natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jubermann, Verteilen und Extrahieren, in Methoden der Organischen Chemie (Houben Weyl), Allgemeine Laboratoriumpraxis (edited by E. Muller), Georg Thieme Verlag, Stuttgart, 1958, Band I/1, p. 223-339.
Jubermann, Verteilen und Extrahieren, in Methoden der Organischen Chemie (Houben Weyl), Allgemeine Laboratoriumpraxis (edited by E. Muller), Georg Thieme Verlag, Stuttgart, 1958, Band I/1, 223-339.
Chem., 1979, vol. 14, p. 479.
Chem., 1979, vol. 14, 479.
Rev., 1971, vol. 71, p. 525.
Rev., 1971, vol. 71, 525.
Chemical products for industrial use — Determination of partition coefficient — Flask shaking method.
Chemical products for industrial use – Determination of partition coefficient – Flask shaking method.
Eadsforth and P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, p. 1459.
Eadsforth and P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, 1 459.
Chem., 1973, vol. 16, p. 1207.
Chem., 1973, vol. 16,1 207.
Technol., 1974, vol. 8, p. 1113.
Technol., 1974, vol. 8, 1 113.
Qual., 1981, vol. 10, p. 382.
Qual., 1981, vol. 10, 382.
Schaper, Chemische Struktur und biologische Aktivität von Wirkstoffen, Verlag Chemie, Weinheim, New York, 1979.
Schaper, Chemische Struktur und biologische Aktivität von Wirkstoffen, Verlag Chemie, Weinheim, New York 1979.
Franke, Theoretical Drug Design Methods, Elsevier, Amsterdam, 1984.
Franke, Theoretical Drug Design Methods, Elsevier, Amsterdam 1984,
Martin, Quantitative Drug Design, Marcel Dekker, New York, Base1, 1978.
Martin, Quantitative Drug Design, Marcel Dekker, New York, Basel 1978.
Chem., 1976, vol. 19, p. 615.
Chem., 1976, vol. 19, 615.
Calculation/estimation methods
Arvutus-/hindamismeetodid
A general introduction to calculation methods, data and examples are provided in the Handbook of Chemical Property Estimation Methods (a).
Üldise arvutusmeetodite tutvustuse, vastavaid andmeid ja näiteid võib leida raamatust „Handbook of Chemical Property Estimation Methods” (a).
Calculated values of Pow can be used:
Arvutuslikke POW väärtusi saab kasutada
for deciding which of the experimental methods is appropriate (shake-flask range: log Pow: - 2 to 4, HPLC range: log Pow: 0 to 6),
sobiva katsemeetodi valikul (loksutamismeetod: log POW vahemikus –2 kuni 4, HPLC meetod: log POW vahemikus 0–6);
for selecting the appropriate test conditions (e.g. reference substances for HPLC procedures, volume ratio n-octanol/water for shake flask method),
sobivate katsetingimuste valikul (näiteks võrdlusainete valikul HPLC protseduurideks, oktanooli/vee suhte valikul loksutamismeetodi puhul);
as a laboratory internal check on possible experimental errors,
labori sisekontrollimeetodina võimalike katsevigade avastamiseks;
for providing a Pow-estimate in cases where the experimental methods cannot be applied for technical reasons.
hinnangulise POW väärtuse saamiseks juhtudel, mille puhul katsemeetodeid tehnilistel põhjustel rakendada ei saa.
The value of the partition coefficient can be estimated by the use of the solubilities of the test substance in the pure solvents: For this:
Selleks:
Principle of the calculation methods
Arvutusmeetodite põhimõte
Lists of fragment constants and correction terms ate available (b)(c)(d)(e);.
Rühmakonstantide ja parandusliikmete väärtusi võib leida toodud allikatest (b, c, d, e).
Some are regularly updated (b).
Mõnda allikat ajakohastatakse regulaarselt (b).
In general, the reliability of the calculation method decreases with increasing complexity of the compound under study.
Üldjuhul arvutusmeetodi usaldusväärsus väheneb uuritava ühendi keerukuse kasvades.
In the case of simple molecules with low molecular weight and one or two functional groups, a deviation of 0,1 to 0,3 log Pow units between the results of the different fragmentation methods and the measured value can be expected.
Madala molaarmassiga lihtsate, ühe või kahe funktsionaalrühmaga molekulide puhul on eeldatav vahe erinevate, funktsionaalrühmade osaväärtusi arvestavate meetodite abil leitud ning mõõdetavate log POW väärtuste vahel 0,1–0,3 ühikut.
In the case of more complex molecules the margin of error can be greater.
Keerukamate molekulide puhul võib veapiir olla suurem.
This will depend on the reliability and availability of fragment constants, as well as on the ability to recognise intramolecular interactions (e.g. hydrogen bonds) and the correct use of the correction terms (less of a problem with the computer software CLOGP-3) (b).
See sõltub nii saadaval olevate rühmakonstantide usaldusväärsusest kui ka oskusest hinnata sisemolekulaarseid vastasmõjusid (nt vesiniksidemeid) ja kasutada vastavaid parandusliikmeid (viimane probleem ei ole arvutitarkvara CLOGP-3 kasutamisel eriti oluline) (b).
In the case of ionising compounds the correct consideration of the charge or degree of ionisation is important.
Dissotsieeruvate ühendite puhul on oluline arvestada õigesti dissotsiatsiooniastet ja vastava iooni laengut.
Calculation procedures
Arvutuskäik
Hansch π-method
Hanschi π-meetod
is defined as:
määratletakse
where Pow (PhX) is the partition coefficient of an aromatic derivative and Pow (PhH) that of the parent compound
kus POW (PhX) on aromaatse derivaadi jaotustegur ja POW (PhH) lähteaine jaotustegur.
According to its definition the π-method is applicable predominantly for aromatic substitution. π-values for a large number of substituents have been tabulated (b)(c)(d).
Vastavalt määratlusele on π-meetod kohaldatav peamiselt aromaatsetele asendussaadustele. Paljude asendajate π-väärtused on esitatud koondtabelitena (b, c, d).
They are used for the calculation of log Pow for aromatic molecules or substructures.
Neid kasutatakse aromaatsete molekulide või alamstruktuuride log POW arvutamisel.
Rekker method
Rekkeri meetod
According to Rekker (g) the log Pow value is calculated as follows:
Rekkeri (g) järgi arvutatakse log POW väärtus järgmiselt:
The correction terms can be expressed as an integral multiple of one single constant Cm (so-called magic constant).
Parandusliikmed võib väljendada summaarselt konstandi Cm (nn maagilise konstandi) korrutisena.
The fragment constants fi and Cm were determined from a list of 1054 experimental Pow values (825 compounds) using multiple regression analysis (c)(h).
Rühmakonstandid fi ja Cm leiti mitme muutujaga regressioonianalüüsi abil 825 ühendi 1054 eksperimentaalse POW väärtuse põhjal (c, h).
The determination of the interaction terms is carried out according to set rules described in the literature (e)(h)(i).
Vastasmõju arvestavad liikmed määratakse vastavalt kirjanduses toodud eeskirjadele (e, h, i).
Hansch-Leo method
Hanschi-Leo meetod
According to Hansch and Leo (c), the log Pow value is calculated from:
Hanschi ja Leo (c) järgi arvutatakse log POW väärtus järgmiselt:
where fi represents the different molecular fragment constants, Fj the correction terms and ai, bj the corresponding frequencies of occurrence.
kus fi tähistab erinevaid rühmakonstante, Fj parandusliikmeid ja ai, bj vastavaid esinemissagedusi.
Derived from experimental Pow values, a list of atomic and group fragmental values and a list of correction terms Fj (so-called factors) were determined by trial and error.
Paljude eksperimentaalsete POW väärtuste põhjal koostati katse-eksituse meetodil aatomite ja funktsionaalrühmade osaväärtuste ning parandusliikmete Fj (nn faktorite) nimekiri.
The correction terms have been ordered into several different classes (a)(c).
Parandusliikmed on jagatud mitmesse eri klassi (a, c).
It is relatively complicated and time consuming to take into account all the rules and correction terms.
Kõigi reeglite ja parandusliikmete arvestamine on suhteliselt keerukas ja aeganõudev.
Software packages have been developed (b).
Selleks otstarbeks on välja töötatud vastavad tarkvarapaketid (b).
Combined method
Kombineeritud meetod
The calculation of log Pow of complex molecules can be considerably improved, if the molecule is dissected into larger substructures for which reliable log Pow values are available, either from tables (b)(c) or from one's own measurements.
Keerukate molekulide log POW arvutamise täpsust on oluliselt võimalik suurendada, kui jagada molekul suuremateks alamstruktuurideks, mille kohta on olemas usaldusväärsed log POW väärtused kas tabelites (b), (c) või on need saadud isiklikel mõõtmistel.
Such fragments (e.g. heterocycles, anthraquinone, azobenzene) can then be combined with the Hansch π-values or with Rekker or Leo fragment constants.
Selliseid fragmente (nt heterotsükleid, antrakinooni, asobenseeni) võib seejärel kombineerida Hanschi π-väärtuste või Rekkeri või Leo rühmakonstantidega.
The calculation methods can only be applied to partly or fully ionised compounds when it is possible to take the necessary correction factors into account;
Osaliselt või täielikult dissotsieerunud ühenditele saab arvutusmeetodeid kohaldada ainult juhul, kui on võimalik arvestada vajalikke parandustegureid.
if intramolecular hydrogen bonds can be assumed, the corresponding correction terms (approx. +0,6 to +1,0 log Pow units) have to be added (a).
Kui võib eeldada sisemolekulaarsete vesiniksidemete olemasolu, tuleb vastavad parandusliikmed liita (ligikaudu +0,6 kuni +1,0 log POW ühikut) (a).
Indications for the presence of such bonds can be obtained from stereo models or spectroscopic data of the molecule;
Viiteid selliste sidemete olemasolu kohta võib leida molekuli ruumilistest mudelitest või spektroskoopilistest andmetest.
If several tautomeric forms are possible, the most likely form should be used as the basis of the calculation;
Kui võimalik on mitu tautomeerset vormi, kasutatakse arvutustes kõige suurema tõenäosusega vormi.
the revisions of lists of fragment constants should be followed carefully.
Hoolikalt tuleks jälgida muudatusi rühmakonstantide tabelites.
When using calculation/estimation methods, the test report shall, if possible, include the following information:
Arvutus-/hindamismeetodite kasutamisel peaks katsearuanne võimaluse korral sisaldama järgmisi andmeid:
description of the substance (mixture, impurities, etc.),
aine kirjeldust (segu, lisandid jne);
indication of any possible intramolecular hydrogen bonding, dissociation, charge and any other unusual effects (e.g. tautomerism),
märkeid võimalike sisemolekulaarsete vesiniksidemete, dissotsiatsiooni, laengu ja mis tahes muude ebaharilike nähtuste kohta (nt tautomeeria);
description of the calculation method,
arvutusmeetodi kirjeldust;
identification or supply of database,
märget kasutatud andmebaasi kohta või andmebaasi ennast;
peculiarities in the choice of fragments,
lahknevusi tavapärasest fragmentide valikust;
comprehensive documentation of the calculation.
põhjalikku arvutusdokumentatsiooni.
1979, vol. 14, p. 479.
1979, vol. 14,479.
Soc., 1964, vol. 86, p. 5175.
Soc., 1964, vol. 86, 5175.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Pharmacochemistry Library, Elsevier, New York, 1977, vol. 1.
Rekker, The Hydrophobic Fragmental Constant, Pharmacochemistry Library, Elsevier, New York, 1977, vol. 1.
Eadsforth, P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12, p. 1459.
Eadsforth, P. Moser, Chemosphere, 1983, vol. 12,1459.
Recommended Reference Substances for the HLPC Method
Soovitatavad võrdlusained HPLC meetodi puhul
Reference Substance
Võrdlusaine
2-Butanone
2-butanoon
4-Acetylpyridine
4-atsetüülpüridiin
Acetanilide
Atseetaniliid
Benzylalcohol
Bensüülalkohol
p-Methoxyphenol
p-metoksüfenool
Phenoxy acetic acid
Fenoksüäädikhape
2,4-Dinitrophenol
2,4-dinitrofenool
Benzonitrile
Bensonitriil
Phenylacetonitrile
Fenüülatsetonitriil
4-Methylbenzyl alcohol
4-metüülbensüülalkohol
Acetophenone
Atsetofenoon
2-Nitrophenol
2-nitrofenool
3-Nitrobenzoic acid
3-nitrobensoehape
Cinnamic alcohol
Kaneelalkohol
p-Cresol
p-kresool
Cinnamic acid
Kaneelhape
Anisole
Anisool
Methylbenzoate
Metüülbensoaat
3-Methylbenzoic acid
3-metüülbensoehape
4-Chlorophenol
4-klorofenool
Atrazine
Atrasiin
Ethylbenzoate
Etüülbensoaat
2,6-Dichlorobenzonitrile
2,6-diklorobensonitriil
3-Chlorobenzoic acid
3-klorobensoehape
2,3-Dichloroaniline
2,3-dikloroaniliin
Chlorobenzene
Klorobenseen
Allyl-phenylether
Allüülfenüüleeter
Bromobenzene
Bromobenseen
4-Phenylphenol
4-fenüülfenool
Phenylbenzoate
Fenüülbensoaat
Isopropylbenzene
Isopropüülbenseen
2,4,6-Trichlorophenol
2,4,6-triklorofenool
Biphenyl
Bifenüül
Benzylbenzoate
Bensüülbensoaat
2,4-Dinitro-6 sec. butyophenol
2,4-dinitro-6-sec-butüülfenool
1,2,4-Trichlorobenzene
1,2,4-triklorobenseen
Dodecanoic acid
Dodekaanhape
n-Butylbenzene
Butüülbenseen
Phenanthrene
Fenantreen
2,6-Diphenylpyridine
2,6-difenüülpüridiin
Triphenylamine
Trifenüülamiin
Other reference substances of low log Pow
Muud madala log POW väärtusega võrdlusained
It is useful to have preliminary information on the flammability of the substance before performing this test.
Katse tegemiseks on kasulik teada aine süttivust.
The test procedure is applicable to liquid substances whose vapours can be ignited by ignition sources.
Katsemeetod sobib vedelikele, mille aurud võivad süüteallika abil süttida.
The test methods listed in this text are only reliable for flash-point ranges which are specified in the individual methods.
Siintoodud katsemeetodid annavad usaldusväärseid tulemusi ainult iga meetodi puhul märgitud leekpunkti vahemikus.
The possibility of chemical reactions between the substance and the sample holder should be considered when selecting the method to be used.
Kasutatava meetodi valikul tuleks arvestada keemiliste reaktsioonide võimalusega aine ja proovianuma vahel.
The flash-point is the lowest temperature, corrected to a pressure of 101,325 kPa, at which a liquid evolves vapours, under the conditions defined in the test method, in such an amount that a flammable vapour/air mixture is produced in the test vessel.
Leekpunkt on madalaim, normaalrõhule 101,325 kPa normaliseeritud temperatuur, mille juures eraldub vedelikust katsemeetodis määratletud tingimustel aure sellises koguses, et katseanumas tekib süttiv auru/õhu segu.
Units: oC
Ühikud: oC
(t in oC and T in K)
(t ( oC) ja T (K))
The substance is placed in a test vessel and heated or cooled to the test temperature according to the procedure described in the individual test method.
Aine viiakse katseanumasse ja soojendatakse või jahutatakse iga meetodi puhul kirjeldatud protseduuri kohaselt katsetemperatuurini.
Ignition trials are carried out in order to ascertain whether or not the sample flashed at the test temperature.
Veendumaks, kas proov katsetemperatuuril süttib või mitte, tehakse süütamiskatsed.
The repeatability varies according to flash-point range and the test method used; maximum 2 oC.
Korratavus varieerub vastavalt leekpunkti vahemikule ja kasutatavale katsemeetodile; maksimum on 2 oC.
The sensitivity depends on the test method used.
Tundlikkus sõltub kasutatavast katsemeetodist.
The specificity of some test methods is limited to certain flash-point ranges and subject to substance-related data (e.g. high viscosity).
Osade katsemeetodite spetsiifilisus piirdub kindlate leekpunkti vahemikega ja sõltub ainespetsiifilistest omadustest (nt kõrge viskoossus).
Preparations
Ettevalmistused
A sample of the test substance is placed in a test apparatus according to 1.6.3.1 and/or 1.6.3.2.
Testaine proov viiakse punktidele 1.6.3.1 ja/või 1.6.3.2 vastavasse katseseadmesse.
For safety, it is recommended that a method utilising a small sample size, circa 2 cm3, be used for energetic or toxic substances.
Ohutuse huvides on kõrge siseenergiaga või mürgiste ainete puhul soovitatav kasutada väikest proovikogust, u 2 cm3, kasutavaid meetodeid.
The apparatus should, as far as is consistent with safety, be placed in a draught-free position.
Kui see ei ole vastuolus ohutusnõuetega, tuleks katseseade paigaldada tõmbevabasse asukohta.
Performance of the test
Katse käik
Equilibrium method
Tasakaaluline meetod
See ISO 1516, ISO 3680, ISO 1523, ISO 3679.
Vt ISO 1516, ISO 3680, ISO 1523, ISO 3679.
Non-equilibrium method
Mittetasakaaluline meetod
Abel apparatus:
Abeli seade
See BS 2000 part 170, NF M07-011, NF T66-009.
Vt BS 2000, 170. osa, NF M07-011, NF T66-009.
Abel-Pensky apparatus:
Abel-Pensky seade
See EN 57, DIN 51755 part 1 (for temperatures from 5 to 65 oC), DIN 51755 part 2 (for temperatures below 5 oC), NF M07-036.
Vt EN 57, DIN 51755, 1. osa (temperatuuridele 5–65 oC), DIN 51755, 2. osa (temperatuuridele alla 5 oC), NF M07-036.
Tag apparatus:
Tagi seade
See ASTM D 56.
Vt ASTM D 56.
Pensky-Martens apparatus:
Pensky-Martensi seade
See ISO 2719, EN 11, DIN 51758, ASTM D 93, BS 2000-34, NF M07-019.
Vt ISO 2719, EN 11, DIN 51758, ASTM D 93, BS 2000-34, NF M07-019.
When the flash-point, determined by a non-equilibrium method in 1.6.3.2, is found to be 0 ± 2 oC, 21 ± 2 oC or 55 ± 2 oC, it should be confirmed by an equilibrium method using the same apparatus.
Kui mittetasakaalulise meetodiga (1.6.3.2) määratud leekpunkt on 0 ± 2 oC, 21 ± 2 oC või 55 ± 2 oC, tuleb saadud tulemust kinnitada sama seadmega ja tasakaalulise meetodi abil.
Only the methods which can give the temperature of the flash-point may be used for a notification.
Teavitamiseks võib kasutada ainult meetodeid, mille abil saab määrata leekpunkti temperatuuri.
To determine the flash-point of viscous liquids (paints, gums and similar) containing solvents, only apparatus and test methods suitable for determining the flash-point of viscous liquids may be used.
Viskoossete, lahusteid sisaldavate vedelike (värvid, kummid jms) leekpunkti määramiseks võib kasutada ainult viskoossete vedelike leekpunkti määramiseks ette nähtud seadmeid ja katsemeetodeid.
See ISO 3679, ISO 3680, ISO 1523, DIN 53213 part 1.
Vt ISO 3679, ISO 368O, ISO 1523, DIN 53213, 1. osa.
the precise specification of the substance (identification and impurities),
aine täpset kirjeldust (tunnusandmeid ja lisandeid);
the method used should be stated as well as any possible deviations,
kasutatud meetodit ja võimalikke kõrvalekaldeid sellest;
the results and any additional remarks relevant for the interpretation of results.
kõiki tulemuste tõlgendamist mõjutavaid andmeid ja lisamärkusi.
It is useful to have preliminary information on potentially explosive properties of the substance before performing this test.
Katse tegemiseks on kasulik teada aine võimalikku plahvatusohtlikkust.
This test should only be applied to powdery, granular or paste-like substances.
Käesolevat katset tuleks kasutada ainult pulbriliste, teraliste või pastataoliste ainete puhul.
In order not to include all substances which can be ignited but only those which burn rapidly or those whose burning behaviour is in any way especially dangerous, only substances whose burning velocity exceeds a certain limiting value are considered to be highly flammable.
Et mitte hõlmata kõiki süttivaid aineid, vaid ainult kiiresti põlevaid või eriti ohtlike põlemisomadustega aineid, loetakse väga tuleohtlikuks ainult neid aineid, mille põlemiskiirus ületab teatava piirväärtuse.
It can be especially dangerous if incandescence propagates through a metal powder because of the difficulties in extinguishing a fire.
Eriti ohtlik võib olla hõõgumise levik läbi metallipuru, kuna see raskendab tule kustutamist.
Metal powders should be considered highly flammable if they support spread of incandescence throughout the mass within a specified time.
Metallipulbrid tuleks lugeda väga tuleohtlikuks, kui hõõgumisprotsess levib teatava aja jooksul läbi kogu pulbri massi.
Burning time expressed in seconds.
Põlemisaeg sekundites.
Not specified.
Nimetamata.
The substance is formed into an unbroken strip or powder train about 250 mm long and a preliminary screening test performed to determine if, on ignition by a gas flame, propagation by burning with flame or smouldering occurs.
Ainest moodustatakse umbes 250 mm pikkune katkestusteta pulbririba ja tehakse esialgne sõelkatse kontrollimaks, kas gaasileegiga süütamisel levib põlemisprotsess leegi või hõõgumisena edasi.
If propagation over 200 mm of the train occurs within a specified time then a full test programme to determine the burning rate is carried out.
Kui põlemisprotsess levib kindlaksmääratud aja jooksul läbi 200 mm riba, viiakse põlemiskiiruse määramiseks läbi täiemahuline katseprogramm.
Not stated.
Täpsustamata.
DESCRIPTION OF METHOD
MEETODI KIRJELDUS
Preliminary screening test
Esialgne sõelkatse
The substance is formed into an unbroken strip or powder train about 250 mm long by 20 mm wide by 10 mm high on a non-combustible, non-porous and low heat-conducting base plate.
Ainest moodustatakse mittesüttivale, mittepoorsele ja madala soojusjuhtivusega alusplaadile umbes 250 mm pikkune, 20 mm laiune ja 10 mm kõrgune katkestusteta pulbririba.
A hot flame from a gas burner (minimum diameter 5 mm) is applied to one end of the powder train until the powder ignites or for a maximum of two minutes (five minutes for powders of metals or metal-alloys).
Pulbririba ühele otsale suunatakse pulbri süttimiseni või kuni kaheks minutiks (metallide või metallisulamite pulbrite puhul viieks minutiks) vähemalt 5 mm läbimõõduga gaasipõleti leek.
It should be noted whether combustion propagates along 200 mm of the train within the 4 minutes test period (or 40 minutes for metal powders).
Tehakse kindlaks, kas põlemisprotsess läbib neljaminutilise (metallipulbrite puhul 40minutilise) katseaja jooksul 200 mm ribaosa.
If the substance does not ignite and propagate combustion either by burning with flame or smouldering along 200 mm of the powder train within the four minutes (or 40 minutes) test period, then the substance should not be considered as highly flammable and no further testing is required.
Kui pulber ei sütti või põlemisprotsess (leek või hõõgumine) ei läbi neljaminutilise (või 40minutilise) katseaja jooksul 200 mm pulbririba, ei loeta ainet väga tuleohtlikuks ja rohkem katseid sellega ei tehta.
If the substance propagates burning of a 200 mm length of the powder train in less than four minutes, or less than 40 minutes for metal powders, the procedure described below (point 1.6.2. and following) should be carried out.
Kui põlemisprotsess läbib 200 mm pulbririba vähem kui nelja minutiga või metallipulbrite puhul vähem kui 40 minutiga, viiakse läbi allpool kirjeldatud protseduur (punkt 1.6.2 ja järgmised punktid).
Burning rate test
Põlemiskiiruse katse
Powdery or granular substances are loosely filled into a mould 250 mm long with a triangular cross-section of inner height 10 mm and width 20 mm. On both sides of the mould in a longitudinal direction two metal plates are mounted as lateral limitations which project 2 mm beyond the upper edge of the triangular cross section (figure).
250 mm pikk, kolmnurkse läbilõikega, 10 mm sisemise kõrguse ja 20 mm sisemise laiusega vorm täidetakse tihendamata pulbrilise või teralise ainega. Vormi kummalegi küljele paigaldatakse pikisuunas külgpiiranguteks kaks metallplaati, mis ulatuvad 2 mm üle kolmnurkse vao ülaääre (vt joonist).
The mould is then dropped three times from a height of 2 cm onto a solid surface.
Vorm kukutatakse seejärel kolm korda 2 cm kõrguselt kõvale aluspinnale.
If necessary the mould is then filled up again.
Vajaduse korral täidetakse vorm seejärel uuesti.
The lateral limitations are then removed and the excess substance scraped off. A non-combustible, non-porous and low heat-conducting base plate is placed on top of the mould, the apparatus inverted and the mould removed.
Külgmised piirangud eemaldatakse ja liigne aine kaabitakse ära. Vormi peale paigaldatakse seejärel mittesüttiv, mittepoorne ja madala soojusjuhtivusega alusplaat, keeratakse vorm koos plaadiga ümber ja eemaldatakse vorm.
Paste-like substances are spread on a non-combustible, non-porous and low heat-conducting base plate in the form of a rope 250 mm in length with a cross section of about 1 cm2.
Pastataolistest ainetest moodustatakse mittesüttivale, mittepoorsele ja madala soojusjuhtivusega alusplaadile 250 mm pikkune, umbes 1 cm2 läbilõikepindalaga riba.
In the case a moisture-sensitive substance, the test should be carried out as quickly as possible after its removal from the container.
Niiskustundlike ainete puhul tehakse katse võimalikult kiiresti pärast aine hoiunõust eemaldamist.
Arrange the pile across the draught in a fume cupboard.
Riba paigutatakse tõmbekapi alla õhu liikumise suunaga risti.