natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As indicated earlier, decision C 10/94 and Regulation (EC) No 1013/97 concluded that, since the shares of HSY had been sold to the employees by the September 1995 contract, the condition of the sale of the yard laid down in Article 10 of the Directive 90/684/EEC was fulfilled.
Nagu eespool osutatud, järeldati otsuses C 10/94 ja määruses (EÜ) nr 1013/97, et kuna HSY aktsiad müüdi 1995. aasta septembri lepinguga töötajatele, on direktiivi 90/684/EMÜ artiklis 10 sätestatud laevatehase müügitingimus täidetud.
As indicated earlier, the purpose of this condition was to transfer the ownership to owners who, since they would aim at maximising the value of their investment, would take the measures necessary to restore the competitiveness of the yards.
Nagu eespool osutatud, oli nimetatud tingimuse eesmärgiks anda omandiõigus üle omanikele, kes seoses püüdlustega oma investeeringu väärtust maksimaalselt suurendada rakendaksid laevatehaste konkurentsivõime taastamiseks nõutavad meetmed.
In this context, the Commission accepted the September 1995 contract as a valid sale since it contractually obliged the employees to pay EUR 24 million in exchange of a 49 % stake in HSY.
Selles kontekstis nõustus komisjon 1995. aasta septembri lepingu kui kehtiva müügitehinguga, sest see kohustas töötajaid tasuma 49 % osaluse eest HSYs lepingulistel alustel 24 miljonit eurot.
This price to pay entailed that, when participating to the management of the yard, the employees would take care of preserving and increasing the value of their investment.
Tasutav hind andis põhjust eeldada, et töötajad kannavad laevatehase juhtimises osaledes hoolt oma investeeringu väärtuse säilitamise ja suurendamise eest.
ETVA controlled HSY, which was legally entitled to collect the amounts from the wages and allowances of the employees.
ETVA kontrolli all oleval HSY-l oli seaduslik õigus vastavate summade kinnipidamiseks töötajate töötasudelt ja toetustelt.
The Commission therefore concludes that the Greek authorities consciously did not request the payment of the annual instalments from the employees.
Eeltoodust tulenevalt järeldab komisjon, et Kreeka ametiasutused hoidusid teadlikult nõudmast töötajatelt iga-aastaste osamaksete tasumist.
By adopting this behaviour, Greece showed that it did not intend to obtain from the employees the payment of the purchase price.
Niisuguse käitumise kaudu näitas Kreeka, et tal puudus kavatsus tagada ostuhinna tasumine töötajate poolt.
This dramatically modified the situation in which the employees found themselves.
See tõi kaasa dramaatilised muutused töötajate tegelikus olukorras.
Instead of having to pay a purchase price, the employees would not have to put at risk this amount of own money.
Ostuhinna tasumise asemel ei olnud töötajad sunnitud riskima vastava summa ulatuses oma rahaga.
This means that, when participating in the management of the yard, they attached less importance to the preservation and the increase of the value of the shares and the restoration of financial viability (and more to the preservation of the employment and of the working conditions).
See tähendab seda, et laevatehase juhtimises osalemisel pöörasid nad vähem tähelepanu aktsiate väärtuse säilitamisele ja suurendamisele ning rahalise elujõulisuse taastamisele (ja rohkem tähelepanu töökoha ning töötingimuste säilitamisele).
In addition, since they were not paying the purchase price, it could be expected that over the medium or long term, ETVA would enforce its pledge on the shares and therefore the employees would simply have no shareholding anymore in the yard.
Lisaks, kuivõrd nad ei tasunud ostuhinda, võis oodata, et keskpikas või pikas perspektiivis jõustab ETVA oma pandi aktsiate suhtes, millisel juhul ei jää töötajatele osalust laevatehase aktsiakapitalis.
In this context, the Commission fails to see how the employees could have been interested in preserving and increasing the value of HSY and taking the necessary measures to restore its competitiveness.
Selles kontekstis ei saa komisjon aru, miks töötajad oleksid pidanud huvituma HSY väärtuse säilitamisest ja suurendamisest ning nõutavate meetmete rakendamisest ettevõtte konkurentsivõime taastamise nimel.
The Commission therefore considers that the fact that the State did not seek to obtain the payment of the purchase price from the employees under the terms of the September 1995 contract dramatically changed the situation of employees when they were participating in the management of the yard.
Seetõttu on komisjon arvamusel, et asjaolu, mille kohaselt riik ei üritanud tagada ostuhinna tasumist töötajate poolt 1995. aasta septembri lepingu alusel, muutis dramaatiliselt töötajate olukorda nende osalemisel laevatehase juhtimises.
Consequently, because ETVA did not seek the payment of the purchase price from the employees, the change of ownership that took place in September 1995 did not constituted a real ‘sale’, aiming at restoration of competitiveness of the yard, as requested by Directive 90/684/EEC.
Eeltoodust lähtuvalt ja kuna ETVA ei püüdnud saavutada ostuhinna tasumist töötajate poolt, ei kujutanud 1995. aasta septembris toimunud omanikuvahetus tõelist „müüki”, mis oleks olnud suunatud laevatehase konkurentsivõime taastamisele, nagu on sätestatud direktiivis 90/684/EMÜ.
In conclusion, by not seeking the payment of the purchase price from the employees, Greece has misused decision C 10/94.
Lõpetuseks on töötajate poolt ostuhinna tasumisest loobumisega Kreeka pannud toime otsuse C 10/94 väärkasutuse.
Indeed, the latter was adopted by the Commission on the basis of the legitimate assumption that the September 1995 contract would be implemented by the State-owned bank ETVA, and in particular that ETVA would collect the payment of the purchase price from HSY employees in accordance with the precise provisions laid down in the contract, hereby ensuring that these new owners have a financial interest in supporting the measures necessary to restore competitiveness and viability.
Komisjon võttis mainitud otsuse vastu, lähtudes õiguspärasest eeldusest, et 1995. aasta septembri lepingu viib ellu riigipank ETVA, ning et ETVA nõuab ostuhinna HSY töötajatelt sisse kooskõlas lepingus sätestatud täpsete tingimustega, tagades sedakaudu uute omanike rahalise huvi konkurentsivõime ja elujõulisuse taastamiseks nõutavate meetmete toetamise vastu.
The Commission could not expect that Greece, after having itself presented the September 1995 contract as a sale of HSY, would consciously refrain from obtaining the payment of the sale price from the purchaser, despite the existence of several contractual and legal provisions allowing the collection of the price.
Komisjon ei osanud oodata, et Kreeka, olles ise esitanud 1995. aasta lepingu HSY müügi kinnituseks, hoidub teadlikult müügihinna tasumise tagamisest ostja poolt, vaatamata mitme hinna väljanõudmist võimaldava lepingu- ja seadusesätte olemasolule.
The Commission considers that such behaviour is similar to the submission of incorrect information to the Commission and to a misuse of aid.
Komisjon on arvamusel, et niisugune käitumine on samastatav ebaõige teabe esitamisega komisjonile ja abi väärkasutusega.
The aid authorised by Decision C 10/94 should therefore be recovered from HSY.
Seetõttu tuleks otsusega C 10/94 heakskiidetud abi HSY-lt tagasi nõuda.
The Commission has reached the conclusion that the three grounds raised by Greece and HSY which have been summarised earlier should be dismissed.
Komisjon on jõudnud järeldusele, et arvesse ei tule võtta Kreeka ja HSY esitatud kolme põhjendust, mille kokkuvõte on esitatud eespool.
As regards the first ground — the privatisation was genuine and real because the employees got ownership of the shares and the corresponding control over HSY — the Commission observes that the transfer of the ownership was a necessary but not sufficient condition.
Seoses esimese põhjendusega (st et erastamine oli ehtne ja tõeline, sest töötajad said aktsiate omandiõiguse ja vastava kontrolli HSY üle) märgib komisjon, et omandiõiguse üleandmine oli tarvilik, kuid mitte piisav tingimus.
As indicated earlier, since they did not had to pay this price, they were in a different situation from a market economy owner.
Nagu eespool osutatud, erines nende olukord turumajandusliku omaniku omast, sest nad ei pidanud tasuma kõnealust hinda.
As regards Greece’s claim that ‘the acquisition of shares entailed the risk that the shares might loose their value’, the Commission notes that, while it is undisputed that the employees become formally the owner of the shares, they were much less concerned by the evolution of the value of the shares since they did not have to pay a high price (i.e. reduction of the wages and allowances during 12 years) to obtain them.
Seoses Kreeka väitega, mille kohaselt „kaasnes aktsiate omandamisega oht, et aktsiad võivad oma väärtuse kaotada”, märgib komisjon, et ehkki töötajad said vaieldamatult aktsiate ametlikeks omanikeks, olid nad märksa vähem huvitatud aktsiate väärtuse edasisest arengust, sest nad ei pidanud nende omandamise eest tasuma kõrget hinda (st töötasude ja toetuste osalist kinnipidamist kaheteistkümne aasta vältel).
In addition, since the employees were not paying the purchase price, they had to expect that ETVA would enforce its pledge on the shares, such that the employees would not remain the owners of these shares.
Lisaks, kuivõrd töötajad ei tasunud ostuhinda, pidid nad eeldama, et ETVA jõustab oma pandi aktsiate suhtes ja töötajad ei jää kõnealuste aktsiate omanikuks.
Finally, as regards Greece’s claims that ‘The employees […] participated in the share capital increase, pro rata to their stake in the share capital, therefore private capital was invested in the shipyards’, the Commission does not contest that the employees participated to the capital increase (this will be described in the description and assessment of measure E10).
Lõpetuseks, seoses Kreeka väitega, mille kohaselt: „töötajad […] osalesid aktsiakapitali suurendamises proportsionaalselt nende osalusega aktsiakapitalis – sellest tulenevalt investeeriti laevatehastesse erakapitali”, ei vaidlusta komisjon töötajate osalemist kapitali suurendamises (seda käsitletakse meetme E10 kirjelduses ja hindamises).
However, the Commission recalls that, according to the September 1995 contract, the participation to the capital increase did not entitle the employees to any new shares of HSY.
Samas tuletab komisjon meelde, et 1995. aasta septembri lepingu kohaselt ei andnud kapitali suurendamises osalemine töötajatele õigust uute HSY aktsiate saamiseks.
The Commission therefore fails to see how this participation alone could incite the employees to manage the yard in a way that preserves or increases the value of the shares since this participation did not give them any new shares.
Seetõttu jääb komisjonile arusaamatuks, kuidas oleks vastav osalemine üksi innustanud töötajaid juhtima laevatehast aktsiate väärtust säilitaval või suurendaval viisil, sest osalemine ei andnud neile juurde uusi aktsiaid.
The Commission also fails to see how this participation could constitute a ‘sale’ of HSY since the employees did not receive additional shares in exchange of their investments.
Samuti jääb komisjonile arusaamatuks, kuidas saaks vastav osalemine kujutada endast HSY „müüki”, sest töötajad ei saanud oma investeeringute eest lisaaktsiaid.
Since the amount of money that the employees had to invest was much smaller than what the Commission legitimately expected when it adopted decision C 10/94 (and what the Council expected when it adopted Regulation (EC) No 1013/97), the Commission considers it insufficient to incite them to attach sufficient importance to the value of the shares and the restoration of the competitiveness of HSY.
Kuna töötajate tegelikult investeeritud rahasumma osutus komisjoni otsuse C 10/14 vastuvõtmisel komisjoni poolt õiguspäraselt loodetust palju väiksemaks (ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1013/97 vastuvõtmisel nõukogu poolt oodatust), on komisjon arvamusel, et see ei innusta töötajaid omistama aktsiate väärtusele ning HSY konkurentsivõine taastamisele piisavat tähtsust.
As regards the second ground raised by Greece — the payment of the purchase price was not a condition laid down in decision C 10/94, and even if it was the case, the Commission considered it as already fulfilled after having examined the September 1995 contract — the Commission has earlier recalled that the sale of the yard was a condition laid down in the Directive 90/684/EEC and explained what was the reason for this condition.
Seoses Kreeka teise põhjendusega (st et ostuhinna tasumine ei olnud otsuses C 10/94 tingimusena sätestatud, ja kui ka oleks olnud, siis pidas komisjon seda juba täidetuks pärast 1995. aasta septembri lepingu läbivaatamist) on komisjon varem märkinud, et laevatehase müügi näol oli tegemist direktiivis 90/684/EMÜ sätestatud tingimusega ning on selgitanud selle tingimuse põhjust.
The Commission has also already explained that it took a negative decision in July 1995 because the yard had not been sold.
Samuti on komisjon juba selgitanud, et võttis 1995. aasta juulis vastu negatiivse otsuse, sest laevatehase müüki ei olnud toimunud.
It was therefore evident to Greece that the Commission would not be satisfied by a mere transfer of ownership to the employees and it finally accepted the September 1995 contract only because it was a real sale, i.e. the employees would pay a significant purchase price and would thus have a real financial interest in restoration of competitiveness.
Seetõttu oli Kreeka jaoks selge, et komisjon ei oleks rahuldunud kõigest omandiõiguse üleandmisega töötajatele, ning nõustus 1995. aasta septembri lepingut lõpuks heaks kiitma vaid sellepärast, et tegu oli reaalse müügitehinguga, st töötajad oleksid tasunud olulise ostuhinna ning omandanud seeläbi reaalse rahalise huvi konkurentsivõime taastamise vastu.
The Commission also recalls that Regulation (EC) No 1013/97 amended Directive 90/684/EEC only in respect of the amount of operating aid for restructuring that can be granted to HSY.
Komisjon meenutab ka seda, et määrusega (EÜ) nr 1013/97 muudeti direktiivi 90/684/EMÜ vaid HSY-le ümberkorraldamiseks antava tegevusabi võimaliku summa osas.
On that basis, decision C 10/94 concludes that ‘The conditions set in Article 10 of the Directive […] were met’ In other words, the assessment made by the Commission in Decision C 10/1994 (and the one made by the Council in Regulation (EC) No 1013/97) takes into account the existence of the September 1995 contract, which was presented as a sale by Greece and, above all, which contractually obliges the employees to pay EUR 24 million to ETVA for the purchase of 49 % of HSY and which precisely determines how this purchase price would be collected from the employees and paid to ETVA.
Eeltoodu põhjal järeldatakse otsuses C 10/94, et „direktiivi artiklis 10 sätestatud tingimused […] on täidetud”. Teisisõnu võetakse otsuses C 10/94 (ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1013/97) arvesse 1995. aasta septembri lepingu olemasolu, mida Kreeka esitles müügitehinguna ning mis eelkõige kehtestab töötajatele lepingulise kohustuse tasuda ETVA-le 24 miljonit eurot 49 % osaluse ostmiseks HSYs ja määrab täpselt kindlaks ostuhinna töötajatelt sissenõudmise ning ETVA-le maksmise korra.
Since the obligations and rights of the parties where precisely determined in a contract, since Greece itself presented the contract as a sale of HSY, and since the Greek government itself had adopted a law obliging the employees to pay the purchase price to ETVA (see footnote 100), the Commission had no reason to doubt that the State would correctly implemented the contract.
Kuna poolte kohustused ja õigused määrati lepingus täpselt kindlaks, lisaks esitles Kreeka lepingut HSY müügitehinguna ja Kreeka valitsus oli vastu võtnud seaduse, mis kohustas töötajaid tasuma ETVA-le ostuhinda (vt allmärkus 100), ei olnud komisjonil põhjust kahelda selles, et riik lepingu nõuetekohaselt ellu viib.
In particular the Commission could not expect that the State itself will consciously refrain from collecting the purchase price from the purchaser.
Muu hulgas ei osanud komisjon oodata, et riik ise keeldub teadlikult ostuhinna sissenõudmisest ostjalt.
The Commission was entitled to consider that HSY had been sold and did not have to repeat that HSY had to be sold.
Komisjonil oli õigus arvata, et HSY on müüdud, ning komisjon polnud kohustatud kordama, et HSY tuleb müüa.
As regards the third ground raised by Greece to dismiss Commission’s doubts — the September 1995 contract was correctly implemented — the Commission observes that the September 1995 contract indicated clearly how the purchase price would be paid.
Kreeka kolmanda põhjenduse puhul, millega üritati hajutada komisjoni kahtlusi (st et 1995. aasta septembri leping viidi nõuetekohaselt ellu), märgib komisjon, et 1995. aasta septembri lepingus oli selgelt välja toodud ostuhinna tasumise viis.
The annual instalments would be paid from 1998 and they would be financed by retaining a part of the Christmas and Easter allowances as well as a part of the monthly wage.
Leping nägi ette aastaste osamaksete tasumist alates 1998. aastast ja osamaksete rahastamist jõulu- ning lihavõttetoetuste ja kuupalga osalise kinnipidamise kaudu.
Since the employees had accepted a reduction of their future salaries and allowances, ETVA did not need to collect the purchase price from each individual employee: HSY was able to directly withhold a part of their monthly salary.
Kuivõrd töötajad olid nõustunud oma tulevaste palkade ja toetuste kahanemisega, puudus ETVA-l vajadus ostuhinna sissenõudmiseks igalt töötajalt eraldi: HSY võis vahetult kinni pidada osa nende kuupalgast.
In these circumstances, the Commission fails to see how the non-payment of the yearly instalments can be justified by the fact that ‘the workers found it difficult to honour their commitment to pay the price of the shares’.
Eeltoodud asjaolude juures jääb komisjonile arusaamatuks see, kuidas aastaste osamaksete tasumata jätmist saab õigustada asjaoluga, et „töötajatel tekkis raskusi oma kohustuste täitmisega aktsiate müügihinna tasumisel”.
ETVA had simply to ensure that HSY withheld the respective amounts from the allowances and wages.
ETVA pidi vaid tagama selle, et HSY peab vastavad summad toetustest ja töötasudest kinni.
ETVA, being the majority shareholder, controlled HSY.
HSY oli ETVA kui põhiaktsionäri kontrolli all.
In addition, HSY was supposed to withhold these amounts under the terms of the agreements concluded between ETVA, HSY, the association of the employees and each individual employee.
Lisaks oli HSY kohustatud vastavad summad kinni pidama ETVA, HSY, töötajate ühenduse ja iga eraldi töötaja vahel sõlmitud lepingute tingimuste kohaselt.
Therefore, ETVA could have directly sued HSY if it did not act according to the terms of the contract.
Seetõttu oleks ETVA võinud HSY kohe kohtusse kaevata, kui viimane ei oleks tegutsenud kooskõlas lepingu tingimustega.
As a subsidiary ground, the Commission notes that, even if Greece’s claim that it was impossible for ETVA to collect the purchase price from the workers is true, this would also require the recovery of the aid authorised by decision C 10/94.
Täiendava põhjendusena märgib komisjon, et isegi juhul, kui Kreeka väide oleks tõene, et ostuhinna sissenõudmine töötajatelt oli ETVA jaoks võimatu, eeldaks see siiski otsusega C 10/94 heakskiidetud abi tagastamist.
Indeed, if this claim is true, it means that Greece has notified to the Commission a sale agreement which from the outset could not be implemented (i.e. the State can not collect the purchase price from the purchaser).
Mainitud väite tõesus tähendaks seda, et Kreeka teavitas komisjoni müügikokkuleppest, mille elluviimine oli algusest peale võimatu (st riigil puudub võimalus ostuhinna ostjalt sissenõudmiseks).
In that case, the Commission should consider that decision C 10/94 is based on misleading information from Greece and should therefore rescind it.
Sellisel juhul peaks komisjon järeldama, et otsus C 10/94 põhineb Kreekalt saadud eksitaval teabel ning kuulub seetõttu tühistamisele.
As explained earlier, this is in contradiction with decision C 10/94, which supposed that HSY had been ‘sold’, i.e. that a private investor put a precise and large amount of its own money at risk by purchasing shares of HSY and it would therefore be incited to manage the yard with the objective of maximising the value of its holding.
Nagu eespool selgitatud, on see vastuolus otsusega C 10/94, mis eeldas, et HSY on „müüdud”, st et erainvestor riskis HSY aktsiaid ostes isikliku raha kindla ja suure summaga ning oleks seetõttu motiveeritud juhtima laevatehast, lähtudes oma osaluse väärtuse maksimaalse suurendamise eesmärgist.
Second, the cash received by ETVA — and therefore by the State — is totally different.
Teiseks on ETVA – ja seetõttu riigi – saadud rahasummad täiesti erinevad.
By enforcing the pledge on the shares, ETVA supported 100 % of the risk related to the value of HSY (thereby it reverted the partial privatisation).
Aktsiate pandi jõustamise teel võttis ETVA enda kanda 100 % HSY väärtusega seonduvast riskist (tühistades seeläbi osalise erastamise).
In addition, ETVA received only EUR 6,1 million when it sold 100 % of the shares of HSY to HDW/Ferrostaal.
Lisaks sai ETVA 100 % HSY aktsiate HDW/Ferrostaalile müümise eest vaid 6,1 miljonit eurot.
This means that ETVA received only EUR 3 million from the sale of the 49 % stake.
Eeltoodu tähendab, et ETVA sai 49 % osaluse müümise eest vaid 3 miljonit eurot.
This is much less than what ETVA should have received from the employees under the terms of the September 1995 contract, namely EUR 24 million paid in yearly instalment from December 1998 to December 2010.
Seda on märksa vähem võrreldes summaga, mis oleks pidanud laekuma ETVA-le töötajatelt 1995. aasta septembri lepingu tingimuste kohaselt, nimelt 24 miljonit eurot aastaste osamaksetena 1998. aasta detsembrist 2010. aasta detsembrini.
Finally, as regards the claim that a real privatisation took place when HDW/Ferrostaal acquired 100 % of HSY, the Commission does not contest that point.
Lõpetuseks ei vaidlusta komisjon väidet, et 100 % HSY omandamisel HDW/Ferrostaali poolt leidis aset tegelik erastamine.
However, it recalls that Article 10 of the Directive 90/684/EEC authorised aid only in connection with a sale of the yard.
Samas tuletab komisjon meelde, et direktiivi 90/684/EMÜ artiklil 10 kohaselt tohtis abi anda vaid seoses laevatehase müügiga.
Similarly, Regulation (EC) No 1013/97 and decision C 10/94 authorised aid because the yard had just been ‘sold’.
Samuti tohtis määruse (EÜ) nr 1013/97 ja otsuse C 10/94 kohaselt abi anda vaid seetõttu, et laevatehas oli äsja „müüdud”.
Therefore, the aid had to be granted in the context of the sale of the yard.
Seetõttu kiideti abi heaks laevatehase müügi kontekstis.
It could not be granted for a sale taking place several years later.
Abi ei oleks antud mitu aastat hiljem toimuva müügi korral.
Therefore, the fact that HSY was really privatised by the sale to HDW/Ferrostaal does not change the conclusion that decision C 10/94 has been misused.
Asjaolu, et HSY erastati tegelikult HDW/Ferrostaalile müümise teel, ei muuda järeldust otsuse C 10/94 väärkasutuse kohta.
It is also recalled that at the time of the sale to HDW/Ferrostaal, both Directive 90/684/EEC and Regulation (EC) No 1013/97 had expired for several years.
Samuti meenutab komisjon, et HDW/Ferrostaalile müümise ajaks olid nii direktiiv 90/684/EMÜ kui ka määrus (EÜ) nr 1013/97 mitu aastat tagasi aegunud.
Therefore, HSY would not have been able to receive the aid approved by decision C 10/94 in the framework of the 2001-2002 privatisation.
Seetõttu ei oleks HSY-le võimaldatud otsusega C 10/94 heakskiidetud abi 2001.–2002. aasta erastamise raames.
The Commission concludes that none of the grounds raised by Greece can dismiss the earlier conclusion that, by not seeking to obtain the payment of the purchase price from the employees, the State-controlled ETVA has misused decision C 10/94.
Komisjon järeldab, et ükski Kreeka esitatud põhjendustest ei muuda kehtetuks varasemat järeldust, mille kohaselt riigi kontrolli all olev ETVA on ostuhinna töötajate poolt tasumise saavutamisest loobumisega pannud toime otsuse C 10/94 rikkumise.