natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yau, W.W., Kirkland, J.J., and Bly, D.D. eds.
Yau, W. W., Kirkland, J. J., and Bly, D. D. eds, (1979).
ASTM D 3536-91, (1991) Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution by Liquid Exclusion Chromatography (Gel Permeation Chromatography-GPC).
ASTM D 3536-91, (1991). Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution by Liquid Exclusion Chromatography (Gel Permeation Chromatography-GPC).
ASTM D 5296-92, (1992) Standard Test method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution of Polystyrene by High Performance Size-Exclusion Chromatography.
ASTM D 5296-92, (1992). Standard Test Method for Molecular Weight Averages and Molecular Weight Distribution of Polystyrene by High Performance Size-Exclusion Chromatography.
Guidance for correcting low molecular content for the presence of insoluble polymer
Madala molekulmassiga komponentide sisalduse parandamise juhised lahustumatu polümeeri olemasolul
When insoluble polymer is present in a sample, it results in mass loss during the GPC analysis.
Proovis sisalduv lahustumatu polümeer põhjustab massikadu geelkromatograafilises analüüsis.
The insoluble polymer is irreversibly retained on the column or sample filter while the soluble portion of the sample passes through the column.
Lahustumatu polümeer jääb pöördumatult kolonni või proovi ettevalmistamisel kasutatud filtrile, kuid proovi lahustuv osa läbib kolonni.
In the case where the refractive index increment (dn/dc) of the polymer can be estimated or measured, one can estimate the sample mass lost on the column.
Kui polümeeri refraktsiooniindeksi juurdekasvu (dn/dc) saab hinnata või mõõta, siis on võimalik hinnata proovi massikadu kolonnis.
In that case, one makes a correction using an external calibration with standard materials of known concentration and dn/dc to calibrate the response of the refractometer.
Sellisel juhul kasutatakse paranduse tegemiseks välist kalibreerimist teadaoleva kontsentratsiooniga ja dn/dc väärtusega standardainetega, et kalibreerida refraktomeetri signaali.
In the example hereafter a poly(methyl methacrylate) (pMMA) standard is used.
Järgnevas näites kasutatakse polü(metüülmetakrülaat) (pMMA) standardit.
In the external calibration for analysis of acrylic polymers, a pMMA standard of known concentration in tetrahydrofuran, is analysed by GPC and the resulting data are used to find the refractometer constant according to the equation:
Akrüülpolümeeride analüüsil välise kalibreerimise saamiseks viiakse geelkromatograafi teadaoleva kontsentratsiooniga pMMA standardi lahus tetrahüdrofuraanis ja saadud andmeid kasutatakse refraktomeetri konstandi leidmiseks järgmise valemi põhjal:
K = R/(C × V × dn/dc)
K = R/(C×V× dn/dc)
K the refractometer constant (in microvolt second/ml),
K refraktomeetri konstant (mikrovoltsekund/ml)
R the response of the pMMA standard (in microvolt/second),
R pMMA standardi signaal (mikrovolt/sekund)
C the concentration of the pMMA standard (in mg/ml),
C pMMA standardi kontsentratsioon (mg/ml)
The following data are typical for a pMMA standard:
Järgmised andmed on tüüpilised pMMA standardi jaoks:
dn/dc 9 × 10-5 ml/mg
dn/dc 9 × 10-5 ml/mg
The resulting K value, 3,05 × 1011 is then used to calculate the theoretical detector response if 100 % of the polymer injected had eluted through the detector.
Saadavat K väärtust, 3,05 × 10, kasutatakse teoreetilise detektori signaali arvutamiseks, kui 100 % süstitud polümeerist elueerus läbi detektori.
The method described is a replicate of the revised version of OECD TG 120 (1997).
Kirjeldatav meetod on OECD katsejuhendi nr 120 (1997) parandatud versiooni koopia.
Further technical information is given in reference (1).
Täpsem tehniline lisateave on toodud kirjandusviites (1).
For certain polymers, such as emulsion polymers, initial preparatory work may be necessary before the method set out hereafter can be used.
Osade polümeeride, nagu emulsioonipolümeerid, korral on vajalik eeltöötlus enne allkirjeldatud meetodi kasutamist.
The method is not applicable to liquid polymers and to polymers that react with water under the test conditions.
Meetod ei ole kasutatav vedelate polümeeride ja katsetingimustel veega reageerivate polümeeride jaoks.
When the method is not practical or not possible, the solution/extraction behaviour may be investigated by means of other methods.
Kui meetod ei ole otstarbekohane või võimalik, siis võib polümeeri lahustumis- või ekstraheerumiskäitumist uurida muude meetodite abil.
The solution/extraction behaviour of polymers in an aqueous medium is determined using the flask method (see A.6 Water Solubility, Flask method) with the modifications described below.
Polümeeride lahustumis- või ekstraheerumiskäitumist vesilahuses uuritakse muudatustega kolvimeetodil (vt A.6 „Vees lahustuvus”, „Kolvimeetod”), mida on alljärgnevalt kirjeldatud.
The following equipment is required for the method:
Meetodi jaoks on vajalikud järgmised seadmed:
crushing device, e.g. grinder for the production of particles of known size,
purustamisseade, näiteks jahvatusmasin, kindla suurusega osakeste valmistamiseks;
apparatus for shaking with possibility of temperature control,
seade loksutamiseks, temperatuurikontrolli võimalusega;
membrane filter system,
membraanfiltratsiooni süsteem;
appropriate analytical equipment,
asjakohased analüütilised seadmed;
standardised sieves.
standardsed sõelad.
Sample preparation
Proovi ettevalmistus
A representative sample has first to be reduced to a particle size between 0,125 and 0,25 mm using appropriate sieves.
Esindusliku proovi peab esmalt vähendama osakeste suuruseni 0,125 kuni 0,25 mm, kasutades vastavaid sõelu.
Cooling may be required for the stability of the sample or for the grinding process.
Proovi stabiilsuse tagamiseks või jahvatamiseks võib vajalik olla jahutamine.
Materials of a rubbery nature can be crushed at liquid nitrogen temperature (1).
Kummilaadseid materjale saab purustada vedela lämmastiku temperatuuril (1).
If the required particle size fraction is not attainable, action should be taken to reduce the particle size as much as possible, and the result reported.
Kui osakeste soovitud suurusega fraktsioon ei ole saavutatav, peab vähendama osakeste suurust nii palju kui võimalik ja saadud tulemused protokollima.
In the report, it is necessary to indicate the way in which the crushed sample was stored prior to the test
Protokollis peab täpselt ära näitama, mil viisil säilitati purustatud proovi enne katset.
Three samples of 10 g of the test substance are weighed into each of three vessels fitted with glass stoppers and 1000 ml of water is added to each vessel.
Katsetatava aine kolm proovi (igaüks 10 g) kaalutakse vastavalt kolme klaaskorgiga varustatud nõusse ja igaühte lisatakse 1000 ml vett.
If handling an amount of 10 g polymer proves impracticable, the next highest amount which can be handled should be used and the volume of water adjusted accordingly.
Kui polümeeri koguses 10 g ei ole võimalik käsitleda, siis peab kasutama suurimat kogust, mille käsitlemine on veel võimalik, ja muutma vastavalt sellele ka vee kogust.
The vessels are tightly stoppered and then agitated at 20 oC.
Nõud suletakse tihedalt ja seejärel loksutatakse temperatuuril 20 oC.
A shaking or stirring device capable of operating at constant temperature should be used.
Kasutada tuleks konstantsel temperatuuril töötavat loksutit või segajat.
After a period of 24 hours, the content of each vessel is centrifuged or filtered and the concentration of polymer in the clear aqueous phase is determined by a suitable analytical method.
24 tunni pärast tsentrifuugitakse või filtritakse iga nõu sisu ja selges veefaasis määratakse polümeeri kontsentratsioon sobiva analüüsimeetodiga.
If suitable analytical methods for the aqueous phase are not available, the total solubility/extractivity can be estimated from the dry weight of the filter residue or centrifuged precipitate.
Kui veefaasi jaoks puudub sobiv analüüsimeetod, siis võib summaarset lahustuvust/ekstraktiivsust hinnata filtril oleva jäägi või tsentrifuugimise sademe kuivkaalu põhjal.
It is usually necessary to differentiate quantitatively between the impurities and additives on the one hand and the low molecular weight species on the other hand.
Tavaliselt on vajalik ebapuhtuste ja lisandite ning madala molekulmassiga komponentide kvantitatiivne eristamine.
In the case of gravimetric determination, it is also important to perform a blank run using no test substance in order to account for residues arising from the experimental procedure.
Gravimeetrilise analüüsi korral on tähtis sooritada ka pimekatse ilma testaineta, et hinnata katseprotseduurist tingitud jääkide kogust.
The solution/extraction behaviour of polymers in water at 37 oC at pH 2 and pH 9 may be determined in the same way as described for the conduct of the experiment at 20 oC.
Polümeeride lahustumis- või ekstraheerumiskäitumist vesilahuses temperatuuril 37 oC ning pH 2 ja pH 9 juures võib määrata samal viisil, nagu kirjeldati katse tegemist temperatuuril 20 oC.
The pH values can be achieved by the addition of either suitable buffers or appropriate acids or bases such as hydrochloric acid, acetic acid, analytical grade sodium or potassium hydroxide or NH3.
Vastava pH väärtuse saavutamiseks võib lisada kas sobivaid puhvreid, happeid või aluseid, nagu vesinikkloriidhape, etaanhape, analüütilise puhtusega naatrium- või kaaliumhüdroksiid või ammoniaak.
Depending on the method of analysis used, one or two tests should be performed.
Sõltuvalt analüüsimeetodist peaks tegema ühe või kaks katset.
When sufficiently specific methods are available for direct analysis of the aqueous phase for the polymer component, one test as described above should suffice.
Kui polümeeri vesilahuse otsese analüüsi jaoks on olemas piisavalt spetsiifilised meetodid, siis piisab ühest eelnevalt kirjeldatud katsest.
However, when such methods are not available and determination of the solution/extraction behaviour of the polymer is limited to indirect analysis by determining only the total organic carbon content (TOC) of the aqueous extract, an additional test should be conducted.
Kui sellised meetodid ei ole kättesaadavad ja polümeeri lahustumis- või ekstraheerumiskäitumise määramine piirdub vaid kaudse analüüsiga, kus määratakse veefaasi kogu orgaanilise süsiniku sisaldus (TOC), peab tegema lisakatse.
This additional test should also be done in triplicate, using ten times smaller polymer samples and the same amounts of water as those used in the first test.
Lisakatse hõlmab samuti kolme paralleelkatset, milles kasutatakse kümme korda väiksemat polümeerikogust ja sama veekogust, mida kasutati esimeses katses.
Test conducted with one sample size
Ühe proovi suurusega tehtud katse
Methods may be available for direct analysis of polymer components in the aqueous phase.
Polümeeri komponentide otseseks analüüsiks veefaasis võib olla sobivaid meetodeid.
Alternatively, indirect analysis of dissolved/extracted polymer components, by determining the total content of soluble parts and correcting for non polymer-specific components, could also be considered.
Alternatiivina saab kasutada lahustunud või ekstraheerunud polümeeri komponentide kaudset analüüsi, millega määratakse lahustuvate komponentide üldine sisaldus ning tehakse parandusi polümeerile mittespetsiifiliste komponentide osas.
Analysis of the aqueous phase for the total polymeric species is possible:
Kõikide polümeeri komponentide analüüs veefaasis on võimalik kas piisavalt tundliku meetodiga, näiteks
Atomic Absorption Spectrometry (AAS) or its Inductively Coupled Plasma (ICP) emission equivalent for silicon or metal containing polymers,
aatomabsorptsioonspektromeetria (AAS) või induktiivsidestunud plasma (ICP) emissioonspektromeetria, kui polümeer sisaldab räni või metalle;
UV absorption or spectrofluorimetry for aryl polymers,
UV-absorptsioon või spektrofluoromeetria arüülpolümeeride jaoks;
LC-MS for low molecular weight samples,
vedelikkromatograafia – mass-spektromeetria (LC-MS) madala molekulmassiga proovide jaoks,
or by vacuum evaporation to dryness of the aqueous extract and spectroscopic (IR, UV, etc.) or AAS/ICP analysis of the residue.
või aurutades vee ekstrakti kuivjäägini ja analüüsides saadud jääki spektroskoopiliselt (IR, UV jms) või AAS/ICP abil.
If analysis of the aqueous phase as such is not practicable, the aqueous extract should be extracted with a water-immiscible organic solvent e.g. a chlorinated hydrocarbon.
Kui veefaasi analüüs ei ole teostatav, siis peaks vesiekstrakti ekstraheerima vees segunematu orgaanilise lahustiga, näiteks klorosüsivesinikega.
The solvent is then evaporated and the residue analysed as above for the notified polymer content.
Lahusti aurutatakse ja saadud jäägis analüüsitakse ülalnimetatud polümeeri sisaldust.
Any components in this residue which are identified as being impurities or additives are to be subtracted for the purpose of determining the degree of solution/extraction of the polymer itself.
Selles jäägis sisalduvad ebapuhtusena või lisanditena identifitseeritud komponendid lahutatakse tulemusest, et määrata polümeeri lahustumis- või ekstraheerumisastet.
When relatively large quantities of such materials are present, it may be necessary to subject the residue to e.g. HPLC or GC analysis to differentiate the impurities from the monomer and monomer-derived species present so that the true content of the latter can be determined.
Kui proov sisaldab suhteliselt palju sellist materjali, siis võib jääki analüüsida vedelikkromatograafia (HPLC) või gaaskromatograafia (GC) abil, et eraldada ebapuhtused monomeeridest ja monomeeridest pärinevatest komponentidest nii, et saab määrata monomeeride tegeliku koguse.
In some cases, simple evaporation of the organic solvent to dryness and weighing the dry residue may be sufficient.
Osadel juhtudel on piisav orgaanilise lahusti aurutamine kuivjäägini ja saadud jäägi kaalumine.
Test conducted with two different sample sizes
Kahe erineva proovi suurusega tehtud katse
All aqueous extracts are analysed for TOC.
Kõikides vesiekstraktides analüüsitakse kogu orgaanilist süsinikku (TOC).
A gravimetric determination is performed on the undissolved/not extracted part of the sample.
Proovi lahustumatut või ekstraheerumatut osa analüüsitakse gravimeetriliselt.
If, after centrifugation or filtering of the content of each vessel, polymer residues remain attached to the wall of the vessel, the vessel should be rinsed with the filtrate until the vessel is cleared from all visible residues.
Kui pärast iga nõu sisu tsentrifuugimist või filtrimist on nõu seintel polümeeri jääke, siis peab nõud loputama filtraadiga, kuni selle seintel ei ole jääke näha.
Following which, the filtrate is again centrifuged or filtered.
Seejärel filtritakse või tsentrifuugitakse filtraati uuesti.
The residues remaining on the filter or in the centrifuge tube are dried at 40 oC under vacuum and weighed.
Filtril või tsentrifuugiklaasis olevat jääki kuivatatakse temperatuuril 40 oC vaakumis ning kaalutakse.
Drying is continued until a constant weight is reached.
Kuivatamist jätkatakse kuni konstantse kaalu saavutamiseni.
TEST CONDUCTED WITH ONE SAMPLE SIZE
ÜHE PROOVI SUURUSEGA TEHTUD KATSE
The individual results for each of the three flasks and the average values should be given and expressed in units of mass per volume of the solution (typically mg/l) or mass per mass of polymer sample (typically mg/g).
Kõigi kolme kolvikatse tulemused ja keskmised väärtused peab esitama ja tulemused tuleb väljendada massiühikutes lahuse ruumala kohta (tüüpiliselt mg/l) või massiühikutes polümeeri proovi massi kohta (tüüpiliselt mg/g).
Additionally, the weight loss of the sample (calculated as the weight of the solute divided by the weight of the initial sample) should also be given.
Lisaks tuleb esitada proovi massikadu (arvutatakse soluudi massi jagamisel esialgse proovi massiga).
The relative standard deviations (RSD) should be calculated.
Katsete puhul tuleks arvutada ka suhteline standardhälve (RSD).
Individual figures should be given for the total substance (polymer + essential additives, etc.) and for the polymer only (i.e. after subtracting the contribution from such additives).
Kogu proovi (polümeer + olulised lisandid jms) ja ainult polümeeri (pärast selliste lisandite mõju lahutamist) kohta peab esitama eraldi tulemused.
TEST CONDUCTED WITH TWO DIFFERENT SAMPLE SIZES
KAHE ERINEVA PROOVI SUURUSEGA TEHTUD KATSE
The individual TOC values of the aqueous extracts of the two triplicate experiments and the average value for each experiment should be given expressed as units of mass per volume of solution (typically mgC/l), as well as in units of mass per weight of the initial sample (typically mgC/g).
Kahest kolme paralleelkatsega eksperimendist saadud TOC väärtused ja iga eksperimendi keskmine tuleb esitada massiühikuna lahuse ruumala kohta (tavaliselt mgC/l) ja massiühikuna proovi massi kohta (tavaliselt mgC/g).
If there is no difference between the results at the high and the low sample/water ratios, this may indicate that all extractable components were indeed extracted.
Kõrge ja madala proovi/vee suhtega katsetulemuste vahelise erinevuse puudumine viitab sellele, et kõik ekstraheeruvad komponendid on ekstraheerunud.
In such a case, direct analysis would normally not be necessary.
Sellistel juhtudel ei ole tavaliselt otsene analüüs vajalik.
The individual weights of the residues should be given and expressed in percentage of the initial weights of the samples.
Jääkide massid peab esitama ja tulemused tuleb väljendada protsendina proovi esialgsest massist.
Averages should be calculated per experiment.
Iga katse jaoks peab arvutama keskmise.
The differences between 100 and the percentages found represent the percentages of soluble and extractable material in the original sample.
Erinevused 100 % ja leitud protsendi vahel esitavad lahustuva ja ekstraheeruva materjali protsendilist sisaldust esialgses proovis.
available information about test substance (identity, additives, impurities, content of low molecular weight species).
Olemasolev teave analüüsitava ühendi kohta (identifitseerimiskood, lisandid, ebapuhtused, madala molekulmassiga komponentide sisaldus).
Experimental conditions:
Katse tingimused
description of the procedures used and experimental conditions,
Kasutatud protseduuride kirjeldus ja katse tingimused.
description of the analytical and detection methods.
Analüütiliste ja määramismeetodite kirjeldus.
Results:
Tulemused:
results of solubility/extractivity in mg/l; individual and mean values for the extraction tests in the various solutions, broken down in polymer content and impurities, additives, etc.,
Lahustuvuse/ekstraktiivsuse tulemused (mg/l); erinevates lahustes tehtud ekstraktsioonikatsete üksikud ja keskmised väärtused, lagunenud polümeeri sisaldus, ebapuhtused, lisandid jms.
results of solubility/extractivity in mg/g of polymer,
Polümeeri lahustuvuse/ekstraktiivsuse tulemused (mg/g).
TOC values of aqueous extracts, weight of the solute and calculated percentages, if measured,
Kui mõõdeti, siis vee ekstraktide TOC tulemused, soluudi mass ja arvutatud protsendid.
information about the blank values,
Pimekatsete tulemused.
where necessary, references to the chemical instability of the test substance, during both the testing process and the analytical process,
Kus vajalik, peab viitama katsetatava ühendi keemilisele ebastabiilsusele nii katse kui ka analüütilise protsessi käigus.
all information which is important for the interpretation of the results.
Kogu teave, mis on oluline tulemuste tõlgendamisel.
This test method is designed to measure the potential for a liquid substance to increase the burning rate or burning intensity of a combustible substance, or to form a mixture with a combustible substance which spontaneously ignites, when the two are thoroughly mixed.
Käesolev katsemeetod on välja töötatud selleks, et mõõta vedeliku võimet suurendada põleva materjali põlemiskiirust või põlemisintensiivsust või moodustada segu tuleohtliku ainega, mis süttib iseeneslikult juhul, kui need kaks ainet segatakse omavahel põhjalikult.
It is based on the UN test for oxidising liquids (1) and is equivalent to it.
See põhineb oksüdeerivate vedelike (1) ÜRO katsel ja on sellega samaväärne.
However, as this method A.21 is primarily designed to satisfy the requirements of Regulation (EC) No 1907/2006, comparison with only one reference substance is required.
Kuna käesolev meetod A.21 on algselt ette nähtud vastama määruse (EÜ) nr 1907/2006 nõuetele, on vaja teha võrdlus üksnes ühe võrdlusainega.
Testing and comparison to additional reference substances may be necessary when the results of the test are expected to be used for other purposes.
Katsete tegemine ja võrdlemine täiendava võrdlusainega võib olla vajalik juhul, kui eeldatakse, et katse tulemusi kasutatakse muudel eesmärkidel.
It is useful to have preliminary information on any potential explosive properties of the substance before performing this test.
On kasulik teada enne katsetamist, kas aine võib plahvatada.
This test is not applicable to solids, gases, explosive or highly flammable substances, or organic peroxides.
Käesolev katse ei ole kasutatav tahkete ainete, gaaside, plahvatusohtlike või kergestisüttivate ainete ega orgaaniliste peroksiidide puhul.
This test may not need to be performed when results for the test substance in the UN test for oxidising liquids (1) are already available.
Käesolevat katset ei ole vaja teha juhul, kui oksüdeerivaid vedelikke (1) käsitlevas ÜRO katses on tulemused uuritava katseaine kohta juba olemas.
Mean pressure rise time is the mean of the measured times for a mixture under test to produce a pressure rise from 690 kPa to 2070 kPa above atmospheric.
Keskmine rõhutõusuaeg on katse käigus manomeeterrõhu suurenemiseks 690 kPa-lt 2070 kPa-le kulunud aegade keskmine.
65 % (w/w) aqueous nitric acid (analytical grade) is required as a reference substance.
Võrdlusainena kasutatakse 65 %list (massiprotsent) lämmastikhappe vesilahust (analüütiliselt puhas).
The liquid to be tested is mixed in a 1 to 1 ratio, by mass, with fibrous cellulose and introduced into a pressure vessel.
Uuritav vedelik segatakse kiudtselluloosiga massisuhtes 1:1 ja pannakse surveanumasse.
If during mixing or filling spontaneous ignition occurs, no further testing is necessary.
Kui segamisel või anuma täitmisel ilmneb isesüttimine, ei ole vaja katsete tegemist jätkata.
If spontaneous ignition does not occur the full test is carried out.
Kui isesüttimist ei toimu, tehakse kogu katse.
The mixture is heated in a pressure vessel and the mean time taken for the pressure to rise from 690 kPa to 2070 kPa above atmospheric is determined.
Segu kuumutatakse surveanumas ja määratakse kindlaks keskmine aeg, mis kulub manomeeterrõhu suurenemiseks 690 kPa-lt 2070 kPa-le.
This is compared with the mean pressure rise time for the 1:1 mixture of the reference substance(s) and cellulose.
Seda võrreldakse sellise keskmise ajaga, mis kulub võrdlusaine(te) ja tselluloosi 1:1 segu korral rõhu suurenemiseks.
In a series of five trials on a single substance no results should differ by more than 30 % from the arithmetic mean.
Ühe ainega tehtud viiest katsest koosnevas seerias ei tohi ükski tulemus erineda aritmeetilisest keskmisest rohkem kui 30 %.
Results that differ by more than 30 % from the mean should be discarded, the mixing and filling procedure improved and the testing repeated.
Tulemused, mis erinevad keskmisest rohkem kui 30 %, jäetakse kõrvale, täiustatakse segamis- ja täitmismenetlust ning korratakse katset.
Dried, fibrous cellulose with a fibre length between 50 and 250 μm and a mean diameter of 25 μm, is used as the combustible material.
Põleva ainena kasutatakse kuivatatud kiudtselluloosi, mille kiu pikkus on 50–250 μm ja keskmine läbimõõt on 25 μm.
It is dried to constant weight in a layer not more than 25 mm thick at 105 oC for four hours and kept in a desiccator, with desiccant, until cool and required for use.
Seda kuivatakse konstantse kaaluni kuni 25 mm paksuses kihis 105 oC juures neli tundi ja hoitakse eksikaatoris koos desikandiga kuni jahtumise ja kasutamiseni.