natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The investigation period for the partial interim review pursuant to Article 11(3) of the basic Regulation concerning imports from the exporting producer in Thailand covered the period from 1 April 2006 to 31 March 2007 (Thailand-interim review period).
Tai eksportiva tootja importi käsitlev osaline vahepealne läbivaatamine vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 3 hõlmas ajavahemikku alates 1. aprillist 2006 kuni 31. märtsini 2007 (edaspidi „Tai vahepealse läbivaatamise periood”).
Disclosure and opportunity to comment
Teavitamine ja võimalus esitada märkusi
All interested parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend imposing a definitive anti-dumping duty on certain iron or steel ropes and cables originating in Russia and terminating the investigations concerning the anti-dumping measures applicable to imports of certain iron or steel ropes and cables originating in Thailand and Turkey.
Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest asjaoludest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti soovitada teatavate Venemaalt pärit raud- ja terastrosside impordi suhtes lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist ning uurimise lõpetamist teatavate Taist ja Türgist pärit raud- ja terastrosside impordi suhtes kohaldatavate dumpinguvastaste meetmete osas.
Their comments were considered and taken into account where appropriate.
Märkused vaadati läbi ja neid võeti arvesse, kui need olid asjakohased.
The product concerned by this expiry review is the same as the product defined in the original Regulation, i.e. ropes and cables, including locked coil ropes, of iron or steel but not stainless steel, with a maximum cross-sectional dimension exceeding 3 mm, with attached fittings or not, originating in the countries concerned (the product concerned).
Käesolevas aegumise läbivaatamises on vaatlusalune toode sama mis esialgses määruses määratletud toode, st asjaomastest riikidest pärit raud- ja terastrossid (välja arvatud roostevabast terasest trossid), sealhulgas kinnised trossid, mille maksimaalne ristlõige on vähemalt 3 mm ja mille külge võib olla ühendatud liitmikke (edaspidi „vaatlusalune toode”).
SWR are currently classifiable within CN codes ex73121081, ex73121083, ex73121085, ex73121089 and ex73121098.
Raud- ja terastrossid kuuluvad praegu CN-koodide ex73121081, ex73121083, ex73121085, ex73121089 ja ex73121098 alla.
One interested party argued that the product concerned should be divided into two different groups namely (a) general purpose SWR and (b) high performance SWR.
Üks huvitatud isik väitis, et vaatlusalune toode tuleks jagada kahte rühma, nimelt a) üldotstarbelised terastrossid ja b) kõrgtehnoloogilised terastrossid.
It also argued that the latter, which allegedly were not produced in the exporting countries, should be excluded from the proceedings because, according to some importers, the SWR types under that category were different from the SWR in the other category and there was no competition amongst these SWR.
Samuti väitis ta, et viimased, mida eksportivates riikides väidetavalt ei toodeta, tuleks menetlusest välja jätta, sest mõnede importijate arvates erinevad sellesse kategooriasse kuuluvad terastrossid teise kategooria terastrossidest ning nende vahel puudub konkurents.
First, the interested party did not bring any elements which would demonstrate that the product imported from the countries concerned is not like the one produced by the Community industry or that the SWR in question were not in competition with each other or were not interchangeable.
Esiteks ei esitanud huvitatud isik mingit teavet, mis oleks näidanud, et asjaomastest riikidest imporditav toode ei ole samasugune nagu ühenduse tootmisharu toodetav või et kõnealused terastrossid ei konkureeri üksteisega või ei ole vastastikku asendatavad.
Therefore, the claim had to be rejected.
Seepärast tuli kõnealune väide tagasi lükata.
Furthermore, the party was not able to show that the definition and the description of the product concerned, as defined in recitals 10 to 13 of the provisional Regulation, were erroneous.
Lisaks ei suutnud isik näidata, et ajutise määruse põhjendustes 10–13 esitatud vaatlusaluse toote määratlus ja kirjeldus oleks väär.
The definition of the product concerned in the original Regulation is therefore confirmed.
Seepärast kinnitatakse esialgses määruses esitatud vaatlusaluse toote määratlus.
In recitals 14 to 19 of the original Regulation, it was concluded that the product concerned, the SWR produced and sold by Community producers and the SWR sold on the domestic markets and exported to the Community from the countries concerned shared the same basic physical and chemical characteristics.
Esialgse määruse põhjendustes 14–19 jõuti järeldusele, et vaatlusalune toode, ühenduse tootjate toodetud ja müüdud terastrossid olid samasuguste füüsikaliste ja keemiliste omadustega nagu asjaomaste riikide omamaisel turul müüdud ja ühendusse eksporditud terastrossid.
These products were considered to be alike within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation.
Neid tooteid peeti samasugusteks toodeteks algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.
One interested party argued that the imported SWR differ substantially from the ones manufactured and sold in the Community and could not be compared for the purpose of the current investigations.
Üks huvitatud isik väitis, et imporditud terastrossid erinevad oluliselt ühenduses toodetavatest ja müüdavatest trossidest ning neid ei saa praegustes uurimistes võrrelda.
It argued that the products imported into the Community were not in direct competition with the SWR manufactured in the Community.
Ta väitis, et ühendusse imporditud tooted ei paku ühenduses toodetud terastrossidele otsest konkurentsi.
The same arguments had been put forward in the investigation leading up to the conclusions reached in recital 15 of the provisional Regulation.
Sama väide esitati ka ajutise määruse põhjenduses 15 esitatud järeldusteni viinud uurimise käigus.
As the interested party did not bring any new elements which would demonstrate that the product imported from the countries concerned is not alike the one manufactured and sold in the Community, the claim had to be rejected.
Kuna huvitatud isik ei edastanud uut teavet, mis näidanuks, et asjaomastest riikidest imporditud toode ei ole samasugune kui ühenduses toodetav ja müüdav toode, tuli kõnealune väide tagasi lükata.
The conclusions reached in recitals 14 to 19 of the original Regulation concerning the like product can therefore be confirmed.
Seetõttu võib kinnitada esialgse määruse põhjendustes 14–19 samasuguse toote kohta tehtud järeldusi.
DUMPING AND LIKELIHOOD OF A CONTINUATION AND/OR RECURRENCE OF DUMPING
DUMPING JA DUMPINGU JÄTKUMISE JA/VÕI KORDUMISE TÕENÄOSUS
Dumping of imports during the Review investigation periods — General principles
Dumpinguhinnaga import läbivaatamise uurimisperioodidel – üldpõhimõtted
For reasons of consistency it has been, as a first step, examined whether dumping was currently taking place and whether or not the expiry of the measures would be likely to lead to a continuation of dumping.
Järjepidevuse huvides uuriti esimese sammuna, kas dumping käesoleval ajal toimub ja kas meetmete aegumine viiks tõenäoliselt dumpingu jätkumiseni.
As a second step, in accordance with the basic Regulation, the possible implications of the interim reviews on the findings of the original Regulation on a country-by-country basis were examined.
Teise sammuna uuriti vastavalt algmäärusele iga riigi puhul eraldi vahepealsete läbivaatamiste võimalikku mõju esialgse määruse järeldustele.
The general methodology set out below has been applied to all exporting producers in the countries concerned and is the same as in the original investigation.
Järgnevalt esitatud üldisi meetodeid on rakendatud kõikide asjaomaste riikide eksportivate tootjate puhul ning need meetodid on samad, mida kasutati esialgsel uurimisel.
For the determination of normal value it was first established for each exporting producer whether its total domestic sales of the product concerned were representative in comparison with its total export sales to the Community.
Normaalväärtuse määramiseks tehti esiteks iga eksportiva tootja puhul kindlaks, kas tema vaatlusaluse toote omamaine kogumüük oli tüüpiline võrreldes tema ühendusse suunatud eksportmüügi kogumahuga.
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, domestic sales were considered representative when the total domestic sales volume of each exporting producer was at least 5 % of its total export sales volume to the Community.
Algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt peetakse omamaist müüki tüüpiliseks, kui iga eksportiva tootja omamaise müügi kogumaht moodustab vähemalt 5 % tema ühendusse suunatud eksportmüügi kogumahust.
Subsequently, those types of the product concerned sold domestically by the exporting producers having overall representative domestic sales and that were identical or directly comparable to the types sold for export to the Community, were identified.
Seejärel tehti kindlaks vaatlusaluse toote liigid, mida müüsid omamaisel turul need eksportivad tootjad, kelle omamaine müük oli üldiselt tüüpiline, ja mis olid ühendusse eksporditavate liikidega identsed või otseselt võrreldavad.
For each type sold by the exporting producers on their domestic markets and found to be directly comparable with the types of SWR sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Iga tooteliigi puhul, mida eksportivad tootjad müüsid omamaisel turul ja mis oli ühendusse eksportimiseks müüdud terastrossi liikidega otseselt võrreldav, kontrolliti, kas omamaine müük on algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaldamiseks piisavalt tüüpiline.
Domestic sales of a particular type of SWR were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the ERIP or relevant interim review investigation period represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable SWR type exported to the Community.
Teatavat liiki terastrossi omamaist müüki käsitleti piisavalt tüüpilisena, kui selle liigi omamaise müügi kogumaht aegumise läbivaatamise uurimisperioodi jooksul oli vähemalt 5 % ühenduse turule eksporditud võrreldavate terastrossi liikide müügi kogumahust.
An examination was also made of whether the domestic sales of each type of SWR could be regarded as having been made in the ordinary course of trade, pursuant to Article 2(4) of the basic Regulation.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 4 kontrolliti ka seda, kas iga terastrossi liigi omamaine müük toimus tavapärase kaubandustegevuse käigus.
This was done by establishing, for each exporting producer in the countries concerned, the proportion of profitable sales to independent customers on the domestic market of each exported type of the product concerned on the domestic market during the investigation period.
Selleks tehti asjaomaste riikide iga eksportiva tootja puhul kindlaks, kui suur osa vaatlusaluse eksporditava toote igast liigist müüdi uurimisperioodi jooksul kasumlikult sõltumatutele klientidele omamaisel turul.
For those product types where more than 80 %, by volume, of sales on the domestic market were not below unit costs, i.e. where the average sales price of the product type concerned was equal to or higher than the average production cost for the product type concerned, normal value was calculated as the average price of all domestic sales of the product type in question irrespective of whether these sales were profitable or not.
Nende tooteliikide puhul, mille omamaisel turul müüdud kogusest rohkem kui 80 % müüdi hinnaga, mis ei olnud ühiku tootmiskuludest madalam, st kõnealuse tooteliigi keskmine müügihind võrdus kõnealuse tooteliigi keskmise tootmiskuluga või oli sellest kõrgem, peeti normaalväärtuseks kõnealuse tooteliigi omamaise müügi keskmist hinda, hoolimata sellest, kas müük oli kasumlik või mitte.
For those product types where at least 10 % but no more than 80 %, by volume, of sales on the domestic market were not below unit costs, normal value was calculated as the weighted average sales price of those transactions which were made at or above unit costs of the type in question.
Nende tooteliikide puhul, mille omamaisel turul müüdud kogusest vähemalt 10 %, kuid mitte rohkem kui 80 % müüdi hinnaga, mis ei olnud ühiku tootmiskuludest madalam, peeti normaalväärtuseks kõnealuse tooteliigi ühiku tootmiskuludega võrdse või neist kõrgema hinnaga toimunud tehingute kaalutud keskmist hinda.
For those product types where less than 10 %, by volume, was sold on the domestic market at a price not below unit cost, it was considered that the product type concerned was not sold in the ordinary course of trade and therefore, normal value had to be constructed in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation.
Nende tooteliikide puhul, mille omamaisel turul müüdud kogusest vähem kui 10 % müüdi hinnaga, mis ei olnud ühiku tootmiskuludest madalam, otsustati, et kõnealust tooteliiki ei müüdud tavapärase kaubandustegevuse käigus, ja seega tuli normaalväärtus arvutada vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3.
In the cases where normal values had to be constructed, they were constructed in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation, i.e. on the basis of the manufacturing cost of the type concerned, to which was added an amount for selling, general and administrative (SG&A) expenses and a margin of profit.
Nendel juhtudel, kui oli vaja arvutada normaalväärtused, arvutati need vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3, st kõnealuse tooteliigi tootmiskulude alusel, millele liideti müügi-, üld- ja halduskulud ning kasumimarginaal.
Adjustments were made for inland and ocean freight, insurance costs, handling and packaging costs, credit costs and import duties, which were all deducted from the resale price in order to arrive at an ex-works basis.
Kohandused tehti maismaa- ja mereveokulusid, kindlustuskulusid, käitlemis-, pakendamis- ja krediidikulusid ning impordi tollimakse edasimüügihinnast maha arvestades, et saada tehasehind.
In accordance with Article 2(11) and (12) of the basic Regulation, a dumping margin was calculated for each cooperating exporting producer, by comparing the weighted average normal value with the weighted average export price.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 11 ja 12 arvutati iga koostööd tegeva eksportiva tootja dumpingumarginaal, võrreldes kaalutud keskmisi ekspordihindu kaalutud keskmise normaalväärtusega.
For those countries where the level of cooperation was found to be high (above 80 % of all volumes imported to the Community during the ERIP or relevant RIP), and where there was no reason to believe that any exporting producer abstained from cooperating, the residual dumping margin was set at the level of the cooperating exporting producer with the highest dumping margin in order to ensure the effectiveness of the measures.
Nende riikide puhul, kelle koostöö määra hinnati kõrgeks (üle 80 % aegumise läbivaatamise uurimisperioodi või asjaomase uurimisperioodi jooksul ühendusse imporditud kogumahust) ja kelle puhul ei olnud põhjust arvata, et mõni eksportiv tootja hoidus koostööst, kehtestati dumpingu jääkmarginaal koostööd tegevate ettevõtjate jaoks ette nähtud kõrgeima dumpingumarginaaliga samal tasemel, et tagada nende meetmete efektiivsus.
For those countries where the level of cooperation was found to be low (less than 80 % of all volumes imported to the Community during the ERIP or relevant RIP), the residual dumping margin was determined in accordance with Article 18 of the basic Regulation, i.e. on the basis of facts available.
Nende riikide puhul, kelle koostöö taset hinnati madalaks (vähem kui 80 % aegumise läbivaatamise uurimisperioodi või asjaomase uurimisperioodi jooksul ühendusse imporditud kogumahust), kehtestati dumpingu jääkmarginaal vastavalt algmääruse artiklile 18, s.t kättesaadavate andmete põhjal.
Dumping of imports during the review investigation periods — Country specific findings
Dumpinguhinnaga import läbivaatamise uurimisperioodidel – järeldused riikide kaupa
There are two exporting producers known to produce SWR in Russia: Severstal-Metiz, Cherepovets (SSM) and BMK, Beloretsk (BMK).
Venemaal on teadaolevalt kaks terastrosse tootvat eksportivat tootjat: Severstal-Metiz, Cherepovets (edaspidi „SSM”) ja BMK, Beloretsk (edaspidi „BMK”).
They thus account for 100 % of production and represented a share of 1,5 % of imports into the Community market in the ERIP.
Seega jääb nende arvele 100 % toodangust ning nad esindavad 1,5 % aegumise läbivaatamise uurimisperioodil ühenduse turule saabunud impordist.
Both producers cooperated in the interim review but only one cooperated in the expiry review investigation.
Mõlemad tootjad tegid koostööd vahepealse läbivaatamise ajal, kuid ainult üks tegi koostööd aegumise läbivaatamise uurimises.
The other producer indicated that it did not want to cooperate in the expiry review.
Teine tootja märkis, et ei soovi aegumise läbivaatamisel koostööd teha.
It argued that, besides the fact that the company only exported small quantities to the EU during Russia-interim review period, the company situation did not change significantly after the interim review which was initiated in August 2004 (see recitals 4 to 7 above).
Tema väitel eksportis äriühing Venemaa vahepealse läbivaatamise perioodil ELi ainult väikesi koguseid ning lisaks sellele ei olnud äriühingu olukord pärast 2004. aasta augustis algatatud vahepealset läbivaatamist oluliselt muutunud (vt eespool põhjendused 4–7).
Partial interim review on measures in force against exporting producers in Russia
Venemaa eksportivate tootjate suhtes kehtivate meetmete osaline vahepealne läbivaatamine
The partial interim reviews were limited to the level of dumping of both known Russian producers to the EU.
Osalised vahepealsed läbivaatamised piirdusid mõlema teadaoleva Venemaa tootja dumpingu tasemega ELis.
Full questionnaire replies were received from both.
Mõlemalt laekusid täielikud vastused küsimustikule.
Normal value was determined according to the general methodology described in recitals 43 and 47 above.
Normaalväärtus määrati kindlaks põhjendustes 43 ja 47 kirjeldatud üldiste meetodite kohaselt.
For one Russian exporting producer, normal value was based on the actual domestic prices in accordance with the methodology set out in recital 46 above.
Ühe Venemaa eksportiva tootja puhul võeti normaalväärtuse aluseks tegelikud omamaised hinnad põhjenduses 46 esitatud meetodite kohaselt.
For the other Russian exporting producer, normal value was mainly based on the actual domestic prices, but it had to be constructed for certain product types in accordance with the methodology explained in recital 47 above.
Teise Venemaa eksportiva tootja puhul põhines normaalväärtus põhiliselt tegelikul omamaisel hinnal, kuid mõnede tooteliikide osas tuli see arvutada põhjenduses 47 esitatud meetodite kohaselt.
For the determination of the export price, the general principles explained in detail in recitals 48 and 49 above were applied.
Ekspordihinna kindlaksmääramiseks kasutati põhjendustes 48 ja 49 selgitatud üldpõhimõtteid.
As regards the export sales to the Community made by one Russian exporting producer via a related trading company in Switzerland, the export price was established on the basis of the resale prices actually paid or payable to the latter by the first independent buyer in the Community during Russia-interim review period.
Ühe Venemaa eksportiva tootja ühendusse suunatud eksportmüügi puhul, mis toimus Šveitsis asuva seotud kaubandusettevõtte vahendusel, määrati ekspordihind kindlaks edasimüügihindade põhjal, mille esimene sõltumatu ostja ühenduses viimatinimetatule Venemaa vahepealse läbivaatamise perioodil tegelikult maksis või maksma pidi.
It should be noted that almost all exports by one Russian exporter to the Community were made under a price undertaking, accepted by the Commission in August 2001.
Tuleb märkida, et peaaegu kogu ühe Venemaa tootja eksport ühendusse toimus hinnakohustuse raames, mille komisjon oli 2001. aasta augustis heaks kiitnud.
In that context, the determination of export prices was not limited only to an examination of the exporters' past behaviour, but the likely development of export prices in the future was also examined.
Selle taustal ei piirdutud ekspordihinna kindlaksmääramisel ainult eksportija varasema käitumise uurimisega, vaid uuriti ka ekspordihindade tõenäolist arengut tulevikus.
In particular, the question whether the existence of this undertaking had influenced the level of the export prices, so as to make them unreliable for the establishment of future export behaviour.
Eelkõige uuriti küsimust, kas selle kohustuse olemasolu on mõjutanud ekspordihindade taset nii, et nende põhjal ei saa usaldusväärselt kindlaks teha tulevast ekspordikäitumist.
It was further examined whether the export prices charged by the exporter to Community-based customers were reliable and could form a proper basis for the calculation of its dumping margin for the current investigation, despite the existence of a price undertaking.
Lisaks uuriti, kas need ekspordihinnad on usaldusväärsed, mida eksportija küsis ühenduses asuvatelt klientidelt, ning kas need võiksid olla sobivaks aluseks käesoleva uurimise puhul tema dumpingumarginaali arvutamisel ja seda vaatamata hinnakohustuse olemasolule.
In particular, the investigation attempted to show whether the current export prices to the Community were artificially set in relation to the minimum import prices (MIPs) or not and therefore whether these were sustainable in the future.
Eelkõige pidi uuring näitama seda, kas praegused ühendusse eksportimise hinnad on või ei ole kunstlikult seotud minimaalsete impordihindadega ning kas nad seetõttu on tulevikus jätkusuutlikud.
However, the investigation showed that the system used to establish product control numbers (PCNs) for this investigation was more sophisticated than the classification system applied at the time when the undertaking was accepted in 2001.
Samas näitas uurimine, et selle uurimise jaoks toote kontrollnumbrite kindlaksmääramiseks kasutatav süsteem oli põhjalikum kui 2001. aasta kohustuse heakskiitmise ajal kasutatud klassifitseerimissüsteem.
This led to the conclusion that any comparison between the PCNs of the MIPs and those of the current investigation would not be reliable.
Selle põhjal jõuti järeldusele, et minimaalsete impordihindade toote kontrollnumbrite ja praeguse uurimise toote kontrollnumbrite võrdlus ei oleks usaldusväärne.
A comparison on a type-by-type basis between the export prices to the Community with prices charged to other third countries was made.
Tehti ühenduse suhtes kohaldatud ekspordihindade ja kolmandate riikide suhtes kohaldatud hindade võrdlus üksikute liikide lõikes.
This showed that export prices to third countries were on average substantially lower.
See näitas, et kolmandate riikide suhtes kohaldatud ekspordihinnad olid keskmiselt oluliselt madalamad.
It was therefore concluded that the export price of this company to the Community could not be used to establish reliable export prices in the meaning of Article 2(8) of the basic Regulation, in the context of the present review.
Seetõttu tehti järeldus, et kõnealuse äriühingu ekspordihinda, mida ta kohaldas ühenduse suhtes, ei saa käesoleva läbivaatamise puhul kasutada usaldusväärsete ekspordihindade kindlaksmääramiseks algmääruse artikli 2 lõike 8 tähenduses.
In the absence of reliable export prices for sales to EU-15, sales to other countries were taken as a proxy for those export prices.
Usaldusväärsete ekspordihindade puudumisel EL-15sse suunatud müügi puhul võeti nende ekspordihindade aluseks müük teistesse riikidesse.
Regarding the comparison between normal value and export price, the approach as described in recital 50 was followed.
Normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdlemisel järgiti põhjenduses 50 kirjeldatud lähenemist.