natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Individual fish specific growth rate: expresses the growth rate of one individual based on its initial weight.
Üksikute kalade kasvu erikiirus – väljendab ühe üksiku kala kasvukiirust selle esialgse kaalu alusel.
Tank-average specific growth rate: expresses the mean growth rate of a tank population at one concentration.
Kasvu keskmistatud erikiirus mahutis – väljendab mahutis oleva populatsiooni keskmist kasvukiirust ühe kontsentratsiooni piires.
Pseudo specific growth rate: expresses the individual growth rate compared to the mean initial weight of the tank population.
Kasvu pseudoerikiirus – väljendab individuaalset kasvukiirust võrrelduna mahutis oleva populatsiooni keskmise esialgse kaaluga.
Juvenile fish in exponential growth phase are placed, after being weighted, in test chambers and are exposed to a range of sublethal concentrations of the test substance dissolved in water preferably under flow-through, or, if not possible, under appropriate semi-static (static-renewal) conditions.
Eksponentsiaalses kasvufaasis olevad noorkalad kaalutakse ja asetatakse katsekambritesse, kus nad eelistatult läbivoolutingimustes või, kui see ei ole võimalik, siis sobivates poolstaatilistes (staatiline – uuendamine) tingimustes puutuvad kokku vees lahustatud uuritava aine paljude subletaalsete kontsentratsioonidega.
The test duration is 28 days.
Katse kestab 28 päeva.
Fish are fed daily.
Kalu toidetakse iga päev.
The food ration is based on initial fish weights and may be recalculated after 14 days.
Toiduratsioon põhineb kalade esialgsel kaalul ja selle võib ümber arvutada pärast 14. päeva.
At the end of the test, the fish are weighed again.
Katse lõppedes kaalutakse kalad uuesti.
Effects on growth rates are analysed using a regression model in order to estimate the concentration that would cause a x % variation in growth rate, i.e. ECx (e.g. EC10, EC20, or EC30).
Mõju kasvukiirusele analüüsitakse regressioonimudeli abil eesmärgiga määrata kindlaks kontsentratsioon, mis põhjustaks kasvukiiruses x % muutuse, st ECX (nt EC10, EC20 või EC30).
Alternatively, the data may be compared with control values in order to determine the lowest observed effect concentration (LOEC) and hence the no observed effect concentration (NOEC).
Alternatiivina võib neid andmeid võrrelda ka kontrollväärtustega, et määrata kindlaks vähim toimet avaldav kontsentratsioon (LOEC) ja seega ka täheldatavat toimet mitteavaldav kontsentratsioon (NOEC).
Results of an acute toxicity test (see Test Method C. 1.) preferably performed with the species chosen for this test, should be available.
Akuutse toksilisuse katse tulemused (vt katsemeetod C.1), eelistatavalt samade liikide kohta, kes on valitud kõnealuse katse jaoks, peaksid olema kättesaadavad.
This implies that the water solubility and the vapour pressure of the test substance are known and a reliable analytical method is available for the quantification of the substance in the test solutions with known and reported accuracy and limit of detection is available.
See tähendab, et on teada uuritava aine lahustuvus vees ja aururõhk ja olemas on usaldusväärne analüütiline meetod aine kvantifitseerimiseks uuritavates lahustes teadaoleva ja dokumenteeritud täpsusega ja olemas on avastamispiir.
Useful information includes the structural formula, purity of the substance, stability in water and light, pKa, Pow and results of a test for ready biodegradability (see Test Method C.4).
Kasulik teave on sealhulgas struktuurivalem, aine puhtus, püsivus vees ja valguse käes, pKa, Pow ja kiire biolagunduvuse katse tulemused (vt katsemeetod C.4).
For the test to be valid the following conditions apply:
Katse valiidsuse kohta kehtivad järgmised tingimused:
the mortality in the control(s) must not exceed 10 % at the end of the test;
kontroll-looma(de) suremus ei tohi katse lõpus ületada 10 %;
the mean weight of fish in the control(s) must have increased enough to permit the detection of the minimum variation of growth rate considered as significant.
kalade keskmine kaal kontrollrühma(de)s peab olema piisavalt suurenenud, et võimaldada avastada kasvukiiruse juures oluliseks peetav minimaalne muutus.
A ring-test (2) has shown that for rainbow trout the mean weight of fish in the controls must have increased by at least the half (i.e. 50 %) of their mean initial weight over 28 days; e.g. initial weight: 1 g/fish (= 100 %), final weight after 28 days: ≥ 1,5 g/fish (≥ 150 %);
Laboritevaheline võrdlus (2) on näidanud, et vikerforelli puhul peab kalade keskmine kaal kontrollrühmades suurenema 28 päeva jooksul vähemalt poole võrra (st 50 %) nende esialgsest kaalust; nt esialgne kaal: 1 g/kala (= 100 %), lõplik pärast 28. päeva: ≥ 1,5 g/kala (≥ 150 %);
the dissolved oxygen concentration must have been at least 60 % of the air saturation value (ASV) throughout the test;
lahustunud hapniku kontsentratsioon peab olema vähemalt 60 % õhuga küllastamisel saadud väärtusest (ASV) kogu katse jooksul;
the water temperature must not differ by more than ± 1 oC between test chambers at any one time during the test and should be maintained within a range of 2 oC within the temperature ranges specified for the test species (Appendix 1).
vee temperatuur ei tohi mis tahes ajal katse jooksul katsekambrites erineda rohkem kui ± 1 oC ja see tuleks säilitada 2 oC piires katsealusele liigile ettenähtud temperatuurivahemikus (1. liide).
Normal laboratory equipment and especially the following:
Tavalised laboratooriumiseadmed, eeskätt järgmised:
oxygen and pH meters;
hapniku- ja pH-mõõturid;
equipment for determination of water hardness and alkalinity;
seadmed vee kareduse ja leelisuse kindlaksmääramiseks;
adequate apparatus for temperature control and preferably continuous monitoring;
asjakohased temperatuuri reguleerimise ja eelistatavalt pideva monitooringu seadmed;
tanks made of chemically inert material and of suitable capacity in relation to the recommended loading and stocking density (see Section 1.8.5 and Appendix 1);
keemiliselt inertsest materjalist soovitatud laadimisnormi ja loomkoormuse jaoks piisava suurusega mahutid (vt punkti 1.8.5 ja 1. liidet);
suitably accurate balance (i.e. accurate to ±0,5 %).
sobiva täpsusega kaalud (st täpsus kuni ±0,5 %).
Any water in which the test species shows suitable long-term survival and growth may be used as a test water.
Uuringus võib kasutada mis tahes sellist vett, milles katsealune liik kasvab ja milles tal on piisavalt pikk eluiga.
The pH of the water should be within the range 6,5 to 8,5, but during a given test it should be within a range of ±0,5 pH units.
Vee pH peaks olema vahemikus 6,5–8,5, siiski ei tohiks see katse jooksul muutuda rohkem kui ±0,5 pH-ühikut.
Hardness above 140 mg/l (as CaCO3) is recommended.
Soovitatav karedus on üle 140 mg/l (väljendatud CaCO3).
In order to ensure that the dilution water will not unduly influence the test result (for example by complexion of test substance), samples should be taken at intervals for analysis.
Et lahjendamiseks kasutatav vesi ei mõjutaks liigselt katsetulemusi (nt moodustades uuritava aine kompleksi), tuleb vaheaegade järel võtta analüüsimiseks proove.
Measurements of heavy metals (e.g. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd and Ni), major anions and cations (e.g. Ca, Mg, Na, K, Cl and SO4), pesticides (e.g. total organophosphorus and total organochlorine pesticides), total organic carbon and suspended solids should be made, for example, every three months where a dilution water is known to be relatively constant in quality.
Raskmetallid (nt Cu, Pb, Zn, Hg, Cd ja Ni), enamik anioone ja katioone (nt Ca, Mg, Na, K, Cl ja SO4), pestitsiidid (nt fosfororgaaniliste ja kloororgaaniliste pestitsiitide kogusisaldus), kogu orgaanilise süsiniku ja heljuva tahke aine sisaldus tuleks määrata näiteks iga kolme kuu järel, kui lahjendamiseks kasutatav vesi teatakse olevat suhteliselt püsiva kvaliteediga.
If water quality has been demonstrated to be constant over at least one year, determinations can be less frequent and intervals extended (e.g. every 6 months).
Kui vähemalt ühe aasta jooksul on tõestatud püsiv vee kvaliteet, võib neid määramisi teha harvemini ja intervalle pikendada (nt iga kuue kuu järel).
Some chemical characteristics of an acceptable dilution water are listed in Appendix 2.
liites on esitatud mõned lahjendamiseks kasutatava vee nõuetekohased keemilised omadused.
Test solutions of the chosen concentrations are prepared by dilution of a stock solution.
Valitud kontsentratsiooniga uuritavad lahused valmistatakse ette põhilahust lahjendades.
The stock solution should preferably be prepared by simply mixing or agitating the test substance in the diluition water by using mechanical means (e.g. stirring or ultrasonication).
Põhilahus tuleks eelistatavalt valmistada lihtsalt uuritava aine segamise või loksutamisega lahjendamiseks kasutatavas vees, kasutades selleks mehaanilisi vahendeid (nt segamist või ultraheli).
Saturation columns (solubility columns) can be used for achieving a suitable concentrated stock solution.
Sobiva kontsentratsiooniga põhilahuse saamiseks võib kasutada küllastuskolonne (lahustuvuskolonne).
The use of solvents or dispersants (solubilising agents) may be required in some cases in order to produce a suitably concentrated stock solution.
Lahustite või dispergantide (solubiliseerivate ainete) kasutamine võib sobiva kontsentratsiooniga põhilahuse valmistamiseks olla teatud juhtudel nõutav.
Examples of suitable solvents are acetone, ethanol, methanol, dimethylsulfoxide, dimethylformamide and triethyleneglycol.
Sobivad lahustid on näiteks atsetoon, etanool, metanool, dimetüülsulfoksiid, dimetüülformamiid ja trietüleenglükool.
Examples of suitable dispersants are Cremophor RH40, Tween 80, Methylcellulose 0,01 % and HCO-40.
Sobivad dispergandid on näiteks Cremophor RH40, Tween 80, 0,01 % metüültselluloos ja HCO-40.
Care should be taken when using readily biodegradable agents (e.g. acetone) and/or highly volatile compounds as these can cause problems with bacterial built-up in flow-through tests.
Kergesti biolagunduvate ainete (nt atsetoon) ja/või väga lenduvate ainete kasutamisel tuleb olla ettevaatlik, sest need võivad põhjustada probleeme bakterite kasvu tõttu läbivooluga katsetes.
When a solubilising agent is used it must have no significant effects on the fish growth nor visible adverse effects on the juvenile as revealed by a solvent-only control.
Solubiliseeriva aine kasutamisel ei tohi sellel olla märkimisväärset mõju kalade kasvule ega märgatavat negatiivset mõju noorkaladele, mida saab täheldada ainult lahustiga tehtava kontrollkatse abil.
For flow-through tests, a system which continually dispenses and dilutes a stock solution of the test substance (e.g. metering pump, proportional diluter, saturator system) is required to deliver a series of concentrations to the test chambers.
Läbivooluga katsete puhul tuleb kasutada süsteemi, mis pidevalt jaotab ja lahjendab uuritava aine põhilahust (nt dosaatorpump, proportsionaallahjendusseade, küllastus seadmega süsteem), et viia katsekambritesse sisse erinevad kontsentratsioonid.
The flow rates of stock solutions and dilution water should be checked at intervals, preferably daily, during the test and should not vary by more than 10 % throughout the test.
Põhilahuste ja lahjendamiseks kasutatava vee voolukiirust tuleb kontrollida katse jooksul kindlate ajavahemike järel, eelistatavalt iga päev, ja need ei tohiks varieeruda rohkem kui 10 % kogu uuringu jooksul.
A ring-test (2) has shown that, for rainbow trout, a frequency of water removal during the test of six litres/g of fish/day is acceptable (see Section 1.8.2.2).
Laboritevaheline võrdlus (2) on näidanud, et vikerforelli puhul on aktsepteeritav vee eemaldumiskiirus katse jooksul 6 liitrit grammi kala kohta päevas (vt punkti 1.8.2.2).
For semi-static (renewal) tests, the frequency of medium renewal will depend on the stability of the test substance, but a daily water renewal is recommended.
Poolstaatiliste (uuendamis)katsete puhul sõltub keskkonna uuendamine uuritava aine püsivusest, kuid vett soovitatakse uuendada iga päev.
If, from preliminary stability tests (see Section 1.4), the test substance concentration is not stable (i.e. outside the range 80-120 % of nominal or falling below 80 % of the measured initial concentration) over the renewal period, consideration should be given to the use of a flow-through test.
Kui esialgsetes püsivuse katsetes (vt punkti 1.4) ei ole uuritava aine kontsentratsioon püsiv (st on väljaspool 80–120 % nimiväärtust või langeb alla 80 % mõõdetud esialgsest kontsentratsioonist) uuendamise perioodil, tuleks kaaluda läbivoolukatse kasutamist.
Rainbow trout (Oncorhynchus mykiss) is the recommended species for this test since most experience has been gained from ring-test with this species (1)(2).
Käesoleva katse puhul soovitatakse kasutada vikerforelli (Oncorhynchus mykiss), kuna enamik kogemusi on saadud selle liigi laboritevahelise võrdluse kaudu (1, 2).
However, other well documented species can be used but the test procedure may have to be adapted to provide suitable test conditions.
Siiski võib kasutada ka teisi hästi dokumenteeritud liike, kuid katsemenetlust võib olla tarvis kohandada, et oleks tagatud sobivad katsetingimused.
For example, experience is also available with zebrafish (Danio rerio) (3)(4) and ricefish (medaka, Oryzias latipes) (5)(6)(7).
Näiteks on olemas kogemused ka sebrakala (Danio rerio) (3, 4) ja jaapani riisikalaga (Oryzias latipes) (5, 6, 7).
The test fish shall be selected from a population of a single stock, preferably from the same spawning, which has been held for at least two weeks prior to the test under conditions of water quality and illumination similar to those used in the test.
Katsealused kalad tuleb valida ühest populatsioonist, eelistatavalt samast pesakonnast, mida on hoitud vähemalt kaks nädalat enne katset sellistes veekvaliteedi ja valgustustingimustes, mis sarnanevad katses kasutatavatele.
They should be fed a minimum ration of 2 % body weight per day and preferably 4 % body weight per day throughout the holding period and during the test.
Kalade päevane toiduratsioon peaks moodustama vähemalt 2 % kehakaalust ja eelistatavalt 4 % kehakaalust päevas kogu pidamisperioodi ja katse jooksul.
Following a 48 h setting-in period, mortalities are recorded and the following criteria applied:
Pärast 48tunnise kohanemisperioodi lõppu registreeritakse suremus ja kohaldatakse järgmisi kriteeriume:
mortalities of between 5 % and 10 % of population: acclimation for seven additional days; if more than 5 % mortality during second seven days, reject the entire batch;
kui suremus on populatsioonist 5–10 %: lastakse kaladel aklimatiseeruda veel seitse päeva; kui nende järgmise seitsme päeva jooksul on suremus suurem kui 5 %, lükatakse kogu partii kõrvale;
mortalities of less than 5 % of population in seven days: accept the batch.
kui suremus on seitsme päeva jooksul väiksem kui 5 % populatsioonist: võetakse partii vastu.
TEST DESIGN
KATSE KAVANDAMINE
The ‘test design’ relates to the selection of the number and spacing of the test concentrations, the number of tanks at each concentration level and the number of fish per tank.
„Katse kavandamine” on seotud uuritavate kontsentratsioonide arvu ja vahemike, iga kontsentratsioonitaseme jaoks mahutite arvu valiku ja kalade arvu valikuga mahuti kohta.
Ideally, the test design should be chosen with regard to:
Ideaaljuhul tuleks katse kavandada vastavalt
the objective of the study;
uuringu eesmärkidele;
the method of statistical analysis that will be used;
kasutatava statistilise analüüsi meetodile;
the availability and cost of experimental resources.
katsevahendite olemasolule ja maksumusele.
The statement of the objective should, if possible, specify the statistical power at which a given size of difference (e.g. in growth rate) is required to be detected or, alternatively, the precision with which the ECx (e.g. with x = 10, 20, or 30, and preferably not less than 10) is required to be estimated.
Eesmärkide aruanne peaks võimaluse korral määratlema statistilise võimsuse, millega antud erinevus (nt kasvukiiruses) tuleb tuvastada, või alternatiivina täpsus, millega tuleb määrata ECX (nt x = 10, 20 või 30 ja eelistatavalt mitte alla 10).
Without this, a firm prescription of the size of the study cannot be given.
Ilma selleta ei ole võimalik uuringu suurust kindlalt määratleda.
It is important to recognise that a design which is optimal (makes best use of resources) for use with one method of statistical analysis is not necessarily optimal for another.
Tähtis on mõista, et plaan, mis on optimaalne (võimaldab ressursse kõige paremini ära kasutada) ühte statistilise analüüsi meetodit kasutades, ei ole ilmtingimata optimaalne teise jaoks.
The recommended design for the estimation of a LOEC/NOEC would not therefore be the same as that recommended for analysis by regression.
Seega ei ole soovitatav plaan LOEC/NOEC kindlaksmääramiseks sama, mida soovitatakse regressioonanalüüsi korral.
In most of cases, regression analysis is preferable to the analysis of variance, for reasons discussed by Stephan and Rogers (8).
Enamikul juhtudel eelistatakse regressioonanalüüsi dispersioonanalüüsile põhjustel, mida on käsitlenud Stephan ja Rogers (8).
However, when no suitable regression model is found (r2 < 0,9) NOEC/LOEC should be used.
Siiski, kui ei ole leitud sobilikku regressioonimudelit (r2 < 0,9), tuleks kasutada NOEC/LOEC.
Design for analysis by regression
Regressioonanalüüsi kavandamine
The important considerations in the design of a test to be analysed by regression are:
Regressioonalalüüsi kasutava katse kavandamisel tuleb silmas pidada järgmisi tähtsaid asjaolusid:
The effect concentration (e.g. EC10,20,30) and the concentration range over which the effect of the test substance is of interest, should necessarily be spanned by the concentrations included in the test.
toimiv kontsentratsioon (nt EC10, 20, 30) ja see kontsentratsioonivahemik, mis pakub uuritava aine toime seisukohalt huvi, peaksid kindlasti olema kaetud katses kasutatavate kontsentratsioonidega.
The precision with which estimates of effect concentrations can be made, will be best when the effect concentration is in the middle of the range of concentrations tested.
Täpsus, millega saab hinnata toimivaid kontsentratsioone, on suurim siis, kui toimiv kontsentratsioon paikneb kasutatud kontsentratsioonivahemiku keskel.
A preliminary range-finding test may be helpful in selecting appropriate test concentrations.
Katse esialgse vahemiku leidmiseks võib olla kasulik katses kasutatavate sobivate kontsentratsioonide valimisel;
To enable satisfactory statistical modelling, the test should include at least one control tank and five additional tanks at different concentrations.
selleks, et võimaldada rahuldavat statistilist modelleerimist, peaks katses kasutama vähemalt ühte kontrollmahutit ja viit erinevate kontsentratsioonidega lisamahutit.
Where appropriate, when a solubilising agent is used, one control containing the solubilising agent at the highest tested concentration should be run in addition to the test series (see Sections 1.8.3 and 1.8.4).
Solubiliseeriva aine kasutamisel tuleks lisaks katseseeriale kasutada ka ühte kontrollkatset, kus kasutatakse solubiliseerivat ainet kõige suuremas uuritud kontsentratsioonis (vt punkte 1.8.3 ja 1.8.4);
An appropriate geometric series or logarithmic series (9) (see Appendix 3) may be used.
kasutada võib sobilikku geomeetrilist või logaritmilist jada (9) (vt 3. liidet).
Logarithmic spacing of test concentration is to be preferred.
Eelistada tuleb uuritavate kontsentratsioonide logaritmilist jaotust;
If more than six tanks are available, the additional tanks should either be used to provide replication or distributed across the range of concentrations in order to enable closer spacing of the levels.
kui kasutatakse rohkem kui kuut mahutit, tuleks lisamahuteid kasutada kas selleks, et võimaldada dubleerimist või jaotada need ära kontsentratsioonivahemike vahel, et võimaldada lähedasem vahemik tasemete vahel.
Either of these measures are equally desirable.
Need mõlemad meetmed on võrdselt soovitatavad.
However, experience has shown (11) that between-tank variability was very small compared with within-tank (i.e. between-fish) variability in the case examined.
Siiski, kogemus on näidanud (10), et mahutitevaheline varieerivus oli võrreldes mahutisisese (st kaladevahelise) varieerivusega uuritud juhtumi korral väga väike.
Therefore a relatively acceptable alternative is to perform statistical analysis at the level of individual fish.
Seetõttu on statistilise analüüsi tegemine üksikute kalade põhjal suhteliselt aktsepteeritavaks alternatiiviks.
Conventionally, at least five test concentrations in a geometric series with a factor preferably not exceeding 3,2 are used.
Tavapäraselt kasutatakse katses vähemalt viit kontsentratsiooni geomeetrilises jadas, mille tegur eelistatavalt ei ületa 3,2.
Generally, when tests are performed with replicate tanks, the number of replicate control tanks and therefore the number of fish should be the double of the number in each of the test concentrations, which should be of equal size (12)(13)(14).
Üldiselt, kui katsete tegemisel kasutatakse dubleerivaid mahuteid, peaks dubleerivate kontrollmahutite arv ja seega ka kalade arv olema kaks korda suurem iga uuritava kontsentratsiooni korral olevast arvust (12, 13, 14).
On the opposite, in absence of replicate tanks, the number of fish in the control group should be the same as the number in each test concentration.
Vastupidi, kui dubleerivaid mahuteid ei kasutata, peaks kontrollrühmas olevate kalade arv olema sama, mis iga uuritava kontsentratsiooni korral.
If the ANOVA is to be based on tanks rather than individual fish (which would entail either individual marking of the fish or the use of ‘pseudo’ specific growth rates (see Section 2.1.2)), there is a need for enough replication of tanks to enable the standard deviation of ‘tanks-within-concentrations’ to be determined.
Kui ANOVA analüüs peab põhinema pigem mahutite kui üksikute kalade kohta käivatel andmetel (mis eeldaks kas iga kala märgistamist või kasvu pseudoerikiiruse kasutamist (vt punkti 2.1.2)), peab dubleerivaid mahuteid olema piisavalt, et oleks võimalik kindlaks määrata sama uuritava kontsentratsiooniga mahutite korral saadud tulemuste standardhälvet.
This means that the degrees of freedom for error in the analysis of variance should be at least 5 (10).
See tähendab, et vigasid puudutav vabadusastme arv dispersioonanalüüsis peaks olema vähemalt 5 (10).
If only the controls are replicated, there is a danger that the error variability will be biased because it may increase with the mean value of the growth rate in question.
Kui dubleeritakse ainult kontrollkatseid, on oht, et vea varieeruvus moondub, sest see võib suureneda koos kõnealuse kasvukiiruse keskväärtusega.
Since growth rate is likely to decrease with increasing concentration, this will tend to lead to an overestimate of the variability.
Kuna kasvukiirus kontsentratsiooni suurenedes tõenäoliselt aeglustub, toob see endaga kaasa varieerivuse liiga suureks hindamise.
Selection and weighing of test fish
Katsealuste kalade valik ja kaalumine
It is important to minimise variation in weight of the fish at the beginning of the test.
Tähtis on minimeerida kalade kaalu varieerumine katse alguses.
Suitable size ranges for the different species recommended for use in this test are given in Appendix 1.
liites esitatakse erinevate liikide sobivad suuruste vahemikud, mida soovitatakse käesolevas katses kasutada.
For the whole batch of fish used in the test, the range in individual weights at the start of the test should ideally be kept to within ± 10 % of the arithmetic mean weight and, in any case, should not exceed 25 %.
Katses kasutatava terve kalapartii üksikute kalade kaal katse alguses peaks ideaaljuhul olema vahemikus ± 10 % aritmeetilisest keskmisest kaalust ja igal juhul ei tohiks see ületada 25 %.
It is recommended to weight a subsample of fish before the test in order to estimate the mean weigh.
Soovitatav on varem kaaluda kalade näidispartii, et arvutada välja keskmine kaal.
Food should be withheld from the stock population for 24 h prior to the start of the test.
Põhipopulatsiooni ei tohiks toita 24 tundi enne katse algust.