natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Today, OTE is present in almost all segments of the broader electronic communications market (fixed, mobile, Internet, maritime and satellite communications) both as a network operator and as a service provider.
Praegu osaleb OTE laiema elektroonilise side turu peaaegu kõikides sektorites (tavavõrgu-, mobiil-, mere- ja satelliitside ning Interneti ühendus) nii võrguoperaatorina kui ka teenuste pakkujana.
Following full liberalisation in January 2001 and the ensuing market entry by alternative electronic communications operators, OTE’s market share for (fixed) voice calls gradually dropped from 94 % in 2002 to 73 % at the end of 2005 [3].
Pärast sideturu täielikku liberaliseerumist jaanuaris 2001 ja teiste elektroonilise side operaatorite turuletulekut on OTE turuosa (tavavõrgu) kõneteenuste turul järk-järgult vähenenud 94 protsendilt 2002. aastal 73 protsendile 2005. aasta lõpus.
Likewise, the fall in market share as well as wider technological trends, such as fixed-to-mobile substitution, have also led to a fall in OTE’s fixed revenues from around EUR 3,4 billion in 2001 to around EUR 2,6 billion in 2005.
Nii turuosa vähenemine kui ka selline laiem tehnoloogiline areng nagu tavavõrgult üleminek mobiilivõrgule on samuti vähendanud OTE tulusid tavavõrgu sektoris umbes 3,4 miljardilt eurolt 2001. aastal umbes 2,6 miljardile eurole 2005. aastal.
The decline in revenues has not been matched by a fall in operating costs and in 2004 the company recorded a net operating loss for the first time in its history.
Tulude vähenemisega ei ole kaasnenud tegevuskulude vähenemist ning 2004. aastal teatas ettevõtja esimest korda oma tegevuse puhaskahjumist. Hoolimata sellest on OTE praegu jätkuvalt tavavõrgu kõneteenuste peamine pakkuja ning tal on poolmonopoolne seisund, sest ta pakub tavavõrguturul ainsana sellele võrgule juurdepääsu.
In Greece, the liberalisation of the electronic communications market on 1 January 2001 was not accompanied by the full privatisation of OTE.
Kreekas ei kaasnenud elektroonilise side turu liberaliseerimisega 1. jaanuaril 2001 OTE täielikku erastamist.
At the time of the notification, the Greek State held 38 % of the company’s share capital, with the remaining capital being held by Greek institutional investors (12 %), international investors (29 %), Hellenic Exchangeable Finance S.C.A.
Teatise esitamise ajal omas Kreeka riik 38 % ettevõtja aktsiakapitalist ning ülejäänu kuulus Kreeka institutsioonilistele investoritele (12 %), rahvusvahelistele investoritele (29 %), ettevõtjale Hellenic Exchangeable Finance S.C.A. (11 %) ja üldsusele (10 %).
On 7 September 2005, the Greek State sold a 10 % stake in OTE, reducing its participation in OTE to 38,7 %.
septembril 2005 müüs Kreeka riik 10 % oma osalusest ettevõtjas OTE, vähendades oma osalust 38,7 protsendini.
However, despite the full liberalisation of the market and its partial privatisation, OTE remains subject to the laws and trade union agreements adopted before liberalisation.
Hoolimata turu täielikust liberaliseerimisest ja kõnealuse ettevõtja osalisest erastamisest kehtivad OTE suhtes jätkuvalt enne liberaliseerimist vastu võetud seadused ja ametiühinguga sõlmitud kokkulepped.
As a result, the legal framework applicable to OTE shows several particularities as compared to the ordinary law applicable to its competitors.
Sellest tulenevalt hõlmab OTE suhtes kohaldatav õiguslik raamistik mitmeid eripärasid võrreldes üldkehtiva õigusega, mida kohaldatakse tema konkurentide suhtes.
In particular, (a) OTE employees enjoy a de facto permanent status [5], and (b) OTE faces additional labour costs, namely higher employer and employee social security contributions, higher salaries for less qualified employees and increased compensation payments in case of retirement.
Nimelt on OTE töötajatel de facto alaline töösuhe [5] ja ettevõtjal OTE tuleb kanda täiendavaid tööjõukulusid (tööandjate ja töötajate suuremate sotsiaalkindlustusmaksete, vähemkvalifitseeritud töötajatele kõrgemate palkade ja pensionile jäämise korral suuremate hüvitiste maksmine).
The main aspects of the labour law arrangements applicable to OTE are set out in recitals 13 to 18.
OTE suhtes kohaldatava tööõiguse peamisi aspekte on kirjeldatud põhjendustes 13–18.
Labour law arrangements applicable to OTE
OTE suhtes kohaldatav tööõigus
To date, OTE remains subject to a number of specific laws and ‘collective employment agreements’ that were adopted before liberalisation in 2001 and which depart from the current labour legislation applicable to other public limited companies in Greece.
OTE suhtes kehtivad praegu jätkuvalt mitmed eriseadused ja nn kollektiivsed töölepingud, mis on vastu võetud enne 2001. aasta liberaliseerimist ning mis erinevad praegu kehtivast tööõigusest, mida kohaldatakse teiste aktsiaseltside suhtes Kreekas.
In particular, OTE’s obligations towards its employees are governed by (a) Greek employment law, (b) collective employment agreements negotiated between OTE and the employees’ union (OME-OTE), mainly before the market was liberalized, and (c) OTE’s general employment statute (‘GES’).
Eelkõige on OTE kohustusi oma töötajate ees reguleeritud Kreeka tööõigusega, OTE ja töötajate ametiühingu (OME-OTE) vaheliste, peamiselt enne turu liberaliseerimist läbiräägitud kollektiivsete töölepingutega ning OTE üldise töötingimusi reguleeriva eeskirjaga.
The labour legislation applicable to OTE exhibits several particularities as compared to the ordinary rules.
OTE suhtes kohaldatav tööõigus sisaldab võrreldes tavaeeskirjadega mitmeid eripärasid.
First, all its employees enjoy a de facto quasi permanent status.
Esiteks, kõigil tema töötajatel on de facto peaaegu alaline töösuhe.
Articles 2 and 17 of the GES provide that OTE cannot unilaterally terminate an employment contract in order to reduce its workforce.
Üldise töötingimusi reguleeriva eeskirja artiklitega 2 ja 17 on ette nähtud, et OTE ei saa oma tööjõu vähendamiseks ühepoolselt töölepingut lõpetada.
According to Greek Law No 2257/1994, the provisions of OTE’s GES have the same binding effect as any other Greek law.
Vastavalt Kreeka seadusele nr 2257/1994 on OTE üldise töötingimusi reguleeriva eeskirja sätetel samasugune siduv mõju, nagu mis tahes muudel Kreeka õigusaktidel.
As a result, the labour status of OTE employees cannot be modified without the latter’s consent and the passing of legislation giving effect thereto.
Sellest tulenevalt ei saa OTE töötajate hõiveseisundit muuta ega neid käsitlevaid õigusakte vastu võtta ilma nende nõusolekuta.
Second, OTE has to pay social security contributions for employees hired before 31 December 1992 [6] at rates which exceed the rates fixed under the generally applicable social and labour laws.
Teiseks peab OTE tasuma enne 31. detsembrit 1992 tööle võetud töötajate puhul [6] suuremaid sotsiaalkindlustusmakseid kui need, mis on kehtestatud üldiselt kohaldatavas sotsiaal- ja tööõiguses.
For OTE, employer and employee contributions amount to 25 % and 11 % respectively, whereas contributions in the private sector amount only to 13,33 % and 6,67 % respectively.
OTE puhul moodustavad tööandjate ja töötajate kõnealused maksed vastavalt 25 % ja 11 %, samas kui erasektoris on need maksed ainult vastavalt 13,33 % ja 6,67 %.
For employees taken on after 1 January 1993, social security contributions are similar to those in the private sector.
Pärast 1. jaanuari 1993 tööle võetud töötajate puhul on sotsiaalkindlustusmaksed sarnased erasektori omadele.
Third, the current GES prohibits salary increases based on considerations other than an employee’s formal qualifications and seniority in the company.
Kolmandaks on praegu kehtiva üldise töötingimusi reguleeriva eeskirjaga keelatud palka tõsta muudel asjaoludel kui töötaja kvalifikatsioon ja staaž ettevõttes.
OTE cannot therefore increase salaries based on employee productivity and/or achievements.
Seega ei saa OTE lähtuvalt tootlikkusest ja/või saavutustest töötajate palka tõsta.
On the basis of past agreements with the trade unions, new recruits enjoy higher entry-level salaries compared to the private sector, while experienced employees in management posts receive lower salaries.
Varasemate kokkulepete põhjal ametiühingutega on uute töötajate esimene palk võrreldes erasektori palgaga kõrgem, samas kui juhtkonna kogenenumatel töötajatel on see madalam.
Finally, according to the applicable legal framework, OTE has to make higher lump-sum payments for retirees.
Neljandaks peab OTE vastavalt kohaldatavale õiguslikule raamistikule maksma pensionile jääjatele suuremaid ühekordseid hüvitisi.
Upon retirement, OTE employees receive two lump sums: (a) a lump sum imposed by the law, equivalent to 11,6 times the last gross monthly salary, and (b) a lump sum negotiated by OTE and the unions not exceeding EUR 20100, plus 9 gross monthly salary payments (compared to 9,6 salary payments in the case of private firms).
Pensionile jäämise korral tehakse OTE töötajatele kahte liiki ühekordseid väljamakseid – seadusega ettenähtud ühekordne hüvitis, mis on võrdne 11,6-kordse viimase brutokuupalgaga, ning OTE ja ametiühingute vahel läbiräägitud ühekordne summa, mis ei ületa 20100 eurot, koos üheksakordse brutopalga suuruse väljamaksega (võrreldes 9,6-kordse kuupalga väljamaksega erasektoris).
Retirement scheme
Pensionile jäämise kava
OTE employees are obliged to retire when (a) they complete 35 years of full service or (b) when they complete 30 years of full service, and reach the age of 58 years, or (c) when they reach the age of 62 years and fulfil the minimum years of service under the law, namely 15 years or 4500 days of work.
OTE töötajad on kohustatud pensionile jääma, kui neil täitub 35 aastat täistööajaga töötamisest või kui neil täitub 30 aastat täistööajaga töötamisest ja nad on 58 aastat vanad või kui neil on 62 aastaseks saamiseks tööstaaži seaduses sätestatud minimaalses ulatuses (15 aastat või 4500 tööpäeva).
Those who are entitled to a pension but have not reached the age for mandatory retirement can continue to work until they do so.
Pensioniõiguslikud töötajad, kes ei ole veel jõudnud seadusega ettenähtud pensioniikka, võivad töötamist jätkata kuni pensioniikka jõudmiseni.
Upon retirement, OTE employees are entitled to a pension in accordance with the conditions set out in the Greek social security legislation that applies to a series of special pension funds, including OTE’s pension fund.
Pensionile jäämise korral on OTE töötajad pensioniõiguslikud vastavalt tingimustele, mis on sätestatud Kreeka sotsiaalkindlustusalastes õigusaktides, mida kohaldatakse mitmete eripensionifondide, sealhulgas OTE pensionifondi suhtes.
This means that OTE employees are entitled to a full pension, that is to say 80 % of their final salary.
See tähendab, et OTE töötajad on õigustatud saama põhipensioni, mis moodustab 80 % nende viimasest palgast.
Their main pension is paid by the public-law Insurance Fund for OTE Employees (TAP-OTE) [7].
Põhipensioni maksab neile avalik-õiguslik ettevõtja OTE töötajate kindlustusfond (edaspidi „kindlustusfond TAP OTE”).
An auxiliary public law insurance scheme which manages the ‘OTE Assistance Fund’ further provides a maximum auxiliary pension of 20 % of the final salary.
Avalik-õiguslik lisakindlustusskeem, mida haldab ettevõtja OTE abifond, pakub lisapensionina maksimaalselt 20 % viimasest palgast.
Both the general pension (80 %) and the auxiliary pension (20 %) are incorporated into law and thus mandatory for OTE.
Nii põhi- (80 %) kui ka lisapension (20 %) on õigusaktidega reguleeritud ja seega on need ettevõtjale OTE kohustuslikud.
The restructuring of OTE and the VRS
OTE ja vabatahtliku eelpensionikava ümberkorraldamine
Based on a study carried out by the McKinsey consulting firm and in order to ensure the long-term viability of the company, OTE adopted a package of restructuring measures in May 2004, the key element of which is the voluntary retirement scheme (VRS).
Tuginedes konsultatsiooniettevõtja McKinsey tehtud uuringule ja selleks, et tagada pikaajaline elujõulisus, võttis OTE mais 2004 ümberkorraldusmeetmed, mille hulgas on vabatahtlikul eelpensionikaval väga oluline roll.
With the VRS, OTE aims to reduce its permanent staff and be in a position to recruit new qualified staff that will no longer enjoy permanent status.
Vabatahtliku eelpensionikava eesmärk on vähendada OTE alaliste töötajate arvu ja värvata uusi kvalifitseeritud töötajaid, kellele alalist töösuhet enam ei pakuta.
OTE currently employs around 16000 people enjoying guaranteed employment.
OTE annab praegu tööd umbes 16000 töötajale, kellele on tagatud tööhõive.
The McKinsey study indicated that OTE could operate and offer the same kind of services with approximately 30 % fewer employees.
McKinsey uuring näitas, et OTE saaks toimida ja pakkuda sarnaseid teenuseid umbes 30 % võrra väiksema hulga töötajatega.
In addition, the study highlighted the need to recruit qualified staff capable of dealing with IT, new technologies, marketing sales, finance and regulatory issues.
Lisaks rõhutati uuringus vajadust värvata kvalifitseeritud personali, kes on võimeline käsitlema IT-alaseid, uue tehnoloogiaga seotud, turundus-, müügi-, rahandus- ja õigusküsimusi.
The average age of OTE’s staff (47 years) and the fact that only a small percentage of the current workforce (19 %) holds a university or college diploma further compound OTE’s labour inflexibility.
OTE töötajate keskmine vanus (47 aastat) ja asjaolu, et ainult väikesel osal praegusest tööjõust (19 %) on ülikooli- või kõrgema kooli diplom, pärsib veelgi OTE personali paindlikkust.
An abolition of the permanent status of existing OTE staff — which could have enabled OTE to reduce its workforce like any other company — would have given rise, according to the Greek authorities, to serious legal constitutional concerns and was therefore discarded as an unrealistic option.
OTE praeguse personali alalise töösuhte tühistamine, mis võimaldaks tal vähendada oma tööjõudu nii, nagu mis tahes muu ettevõtja seda teha saab, põhjustaks Kreeka ametiasutuste sõnul tõsiseid põhiseaduslikke küsimusi ja seetõttu jäeti see võimalus ebarealistlikuna kõrvale.
Given the permanent status of OTE’s employees as currently enshrined in legislation, a reduction in the workforce was possible only with the consent of the employees’ trade union (OME-OTE).
Arvestades praegu õigusaktidega ettenähtud OTE töötajate alalist töösuhet, oleks tööjõu vähendamine võimalik ainult töötajate ametiühingu nõusolekul.
In this respect, a VRS was first agreed between OTE and the company’s trade union in February 2005, conditional upon the Government passing legislation giving it binding effect.
Seoses sellega leppisid OTE ja ametiühing esimest korda veebruaris 2005 kokku vabatahtlikus eelpensionikavas tingimusel, et valitsus võtab vastu õigusakti, millega antakse sellele siduv mõju.
In May 2005, OTE also concluded a collateral collective employment agreement with the trade union whereby any new recruits would no longer benefit from the permanent status.
Mais 2005 sõlmis OTE ametiühinguga ka lisaks kollektiivse töölepingu, mille kohaselt uutele töötajatele alalist töösuhet enam ei pakuta.
The relevant legislation was passed on 14 July 2005 (Law No 3371/2005) and the VRS agreement between OTE and the trade union was finalized on 20 July 2005.
Asjakohane õigusakt võeti vastu 14. juulil 2005 (seadus nr 3371/2005) ning OTE ja ametiühingu vaheline vabatahtlikku eelpensionikava käsitlev kokkulepe kinnitati lõplikult 20. juulil 2005.
This provided the legal framework which OTE needed in order to offer early retirement to around 6000 people while at the same time being able to take on new staff (around 1200 people) subject to the ordinary labour laws (i.e. with no permanent status).
Sellega loodi õiguslik raamistik, mida OTE vajas selleks, et pakkuda umbes 6000 töötajale eelpensionile jäämise võimalust ning värvata samal ajal tavalise tööõiguse alusel (st ilma alalise töösuhteta) uut personali (umbes 1200 inimest).
The right to early retirement was given to employees who by 2012 will have reached the mandatory retirement age, namely the age of 58 and 30 years of service, or 35 full years of service, or the age of 62 years and 15 years of service.
Eelpensionile jäämise õigus anti töötajatele, kes jõuavad aastaks 2012 seadusega ettenähtud pensioniikka (58 eluaastat) ja kellel on samal ajal vähemalt 30 aastat tööstaaži, samuti neile, kellel on täitunud 35 aastat täistööajaga töötamisest, ning neile, kes on 62 aastat vanad ja kellel on vähemalt 15 aastat tööstaaži.
The remaining years of service (‘notional years’) of employees opting for early retirement would be recognised and these employees would be entitled to immediate pension payments.
Eelpensionile jäävate töötajate teenistuse lõpuni jäävaid aastaid (tinglikud aastad) arvestatakse ja sellised töötajad on õigustatud kohe pensioni saama.
The recognition of a maximum of eight notional years of employment is the basis for the calculation of the main and auxiliary pensions as well as the two lump-sum retirement payments, one from OTE and one from the auxiliary fund.
Nii põhi- ja lisapensioni kui ka selliste kahte liiki ühekordsete pensionile jäämise hüvitiste arvutamisel, millest ühte maksab OTE ja teist lisafond, võetakse aluseks maksimaalselt kaheksa tinglikku tööaastat.
Other employees who are close to retirement and already fulfil the general requirements for full pension rights would be entitled to only one lump-sum payment of between EUR 5000 and EUR 30000 [8].
Töötajatel, kes lähenevad pensionile ja kes vastavad juba kõikidele pensioniõiguse põhinõuetele, on õigus saada ainult ühte ühekordset makset, mille summa jääb vahemikku 5000 – 30000 eurot. [8]
According to the Greek authorities, the conditions of the current VRS had to be more generous than similar early retirement measures in the past in order to ensure maximum take-up by employees [9].
Et tagada võimalikult suure hulga töötajate osalemine vabatahtlikus eelpensionikavas, [9] peavad Kreeka ametiasutuste väitel praeguse kava tingimused olema varasematest samalaadsetest eelpensionile jäämise meetmetest soodsamad.
Legal framework for the VRS and its financing
Vabatahtliku eelpensionikava õiguslik raamistik ja selle kava rahastamine
On 14 July 2005, following the conclusion of the agreement between OTE and the trade unions on the implementation of the VRS, the Greek Parliament adopted Law No 3371/2005.
Pärast seda kui OTE ja ametiühing olid sõlminud kokkuleppe vabatahtliku eelpensionikava rakendamiseks, võttis Kreeka parlament 14. juulil 2005 vastu seaduse nr 3371/2005.
Article 74 of that Law gives the necessary legal effect to the VRS and lays down the State’s financial contribution to the scheme.
Selle seaduse artikliga 74 anti vabatahtlikule eelpensionikavale vajalik õiguslik tähendus ja nähti ette riigi rahaline toetus sellele.
In particular, Article 74 of the Law gives permanent OTE employees reaching the statutory retirement age by 31 December 2012 the possibility of requesting immediate discharge while receiving the pension they would have received if they remained with OTE until that date.
Eelkõige anti artikliga 74 OTE alalistele töötajatele, kellel täitub seadusega ettenähtud pensioniiga 31. detsembriks 2012, võimalus kohe taotleda pensionile jäämist, mille korral nad saavad pensioni, mida nad oleksid saanud siis, kui nad oleksid jäänud ettevõttesse tööle kuni nimetatud kuupäevani.
For that purpose, the employees are granted recognition of as much notional employment time as necessary, with regards to both the main and the auxiliary pension.
Sellel eesmärgil arvestatakse töötajate tingliku tööajaga vajalikus ulatuses ja see kehtib nii põhi-kui ka lisapensioni arvestamise kohta.
Following discharge, the employees are entitled to immediate payment of the pension calculated in this way.
Pärast pensionile jäämist on töötajatel õigus kohe saada kirjeldatud viisil arvutatud pensioni.
The expenditure arising from the recognition of notional employment time in respect of the total pension contributions of the employees and of the employer, as well as the expenditure arising from the pensions which are awarded by TAP-OTE, will be borne by OTE and the Greek authorities.
Kulud, mis tekivad seoses tingliku tööaja arvestamisega töötajate ja tööandja pensionimaksete suhtes, ning kulud, mis tulenevad kindlustusfondi TAP-OTE makstavatest pensionitest, katavad OTE ja Kreeka ametiasutused.
On the other hand, the costs relating to the auxiliary pensions and the lump-sum payment is to be borne entirely by OTE.
Lisapensionite ja ühekordsete väljamaksetega seotud kulud katab täielikult OTE.
Pursuant to Article 74(4)(a) of Law No 3371/2005, the Greek authorities are to transfer 4 % of the share capital of OTE to TAP-OTE.
Seaduse nr 3371/2005 artikli 74 lõike 4 punkti a kohaselt kannavad Kreeka ametiasutused 4 % OTE aktsiakapitalist üle kindlustusfondi TAP-OTE.
The value of the Greek State’s contribution to the VRS is calculated by multiplying the total number of shares (490582879) in OTE by 4 % and by the current OTE stock value as quoted on the Athens Stock Exchange.
Vabatahtlikule eelpensionikavale antava Kreeka riigi toetuse väärtuse arvutamisel korrutatakse OTE aktsiate koguarv (490582879) 4 % ja aktsiate praeguse väärtusega, mis on kujunenud Ateena väärtpaberibörsil.
Under to the Law, the Minister for Economic Affairs and Finance is authorised to sign contracts effecting the aforesaid transfer and setting out the rights of the Greek State in relation to those shares, including the Greek State’s right to buy back the shares if it so wishes (call option), but also the obligation to do so should the pension fund need cash to fund the pension benefits under the VRS (put option) at their closing price on the day of the non-stock-market transfer.
Seaduse kohaselt on majandus- ja rahandusminister volitatud sõlmima lepinguid, millega jõustatakse eespool nimetatud tehing ja millega sätestatakse Kreeka riigi õigused seoses kõnealuste aktsiatega, sealhulgas Kreeka riigi õigus osta soovi korral aktsiad tagasi (ostuoptsioon), kuid samuti kohustus osta aktsiad üleminekupäeva sulgemishinnaga tagasi juhul, kui pensionifondil on vaja vahendeid vabatahtliku eelpensionikava alusel pensionite väljamaksmise rahastamiseks (müügioptsioon).
Implementing measures and other details concerning the execution of these options have not yet been specified, pending the Commission’s assessment.
Rakendusmeetmed ja muud nimetatud optsioonide teostamise üksikasjad olid komisjoni hindamise ajal veel täpsustamata.
Costs of the VRS and value of the Greek State’s financial contribution
Vabatahtliku eelpensionikava maksumus ja Kreeka riigi rahalise toetuse väärtus
In the notification, the Greek authorities explained that the costs of the VRS based on the expected departure of 6000 employees would amount to approximately EUR 1,5 billion spread over a period of seven years (i.e. from 2005 to 2012), with the main costs accruing from 2005 to 2007.
Kreeka ametiasutused selgitasid teatises, et vabatahtliku eelpensionikava maksumus, mis põhineb arvestuslikult 6000 töötaja lahkumisel, on umbes 1,5 miljardit eurot seitsmeaastase ajavahemiku jooksul (st aastatel 2005–2012) ning peamised kulud jäävad aastatesse 2005–2007.
On 20 December 2005 the Greek authorities informed the Commission that a total number of 5525 employees had submitted a valid application within the required timeframe for taking part in the VRS, approximately 90 % of the initially envisaged workforce reduction.
detsembril 2005 teatasid Kreeka ametiasutused komisjonile, et osalemiseks vabatahtlikus eelpensionikavas on nõutud tähtajaks esitanud kehtiva avalduse 5525 töötajat, mis moodustab umbes 90 % algselt kavandatud tööjõu vähenemisest.
Notwithstanding the fact that the exact figure would not be known until all applications had been fully processed and assessed in detail, the Greek authorities estimate that the overall cost of the VRS will be around EUR 1,1 billion (or around EUR 863 million in net present value terms).
Hoolimata asjaolust, et osalejate täpne arv selgub pärast kõikide avalduste täielikku läbivaatamist ja üksikasjalikku hindamist, on Kreeka ametiasutuste hinnangul vabatahtliku eelpensionikava kogumaksumus umbes 1,1 miljardit eurot (nüüdispuhasväärtus oleks umbes 863 miljonit eurot).