natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For a full evaluation of local skin effects after single dermal exposure, it is recommended to follow the sequential testing strategy as appended to testing method B.4 (2) and provided in the Globally Harmonised System (GHS) (1).
Lokaalse nahatoime täielikul hindamisel pärast naha ühekordset kokkupuudet ainega on soovitatav järgida järjestikuste katsete strateegiat, mis on esitatud katsemeetodi B.4 (2) lisas ja ülemaailmselt harmoneeritud süsteemis (1).
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. ability of cellular mitochondrial dehidrogenases to reduce the vital dye MTT), which, depending on the end point measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
Rakkude eluvõimelisus – rakupopulatsiooni üldist aktiivust (nt raku mitokondrite dehüdrogenaaside võime taandada vitaalvärvainet MTT) väljendav parameeter, mis olenevalt mõõdetavast muutujast ja katseplaanist korreleerub rakkude koguarvu ja/või vitaalsusega.
Not Corrosive
mittesöövitav
The test material is applied topically to a three-dimensional human skin model, comprising at least a reconstructed epidermis with a functional stratum corneum.
Uuritav aine kantakse paikselt kolmemõõtmelisele inimnaha mudelile, mis sisaldab vähemalt talitleva sarvkihiga (stratum corneum) rekonstrueeritud epidermist.
Corrosive materials are identified by their ability to produce a decrease in cell viability (as determined, for example, by using the MTT reduction assay (15)) below defined threshold levels at specified exposure periods.
Söövitavad ained tehakse kindlaks nende võime järgi vähendada rakkude eluvõimelisust (mis määratakse näiteks MTT taandamise katse abil (15)) alla kindlaksmääratud läviväärtuse kindla toimeaja jooksul.
The principle of the human skin model assay is based on the hypothesis that corrosive chemicals are able to penetrate the stratum corneum by diffusion or erosion, and are cytotoxic to the underlying cell layers.
Inimnaha mudeli katse põhineb hüpoteesil, et söövitavad kemikaalid suudavad difusiooni või erosiooni teel tungida läbi sarvkihi ja on tsütotoksilised allpool asuvatele rakukihtidele.
Human skin models
Inimnaha mudelid
Human skin models can be constructed or obtained commercially (e.g. the EpiDermTM and EPISKINTM models) (16)(17)(18)(19) or be developed or constructed in the testing laboratory (20)(21).
Võib kasutada tööstuslikult konstrueeritud või saadud inimnaha mudelit (nt mudelid EpiDerm™ ja EPISKIN™) (16–19) või mudelit, mis on välja töötatud või konstrueeritud oma laboris (20 ja 21).
It is recognised that the use of human skin is subject to national and international ethical considerations and conditions.
Inimese naha kasutamine toimub muidugi vastavalt iga riigi ja rahvusvahelistele eetilistele tõekspidamistele ja tingimustele.
Any new model should be validated (at least to the extent described under 1.4.1.1.2).
Iga uus mudel tuleks valideerida (vähemalt sel määral, nagu kirjeldatud punktis 1.4.1.1.2).
Human skin models used for this test must comply with the following:
Käesolevas katses kasutatavad inimnaha mudelid peavad vastama järgmistele tingimustele:
General model conditions:
Mudeli üldised tingimused
Human keratinocytes should be used to construct the epithelium.
Epiteelkoe ehitamiseks tuleb kasutada inimese epiteelrakke (keratinotsüüte).
Multiple layers of viable epithelial cells should be present under a functional stratum corneum.
Talitleva sarvkihi all peab olema mitu kihti eluvõimelisi epiteelrakke.
The skin model may also have a stromal component layer.
Nahamudelis võib olla ka stroomakiht.
Stratum corneum should be multi-layered with the necessary lipid profile to produce a functional barrier with robustness to resist rapid penetration of cytotoxic markers.
Sarvkiht peab olema mitmekihiline ja vajaliku lipiidse koostisega, et tekiks sellise tugevusega funktsionaalne kaitsekiht, mis suudab takistada tsütotoksiliste markerite kiiret läbitungimist.
The containment properties of the model should prevent passage of material around the stratum corneum to the viable tissue.
Mudel peab olema selline, et aine ei saaks tungida eluskudedesse sarvkihist mööda minnes.
Passage of test chemicals around the stratum corneum will lead to poor modeling of the exposure to skin.
Kui uuritav aine pääseb sarvkihist mööda, siis ei modelleeri see süsteem enam uuritava aine kokkupuutumist nahaga.
The skin model should be free of contamination with bacteria (including mycoplasma) or fungi.
Nahamudel ei tohi olla saastunud bakterite (sealhulgas mükoplasma) ega seentega.
Functional model conditions:
Mudeli funktsionaalsed tingimused
The magnitude of viability is usually quantified by using MTT or the other metabolically converted vital dyes.
Eluvõimelisust mõõdetakse tavaliselt MTT või muude metaboolselt muundatavate vitaalvärvainete abil.
In these cases the optical density (OD) of the extracted (solubilised) dye from the negative control tissue should be at least 20 fold greater than the OD of the extraction solvent alone (for an overview, see (22)).
Sellisel juhul peab negatiivse kontrolli koest ekstraheeritud (lahustatud) värvaine optiline tihedus (OD) olema vähemalt 20 korda suurem kui ekstraheerimislahuse OD (vt ülevaade, 22).
The negative control tissue should be stable in culture (provide similar viability measurements) for the duration of the test exposure period.
Negatiivse kontrolli kude peaks olema kasvatamisel stabiilne (eluvõimelisuse näitajad ei tohiks muutuda) kogu katseaja jooksul.
The stratum corneum should be sufficiently robust to resist the rapid penetration of certain cytotoxic marker chemicals (e.g. 1 % Triton X-100).
Sarvkiht peaks olema piisavalt tugev, et teatavad tsütotoksilised markerkemikaalid (nt 1 % Triton X-100) ei saaks sellest kiiresti läbi tungida.
This property can be estimated by the exposure time required to reduce cell viability by 50 % (ET50) (e.g. for the EpiDermTM and EPISKINTM models this is > 2 hours).
Seda omadust saab hinnata kokkupuuteaja järgi, mis on vajalik rakkude eluvõimelisuse vähendamiseks 50 % võrra (ET50) (nt EpiDerm™ ja EPISKIN™ mudelite puhul on see üle kahe tunni).
The tissue should demonstrate reproductivity over time and preferably between laboratories.
Kudet peaks saama reprodutseerida ajas ja eelistatavalt ka eri laborites.
Moreover it should be capable of predicting the corrosive potential of the reference chemicals (see Table 1) when used in the testing protocol selected.
Lisaks peaks koega saama valitud katsemeetodit kasutades prognoosida võrdluskemikaalide (vt tabel 1) söövitusvõimet.
Two tissue replicates are used for each treatment (exposure time), including controls.
Iga töötlemise (kokkupuuteaja), sealhulgas kontrollproovide puhul kasutatakse kahte ühesugust koeproovi.
For liquid materials, sufficient test substance must be applied to uniformly cover the skin surface: a minimum of 25 μL/cm2 should be used.
Vedela aine korral tuleb nahale kanda piisav kogus uuritavat ainet, et see kataks naha ühtlaselt: tuleks kasutada vähemalt 25 μl/cm2.
The application method should be appropriate for the test substance (see e.g. reference 5).
Tuleb valida uuritava aine kohane pealekandmise meetod (vt nt viidet 5).
At the end of the exposure period, the test material must be carefully washed from the skin surface with an appropriate buffer, or0,9 % NaCl.
Kokkupuuteperioodi lõpus tuleb katseaine nahapinnalt hoolikalt maha pesta sobiva puhverlahusega või 0,9 %lise NaCl lahusega.
The suggested positive control substances are glacial acetic acid or 8N KOH.
Soovitatavad positiivsed kontrollained on jää-äädikhape või 8N KOH.
The suggested negative controls are 0,9 % NaCl or water.
Soovitatavad negatiivsed kontrollained on 0,9 %line NaCl või vesi.
Cell viability measurements
Rakkude eluvõimelisuse mõõtmine
Only quantitative, validated, methods can be used to measure cell viability.
Rakkude eluvõimelisuse mõõtmiseks võib kasutada ainult kvantitatiivseid valideeritud meetodeid.
Furthermore, the measure of viability must be compatible with use in a three-dimensional tissue construct.
Lisaks peab eluvõimelisuse mõõt sobima kasutamiseks kolmemõõtmelises koekonstruktsioonis.
Non-specific dye binding must not interfere with the viability measurement.
Värvaine mittespetsiifiline sidumine ei tohi segada eluvõimelisuse mõõtmist.
Protein binding dyes and those which do not undergo metabolic conversion (e.g. neutral red) are therefore not appropriate.
Seepärast ei sobi valku siduvad värvained ja ained, mida metaboolselt ei muundata (nt neutraalpunane).
The most frequently used assay is MTT (3-(4,5-Dimethylthiazol-2yl)-2,5-diphenyltetrazolium bromide, Thiazolyl blue: EINECS number 206-069-5, CAS number 298-93-1)) reduction, which has been shown to give accurate and reproducible results (5) but others may be used.
Kõige sagedamini kasutatav katse on MTT [3-(4,5-dimetüültiasool-2-üül)-2,5-difenüültetrasooliumbromiid, tiasolüülsinine: EINECSi number 206-069-5, CASi number 298-93-1)] taandamine, mille kohta on näidatud, et tulemused on täpsed ja reprodutseeritavad (5), kuid kasutada võib ka muid.
The skin sample is placed in an MTT solution of appropriate concentration (e.g. 0,3-1 mg/mL) at appropriate incubation temperature for three hours.
Nahaproov asetatakse sobiva kontsentratsiooniga (nt 0,3–1 mg/ml) MTT lahusesse sobival inkubatsioonitemperatuuril kolmeks tunniks.
The precipitated blue formazan product is then extracted using a solvent (isopropanol), and the concentration of the formazan is measured by determining the OD at wavelength between 540 and 595 nm.
Sadestunud sinine formasaan ekstraheeritakse seejärel lahustiga (isopropanool) ja formasaani kontsentratsioon määratakse OD mõõtmisega lainepikkusel 540–595 nm.
Chemical action by the test material on the vital dye may mimic that of cellular metabolism leading to a false estimate of viability.
Uuritava aine keemiline toime vitaalvärvile võib jäljendada raku ainevahetust, mille tagajärjel hinnatakse eluvõimelisust valesti.
This has been shown to happen when such a test material is not completely removed from the skin by rinsing (9).
See juhtub siis, kui uuritavat ainet ei ole loputamisega nahalt täielikult eemaldatud (9).
If the test material directly acts on the vital dye, additional controls should be used to detect and correct for the test substances interference with the viability measurement (9)(23).
Kui uuritav aine reageerib otse vitaalvärviga, tuleks kasutada täiendavaid kontrollproove, et avastada ja parandada uuritava aine segavat mõju eluvõimelisuse määramisele (9 ja 23).
For each tissue, OD values and calculated percentage cell viability data for the test material, positive and negative controls, should be reported in tabular form, including data from replicate repeat experiments as appropriate, mean and individual values.
Iga koe puhul esitatakse OD väärtused ja rakkude eluvõimelisuse andmed (protsentides) uuritava aine ning positiivsete ja negatiivsete kontrollproovide kohta tabelina; tabelis esitatakse ka andmed dubleeritud korduskatsetest, kui neid tehti, ning keskmised ja individuaalväärtused.
The OD values obtained for each test sample can be used to calculate a percentage viability relative to the negative control, which is arbitrarily set at 100 %.
Iga uuritava proovi kohta saadud OD väärtusi saab kasutada selleks, et arvutada rakkude eluvõimelisuse protsent, võrreldes negatiivse kontrollprooviga, mille eluvõimelisus on võetud võrdseks 100 %ga.
The cut-off percentage cell viability value distinguishing corrosive from non-corrosive test materials (or discriminating between different, corrosive classes), or the statistical procedure(s) used to evaluate the results and identify corrosive materials, must be clearly defined and documented, and be shown to be appropriate.
Rakkude eluvõimelisuse protsendi kriitiline väärtus, mille alusel jagatakse ained söövitavateks ja mittesöövitavateks (või erineva söövitusvõimega ainete klassidesse), ning statistikameetodid, mida kasutatakse tulemuste hindamiseks ja söövitavate ainete kindlaksmääramiseks, tuleb selgesti määratleda ja dokumenteerida ning nende valik peab olema põhjendatud.
In general, these cut-off values are established during test optimisation, tested during a prevalidation phase, and confirmed in a validation study.
Üldiselt määratakse need kriitilised väärtused katse optimeerimise käigus, neid katsetatakse eelvalideerimise etapis ja kinnitatakse valideerimisuuringuga.
As an example, the prediction of Corrosivity associated with the EpiDermTM model is (9):
Näiteks söövitava toime ennustamine EpiDerm™ mudeliga tehtud katse alusel toimub järgmiselt (9).
if the viability after three minutes exposure is less than 50 %; or
eluvõime pärast kolmeminutilist kokkupuudet on alla 50 % või
if the viability after three minutes exposure is greater than or equal to 50 % and the viability after 1 hour exposure is less than 15 %.
eluvõime pärast kolmeminutilist kokkupuudet on suurem kui 50 % või sellega võrdne ja eluvõime pärast ühetunnist kokkupuudet on alla 15 %.
if the viability after three minutes exposure is greater than or equal to 50 % and the viability after 1 hour exposure is greater than or equal to 15 %.
eluvõime pärast kolmeminutilist kokkupuudet on suurem kui 50 % või sellega võrdne ja eluvõime pärast ühetunnist kokkupuudet on 15 % või üle selle.
Test and control substance:
Uuritav ja kontrollaine:
chemical names(s) such as IUPAC or CAS name and CAS number, if known,
keemiline nimetus või keemilised nimetused, nagu IUPACi või CASi nimetus ja CASi number, kui on teada;
purity and composition of the substance or preparation (in percentage(s) by weight),
aine puhtus või valmisuse koostis (massiprotsendina);
physico-chemical properties such as physical state, pH, stability, water solubility relevant to the conduct of the study,
füüsikalis-keemilised omadused, nagu füüsiline olek, pH, püsivus, lahustuvus vees, mis on olulised katse läbiviimise seisukohast;
Justification of the skin model and protocol used.
Kasutatud nahamudeli ja katse tegemise käigu põhjendus.
cell system used,
kasutatud rakusüsteem;
calibration information for measuring device used for measuring cell viability (e.g. Spectrophotometer),
rakkude eluvõimelisuse mõõtmiseks kasutatud mõõteriista (nt spektrofotomeetri) kaliibrimist käsitlev teave;
complete supporting information for the specific skin model used including its validity,
kogu täiendav teave kasutatud konkreetse nahamudeli ja selle valideerimise kohta;
details of the test procedure used,
katsemetoodika üksikasjad;
test doses used,
kasutatud uuritavad annused;
description of any modifications of the test procedure,
kõigi metoodikas tehtud muudatuste kirjeldus;
reference to historical data of the model,
viide varasematele andmetele mudeli kohta;
tabulation of data from individual test samples,
andmetabelid individuaalsete uuritavate proovide kohta;
description of other effects observed.
mis tahes täheldatud toimete kirjeldus.
The report recommendations of ECVAM Workshop 6 ATLA 23, p. 219-255.
The report recommendations of ECVAM Workshop 6 ATLA 23, 219-255.
Selection and distribution of the test chemicals.
Selection and distribution of the test chemicals. Toxic.
Toxicology In Vitro 12, p. 471-482.
In Vitro 12, 471-482.
Fentem, J.H., Archer, G.E.B., Balls, M., Botham, P.A., Curren, R.D., Earl, L.K., Esdaile, D.J., Holzhutter, H.G. and Liebsch, M., (1998) The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity.
Fentem, J.H., Archer, G.E.B., Balls, M., Botham, P.A., Curren, R.D., Earl, L.K., Esdaile, D.J., Holzhutter, H.G. and Liebsch, M. (1998). The ECVAM international validation study on in vitro tests for skin corrosivity.
Results and evaluation by the Management Team.
Results and evaluation by the Management Team Toxic.
Balls, M., Blaauboer, B.J., Fentem, J.H., Bruner, L., Combes, R.D., Ekwall, B., Fielder, R.J., Guillouzo, A., Lewis, R.W., Lovell, D.P., Reinhardt, C.A., Repetto, G., Sladowski, D., Spielmann, H., and Zucco, F., (1995) Practical aspects of the validation of toxicity test procedures.
Balls, M., Blaauboer, B.J., Fentem, J.H., Bruner, L., Combes, R.D., Ekwall, B., Fielder, R.J., Guillouzo, A., Lewis, R.W., Lovell, D.P., Reinhardt, C.A., Repetto, G., Sladowski, D., Spielmann, H., and Zucco, F. (1995). Practical aspects of the validation of toxicity test procedures.
ICCVAM (Interagency Coordinating Committee on the Validation of Alternative Methods)., (1997) Validation and Regulatory Acceptance of Toxicological Test Methods.
ICCVAM (Interagency Coordinating Committee on the Validation of Alternative Methods). (1997). Validation and Regulatory Acceptance of Toxicological Test Methods. MH Publication No.
Liebsch, M., Traue, D., Barrabas, C., Spielmann, H., Uphill, P., Wilkins, S., McPherson, J.P., Wiemann, C., Kaufmann, T., Remmele, M. and Holzhutter, H.G., (2000) The ECVAM prevalidation study on the use of EpiDerm for skin Corrosivity testing.
Liebsch, M., Traue, D., Barrabas, C, Spielmann, H., Uphill, P., Wilkins, S., McPherson, J.P., Wiemann, C, Kaufmann, T., Remmele, M. and Holzhutter, H.G. (2000). The ECVAM prevalidation study on the use of EpiDerm for skin Corrosivity testing.
ATLA 28, p. 371-401.
ATLA 28, pp.371-401.
ATLA 26, p. 275-280.
ATLA 26, 275-280.
ECVAM, (2000) ECVAM News & Views.
ECVAM (2000). ECVAM News & Views.
ATLA 28, p. 365-67.
ATLA 28, 365-67.
OECD, (2002) Extended Expert Consultation Meeting on The In Vitro Skin Corrosion Test Guideline Proposal, Berlin, 1st–2nd November 2001, Secretariat's Final Summary Report, 27th March 2002, OECD ENV/EHS, available upon request from the Secretariat
OECD (2002) Extended Expert Consultation Meeting on The In Vitro Skin Corrosion Test Guideline Proposal, Berlin, 1st - 2nd November 2001, Secretariat's Final Summary Report, 27th March 2002, OECD ENV/EHS, available upon request from the Secretariat
Worth, A.P., Fentem, J.H., Balls, M., Botham, P.A., Curren, R.D., Earl, L.K., Esdaile, D.J., Liebsch, M., (1998) An Evaluation of the Proposed OECD Testing Strategy for Skin Corrosion.
Worth AP, Fentem JH, Balls M, Botham PA, Curren RD, Earl LK, Esdaile DJ, Liebsch M (1998). An Evaluation of the Proposed OECD Testing Strategy for Skin Corrosion.
Mosmann, T., (1983) Rapid colorimetric assay for cellular growth and survival: application to proliferation and cytotoxicity asssays.
Mosmann, T. (1983). Rapid colorimetric assay for cellular growth and survival: application to proliferation and cytotoxicity asssays.
New epidermal model for dermal irritancy testing.
New epidermal model for dermal irritancy testing. Toxic.
Toxicology In Vitro 8, p. 889-891.
In Vitro 8, 889-891.
Lipid and ultrastructural characterisation of reconstructed skin models.
Lipid and ultrastructural characterization of reconstructed skin models.
Tinois, E., Gaetani, Q., Gayraud, B., Dupont, D., Rougier, A., Pouradier, D.X., (1994) The Episkin model: Successful reconstruction of human epidermis in vitro.
Tinois E, Gaetani Q, Gayraud B, Dupont D, Rougier A, Pouradier DX (1994). The Episkin model: Successful reconstruction of human epidermis in vitro.
Edited by A Rougier, AM Goldberg and HI Maibach, p. 133-140
Edited by A Rougier, AM Goldberg and HI Maibach: 133-140.
In vitro and post–transplantation differentiation of human keratinocytes grown on the human type IV collagen film of a bilayered dermal substitute.
In vitro and post -transplantation differentiation of human keratinocytes grown on the human type IV collagen film of a bilayered dermal substitute.
Experimental Cell Research 193, p. 310-319
Experimental Cell Research 193: 310-319.
Parentau, N.L., Bilbo, P., Molte, C.J., Mason, V.S., and Rosenberg, H., (1992) The organotypic culture of human skin keratinocytes and fibroblasts to achieve form and function.
Parentau, N.L., Bilbo, P., Molte, C.J., Mason, V.S., and Rosenberg, H. (1992). The organotypic culture of human skin keratinocytes and fibroblasts to achieve form and function.
Cytotechnology 9, p. 163-171.
Cytotechnology 9, 163-171.
Wilkins, L.M., Watson, S.R., Prosky, S.J., Meunier, S.F., Parentau, N.L., (1994) Development of a bilayered living skin construct for clinical applications.
Wilkins, L.M., Watson, S.R., Prosky, S.J., Meunier, S.F., Parentau, N.L. (1994). Development of a bilayered living skin construct for clinical applications.
Biotechnology and Bioengineering 43/8, p. 747-756.
Biotechnology and Bioengineering 43/8, 747-756.
Marshall, N.J., Goodwin, C.J., Holt, S.J., (1995) A critical assessment of the use of microculture tetrazolium assays to measure cell growth and function.
Marshall, N.J., Goodwin, C.J., Holt, S.J. (1995). A critical assessment of the use of microculture tetrazolium assays to measure cell growth and function.
Growth Regulation 5, p. 69-84.
Growth Regulation 5, 69-84.
Fentem, J.H., Briggs, D., Chesne’, C., Elliot, G.R., Harbell, J.W., Heylings, J.R., Portes, P., Rouget, R., and van de Sandt, J.J.M., and Botham, P.A., (2001) A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation: results and evaluation by the Management Team.
Fentem, J.H., Briggs, D., Chesne', C, Elliot, G.R, Harbell, J.W., Heylings, J.R, Portes, P., Rouget, R., and van de Sandt, J.J.M., and Botham, P.A. (2001). A prevalidation study on in vitro tests for acute skin irritation: results and evaluation by the Management Team. Toxic.
Toxicology In Vitro 15, p. 57-93.
In Vitro J15, 57-93.
This method is equivalent to OECD TG 432 (2004).
Käesolev meetod vastab suunisele OECD TG 432 (2004).
Phototoxicity is defined as a toxic response from a substance applied to the body which is either elicited or increased (apparent at lower dose levels) after subsequent exposure to light, or that is induced by skin irradiation after systemic administration of a substance.
Fototoksilisust määratletakse kui kehale kantud aine toksilist reaktsiooni, mis tekib või (madalama doosi puhul) ägeneb pärast järgnevat kokkupuudet valguskiirgusega või mille kutsub esile naha kiiritamine pärast aine süsteemset manustamist.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is used to identify the phototoxic potential of a test substance induced by the excited chemical after exposure to light.
In vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katset kasutatakse selleks, et teha kindlaks kokkupuutel valgusega ergastanud uuritava aine fototoksilisus.
The test evaluates photo-cytotoxicity by the relative reduction in viability of cells exposed to the chemical in the presence versus absence of light.
Katsega hinnatakse fototsütotoksilisust: kuivõrd sõltub rakkude eluvõime vähenemine kemikaaliga kokkupuutumisel sellest, kas see toimub valguse käes või pimedas.
Substances identified by this test are likely to be phototoxic in vivo following systemic application and distribution to the skin, or after topical application.
Selles katses positiivseks osutunud ained on tõenäoliselt fototoksilised in vivo pärast süsteemset manustamist ja naha sisse jõudmist või pärast paikset kasutamist.
Many types of chemicals have been reported to induce phototoxic effects (1)(2)(3)(4).
Fototoksiline mõju on leitud paljudel kemikaaliliikidel (viited 1–4).
Their common feature is their ability to absorb light energy within the sunlight range.
Nende ühine omadus on võime neelata valgusenergiat päikesevalguse lainepikkustel.
According to the first law of photochemistry (Grotthaus-Draper Law), photoreaction requires sufficient absorption of light quanta.
Fotokeemia esimese seaduse (Grotthausi-Draperi seadus) kohaselt on fotoreaktsiooni toimumiseks vajalik piisava hulga valguskvantide neeldumine.
Thus, before biological testing is considered, a UV/vis absorption spectrum of the test chemical must be determined according to OECD Test Guideline 101.
Seepärast tuleb enne bioloogilise katse sooritamist määrata uuritava kemikaali UV ja nähtava valguse neeldumisspekter vastavalt OECD katsejuhendile 101.
It has been suggested that if the molar extinction/absorption coefficient is less than 10 litre × mol-1 × cm-1 the chemical is unlikely to be photoreactive.
Väidetakse, et kui molaarse ekstinktsiooni/neeldumise koefitsient on väiksem kui 10 l × mol-1 × cm-1, ei ole kemikaal tõenäoliselt valgustundlik.