferrostaalile võimaldada kavatses, ning palus kinnitust sellele, et garantii rakendumise korral kehtivad 20. märtsi 2002. aasta lepingu artikli 8.2.4 sätted.
By letter of 31 May 2002, the government gave its agreement that ETVA issues this guarantee and confirmed that, in case it would be invoked, what is envisaged in Article 8.2.4 would apply.
mai 2002. aasta kirjas andis valitsus nõusoleku kõnealuse garantii andmisele ETVA poolt ja kinnitas, et garantii rakendumise korral kehtivad artikli 8.2.4 sätted.
HSY submitted comments by letter of 30 October 2006.
Ettevõtja HSY esitas märkused 30. oktoobri 2006. aasta kirjaga.
In addition, Elefsis claims the privatisation of 1995 never constituted a real privatisation.
Lisaks väidab Elefsis, et 1995. aasta erastamine ei olnud tõeline erastamine.
In particular, the employees never supported any financial risk as shareholders since they only paid a small part of what they should have paid and since the amounts they really paid were entirely reimbursed by the State at the time of the 2001–2002 privatisation.
Muu hulgas ei kandnud töötajad aktsionäridena kunagi finantsriski, sest nad tasusid tasumisele kuulunud summast vaid väikese osa ning nende tegelikult tasutud summad hüvitas riik täies mahus 2001.-2002. aasta erastamise ajal.