natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Commission Decision 93/623/EEC of 20 October 1993 establishing the identification document (passport) accompanying registered equidae [4] introduces a method to identify registered equidae during their movements for animal health control purposes.
Komisjoni 20. oktoobri 1993. aasta otsusega 93/623/EMÜ, millega kehtestatakse registreeritud hobuslaste identifitseerimisdokument (pass), [4] võetakse kasutusele meetod registreeritud hobuslaste identifitseerimiseks nende liikumisel loomade tervisekontrolli eesmärgil.
Commission Decision 2000/68/EC of 22 December 1999 amending Commission Decision 93/623/EEC and establishing the identification of equidae for breeding and production [5], lays down rules on the identification document to accompany equidae during movement.
Komisjoni 22. detsembri 1999. aasta otsuses 2000/68/EÜ, millega muudetakse otsust 93/623/EMÜ ja kehtestatakse aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud hobuslaste identifitseerimine, [5] on sätestatud eeskirjad hobuslastega nende liikumisel kaasas oleva identifitseerimisdokumendi kohta.
Decisions 93/623/EEC and 2000/68/EC have been implemented differently by the Member States.
Otsuseid 93/623/EMÜ ja 2000/68/EÜ on liikmesriigid rakendanud erinevalt.
In addition, the identification of equidae in those Decisions is linked to movement, while in Community legislation concerning other livestock species, animals are identified, inter alia for disease control purposes, regardless of their movement status.
Lisaks sellele on hobuslaste identifitseerimine nendes otsustes seotud liikumisega, samal ajal kui muid loomaliike käsitlevates ühenduse õigusaktides identifitseeritakse loomi muu hulgas haiguste tõrje eesmärgil, sõltumata nende liikumisest.
In addition, that two-tier system of equidae for breeding and production on the one side and registered equidae on the other side may lead to the issuing of more than one identification document for a single animal which can only be counteracted by applying to the animal an indelible, but not necessarily visible, mark on the occasion of the primary identification of the animal.
Lisaks sellele võib ühelt poolt aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud hobuslaste ning teiselt poolt registreeritud hobuslaste kahetasandiline süsteem tuua kaasa selle, et ühe looma kohta antakse välja mitu identifitseerimisdokumenti; seda olukorda saab vältida üksnes märgistades loomad esmasel identifitseerimisel kustumatu, kuid mitte tingimata nähtava märgistusega.
The outline diagram included in the identification document set out in Decision 93/623/EEC is not fully compatible with similar information required by international organisations handling equidae for competitions and races and by the World Organisation for Animal Health (OIE).
Otsuses 93/623/EMÜ sätestatud identifitseerimisdokumendis sisalduv joonis ei vasta täielikult sarnasele teabele, mida nõuavad võistlusteks ja võiduajamisteks ettenähtud hobuslastega tegelevad rahvusvahelised organisatsioonid ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsioon.
This Regulation should therefore establish an outlinediagram which is appropriate to the needs of the Community and in line with those internationally accepted requirements.
Seepärast tuleks käesoleva määrusega kehtestada joonis, mis vastaks ühenduse vajadustele ning oleks kooskõlas nende rahvusvaheliselt tunnustatud nõuetega.
Imports of equidae continue to be subject to the conditions laid down in Directive 90/426/EEC, and in particular in Commission Decision 93/196/EEC of 5 February 1993 on animal health conditions and veterinary certification for imports of equidae for slaughter [6], and Commission Decision 93/197/EEC of 5 February 1993 on animal health conditions and veterinary certification for imports of registered equidae and equidae for breeding and production [7].
Hobuslaste import vastab jätkuvalt tingimustele, mis on sätestatud direktiivis 90/426/EMÜ ning eelkõige komisjoni 5. veebruari 1993. aasta otsuses 93/196/EMÜ loomatervishoiunõuete ja veterinaarsertifikaatide kohta tapaloomadeks ettenähtud hobuslaste importimisel [6] ning komisjoni 5. veebruari 1993. aasta otsuses 93/197/EMÜ loomatervishoiunõuete ja veterinaarsertifikaatide kohta registreeritud hobuslaste ning aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud hobuslaste impordil. [7]
When the customs procedures laid down in Council Regulation (EC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code [8] are applied, it is necessary to refer in addition to Council Regulation (EEC) No 706/73 of 12 March 1973 concerning the Community arrangements applicable to the Channel Islands and the Isle of Man for trade in agricultural products [9].
Kui kohaldatakse tolliprotseduure, mis on sätestatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, [8] on vajalik viidata lisaks ka nõukogu 12. märtsi 1973. aasta määrusele (EMÜ) nr 706/73 Kanalisaarte ja Mani saare suhtes kohaldatava põllumajandustoodetega kauplemist käsitleva ühenduse korra kohta.
Regulation (EEC) No 706/73 stipulates that as from 1 September 1973, the Community rules are applicable in the matter of veterinary legislation, but excludes Community zootechnical legislation.
Määruses (EMÜ) nr 706/73 on sätestatud, et alates 1. septembrist 1973 kohaldatakse ühenduse eeskirju veterinaarõigusaktide puhul, kuid zootehnika õigusaktid on kohaldamisalast välja jäetud.
The present Regulation should apply without prejudice to that Regulation.
Käesolevat määrust tuleks kohaldada, ilma et see piiraks kõnealuse määruse kohaldamist.
Regulation (EC) No 1760/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 establishing a system for the identification and registration of bovine animals and regarding the labelling of beef and beef products [10] provides a definition of a keeper of animals.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määruses (EÜ) nr 1760/2000 veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise ning veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise kohta [10] on määratletud mõiste „loomapidaja”.
By contrast, Article 4(2) of Directive 90/426/EEC refers to the owner or breeder of the animal.
Seevastu direktiivi 90/426/EMÜ artikli 4 lõikes 2 viidatakse looma omanikule või aretajale.
Council Directive 92/35/EEC of 29 April 1992 laying down control rules and measures to combat African horse sickness [11] provides for a combined definition of owner and keeper.
Nõukogu 29. aprilli 1992. aasta direktiivis 92/35/EMÜ, milles sätestatakse hobuste Aafrika katku kontrollieeskirjad ja tõrjemeetmed, [11] on kasutatud kombineeritud mõistet „omanik või loomapidaja”.
As under Community and national legislation, the owner of an equine animal is not necessarily the person responsible for the animal, it is appropriate to clarify that primarily the keeper of the equine animal, who may be the owner, should be responsible for the identification of equine animals in accordance with the present Regulation.
Kuna ühenduse ja riiklike õigusaktide alusel ei ole hobuslase omanik tingimata looma eest vastutav isik, on asjakohane selgitada, et esmajoones peaks hobuslase pidaja, kes võib ühtlasi olla ka looma omanik, vastutama tema identifitseerimise eest vastavalt käesolevale määrusele.
In the interests of consistency of Community legislation, the methods for the identification of equidae provided for in this Regulation should apply without prejudice to Commission Decision 96/78/EC of 10 January 1996 laying down the criteria for entry and registration of equidae in stud books for breeding purposes [12].
Ühenduse õigusaktide järjepidevuse huvides tuleks käesolevas määruses sätestatud hobuslaste identifitseerimise meetodeid kohaldada, ilma et see piiraks komisjoni 10. jaanuari 1996. aasta otsuse 96/78/EÜ, milles sätestatakse tõuaretamiseks ettenähtud hobuslaste tõuraamatusse kandmise kriteeriumid, [12] kohaldamist.
Those methods should be in line with the principles established by breeding organisations approved in accordance with Commission Decision 92/353/EEC of 11 June 1992 laying down the criteria for the approval or recognition of organisations and associations which maintain or establish stud books for registered equidae [13].
Need meetodid peaksid olema kooskõlas põhimõtetega, mille on kehtestanud tõuaretusorganisatsioonid, mis on tunnustatud vastavalt komisjoni 11. juuni 1992. aasta otsusele 92/353/EMÜ, milles sätestatakse registreeritud hobuslaste tõuraamatuid pidavate või asutavate organisatsioonide ja ühingute tunnustamise kriteeriumid.
In accordance with that Decision, it is for the organisation or association which maintains the stud book of the origin of the breed to establish principles on a system for identifying equidae and on the division of the stud book into classes and on the lineages entered in the stud book.
Kõnealuse otsuse kohaselt kehtestab hobuslaste identifitseerimissüsteemi, tõuraamatu jaotuse klassideks ja tõuraamatusse liinide kandmise põhimõtted originaaltõuraamatut pidav organisatsioon või ühing.
In addition, the certificate of origin, referred to in Article 4(2)(d) of Directive 90/427/EEC, to be incorporated in the identification document should mention all necessary information to ensure that equidae which are moved between different stud books are entered in the class of the stud book the criteria of which they meet.
Lisaks sellele tuleks direktiivi 90/427/EMÜ artikli 4 lõike 2 punktis d viidatud ja identifitseerimisdokumenti lisatavas päritolusertifikaadis esitada kogu vajalik teave, et tagada eri tõuraamatute vahel liikuvate hobuslaste kandmine tõuraamatu sellesse klassi, mille kriteeriumidele nad vastavad.
In accordance with the third indent of Article 1 of Commission Decision 96/510/EC of 18 July 1996 laying down the pedigree and zootechnical certificates for the importation of breeding animals, their semen, ova and embryos [14] the pedigree and zootechnical certificate for registered equidae must be conform to the identification document as laid down in Decision 93/623/EEC.
Komisjoni 18. juuli 1996. aasta otsuse 96/510/EÜ (milles sätestatakse põlvnemistunnistused tõuloomade, nende sperma, munarakkude ja embrüote importimiseks) [14] artikli 1 kolmanda taande kohaselt peavad registreeritud hobuslaste põlvnemis- ja zootehnilised tunnistused vastama otsuses 93/623/EMÜ sätestad identifitseerimisdokumendile.
It is therefore necessary to clarify that any reference to Decision 93/623/EEC, but also to Decision 2000/68/EC, should be construed as reference to the present Regulation.
Seepärast on vajalik selgitada, et mis tahes viidet otsusele 93/623/EMÜ, kuid ka otsusele 2000/68/EÜ, tuleks tõlgendada viitena käesolevale määrusele.
As all equidae born in or imported into the Community in accordance with this Regulation should be identified by a single identification document, special provisions are necessary when the animals’ status as equidae for breeding and production is changed into registered equidae as defined in Article 2(c) of Directive 90/426/EEC.
Kuna kõik ühenduses sündinud või sinna käesoleva määruse kohaselt imporditud hobuslased tuleks identifitseerida ühekordselt väljastatava identifitseerimisdokumendiga, on tarvis erisätteid, kui aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud hobuslastest saavad direktiivi 90/426/EMÜ artikli 2 punktis c määratletud registreeritud hobuslased.
Member States should be able to establish specific regimes for the identification of equidae roaming under wild or semi-wild conditions in defined areas or territories, including nature reserves, for the sake of consistency with the second paragraph of Article 2 of Directive 92/35/EEC.
Liikmesriikidel peaks olema võimalik kehtestada erikordasid määratletud aladel või territooriumidel, sh looduskaitsealadel metsikutes või poolmetsikutes tingimustes ringi liikuvate hobuslaste identifitseerimiseks, et tagada vastavus direktiivi 92/35/EMÜ artikli 2 teise lõiguga.
Electronic identifiers (transponders) for equidae are already in wide practical use at international level.
Hobuslaste elektroonilised märgistusvahendid („transpondrid”) on rahvusvahelisel tasandil juba laialt kasutusel.
That technology should be used to ensure a close link between the equine animal and the means of identification.
Sellise tehnoloogia abil tuleks tagada tihe seos hobuslaste ja märgistusvahendite vahel.
Equidae should be marked with a transponder, although provision should be made for alternative methods used for the verification of the identity of the animal provided that those alternative methods provide equivalent guarantees to prevent multiple issuing of identification documents.
Hobuslased tuleks märgistada transpondriga, kuigi loomade identsuskontrolliks tuleks ette näha ka alternatiivmeetodid, tingimusel et need alternatiivmeetodid pakuvad samaväärset garantiid identifitseerimisdokumendi mitmekordse väljastamise vältimiseks.
While equidae must always be accompanied by their identification document in accordance with current Community legislation, provision should be made to derogate from that requirement when it is impossible or even impractical with the view to the retention of the identification document throughout the lifetime of the equine animal, or where such document was not issued taking into account the slaughter of the animal before it reaches the required maximum age for identification.
Kuigi hobuslastega peab vastavalt ühenduse õigusaktidele alati kaasas olema nende identifitseerimisdokument, tuleks näha ette erand sellest nõudest, kui selle järgimine on võimatu või isegi ebapraktiline, pidades silmas identifitseerimisdokumendi säilitamist hobuslase eluea jooksul, või kui sellist dokumenti ei ole väljastatud põhjusel, et loom tapetakse enne, kui ta jõuab identifitseerimiseks vajalikku maksimaalsesse ikka.
Those derogations should be applied without prejudice to Article 14 of Council Directive 2003/85/EC of 29 September 2003 on Community measures for the control of foot-and-mouth disease [15], which allows derogations from certain disease control measures for identified equidae on holdings where an outbreak of that disease has been confirmed.
Neid erandeid tuleks kohaldada, ilma et see piiraks nõukogu 29. septembri 2003. aasta direktiivi 2003/85/EÜ (ühenduse meetmete kohta suu- ja sõrataudi tõrjeks) [15] artikli 14 kohaldamist, mis lubab erandeid teatavatest haiguste tõrjemeetmetest identifitseeritud hobuslaste puhul, kes asuvad ettevõttes, kus suu- ja sõrataudi puhang on kinnitust leidnud.
Member States should also be permitted to allow a simplified identification document to be used for equidae being moved within their territory.
Liikmesriikidel peaks olema ka võimalus lubada nende territooriumi piires liikuvate hobuslaste puhul kasutada lihtsustatud identifitseerimisdokumenti.
Plastic cards with embedded computer chips (smart cards) have been introduced as data storage devices in various areas.
Erinevatel aladel on andmesalvestusvahendina võetud kasutusele sisseehitatud arvutikiipidega plastkaardid (kiipkaardid).
It should be possible to issue such smart cards as an option in addition to the identification document and to use them under certain conditions in place of the identification document accompanying equidae during movements within a Member State.
Selliseid kiipkaarte peaks saama väljastada lisaks identifitseerimisdokumendile ja kasutada teatavatel tingimustel liikmesriigi piires liikuvate hobuslastega kaasas oleva identifitseerimisdokumendi asemel.
In accordance with Article 8 of Commission Regulation (EC) No 2076/2005 of 5 December 2005 laying down transitional arrangements for the implementation of Regulations (EC) No 853/2004, (EC) No 854/2004 and (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council [16] food chain information requirements for equidae are to be implemented by the end of 2009.
Vastavalt komisjoni 5. detsembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 2076/2005 (millega nähakse ette üleminekumeetmed Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste (EÜ) nr 853/2004, (EÜ) nr 854/2004 ja (EÜ) nr 882/2004 rakendamiseks) [16] artiklile 8 tuleb toiduahelat käsitleva teabe nõudeid rakendada 2009. aasta lõpuks.
Provisions are necessary in case the original identification document issued in accordance with this Regulation for lifetime was lost.
Sätted on vajalikud juhuks, kui käesoleva määruse kohaselt eluks ajaks väljastatud identifitseerimisdokumendi originaal on kaduma läinud.
Those provisions should as much as possible exclude the unlawful possession of more than one identification document in order to describe correctly the animal's status as intended for slaughter for human consumption.
Kõnealused sätted peaksid nii palju kui võimalik välistama rohkem kui ühe identifitseerimisdokumendi ebaseadusliku olemasolu, et korrektselt kirjeldada inimtoiduks kasutamise eesmärgil tapmiseks ette nähtud looma staatust.
Where sufficient and verifiable information is available, a duplicate document should be issued which is marked as such, and generally excludes the animal from the food chain; in other cases a replacement document should be issued, equally marked as such, that in addition will downgrade a previously registered equine animal to an equine for breeding and production.
Kui on olemas piisav ja kontrollitav teave, tuleks väljastada dokumendi duplikaat, mis on märgistatud kui selline ja millega üldjuhul arvatakse loom toiduahelast välja; muudel juhtudel tuleks väljastada asendusdokument, mis on samuti sellisena märgistatud ja millega lisaks alandatakse eelnevalt registreeritud hobuslase staatus aretamiseks ja tootmiseks ette nähtud hobuslase staatuseks.
In accordance with Articles 4 and 5 of Directive 90/426/EEC, the identification document is an instrument to immobilise equidae in case of an outbreak of a disease on the holding where they are kept or bred.
Vastavalt direktiivi 90/426/EMÜ artiklitele 4 ja 5 on identifitseerimisdokument hobuslaste liikumise piiramise vahend haiguspuhangu esinemise korral ettevõttes, kus neid peetakse või aretatakse.
It is therefore necessary to provide for the suspension of the validity of that document for movement purposes in the event of an outbreak of certain diseases by an appropriate entry in the identification document.
Seepärast on vajalik peatada teatavate haiguspuhangute korral selle dokumendi kehtivus liikumise eesmärgil, tehes identifitseerimisdokumenti asjakohase kande.
On the death of the equine animal other than by slaughter at a slaughterhouse, the identification document should be returned to the issuing body by the authority supervising the processing of the dead animal in accordance with Regulation (EC) No 1774/2002 of the European Parliament and of the Council of 3 October 2002 laying down health rules concerning animal by-products not intended for human consumption [17], and it should be ensured that the transponder, or any alternative methods, including marks, used to verify the identity of the equine animal, cannot be recycled.
Hobuslase surma korral, kui surma põhjus ei ole tapmine tapamajas, peaks surnud looma töötlemist Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määruse kohaselt (EÜ) nr 1774/2002 (milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimtoiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad) [17] kontrolliv pädev asutus tagastama identifitseerimisdokumendi selle välja andnud asutusele ning tuleks tagada, et transpondrit ega mis tahes muud hobuslase identsuskontrolliks kasutatavat alternatiivmeetodit, sealhulgas märgistust, ei oleks võimalik uuesti kasutada.
To prevent transponders from entering the food chain, meat from animals from which it has not been possible to remove the transponder at the time of slaughter should be declared unfit for human consumption in accordance with Chapter V of Section II of Annex I to Regulation (EC) No 854/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific rules for the organisation of official controls on products of animal origin intended for human consumption [18].
Et vältida transpondrite sattumist toiduahelasse, tuleks nende loomade liha, kellelt ei õnnestu transpondrit tapmise ajal eemaldada, tunnistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 854/2004 (millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks) [18] I lisa II jao V peatüki kohaselt inimtoiduks kõlbmatuks.
The standardisation of the place of implantation of transponders and the recording of that place in the identification documents should make it easier to locate implanted transponders.
Transpondrite implanteerimise koha standardimine ja selle kandmine identifitseerimisdokumenti peaks transpondrite leidmist hõlbustama.
In accordance with Article 2 of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety [19], live animals prepared for placing on the market for human consumption are defined as food.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) [19] artikli 2 kohaselt määratletakse inimtoiduna turuleviimiseks ette valmistatud elusloomad toiduna.
That Regulation provides for far-reaching responsibilities of food business operators throughout all stages of the production of food, including traceability of food-producing animals.
Kõnealuses määruses on sätestatud toidukäitlejate ulatuslik vastutus kõikides tootmisetappides, sealhulgas toiduloomade jälgitavus.
Equidae for breeding and production, as well as registered equidae, may become equidae for slaughter as defined in Article 2(d) of Directive 90/426/EEC at a certain stage of their lifetime.
Nii aretamiseks ja tootmiseks ettenähtud hobuslastest kui ka registreeritud hobuslastest võivad nende eluea teatavas etapis saada tapaloomadeks ettenähtud hobuslased direktiivi 90/426/EMÜ artikli 2 punktis d määratletud tähenduses.
Meat of solipeds, synonymous for equidae, is defined in Annex I to Regulation (EC) No 853/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific hygiene rules for food of animal origin [20].
Kabjaliste (hobuslaste sünonüüm) liha on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 853/2004 (millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad) [20] I lisas.
In accordance with paragraph 7 of Section III of Annex II to Regulation (EC) No 853/2004, the slaughterhouse operator is to receive, check and act upon food chain information providing details on the origin, history and management of animals intended for food production.
Määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jao lõike 7 kohaselt võtab tapamajakäitaja vastu toiduahelat käsitleva teabe, milles on esitatud üksikasjad toiduainetööstuse toorainet andvate loomade päritolu, mineviku ja pidamise kohta, kontrollib seda ja võtab selle alusel meetmed.
The competent authority may allow food chain information on domestic solipeds to be sent to the slaughterhouse at the same time as the animals, rather than being sent in advance.
Pädev asutus võib lubada, et toiduahelat käsitlev teave kabjaliste koduloomade kohta saadetakse tapamajja samal ajal kui loomadki, selle asemel, et seda peaks varem tegema.
The identification document accompanying equidae for slaughter should therefore form part of that food chain information.
Tapaloomadeks ettenähtud hobuslastega kaasas olev identifitseerimisdokument peaks seepärast moodustama osa toiduahelat käsitlevast teabest.
In accordance with paragraph 1 of Chapter III of Section II of Annex I to Regulation (EC) No 854/2004 the official veterinarian is to verify compliance with the food business operator's duty to ensure that animals accepted for slaughter for human consumption are properly identified.
Määruse (EÜ) 854/2004 I lisa II jao III peatüki punkti 1 kohaselt peab riiklik veterinaararst kontrollima toidukäitleja kohustuse täitmist, tagamaks, et inimtoiduks tapmiseks heakskiidetud loomad on nõuetekohaselt identifitseeritud.