natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Particular attention should be directed to observation of respiratory behaviour, tremors, convulsions, salivation, diarrhoea, lethargy, sleep and coma.
Erilist tähelepanu tuleks pöörata hingamise iseloomule, värinatele, krampidele, süljeeritusele, kõhulahtisusele, letargiale, unele ja koomale.
The time of death should be recorded as precisely as possible.
Surmahetk tuleks registreerida võimalikult täpselt.
Individual weights of animals should be determined weekly after exposure, and at death.
Kõik loomad kaalutakse pärast kokkupuudet igal nädalal ja surmahetkel.
Animals that die during the test and those surviving at the termination of the test are subjected to necropsy with particular reference to any changes in the upper and lower respiratory tract.
Katse jooksul surnud loomad lahatakse, katse lõpus surmatakse ja lahatakse ka ellujäänud loomad, pöörates erilist tähelepanu muutustele ülemistes ja alumistes hingamisteedes.
All gross pathological changes should be recorded.
Registreerida tuleks kõik makropatoloogilised muutused.
Where indicated, tissues should be taken for histopathological examination.
Vastaval näidustusel tuleks võtta koeproove histopatoloogilisteks uuringuteks.
Data should be summarised in tabular form showing for each test group the number of animals at the start of the test, time of death of individual animals, number of animals displaying other signs of toxicity, description of toxic effects and necropsy findings.
Andmed tuleks esitada kokkuvõtlikus tabelis, mis iga katserühma puhul näitab katseloomade arvu selle katse algul, iga looma surma aega, muude mürgistusnähtudega loomade arvu, mürgistusnähtude kirjeldust ja lahkamistulemusi. Kõik loomad kaalutakse ja mass registreeritakse vahetult enne testaine manustamist, seejärel igal nädalal ning surmahetkel.
Changes in weight must be calculated and recorded when survival exceeds one day.
Kui looma elulemus katses ületab ühe päeva, tuleks arvutada ja registreerida tema massimuutused.
Animals, which are humanely killed due to compound-related distress and pain are recorded as compound-related deaths.
Ühendiga seotud kannatuste ja valu tõttu humaanselt surmatud loomad registreeritakse ühendiga seotud suremusena.
The LC50 should be determined by a recognised method.
Tunnustatud meetodi kohaselt võib määrata LC50.
Data evaluation should include the relationship, if any, between the animal's exposure to the test substance and the incidence and severity of all abnormalities, including behavioural and clinical abnormalities, gross lesions, body weight changes, mortality and any other toxic effects.
Andmetele hinnangu andmisel tuleks arvesse võtta kõigi kõrvalekallete, sealhulgas käitumuslike ja kliiniliste kõrvalekallete, makropatoloogiliste kahjustuste, kehamassi muutuste, suremuse ja mis tahes muude mürgistusnähtude mis tahes võimalikku sõltuvust kokkupuutest testainega ning nende esinemissagedust ja tõsidust.
species, strain, source, environmental conditions, diet, etc.,
liiki, liini, päritolu, keskkonnatingimusi, toidusedelit jne;
test conditions: description of exposure apparatus, including design, type, dimensions, source of air, system for generating aerosols, method of conditioning air and the method of housing animals in a test chamber when this is used.
katsetingimusi: kokkupuuteseadme kirjeldust, sealhulgas selle ehitust, tüüpi, mõõtmeid, õhuallikat, aerosoolide tekitamise seadet, kliima reguleerimise meetodit ja katsekambri kasutamisel loomade katsekambris pidamise meetodit.
The equipment for measuring temperature, humidity, and aerosol concentrations and particle size distribution should be described.
Kirjeldada tuleks temperatuuri, õhuniiskuse, aerosooli kontsentratsiooni ja osakeste suurusjaotuse määramise vahendeid.
Exposure data
Andmed kokkupuute kohta
These should be tabulated and presented with mean values and a measure of variability (e.g. standard deviation) and shall, if possible, include:
Andmed tuleks esitada koondtabelina koos vastavate keskmiste ja hajuvuse näitajatega (nt standardhälve) ning võimaluse korral peaksid andmed sisaldama järgmist:
airflow rates through the inhalation equipment;
õhu voolukiirusi hingamisseadmes;
temperature and humidity of the air;
õhu temperatuuri ja niiskust;
nominal concentrations (total amount of test substance fed into the inhalation equipment divided by volume of air);
nimikontsentratsioone (hingamisseadmesse viidud testaine summaarne kogus jagatuna õhu ruumalaga);
nature of vehicle, if used;
vehiikli olemus, kui seda kasutatakse;
actual concentrations in test breathing zone;
tegelikud kontsentratsioonid katseajal loomade hingamise tsoonides;
The mass median aerodynamic diameter (Mmad) and the geometric standard deviation (GSD);
masskeskmist aerodünaamilist diameetrit (MMAD) ja geomeetrilist standardhälvet (GSD);
equilibration period;
tasakaalustumise aega;
exposure period;
kokkupuute kestust:
tabulation of response data by sex and exposure level (i.e. number of animals that died or were killed during the test, number of animals showing signs of toxicity, number of animals exposed),
tabelit reaktsiooni andmetega soo ja kokkupuute ulatuse järgi (st katse käigus surnud või surmatud loomade arvu, mürgistusnähtudega loomade arvu, kokkupuutes olnud loomade arvu);
time of death during or following exposure, reasons and criteria used for humane killing of animals,
surma aega, kui loom sureb kokkupuute ajal või pärast seda, loomade humaanse surmamise põhjusi ja seejuures rakendatud kriteeriume;
all observations,
kõiki vaatlusandmeid;
value for each sex determined at the end of the observation period (with method of calculation specified),
vaatlusperioodi lõpul kummagi soo puhul määratud LC50 väärtust (koos märkega kasutatud arvutusmeetodi kohta);
95 % confidence interval for the LC50 (where this can be provided),
leitud LD50 väärtuse 95 % usaldusvahemikku (kui seda on võimalik esitada);
dose/mortality curve and slope (where permitted by the method of determination),
annuse/suremuse kõverat ja selle tõusu (kui määramismeetod seda võimaldab);
necropsy findings,
lahangu leiud;
any histopathological findings,
kõiki histopatoloogilisi leide;
discussions of the results (particular attention should be given to the effect that humane killing of animals during the test may have on the calculated LC50 value),
tulemuste arutelu (erilist tähelepanu tuleks pöörata katse ajal tehtud humaanse surmamise võimalikule mõjule arvutatud LC50 väärtusele);
interpretation of the results.
tulemuste tõlgendamine.
See General introduction Part B (D).
Vt B osa üldist sissejuhatust (D).
See General introduction Part B (E).
Vt B osa üldist sissejuhatust (E).
See General introduction Part B (A).
Vt B osa üldist sissejuhatust (A).
DEFINITION
MÕISTED
The test substance is applied to the skin in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose being used per group.
Testaine kantakse astmeliste annustena mitme rühma katseloomade nahale nii, et üks rühm saab ühesuguse annuse.
Subsequently, observations of effects and deaths are made.
Järgnevalt jälgitakse mõju ja surmajuhtumite esinemist.
The animals are kept in their experimental cages under the experimental housing and feeding conditions for at least five days prior to the experiment.
Loomi hoitakse enne katset vähemalt viis päeva katsepuurides katsele vastavatel pidamis- ja söötmistingimustel.
Before the test, healthy young adult animals are randomised and assigned to the treatment groups.
Täiskasvanud noored terved katseloomad randomiseeritakse enne katset ja jagatakse katserühmadesse.
Approximately 24 hours before the test, fur should be removed by clipping or shaving from the dorsal area of the trunk of the animals.
Ligikaudu 24 tundi enne katset eemaldatakse pügamise või raseerimise teel katseloomade keha seljaosalt karvkate.
When clipping or shaving the fur, care must be taken to avoid abrading the skin which could alter its permeability.
Karvkatte pügamisel või raseerimisel tuleb vältida naha marrastamist, kuna see võib mõjutada naha läbilaskvust.
Not less than 10 % of the body surface should be clear for the application of the test substance.
Testaine nahale kandmiseks tuleb vabastada vähemalt 10 % kehapinnast.
When testing solids, which may be pulverised if appropriate, the test substance should be moistened sufficiently with water or, where necessary, a suitable vehicle to ensure good contact with the skin.
Tahkete ainete manustamisel pulverisaatoriga, kui see on sobilik, tuleb uuritavat ainet piisavalt niisutada veega või vajadusel sobiva kandeainega, et kindlustada head kontakti nahaga.
When a vehicle is used, the influence of the vehicle on penetration of skin by the test substance should be taken into account.
Kandja kasutamisel tuleb arvestada selle mõjuga testaine nahaläbimisvõimele.
Liquid test substances are generally used undiluted.
Vedelaid aineid kasutatakse tavaliselt ilma lahjendamata.
The adult rat or rabbit may be used.
Kasutada võib täiskasvanud rotte või küülikuid.
Other species may be used but their use would require justification.
Teisi liike võib kasutada, kuid selline otsus peab olema põhjendatud.
At least five animals are used at each dose level.
Iga annuse taseme kohta tuleb kasutada vähemalt viit katselooma.
They should all be of the same sex.
Nad peaksid olema samast soost.
If females are used, they should be nulliparous and non-pregnant.
Kui kasutatakse emasloomi, peaksid nad olema nullpaarid ja nad ei tohiks olla tiined.
Where information is available demonstrating that a sex is markedly more sensitive, animals of this sex should be dosed.
Kui on andmeid selle kohta, et ühe soo esindajad on märgatavalt tundlikumad, tuleks kasutada sellest soost loomi.
In such tests, administration of lethal doses of the test substance should be avoided.
Testaine surmavate annuste manustamist tuleks sellistes katsetes vältida.
Dose levels
Annused
Any irritant or corrosive effects should be taken into account when deciding on dose levels.
Annusemäärade valikul tuleks arvesse võtta mis tahes võimalikku ärritavat või söövitavat mõju.
The data should be sufficient to produce a dose/response curve and, where possible, permit an acceptable determination of the LD50.
Andmeid peaks olema küllaldaselt annuse/reaktsioonikõvera koostamiseks ja võimalusel LD50 nõuetekohaseks määramiseks.
A limit test at one dose level of at least 2000 mg/kg bodyweight may be carried out in a group of five male and five female animals, using the procedures described above.
Eespool kirjeldatud meetodi kohaselt võib teha piirsisalduskatse viiest isas- ja viiest emasloomast koosnevas rühmas annusega vähemalt 2000 mg/kg kehakaalu kohta.
If compound-related mortality is produced, a full study may need to be considered.
Kui katses esineb ühendiga seotud suremust, võib kaaluda täiemahulise uuringu tegemist.
However, the duration of observation should not be rigidly fixed.
Vaatlemise kestust ei tohiks siiski jäigalt fikseerida.
The time at which signs of toxicity appear and disappear, their duration and the time of death are important, especially if there is a tendency for deaths to be delayed.
Mürgistusnähtude ilmnemise ja kadumise aeg, nende kestus ja surma aeg on väga olulised, eriti kui surm saabub sageli hiljem.
Animals should be caged individually.
Loomad peavad olema kambrites ühekaupa.
The test substance should be applied uniformly over an area, which is approximately 10 % of the total body surface area.
Uuritavat ainet tuleb manustada ühtlaselt nahapiirkonnale suurusega umbes 10 % kehapinnast.
With highly toxic substances the surface area covered may be less but as much of the area should be covered with a layer as thin and uniform as possible.
Väga mürgiste ainete puhul võib katta väiksema osa kehapinnast, kuid võimalikult suur osa pinnast tuleks katta võimalikult õhukese ja ühtlase kihiga.
Test substances should be held in contact with the skin with a porous gauze dressing and non-irritating tape throughout a 24-hour exposure period.
Testainet tuleks 24tunnise kokkupuuteperioodi jooksul poorse marlisideme ja mitteärritava kleeplindi abil naha vastas hoida.
The test site should be further covered in a suitable manner to retain the gauze dressing and test substance and ensure that the animals cannot ingest the test substance.
Manustamiskohta tuleb katta sobival viisil, et hoida side ja uuritav aine paigal ja kindlustada, et loomad ei saaks uuritavat ainet alla neelata.
Restrainers may be used to prevent the ingestion of the test substance but complete immobilisation is not a recommended method.
Uuritava aine allaneelamise vältimiseks võib kasutada piiravaid vahendeid, kui täielik immobilisatsioon ei ole soovitatav meetod.
At the end of the exposure period, residual test substance should be removed, where practicable, using water or some other appropriate method of cleansing the skin.
Kokkupuuteperioodi lõpus tuleks testaine jääk nahalt võimaluse korral veega või muu sobiva puhastusmeetodi abil eemaldada.
Observations should be recorded systematically as they are made.
Vaatlustulemused tuleks vaatluse käigus süstemaatiliselt registreerida.
Individual records should be maintained for each animal.
Iga looma kohta tuleb pidada eraldi arvestust.
A careful clinical examination should be made at least once each working day, other observations should be made daily with appropriate actions taken to minimise loss of animals to the study, e.g. necropsy or refrigeration of those animals found dead and isolation or sacrifice of weak or moribund animals.
Vähemalt kord tööpäevas tuleks läbi viia põhjalik kliiniline uuring; muid vaatlusi tuleks teha iga päev, rakendades sobivaid abinõusid loomade kao piiramiseks uuringus, nt surnuna leitud loomad lahata või külmutada ja nõrgad või surevad loomad eraldada või surmata.
Observations should include changes in fur, treated skin, eyes and mucous membranes, and also respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, and somatomotor activity and behaviour pattern.
Vaadelda tuleks muutusi nii karvkattes, testainega töödeldud nahas, silmades ja limaskestades kui ka hingamis- ja vereringeelundkonnas, autonoomses ja kesknärvisüsteemis ning somatomotoorses aktiivsuses ja käitumises.
Particular attention should be directed to observations of tremors, convulsions, salivation, diarrhoea, lethargy, sleep and coma.
Erilist tähelepanu tuleks pöörata värinatele, krampidele, süljeeritusele, kõhulahtisusele, letargiale, unele ja koomale.
The time of death must be recorded as precisely as possible.
Surmahetk tuleb registreerida võimalikult täpselt.
Animals that die during the test and those surviving at the termination of the test are subjected to necropsy.
Katse jooksul surnud loomad lahatakse, katse lõpus surmatakse ja lahatakse ka ellujäänud loomad.
Assessment of toxicity in the other sex
Mürgisuse hindamine teisel sool
After completion of the study in one sex, at least one group of five animals of the other sex is dosed to establish that animals of this sex are not markedly more sensitive to the test substance.
Uuringute lõpetamisel ühest soost katseloomadega annustatakse vähemalt viiest vastassoost loomast koosnevale rühmale, et kontrollida, ega selle soo esindajad testaine suhtes märgatavalt tundlikumad pole.
The use of fewer animals may be justified in individual circumstances.
Üksikjuhtudel võib olla õigustatud väiksema arvu loomade kasutamine.
Where adequate information is available to demonstrate that animals of the sex tested are markedly more sensitive, testing in animals of the other sex may be dispensed with.
Kui on küllalt andmeid selle kohta, et uuritavast soost loomad on märgatavalt tundlikumad, võib katsetest vastassoost loomadega loobuda.
Data should be summarised in tabular form, showing for each test group the number of animals at the start of the test, time of death of individual animals, number of animals displaying other signs of toxicity, description of toxic effects and necropsy findings.
Andmed tuleks esitada kokkuvõtliku tabelina, mis iga katserühma puhul näitab katseloomade arvu selle katse algul, iga looma surma aega, muude mürgistusnähtudega loomade arvu, mürgistusnähtude kirjeldust ja lahkamistulemusi.
Individual weights of animals should be determined and recorded shortly before the test substance is applied, weekly thereafter, and at death; changes in weight should be calculated and recorded when survival exceeds one day.
Kõik loomad kaalutakse ja mass registreeritakse vahetult enne testaine manustamist, seejärel igal nädalal ning surmahetkel; kui looma elumus katses ületab ühe päeva, tuleks arvutada ja registreerida tema massimuutused.
Data evaluation should include an evaluation of relationships, if any, between the animal's exposure to the test substance and the incidence and severity of all abnormalities, including behavioural and clinical abnormalities, gross lesions, body weight changes, mortality, and any other toxicological effects.
Andmetele hinnangu andmisel tuleks arvesse võtta kõigi kõrvalekallete, sealhulgas käitumuslike ja kliiniliste kõrvalekallete, makropatoloogiliste kahjustuste, kehamassi muutuste, suremuse ja mis tahes muude mürgistusnähtude mis tahes võimalikku sõltuvust kokkupuutest testainega ning nende esinemissagedust ja tõsidust.
test conditions (including method of skin cleansing and type of dressing: occlusive or not occlusive),
katsetingimusi (sealhulgas naha puhastamise meetodit ja sideme tüüpi: oklusiivside või tavaline side);
dose levels (with vehicle, if used, and concentrations),
annuseid (kandja kasutamisel koos kandjaga ja kontsentratsioone);
sex of animals dosed,
katseloomade sugu;
tabulation of response data by sex and dose level (i.e. number of animals that died or were killed during the test, number of animals showing signs of toxicity, number of animals exposed),
tabelit reaktsiooni andmetega soo ja annuse määra järgi (st katse käigus surnud või surmatud loomade arvu, mürgistusnähtudega loomade arvu, kokkupuutes olnud loomade arvu);
time of death after dosing, reasons and criteria used for humane killing of animals,
surma aega, arvestatuna annuse saamise ajast loomade humaanse surmamise põhjusi ja seejuures rakendatud kriteeriume;
value for the sex subjected to a full study, determined at 14 days with the method of determination specified,
täiemahulises uuringus kasutatud soo 14 päeva kestel määratud LD50 väärtust (märkega määramismeetodi kohta);
95 % confidence interval for the LD50 (where this can be provided),
leitud LD50 väärtuse 95 % usaldusvahemikku (kui seda on võimalik esitada);
dose/mortality curve and slope where permitted by the method of determination,
annuse/suremuse kõverat ja selle tõusu (kui määramismeetod seda võimaldab);
results of any test on the other sex,
kõiki katsetulemusi teisest soost loomade puhul;
discussion of results (particular attention should be given to the effect that humane killing of animals during the test may have on the calculated LD50 value),
tulemuste analüüsi (erilist tähelepanu tuleks pöörata katse ajal tehtud viidud humaanse surmamise võimalikule mõjule arvutatud LD50 väärtusele);
This method is equivalent to the OECD TG 404 (2002).
Käesolev katsemeetod on samaväärne OECD TG 404ga (2002).
In the preparation of this updated method special attention was given to possible improvements in relation to animal welfare concerns and to the evaluation of all existing information on the test substance in order to avoid unnecessary testing in laboratory animals.
Käesoleva ajakohastatud meetodi ettevalmistamisel pööratakse erilist tähelepanu võimalikele parandustele seoses loomade heaoluga ja kogu olemasoleva katseainet käsitleva teabe hindamisele, et vältida mittevajalikke katseid laboriloomadega.
This method includes the recommendation that prior to undertaking the described in vivo test for corrosion/irritation of the substance, a weight-of-the-evidence analysis be performed on the existing relevant data.
Käesoleva meetodi hulka kuulub soovitus, et enne kirjeldatud, aine söövitavust ja ärritavust uuriva in vivo katse tegemist analüüsitaks olemasolevate asjaomaste andmete osakaalu.
Where insufficient data are available, they can be developed through application of sequential testing (1).
Kui saadaolevad andmed on ebapiisavad, saab neid täiendada järjestikuste katsete tegemise abil (1).
The testing strategy includes the performance of validated and accepted in vitro tests and is provided as an Appendix to this method.
Katsete tegemise strateegia, mis on esitatud käesoleva meetodi lisas, hõlmab valideeritud ja heakskiidetud in vitro katsete sooritamist.
In addition, where appropriate, the successive, instead of simultaneous, application of the three test patches to the animal in the initial in vivo test is recommended.
Lisaks sellele soovitatakse vastavalt olukorrale, et in vivo algkatses kohaldatakse looma suhtes kolme katselappi järjestikku, mitte korraga.
In the interest of both sound science and animal welfare, in vivo testing should not be undertaken until all available data relevant to the potential dermal corrosivity/irritation of the substance have been evaluated in a weight-of-the-evidence analysis.
Nii mõistlike teaduslike meetodite kui ka loomade heaolu huvides ei tehta in vivo katseid enne, kui on hinnatud kogu kättesaadava katseaine võimalikku naha söövitamist/ärritamist käsitleva teabe osakaalu.
Such data will include evidence from existing studies in humans and/or laboratory animals, evidence of corrosivity/irritation of one or more structurally related substances or mixtures of such substances, data demonstrating strong acidity or alkalinity of the substance (2)(3), and results from validated and accepted in vitro or ex vivo tests (4)(5)(5a).
Sellisteks andmeteks on tõendid varasematest inimeste ja/või laboriloomadega tehtud uurimustest, tõendid ühe või mitme struktuuriliselt samalaadse aine või selliste ainete segude põhjustatud söövituse ja ärrituse kohta, aine tugevale happesusele või leelisusele viitavad andmed (2, 3) ning valideeritud ja heakskiidetud in vitro või ex vivo katsete tulemused (4, 5, 5a).
This analysis should decrease the need for in vivo testing for dermal corrosivity/irritation of substances for which sufficient evidence already exists from other studies as to those two endpoints.
Käesolev analüüs peaks vähendama vajadust teha in vivo katseid selliste ainetega, mille nahasöövitavuse ja -ärritavuse kohta on muudest uurimustest juba piisavalt tõendeid saadud.
A preferred sequential testing strategy, which includes the performance of validated and accepted in vitro or ex vivo tests for corrosion/irritation, is included as an Appendix to this Method.
Eelistatud järjestikuste katsete tegemise strateegia, mis hõlmab valideeritud ja heakskiidetud in vitro või ex vivo katsete sooritamist söövitavuse ja ärritavuse kohta, on esitatud käesoleva meetodi lisas.
The strategy was developed at, and unanimously recommended by the participants of, an OECD workshop (6), and has been adopted as the recommended testing strategy in the Globally Harmonised System for the Classification of Chemical Substances (GHS) (7).
Strateegia töötati välja OECD seminaril (6), millest osavõtjad seda ühehäälselt soovitasid, ja see kiideti heaks soovitusliku katsestrateegiana keemiliste ainete klassifitseerimist käsitlevas globaalselt harmoneeritud süsteemis (GHS) (7).
It is recommended that this testing strategy be followed prior to undertaking in vivo testing.
Soovitatakse, et nimetatud katsestrateegiat kasutataks enne in vivo katsete tegemist.
For new substances it is the recommended a stepwise testing approach for developing scientifically sound data on the corrosivity/irritation of the substance.
Uute ainete katsetamisel on soovitav etapiviisiline katsete tegemine teaduslikult usaldatavate andmete tootmiseks aine söövitavuse ja ärritatavuse kohta.
For existing substances with insufficient data on dermal corrosion/irritation, the strategy should be used to fill missing data gaps.
Olemasolevate ainete puhul, mille nahasöövitavuse ja -ärritavuse kohta ei ole piisavalt andmeid, tuleks strateegiat kasutada puuduvate andmete hankimiseks.
The use of a different testing strategy or procedure, or a decision not to use a stepwise testing approach, should be justified.
Kui otsustatakse kasutada muud katsetamisstrateegiat või menetlust või mitte kasutada etapiviisilist katsete tegemist, siis tuleks seda otsust põhjendada.