natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Greece claims that the State acted as market economy investor since the reduction of the workforce financed by the capital injection significantly improved the efficiency of the yard and its future profitability.
Kreeka väidab, et riik tegutses turumajandusliku investorina, sest kapitalisüsti abil rahastatud tööjõu vähendamine parandas oluliselt laevatehase töö tõhusust ja kasumlikkust tulevikus.
HSY explains that the amounts injected did not lead to the issuance of new shares and did not formally constitute a capital injection.
HSY selgitab, et süstitud summad ei toonud kaasa uute aktsiate emissiooni ega kujutanud endast ametlikult kapitalisüsti.
That explains why the State shareholding did not increase above 51 %.
See selgitab, miks riigi osalus aktsiakapitalis ei tõusnud üle 51 %.
Should the Commission nevertheless consider that this measure constitutes aid, Greece considers that it is compatible closure aid according to Article 7 of Directive 90/684/EEC.
Kui komisjon peaks siiski järeldama, et meede kujutab endast abi, on Kreeka arvates tegu kokkusobiva sulgemisabiga kooskõlas direktiivi 90/684/EMÜ artikliga 7.
This measure financed the entire activity of the yard and was not earmarked to support the civil activities only.
Meetmega rahastati kogu laevatehase tegevust, mitte üksnes tsiviiltegevust.
Since, as concluded in section 3.3 of the present decision, 75 % of the activities of yard are military and Greece invokes Article 296 of the Treaty, only 25 % of the measure, which is GRD 2,18 billion (EUR 6,4 million), may be assessed under State aid rules.
Kuna 75 % laevatehase tegevusest on sõjaline tegevus, nagu on osutatud käesoleva otsuse osas 3.3, ja Kreeka tugineb asutamislepingu artiklile 296, saab vaid 25 % meetmest (2,18 miljardit drahmi (6,4 miljonit eurot)) hinnata riigiabi eeskirjade alusel.
The Commission observes that the State, through ETVA, gave money to HSY without receiving new shares, whereas it held only 51 % of HSY.
Komisjon märgib, et riik andis ETVA kaudu HSY-le raha uusi aktsiaid vastu saamata, millest tulenevalt kuulus talle vaid 51 % HSYst.
A market economy investor would not make such a present to the other shareholders.
Turumajanduslik investor ei oleks teistele aktsionäridele sellist kingitust teinud.
It would have asked new shares or a pro rata capital injection by the other shareholders.
Ta oleks taotlenud uusi aktsiaid või proportsionaalse kapitalisüsti tegemist ülejäänud aktsionäride poolt.
Consequently, a private investor in similar circumstances would not have carried out this capital injection.
Sellest tulenevalt ei oleks erainvestor sarnaste asjaolude juures kõnealust kapitalisüsti sooritanud.
Since the State provided resources to HSY which it would not have received from the market, this measure gave a selective advantage to HSY.
Kuivõrd riik andis HSY käsutusse ressursid, mida viimane ei oleks turult leidnud, andis kõnealune meede HSY-le valikulise eelise.
The measure therefore constitutes aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Seetõttu kujutab meede endast abi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Decision N 401/97 authorises investment aid, which, according to Directive 90/684/EEC, can be found compatible only if it is ‘linked to a restructuring plan which results in a reduction in the overall ship repair capacity’ and ‘which does not involve any increase in the shipbuilding capacity’.
Otsusega N 401/97 kiidetakse heaks investeeringutoetus, mida direktiivi 90/684/EMÜ kohaselt saab tunnistada kokkusobivaks vaid juhul, kui see on „seostatud ümberkorralduskavaga, mis toob kaasa üldise laevaremondivõimsuse vähenemise” ja „millega ei kaasne laevaehitusvõimsuse suurenemist”.
Decision N 401/97 considers there is ‘a reduction in the yard’s repair capacity equivalent to the reduction in the number of employees, which will not be possible to compensate with the envisaged increase in productivity and a reduction of docking capacity for commercial vessels’.
Otsuses N 401/97 leitakse, et toimunud on „laevatehase remondivõimsuse vähenemine võrdeliselt töötajate arvu piiramisega, mida ei ole võimalik tasakaalustada tootlikkuse kavandatava tõstmise ja kommertslaevade dokkimisvõimsuse vähendamise teel”.
The Decision also indicates that there is a small reduction of the shipbuilding capacity.
Samuti kinnitatakse otsuses, et laevaehitusvõimsus on veidi vähenenud.
Since the Commission itself acknowledged in decision N 401/97 that the workforce reduction in combination with the other measures proposed by Greece would lead to a reduction of the ship building and ship repair capacities, the Commission considers that there was a capacity reduction, as requested by Article 7 of Directive 90/684/EEC.
Kuivõrd komisjon ise on otsuses N 401/97 tunnistanud, et tööjõu vähendamine koos muude Kreeka väljapakutud meetmetega tooks kaasa laevaehitus- ja laevaremondivõimsuste vähenemise, on komisjon arvamusel, et direktiivi 90/684/EMÜ artikli 7 kohane võimsuse vähenemine leidis tõepoolest aset.
As regards the amount and the intensity of the aid, the Commission observes that the aid amounted to EUR 25,6 million for a reduction of the workforce by 1000 persons.
Seoses abi summa ja osatähtsusega märgib komisjon, et 25,6 miljoni euro suurune abi oli mõeldud tööjõu vähendamiseks 1000 töötaja võrra.
In 2002, just six years later, the Commission found compatible an amount four time larger for a workforce reduction of a smaller size.
aastal, vaid kuus aastat hiljem, kuulutas komisjon kokkusobivaks neli korda suurema summa kasutamise tööjõu tagasihoidlikumaks vähendamiseks.
The Commission considers therefore that the amount and the intensity of the aid are justified.
Seetõttu on komisjon arvamusel, et abi summa ja osatähtsus on õigustatud.
In conclusion, the Commission considers that the conditions laid down in Article 7 of Directive 90/684/EEC were met and therefore finds that the aid is compatible with the common market.
Kokkuvõttes on komisjon seisukohal, et direktiivi 90/684/EMÜ artiklis 7 sätestatud tingimused on täidetud, ning leiab seetõttu, et kõnealune abi on ühisturuga kokkusobiv.
Capital increase in 1998–2000 to finance the investment plan (measure E10)
Kapitali suurendamine aastatel 1998–2000 investeerimiskava rahastamiseks (meede E10)
As planned in decision N 401/97, three capital increases took place in 1998, 1999 and 2000, for a total amount of GRD 2,98 billion (EUR 8,7 million), in order to finance a part of HSY’s investment plan.
Nagu kavandatud otsuses N 401/97, leidsid 1998., 1999. ja 2000. aastal aset kolm kapitali suurendamist kogusummas 2,98 miljardit Kreeka drahmi (8,7 miljonit eurot) HSY investeerimiskava ühe osa rahastamiseks.
They were financed by ETVA and HSY’s employees, in proportion to their shareholding in HSY.
Kapitali suurendamiste rahastajateks olid ETVA ja HSY töötajad, kes osalesid proportsionaalselt oma osalusega HSY aktsiakapitalis.
(million GRD (million EUR))
(miljonit Kreeka drahmi (miljonit EUR))
Contribution of ETVA (51 %)
ETVA panus (51 %)
Contribution of the employees (49 %)
Töötajate panus (49 %)
20 May 1998
mai 1998
24 June 1999
juuni 1999
22 May 2000
mai 2000
In 2001, the Greek State paid to the employees an amount equal to their contribution to the three capital increases (see recital 33 of the present decision, which describes Law 2941/2001).
aastal maksis Kreeka riik töötajatele summa, mis võrdus nende panusega kolme kapitali suurendamisse (vt käesoleva otsuse põhjendus 33, milles kirjeldatakse seadust 2941/2001).
In the extension decision, the Commission raised doubts that the participation of ETVA in the capital increases constitutes incompatible aid.
Komisjon väljendas laiendamisotsuses kahtlusi selle kohta, kas ETVA osalemine kapitali suurendamistes kujutab endast kokkusobivat abi.
Such a commitment would entail that the employees did not support any risk.
Niisugune kohustus tähendaks, et töötajatele ei kaasne sellega mingit riski.
Elefsis supports the doubts expressed in the opening decision, recalls the Alitalia case-law regarding employees’ participation in the capital increase of their own firm, and conclude that the participation of ETVA to the capital increases constituted incompatible aid.
Elefsis toetab algatamisotsuses väljendatud kahtlusi, tuletab meelde Alitalia pretsedenti seoses töötajate osalemisega nende endi ettevõtte kapitali suurendamises ning järeldab, et ETVA osalemine kapitali suurendamistes kujutab endast kokkusobimatut abi.
Finally, Greece and HSY contest both the hypothesis that the employees did not pay the purchase price to ETVA and the existence of a secret agreement promising the employees that the State would reimburse them any amount paid to finance the investment plan.
Lõpetuseks vaidlustavad nii Kreeka kui ka HSY hüpoteesi, mille kohaselt töötajad ei tasunud ostuhinda ETVA-le, ja salajase kokkuleppe olemasolu, mis lubab töötajatele ükskõik milliste nende poolt investeerimiskava rahastamiseks tasutud summade riiklikku hüvitamist.
HSY claims that if the Commission should consider the measure as aid, it would constitute compatible restructuring aid.
HSY väidab, et kui komisjon peaks meedet käsitlema abina, oleks tegemist kokkusobiva ümberkorraldusabiga.
As regards the potential application of Article 296 of the Treaty, the Commission observes that the capital increases aimed at financing the investment plan.
Asutamislepingu artikli 296 võimaliku rakendamisega seoses märgib komisjon, et kapitali suurendamise eesmärgiks oli rahastada investeerimiskava.
As already concluded in the framework of the assessment of measures P1, P2, P3 and P4, this investment plan and the State support financing it can be assessed under State aid rules.
Nagu juba järeldatud meetmete P1, P2, P3 ja P4 hindamise raames, saab nimetatud investeerimiskava ning selle riigipoolset tugirahastamist hinnata riigiabi eeskirjade alusel.
On the basis of the partial privatisation agreement of September 1995, ETVA was contractually obliged to participate at a level of 51 % in the future capital increase of HSY, the remaining 49 % being contributed by the employees.
aasta septembri osalise erastamislepingu alusel võttis ETVA lepingulise kohustuse osaleda 51 % ulatuses HSY kapitali edasises suurendamises, ülejäänud 49 % pidid panustama töötajad.
The capital increase was necessary to partially finance the investment plan.
Kapitali suurendamine oli vajalik investeerimiskava osaliseks rahastamiseks.
In decision N 401/97 regarding the investment aid, the Commission implicitly considered that this participation of ETVA in the future capital increase of HSY will not constitute State aid.
Otsuses N 401/97 investeeringutoetuse kohta märkis komisjon kaudselt, et ETVA niisugune osalemine HSY kapitali suurendamises tulevikus ei kujuta endast riigiabi.
This was coherent with decision C 10/94 adopted the same day, in which the Commission considered that the sale of 49 % of HSY’s shares to the employees was a valid partial privatisation and a return to viability could be expected.
See on kooskõlas samal päeval vastuvõetud otsusega C 10/94, milles komisjon märkis, et 49 % HSY aktsiate müük töötajatele kujutab endast kehtivat osalist erastamist, ning et oodata võib elujõulisuse taastumist.
As regards ETVA’s participation in the capital increases of 20 May 1998, the Commission considers that there are no sufficient grounds to deviate from the implicit non-aid assessment made in the decision N 401/97.
Seoses ETVA osalemisega kapitali suurendamises 20. mail 1998 on komisjon arvamusel, et puudub piisav alus otsuses N 401/97 väljendatud abi puudumise hinnangust kõrvalekaldumiseks.
In particular, the circumstances in May 1998 were not sufficiently different from the ones forecasted at the time of the adoption of the decision.
Muu hulgas ei erinenud asjaolud 1998. aasta mais piisaval määral otsuse vastuvõtmise ajal prognoositud asjaoludest.
In addition, the Commission found no proof of a (secret) commitment of the State to reimburse the employees any amount they would pay in the framework of the capital increases.
Lisaks ei leidnud komisjon tõendeid selle kohta, et riik oleks võtnud (salajase) kohustuse hüvitada töötajatele mis tahes võimalikud summad, mida nad on kapitali suurendamiste raames tasunud.
Conversely, at the time of the capital increase of 24 June 1999 and 22 May 2000, fundamental elements that formed the basis of the no aid assessment of 15 July 1997 were not present anymore:
Veelgi enam, 24. juuni 1999. aasta ja 22. mai 2000. aasta kapitalisuurendamiste ajal ei eksisteerinud enam kahte põhilist tingimust, mis moodustasid 15. juuli 1997. aasta abi puudumise hinnangu aluse.
First, as explained earlier, both decisions adopted on 15 July 1997 were based on the fact that Greece would implemented the partial privatisation agreement of September 1995, and in particular that the employees would pay the purchase price to ETVA, as laid down in the contract, thereby assuming a financial risk which would incentivise them to support the necessary measures for restoring competitiveness.
Esiteks, nagu eespool märgitud, põhinesid mõlemad 15. juulil 1997. aastal vastuvõetud otsused asjaolul, et Kreeka viib 1995. aasta osalise erastamislepingu ellu, ja eriti sellel, et töötajad tasuvad ostuhinna ETVA-le vastavalt lepingus sätestatule, võttes sellega rahalise riski, mis annaks neile stiimuli konkurentsivõime taastamiseks nõutavate meetmete toetamiseks.
Whereas the employees had to pay the first instalment of the purchase price to ETVA before 31 December 1998, no payment occurred.
Ehkki töötajad pidid tasuma ostuhinna esimese osamakse ETVA-le enne 31. detsembrit 1998, makset ei toimunud.
The State did not seek to obtain the payment.
Riik ei rakendanud meetmeid makse kättesaamiseks.
As indicated in the assessment of measure E7, this meant that the employees were not put in the situation of investors having to pay in total GRD 8,17 billion (EUR 24 million) over the next 12 years, contrary to what the Commission expected in July 1997 when the two decisions were adopted.
Nagu osutatud meetme E7 hinnangus, tähendas eeltoodu seda, et vastupidiselt komisjoni ootustele kahe kõnealuse otsuse vastuvõtmisel 1997. aasta juulis ei seatud töötajaid investorite olukorda, kes pidid maksma kokku 8,17 miljardit Kreeka drahmi (24 miljonit eurot) järgneva kaheteistkümne aasta jooksul.
In conclusion, contrary to what could legitimately be expected at the time of the decision N 401/97 on the basis of the existing contracts, no real partial privatisation had taken place and the contract was not binding ETVA anymore.
Kokkuvõtteks, vastupidiselt õigustatud ootustele otsuse N 401/97 vastuvõtmise ajal olemasolevate lepingute alusel, ei ole tegelikku osalist erastamist toiminud ja leping ei olnud ETVA jaoks enam siduv.
Second, as already analysed in detail in section 3.1 of the present decision, the commercial and financial success planned at the time of decision N 401/97 did not materialise.
Teiseks, nagu juba üksikasjalikult analüüsitud käesoleva otsuse lõikes 3.1, jäi tulemata otsuse N 401/97 vastuvõtmise ajal kavandatud äriline ja rahaline edu.
The Commission established the date of 30 June 1999 as the date from which no return to viability could reasonably be expected.
Komisjon määras 30. juuni 1999. aasta kuupäevaks, mille möödumisel ei ole mõistlikkuse piires elujõulisuse taastumist põhjust loota.
It is certain that at the beginning of June 1999, most of the bad news was already known and a return to viability was highly hypothetical on the basis of the existing restructuring plan.
On kindel, et 1999. aasta juuni alguses oli suurem osa halbadest uudistest juba teada ja elujõulisuse taastumine olemasoleva ümberkorralduskava alusel äärmiselt hüpoteetiline.
On the basis of the foregoing, the Commission considers that a market economy investor which would have found itself in the same situation as ETVA would not have invested anymore in HSY.
Eeltoodust lähtudes on komisjon seisukohal, et ETVAga samas olukorras olev turumajanduslik investor ei oleks HSYsse täiendavaid investeeringuid teinud.
Since such a capital injection provides a selective advantage to HSY, the Commission concludes that the participation of ETVA to the second and third capital increase constitutes State aid in favour of HSY.
Kuna niisugune kapitalisüst annab HSY-le valikulise eelise, järeldab komisjon, et ETVA osalemine teises ja kolmandas kapitali suurendamises kujutab endast riigiabi HSY kasuks.
Regarding the compliance with Article 88(3) of the Treaty, the Commission observes that it has never adopted any decision explicitly assessing and authorising ETVA’s participation to the capital increases of HSY.
Kooskõla osas asutamislepingu artikli 88 lõikega 3 märgib komisjon, et ta ei ole kunagi vastu võtnud otsust, mis otseselt hindaks ja lubaks ETVA osalust HSY kapitali suurendamistes.
The Commission therefore considers that the aid has been put into effect in contravention of Article 88(3) of the Treaty.
Seetõttu järeldab komisjon, et abi on antud vastuolus asutamislepingu artikli 88 lõikega 3.
The Commission observes that, even if it were considered that this measure has been authorised by Decision N 401/97 (the decision N 401/97 describes that ETVA will participate in the capital increases of HSY and, by not raising doubts on the compliance with State aid rules, implicitly considers that this participation would not be an aid), it would not change the forthcoming conclusion that the aid has to be recovered.
Komisjon märgib, et isegi kui kõnealune meede oleks otsusega N 401/97 (otsus N 401/97 kirjeldab, et ETVA osaleb HSY kapitali suurendamistes, ning väljendab riigiabi eeskirjadest kinnipidamises mittekahtlemise kaudu seisukohta, et kõnealune osalus ei oleks abi), ei muudaks see eelseisvat järeldust abi tagasinõudmise kohta.
Greece claims that this measure could constitute compatible restructuring aid.
Kreeka väidab, et antud meede võib endast kujutada kokkusobivat ümberkorraldamisabi.
The Commission recalls that the aim of the capital increases was to finance the investment plan.
Komisjon tuletab meelde, et kapitali suurendamiste eesmärgiks oli investeerimiskava rahastamine.
In the framework of the assessment of measure P2 and measure P3, the Commission has already explained why additional restructuring aid in favour of the investment plan can not be considered compatible with the common market.
Meetme P2 ja meetme P3 hindamise raames on komisjon juba selgitanud, miks ei saa investeerimiskava jaoks antavat täiendavat ümberkorraldamisabi ühisturuga kokkusobivaks pidada.
Since the two capital increases constitute incompatible aid, they have to be recovered from HSY.
Kuna kaks kapitali suurendamist kujutavad endast kokkusobimatut abi, kuuluvad need tagasinõudmisele HSY-lt.
State counter guarantee in relation to HSY’s contracts with OSE and ISAP (measure E12b)
Riigi vastugarantii seoses lepingutega, mille HSY on sõlminud OSE ja ISAP-iga (meede E12b)
In the framework of contracts that HSY concluded with Hellenic Railway Organization (OSE) and Athens-Piraeus Electric Railways (ISAP) concerning the supply of rolling stock, ETVA granted guarantees for advance payments and good performance (hereinafter down payment guarantees or advance payment guarantees).
HSY poolt Hellenic Railway Organizationi (OSE) ja Athena-Piraeus Electric Railwaysiga (ISAP) veeremi tarnimiseks sõlmitud lepingute raames garanteeris ETVA ettemaksed ning kohustuste nõuetekohase täitmise (edaspidi „sissemaksegarantiid” või „ettemaksegarantiid”).
The guarantees in the framework of the contracts with OSE and ISAP amounted respectively to EUR 29,4 million and EUR 9,4 million.
Garantiid lepingute raames OSE ja ISAPiga ulatusid vastavalt 29,4 miljoni euro ja 9,4 miljoni euroni.
In the extension decision, the Commission raised doubts whether a private bank would have provided these counterguarantees at the same conditions.
Komisjon väljendas laiendamisotsuses kahtlusi selle kohta, kas kommertspank oleks nõustunud vastavate garantiide andmisega sarnastel tingimustel.
In view of the difficulties of HSY, it could even be questioned whether a bank would have granted them at all.
HSY raskusi arvestades võib küsitav olla seegi, kas mõni muu pank oleks nõustunud mingeidki garantiisid andma.
Elefsis supports the doubts expressed by the Commission.
Elefsis toetab komisjoni kahtlusi.
In particular, the State did not act as a market investor because it assumed a multiple risk, being not only HSY’s majority shareholder but also its sole creditor and guarantor, who bore nearly all the risk associated with its operations.
Muu hulgas ei käitunud riik turumajandusliku investorina, võttes mitmekordse riski mitte üksnes HSY põhiaktsionärina, vaid ka ainsa võlausaldaja ja garandina, vastutades praktiliselt kõigi HSY tegevusega seonduvate riskide eest.
Indeed, they were granted pursuant to Law 2322/1995 and several firms received State guarantees on the basis of that law.
Tegelikkuses anti need kooskõlas seadusega 2322/1995 ja mitmele ettevõttele võimaldati mainitud seaduse alusel riigigarantiid.
In addition, Greece claims that the annual fee of 0,05 % was adequate to remunerate the risk.
Lisaks väidab Kreeka, et 0,05 % suurune aastamaks on riski hüvitamiseks piisav.
As regards ETVA’s behaviour, it was acceptable to a private bank since it received a counter-guarantee from the State and charged a premium of 0,4 %.
ETVA käitumine oleks olnud vastuvõetav ka kommertspanga jaoks, sest ETVA sai riigilt vastugarantii ja võttis 0,4 % suurust lisatasu.
HSY has submitted a report of a consultant — the first Deloitte report — which supports this assertion.
HSY on oma väidete kinnituseks esitanud konsultandi aruande – esimese Deloitte’i aruande.
This report also asserts that, without a State counter-guarantee, HSY could nevertheless have received from a private bank a guarantee similar to the one granted by ETVA by offering lien on certain assets as a security.
Ka mainitud aruanne väidab, et riigi vastugarantiita ei oleks HSY saanud kommertspangast ETVA antud garantiile sarnanevat garantiid, pakkudes tagatiseks teatud varade kinnipidamisõigust.
Finally, Greece claims that the beneficiary of the State counter-guarantees is OSE and ISAP and not HSY.
Lõpetuseks väidab Kreeka, et riigi vastugarantiidest kasusaajateks on OSE ja ISAP ning mitte HSY.
The present measure does not fall within the scope of Article 296 of the Treaty since it directly supports a civil activity.
Meede ei kuulu asutamislepingu artikli 296 kohaldamisalasse, sest see toetab otseselt tsiviiltegevust.
It needs first to be clarified which of the two types of measures — the down payments guarantees granted by ETVA and the counter-guarantees granted by the State to ETVA — could constitute an aid measure.
Esmalt vajab selgitamist, milline kahest meetmeliigist (ETVA antud sissemaksegarantiid ja ETVA-le riigi poolt antud vastugarantiid) võiks endast kujutada abimeedet.
Since Greece claims that the State counter-guarantees were already firmly promised to ETVA when the latter granted the advance payment guarantees, it has to be concluded that when ETVA granted the guarantees, it was fully protected by the State counter-guarantees.
Kuna Kreeka väidab, et riigi vastugarantiid olid ETVA-le kindlalt lubatud juba ajaks, mil viimane andis ettemaksegarantiid, tuleb järeldada, et garantiide andmise ajal oli ETVA täielikult kaitstud riigi vastugarantiidega.
Therefore, since ETVA run no risks (thanks to the State counter guarantees) while receiving a fee of 0,4 % per quarter, this measure would have been acceptable to a market economy investor in similar circumstances.
Eeltoodust tulenevalt, kuna ETVA ei riskinud millegagi (tänu riigi vastugarantiidele), teenides samas tulu 0,4 % kvartalis, oleks vastav meede sarnaste asjaolude juures olnud turumajanduslikule investorile vastuvõetav.
Conversely, the State granted counter-guarantees, which were not secured by any collateral, and for which it received a guarantee premium of only 0,05 %.
Riik aga andis vastugarantiid, mis ei olnud tagatisega tagatud ja mille eest saadav garantiitasu oli vaid 0,05 %.
This second measure would clearly not be acceptable to a market economy investor.
Teine meede oleks olnud turumajanduslikule investorile selgelt vastuvõetamatu.
It is therefore this second measure which constitutes State aid.
Seetõttu kujutab kõnealune teine meede endast riigiabi.