natgillin/translations-raw huggingface dataset:
in the event that the catch is found to have been taken in contravention with CCAMLR conservation measures, the catch is confiscated,
juhul, kui avastatakse, et püük on olnud vastuolus CCAMLRi kaitsemeetmetega, saak konfiskeeritakse;
all support to such vessels, including non-emergency refuelling, resupplying and repairs is prohibited;
mis tahes abi osutamine sellistele laevadele, sealhulgas nende tankimine, varustamine ja remontimine, on keelatud, kui tegemist ei ole hädaolukorraga;
importers, transporters, and other sectors concerned are encouraged to refrain from dealing with and from transhipping fish caught by vessels on the IUU vessel list.
importijaid, veoettevõtjaid ja teisi asjaomaseid sektoreid õhutatakse hoiduma tehingutest laevadega, mis on kantud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade loetellu, ning nende püütud kala ümberlaadimisest.”
The following activities shall be prohibited:
Keelatakse järgmised tegevused:
by derogation from Article 11 of Regulation (EEC) No 2847/93, for Community fishing vessels, support vessels, refuelling vessels, mother-ships and cargo vessels to participate in any way in transhipment or joint fishing operations with, support or re-supply vessels appearing on the IUU vessel list;
erandina määruse (EMÜ) 2847/93 artiklist 11 ühenduse kalalaevade, abilaevade, tankerite, emalaevade ja kaubalaevade osalemine mis tahes viisil ümberlaadimises või ühises kalastustegevuses koos ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade loetellu kantud laevadega, kõnealuste laevade abistamine või varustamine;
to charter vessels appearing on the IUU vessel list;
ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja kantud laevade prahtimine;
to import, export or re-export Dissostichus spp. from vessels appearing on the IUU vessel list.’
ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade loetellu kantud laevadelt pärit Dissostichus spp. import, eksport või reeksport.”
‘Article 31
„Artikkel 31
Scheme to promote compliance by nationals with CCAMLR conservation measures
Kava liikmesriikide kodanike poolt CCAMLRi kaitsemeetmete täitmise edendamiseks
Without prejudice to the primacy of the responsibility of the Flag State, Member States shall take appropriate measures, subject to and in accordance with their applicable laws and regulations, to:
Ilma et see piiraks lipuriigi vastutuse ülimuslikkust, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed vastavalt oma kohaldatavatele õigusnormidele ja nendega kooskõlas, et
verify if any natural or legal persons subject to their jurisdiction are engaged in IUU activities as described in Article 28;
kindlaks teha, kas mõni nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatest füüsilistest või juriidilistest isikutest tegeleb artiklis 28 kirjeldatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata tegevusega;
take appropriate action in response to any verified activities referred to in point(a); and
võtta asjakohased meetmed vastuseks punktis a osutatud mis tahes kindlakstehtud tegevustele ja
cooperate for the purpose of implementing the measures and actions referred to in point(a).
teha koostööd punktis a nimetatud meetmete ja tegevuste rakendamiseks.
To this end, relevant agencies of Member States may cooperate to implement CCAMLR conservation measures and seek cooperation by industries within their jurisdiction.
Sel eesmärgil võivad liikmesriikide asjaomased asutused teha koostööd CCAMLRi kaitsemeetmete rakendamiseks ning soodustama koostööd oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate majandusharude vahel.
Member States shall submit reports to the CCAMLR Secretariat and the Contracting Parties and Non-Contracting Parties cooperating with CCAMLR, for the purpose of implementing the Catch Documentation Scheme for Dissostichus spp., on the actions and measures taken in accordance with paragraph 1, in a timely fashion, with a copy to the Commission, in order to assist with the implementation of this conservation measure.’
Nimetatud kaitsemeetme rakendamise toetamise eesmärgil esitavad liikmesriigid õigeaegselt aruanded Dissostichus spp. püügidokumentide rakendamiseks lõike 1 kohaselt läbi viidud tegevuste ja võetud meetmete kohta CCAMLRi sekretariaadile ja lepinguosalistele ning CCAMLRiga koostööd tegevatele lepingus mitteosalevatele pooltele ning saadavad koopia komisjonile.”
Opinion delivered on 10 July 2007 (not yet published in the Official Journal).
Arvamus on esitatud 10. juulil 2007 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
Council Regulation (EC) No 1100/2007
Nõukogu määrus (EÜ) nr 1100/2007,
establishing measures for the recovery of the stock of European eel
millega kehtestatakse meetmed euroopa angerja varude taastamiseks
On 19 July 2004 the Council adopted conclusions concerning the Commission’s Communication to the Council and the European Parliament of 1 October 2003 on the development of a Community Action Plan for the Management of European Eel, which included a request to the Commission to come forward with proposals for long-term management of eels in Europe.
Nõukogu võttis 19. juulil 2004. aastal vastu järeldused, mis käsitlevad komisjoni 1. oktoobri 2003. aasta teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile ühenduse tegevuskava väljatöötamise kohta euroopa angerja varude majandamiseks ning milles palutakse komisjonil teha ettepanekud angerjavarude pikaajaliseks majandamiseks Euroopas.
On 15 November 2005 the European Parliament adopted a resolution calling on the Commission to immediately submit a proposal for a regulation for the recovery of European eel stocks.
Euroopa Parlament võttis 15. novembril 2005. aastal vastu resolutsiooni, milles kutsutakse komisjoni üles viivitamata esitama ettepanekut euroopa angerja varude taastamist käsitleva määruse kohta.
The latest scientific advice from the International Council for the Exploration of the Sea (ICES) concerning European eel is that the stock is outside safe biological limits and that current fisheries are not sustainable.
Rahvusvaheliselt Mereuurimise Nõukogult (ICES) euroopa angerja kohta saadud viimaste teaduslike nõuannete kohaselt on selle varud allpool ohutut bioloogilist piiri ja angerjapüük senisel kujul ei ole jätkusuutlik.
ICES recommends that a recovery plan be developed for the whole stock of European eel as a matter of urgency and that exploitation and other human activities affecting the fishery or the stock be reduced as much as possible.
ICES soovitab kiiremas korras välja töötada kava kõigi euroopa angerja varude taastamiseks ning vähendada varude kasutamist ja muud angerjapüüki või -varusid mõjutavat inimtegevust nii palju kui võimalik.
There are diverse conditions and needs in the Community which require different specific solutions.
Ühenduses valitsevad erinevad tingimused ja vajadused nõuavad erinevaid konkreetseid lahendusi.
That diversity should be taken into account in the planning and execution of measures to ensure protection and sustainable use of the population of European eel.
Seda mitmekesisust tuleks arvestada euroopa angerja populatsiooni kaitsmisele ja jätkusuutliku kasutamise tagamisele suunatud meetmete kavandamisel ja elluviimisel.
Decisions should be taken as close as possible to the locations where eel are exploited.
Otsuseid tuleks teha võimalikult lähedal kohtadele, kus angerjat püütakse.
Priority should be given to action by Member States through the drawing up of Eel Management Plans adjusted to regional and local conditions.
Eelistada tuleks liikmesriikide meetmeid piirkondlikele ja kohalikele tingimustele kohandatud angerjavarude majandamiskavade koostamise kaudu.
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora [2] and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy [3] are intended, inter alia, to protect, conserve and enhance the aquatic environment where eels spend part of their life cycle and it is necessary to ensure that there is coordination and consistency between measures taken under this Regulation and those taken under the aforementioned Directives.
Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) [2] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik) [3] on muu hulgas ette nähtud selleks, et kaitsta, säilitada ja parandada veekeskkonda, kus angerjad veedavad osa oma elutsüklist, ning vajalik on tagada käesoleva määruse ja eespool nimetatud direktiivide alusel võetavate meetmete koordineeritus ja kooskõla.
In particular, Eel Management Plans should cover river basins defined in accordance with Directive 2000/60/EC.
Eelkõige peaksid angerjavarude majandamiskavad katma vesikondi, mis on määratletud vastavalt direktiivile 2000/60/EÜ.
The success of measures for the recovery of the European eel stock depends on close cooperation and coherent action at Community, Member State and local and regional level as well as on information, consultation and involvement of the public sectors involved.
Euroopa angerja varude taastamiseks võetavate meetmete edukus sõltub nii ühenduse, liikmesriikide ning kohalikul ja piirkondlikul tasandil tehtavast tihedast koostööst ja sidusast tegevusest kui ka teavitamisest, konsulteerimisest ning asjaomaste avalike sektorite kaasamisest.
To this end support from the European Fisheries Fund may contribute to the effective implementation of Eel Management Plans.
Sel eesmärgil võib angerjavarude majandamiskavade tõhusale rakendamisele aidata kaasa Euroopa Kalandusfondi toetus.
If river basins lying within the national territory of a Member State cannot be identified and defined as constituting natural habitats for the European eel, it should be possible for that Member State to be exempted from the obligation to prepare an Eel Management Plan.
Kui liikmesriigi territooriumil asuvaid vesikondi ei saa kindlaks määrata ega piiritleda euroopa angerja loodusliku elupaigana, peaks olema võimalik see liikmesriik angerjavarude majandamiskava koostamise kohustusest vabastada.
In order to ensure that eel recovery measures are effective and equitable, it is necessary that Member States identify the measures they intend to take and the areas to be covered, that this information be communicated widely, and that the effectiveness of the measures be evaluated.
Angerjavarude taastamise meetmete tõhususe ja võrdväärsuse tagamiseks on vajalik, et liikmesriigid määraksid kindlaks nende poolt kavandatavad meetmed ning samuti hõlmatavad alad, ning oluline on, et seda teavet levitataks laialdaselt ning et hinnataks meetmete tõhusust.
Eel Management Plans should be approved by the Commission on the basis of a technical and scientific evaluation by the Scientific, Technical and Economic Committee for Fisheries (STEFC).
Komisjon kinnitab angerjavarude majandamiskavad kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee tehnilise ja teadusliku hinnangu põhjal.
Within a river basin where fisheries and other human activities affecting eels may have transboundary effects, all programmes and measures should be coordinated for the whole of the relevant river basin.
Vesikondades, kus kalapüügil ja muul angerjavarusid mõjutaval inimtegevusel võib olla piiriülene mõju, tuleks kõiki kavasid ja meetmeid koordineerida kogu asjaomase vesikonna ulatuses.
However, coordination must not take place at the expense of the rapid introduction of the national parts of Eel Management Plans.
Koordineerimine ei tohiks siiski pidurdada angerjavarude majandamiskavade riiklike osade kiiret rakendamist.
For river basins extending beyond the boundaries of the Community, the Community should endeavour to ensure appropriate coordination with the third countries concerned.
Ühenduse piiridest väljapoole ulatuvate vesikondade puhul peaks ühendus püüdma tagada asjakohase koordineerimise asjaomaste kolmandate riikidega.
In the context of transboundary coordination, both within and outside the Community, special attention should be devoted to the Baltic Sea and European coastal waters falling outside the scope of Directive 2000/60/EC.
Piiriülese koordineerimise kontekstis tuleks nii ühenduse siseselt kui väliselt pöörata erilist tähelepanu Läänemerele ja Euroopa rannikuvetele, mis jäävad välja direktiivi 2000/60/EÜ kohaldamisalast.
However, the need for such coordination should not prevent urgent action being taken by Member States.
Vajadus sellise koordineerimise järele ei tohiks siiski takistada liikmesriikide viivitamatut tegutsemist.
Special measures to increase the numbers of eels less than 12 cm in length released into European waters as well as for the transfer of eel less than 20 cm in length for the purpose of restocking should therefore be implemented as part of an Eel Management Plan.
Erimeetmeid Euroopa vetesse lastud vähem kui 12 cm pikkuste angerjate arvukuse suurendamiseks ja vähem kui 20 cm pikkuste angerjate ümberasustamiseks varude taastamiseks tuleks seega rakendada angerjate majandamiskavade osana.
By 31 July 2013, 60 % of eels less than 12 cm in length caught annually should be reserved for restocking.
juuliks 2013 tuleb 60 % vähem kui 12 cm pikkusega igal aastal püütud angerjatest ette näha taasasustamiseks.
The evolution of market prices for eel less than 12 cm in length should be monitored annually.
Vähem kui 12 cm pikkuste angerjate turuhindade arengut tuleks jälgida aastaringselt.
In the event of a significant decline in average market prices for eels less than 12 cm in length used for restocking in eel river basins as defined by Member States, compared to the price of eels less than 12 cm in length used for other purposes, the Commission should be authorised to take appropriate measures which may include a temporary reduction in the percentage of eels less than 12 cm in length to be reserved for restocking.
Liikmesriikide poolt määratletud vesikondades angerjate taasasustamiseks kasutatavate vähem kui 12 cm pikkuste angerjate keskmise turuhinna olulise languse korral võrreldes nende vähem kui 12 cm pikkuste angerjate hindadega, mida kasutatakse muudel eesmärkidel, tuleks lubada komisjonil võtta asjakohaseid meetmeid, mille hulka võib kuuluda taasasustamiseks ette nähtud vähem kui 12 cm pikkuste angerjate protsendimäära ajutine vähendamine.
Catches of eels in Community waters seaward of the boundary of eel river basins defined by Member States as constituting natural eel habitats should be reduced gradually by reducing fishing effort or catches by at least 50 % based on the average fishing effort or catches in the years 2004 to 2006.
Liikmesriikide poolt angerja looduslike elupaikadena määratletud vesikondade piiridest mere poole jäävates ühenduse vetes tuleks angerjapüüki järk-järgult vähendada, vähendades püügikoormust või püüki vähemalt 50 % võrreldes keskmise püügikoormusega aastatel 2004 kuni 2006.
Based on information to be provided by Member States, the Commission should produce a report on the outcome of the implementation of the Eel Management Plans and if necessary propose any appropriate measures to achieve with high probability the recovery of European eel.
Komisjon peaks liikmesriikide esitatud teabe põhjal esitama aruande angerjavarude majandamiskavade rakendamise tulemuste kohta ja vajadusel soovitama meetmeid, mille abil on suure tõenäosusega võimalik taastada euroopa angerja varusid.
A control and monitoring system should be established by Member States adapted to the circumstances and to the legal framework already applicable to inland fisheries in consistency with Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy [4].
Liikmesriigid peaksid kehtestama kontrolli ja seiresüsteemi, mida on kohandatud vastavalt oludele ja õiguslikule raamistikule, mida juba kohaldatakse siseveekalanduse suhtes vastavalt nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrusele (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem.
In this context Member States should establish certain information and estimates concerning commercial and recreational fishing activities to support if necessary the reporting and evaluation of Eel Management Plans as well as control and enforcement measures.
Sellega seoses peaksid liikmesriigid koostama teatud teabe ja hinnangud kutselise ja harrastuskalapüügi kohta, et vajadusel toetada angerjavarude majandamiskavade aruandlust ja hindamist ning samuti kontrolli- ja jõustamismeetmeid.
Member States should furthermore take measures to ensure control and enforcement of imports and exports of eel,
Liikmesriigid peaksid lisaks võtma meetmeid, et tagada angerjate impordi ja ekspordi kontroll ja jõustamine,
This Regulation establishes a framework for the protection and sustainable use of the stock of European eel of the species Anguilla anguilla in Community waters, in coastal lagoons, in estuaries, and in rivers and communicating inland waters of Member States that flow into the seas in ICES areas III, IV, VI, VII, VIII, IX or into the Mediterranean Sea.
Käesoleva määrusega kehtestatakse raamistik liiki Anguilla anguilla kuuluva euroopa angerja varude kaitseks ja säästvaks kasutamiseks ühenduse vetes ning liikmesriikide rannalaguunides, suudmealade vetes ja jõgedes ning nendega ühenduses olevates sisevetes, mis voolavad merre ICESi III, IV, VI, VII, VIII ja IX piirkonnas või Vahemerre.
As regards the Black Sea and the river systems connected to it, the Commission shall take a Decision in accordance with the procedure referred to in Article 30(2) of Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy [5], after consultation of the Scientific Technical and Economic Committee for Fisheries by 31 December 2007 on whether these waters constitute natural habitats for the European eel in accordance with Article 3 of this Regulation.
Musta mere ja sellega seotud jõgikonna suhtes teeb komisjon pärast kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteega konsulteerimist nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) [5] artikli 30 lõikes 2 sätestatud korras 31. detsembriks 2007 otsuse selle kohta, kas need veed on käesoleva määruse artikli 3 kohaselt euroopa angerja looduslikuks elupaigaks.
Measures under this Regulation shall be adopted and implemented without prejudice to the relevant provisions of Directives 92/43/EEC and 2000/60/EC.
Käesoleva määruse kohased meetmed võetakse vastu ja neid rakendatakse, ilma et see piiraks direktiivide 92/43/EMÜ ning 2000/60/EÜ asjakohaste sätete kohaldamist.
Establishment of Eel Management Plans
Angerjavarude majandamiskavade kehtestamine
Member States shall identify and define the individual river basins lying within their national territory that constitute natural habitats for the European eel (eel river basins) which may include maritime waters.
Liikmesriigid määravad kindlaks ja piiritlevad nende riigi territooriumil asuvad eraldi vesikonnad, mis on euroopa angerja looduslikuks elupaigaks („angerjate vesikonnad”) ning mis võivad hõlmata mereakvatooriumi.
If appropriate justification is provided, a Member State may designate the whole of its national territory or an existing regional administrative unit as one eel river basin.
Nõuetekohase põhjenduse esitamise korral võib liikmesriik määratleda kogu oma riigi territooriumi või teatava piirkondliku haldusüksuse ühe angerjate vesikonnana.
In defining eel river basins, Member States shall have the maximum possible regard for the administrative arrangements referred to in Article 3 of Directive 2000/60/EC.
Angerjate vesikondade määratlemisel võtavad liikmesriigid võimalikult suures ulatuses arvesse direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 3 osutatud halduskorraldust.
For each eel river basin defined under paragraph 1, Member States shall prepare an Eel Management Plan.
Iga lõike 1 kohaselt piiritletud angerjate vesikonna kohta koostavad liikmesriigid angerjavarude majandamiskava.
The objective of each Eel Management Plan shall be to reduce anthropogenic mortalities so as to permit with high probability the escapement to the sea of at least 40 % of the silver eel biomass relative to the best estimate of escapement that would have existed if no anthropogenic influences had impacted the stock.
Iga angerjavarude majandamiskava eesmärk on vähendada inimtegevusest tingitud suremust, et tagada, et merre jõuaks kudema suure tõenäosusega vähemalt 40 % täiskasvanud angerja biomassist, võrreldes parima prognoosiga merre kudema jõudmise taseme kohta oludes, kui varusid ei oleks mõjutanud inimtegevus.
The Eel Management Plan shall be prepared with the purpose of achieving this objective in the long term.
Angerjavarude majandamiskava koostatakse kavatsusega saavutada see eesmärk pikemas perspektiivis.
The target level of escapement shall be determined, taking into account the data available for each eel river basin, in one or more of the following three ways:
Võttes arvesse iga angerja vesikonna kohta olemasolevaid andmeid, määratakse merre jõudmise sihttase kindlaks ühel järgmisest kolmest viisist:
use of data collected in the most appropriate period prior to 1980, provided these are available in sufficient quantity and quality;
enne 1980. aastat kõige asjakohasemal perioodil kogutud andmeid kasutades, eeldusel et need on kättesaadavad piisavas mahus ja piisava kvaliteediga;
habitat-based assessment of potential eel production, in the absence of anthropogenic mortality factors;
elupaikadel põhineva hinnanguga võimaliku angerjatoodangu kohta inimtegevusest tingitud suremust mõjutavate tegurite puudumise tingimustes;
with reference to the ecology and hydrography of similar river systems.
sarnaste jõgikondade ökoloogiale ja hüdrograafiale tuginedes.
Each Eel Management Plan shall contain a description and an analysis of the present situation of the eel population in the eel river basin and relate it to the target level of escapement laid down in paragraph 4.
Iga angerjavarude majandamiskava sisaldab angerjate vesikonna angerja populatsiooni hetkeolukorra kirjeldust ja analüüsi ning seostab seda lõikes 4 sätestatud merre kudema jõudmise sihttasemega.
Each Eel Management Plan shall include measures to attain, monitor and verify the objective set out in paragraph 4.
Iga angerjavarude majandamiskava sisaldab meetmeid lõikes 4 sätestatud eesmärgi saavutamiseks, jälgimiseks ja kontrollimiseks.
The Member States may define the means depending on local and regional conditions.
Liikmesriigid võivad vahendid määratleda kohalikke ja piirkondlikke tingimusi arvestades.
An Eel Management Plan may contain, but is not limited to, the following measures:
Angerjavarude majandamiskava võib sisaldada muu hulgas järgmisi meetmeid:
reducing commercial fishing activity,
kutselise kalapüügi vähendamine;
restricting recreational fishing,
harrastuspüügi piiramine;
restocking measures,
taasasustamise meetmed;
structural measures to make rivers passable and improve river habitats, together with other environmental measures,
struktuurimeetmed eesmärgiga muuta jõed läbipääsetavateks ja parandada jõgedes asuvate elupaikade kvaliteeti, koos muude keskkonnameetmetega;
transportation of silver eel from inland waters to waters from which they can escape freely to the Sargasso Sea,
täiskasvanud angerja transportimine sisevetest vetesse, kust nad saavad vabalt Sargasso merre pääseda;
combating predators,
röövloomade vastu võitlemine;
temporary switching-off of hydro-electric power turbines,
hüdroelektrijaamade turbiinide ajutine väljalülitamine;
measures related to aquaculture.
akvakultuuri käsitlevad meetmed.