natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission would draw attention to what was said in the decision initiating the procedure: ‘The analysis of the elements constituting the spread between the loan/deposits rates is of relevance when assessing whether an advantage exists in favour of PI/BancoPosta.
Komisjon juhib tähelepanu sellele, mida öeldi kõnealuse menetluse algatamise otsuses: „Laenu/hoiuste määrade vaheks olevate elementide analüüs on asjaomane hindamisel, kas PI/BancoPosta kasuks eksisteerib mõni eelis.
The Commission notes that a market spread may contain State aid elements under certain circumstances, notably when the loan and deposit rates individually are off market.
Komisjon märgib, et turuvahe võib sisaldada riigiabi elemente teatavatel asjaoludel, eriti kui laenu- ja hoiusemäärad on eraldivõetuna turuvälised.
This is not the case in the present case.
Selline ei ole olukord käesoleval juhul.
The Commission considers the deposit rate offered on final consumer’s current accounts is not constitutive of a State aid in favour of PI/BancoPosta.
Komisjon on arvamusel, et lõpptarbija arveldusarvetel pakutav hoiusemäär ei ole käsitatav riigiabina PI/BancoPosta kasuks.
Notably, the setting of this rate does not include a transfer of State resource to PI/BancoPosta.
Nimelt ei hõlma kõnealune määr riigiressursi üleandmist PI-le/BancoPostale.
Moreover, the rates offered over the period concerned appear to be within a market range, when comparing with interest rates offered by banks for similar products.
Lisaks näib, et vaatlusalusel ajavahemikul pakutud määrad on turuskaala piires, kui võrrelda sarnastele toodetele pankade poolt pakutavate intressimääradega.
Finally, the beneficiaries of the deposit rate are individuals.
Lõpetuseks on hoiusemäärast kasusaajad üksikisikud.
Therefore, at that stage, when examining the spread, the Commission comes to the conclusion that, in the present case, an advantage could only derive from the loan rates.
Seepärast jõuab komisjon selles etapis vahe uurimisel järeldusele, et käesoleval juhul saab eelis tuleneda vaid laenumääradest.
The loan rate paid by the State gives an economic advantage if it were higher than the rate which would have been paid to PI/BancoPosta, under market circumstances, by a private borrower for the deposited funds, according to their nature and amount’.
Riigi makstud laenumäär annab majandusliku eelise, kui see on kõrgem määrast, mille PI-le/BancoPostale oleks turutingimustes maksnud eraõiguslik laenuvõtja hoiustatud fondide eest vastavalt nende olemusele ja suurusele”.
On the basis of the initiating decision, therefore, the comparison between the interest margins of PI and other banks in the private sector is irrelevant, and the only element to be analysed in the present decision is the interest rate paid by the State to PI for the funds deposited.
Algatamise otsuse põhjal ei ole seega PI ja teiste erasektori pankade intressimarginaalide võrdlus asjakohane ning ainsaks käesolevas otsuses analüüsitavaks elemendiks on riigi makstav intressimäär PI-le hoiustatud vahendite eest.
Moreover, there is no Italian private bank really comparable to PI in terms of balance-sheet structure.
Lisaks ei ole ühtegi PI-ga bilansistruktuuri poolest tõeliselt võrreldavat Itaalia erapanka.
PI’s liabilities are essentially made up of current accounts (postal current accounts).
PI kohustused koosnevad põhiliselt arveldusarvetest (postiteenistuse arveldusarvetest).
This is not the case with ‘normal’ banks, which rely notably on bonds, current accounts, savings accounts etc.
Selline ei ole olukord „tavapäraste” pankade puhul, mis toetuvad märkimisväärselt võlakirjadele, arveldusarvetele, hoiukontodele jne.
The Commission would also point out that PI is not authorised to lend money to its customers; the personal loans and mortgages it offers are offered on behalf of other banks.
Samuti märgib komisjon, et PI ei ole volitatud oma klientidele raha laenama; tema pakutavaid isiklikke laene ja hüpoteeke pakutakse teiste pankade nimel.
In conclusion, the interest margins of PI and of private banks are different in their composition, and cannot be meaningfully compared.
Kokkuvõttes on PI ja erapankade intressimarginaalid oma ülesehituselt erinevad ning neid ei saa adekvaatselt võrrelda.
Comparison of PI’s tenor mismatch with those of its private-sector peers
PI sisu sobimatuse võrdlus tema erasektori partnerite omadega
The […] study indicates that PI’s postal current accounts are a long-term liability, given the high diversification and stable behaviour of its customers.
[…] uurimus näitab, et PI postiteenistuse arveldusarved on pikaajaline vastutus, pidades silmas tema klientide suurt mitmekesisust ja stabiilset käitumist.
It also indicates that it is common practice for the banking system to fund long-term assets in large part using deposits.
Samuti näidatakse, et pangandussüsteemis on tavapärane rahastada pikaajalisi varasid olulises osas hoiustega.
In this respect, the study compares PI’s asset and liability approach to those of private banks investing their funds in loans to the public sector (Depfa, Dexia, CCF etc.).
Sellega seoses võrreldakse kõnealuses uurimuses PI lähenemist varale ja vastutusele erapankade omaga, mis investeerivad oma vahendeid avaliku sektori laenudesse (Depfa, Dexia, CCF jne).
According to […], those banks follow the same approach as PI, since they invest in very long-term public assets (above 15 years), and obtain funds from a mix of short-term and long-term sources.
[…] kohaselt järgivad kõnealused pangad PI-ga samasugust lähenemist, kuna nad investeerivad väga pikaajalistesse riigi varadesse (üle 15 aasta) ning saavad rahalisi vahendeid lühiajaliste ja pikaajaliste allikate segust.
In particular, they collect about 50 % of their requirements on a medium- to long-term basis, financing the rest short term from repurchase transactions with the European Central Bank and deposits from financial intermediaries, and invest their funding in loans to public authorities, usually with maturities of from 10 to 50 years.
Täpsemalt öeldes koguvad nad ligikaudu 50 % oma nõuetest keskmise kuni pikaajalise tähtaja baasil, finantseerides ülejäänu lühiajalise tähtajaga tagasiostutehingutest Euroopa Keskpangaga ja finantsvahendajate hoiustest, ning investeerivad oma rahalisi vahendeid riigiasutuste laenudesse tähtajaga 10–50 aastat.
On the basis of the above, […] concludes that PI’s asset liability management (ALM) model is in line with that of its market peers, if not indeed more prudent.
Eelneva põhjal järeldab […], et PI vara ja kohustuste juhtimismudel on kooskõlas tema turupartnerite omaga, kui isegi mitte konservatiivsem.
The Commission considers that no conclusions can be drawn from the comparison between PI’s asset liability management and that of comparable operators, for the following reasons.
Komisjon on arvamusel, et ei saa teha mingeid järeldusi PI varade ja kohustuste haldamise ja temaga võrreldavate operaatorite vahelise võrdluse põhjal, seda järgmistel põhjustel.
First, PI’s liabilities structure is not comparable to that of its market peers: almost 90 % of PI’s liabilities is made up of postal current accounts, while hardly 50 % of the liabilities of private banks investing in public-sector assets is made of up repurchase transactions and short-term deposits: the rest derives from medium- and long-term funding.
Esiteks ei ole PI kohustuste struktuur võrreldav tema turupartnerite omaga: ligikaudu 90 % PI kohustustest koosneb postiteenistuse arveldusarvetest, samal ajal kui vaevalt 50 % avaliku sektori varadesse investeerivate erapankade kohustustest koosneb tagasiostutehingutest ja lühiajalistest hoiustest: ülejäänu tuleneb keskmise ja pikaajalise tähtajaga fondidest.
Second, the comparison with other banks is also vitiated by the fact that PI does not incur the risks to which they are exposed and for which they expect to be compensated on market terms.
Teiseks teeb võrdluse teiste pankadega mõttetuks ka asjaolu, et PI ei kanna riske, millele pangad on avatud ning mille eest nad eeldavad turutingimustel kompensatsiooni.
Third, […] rightly says that La Banque Postale cannot be compared with PI from 2006 onward, because La Banque Postale began lending to the private sector in that year [92]; and for the same reasons no conclusions can be drawn from a comparison between PI and private banks operating in the public sector, because they also provide financing outside the public sector (for example, almost 50 % of Dexia loans are to non-public customers).
Kolmandaks ütleb […] õigustatult, et La Banque Postale’i ei saa PI-ga alates 2006. aastast võrrelda, kuna La Banque Postale hakkas kõnealusel aastal laenama erasektorile; [92] ning samadel põhjustel ei saa teha mingeid järeldusi PI ja avalikus sektoris tegutsevate erapankade võrdluse põhjal, kuna nad finantseerivad ka väljaspool avalikku sektorit (näiteks on ligikaudu 50 % Dexia laenudest muudele kui avaliku sektori klientidele).
Fourth, as already indicated in connection with the comparison with Efiposte/La Poste, in order to determine whether an advantage has been conferred on an undertaking the Commission does not compare the situation in different Member States.
Neljandaks, nagu juba näidati seoses võrdlusega Efiposte’iga/La Poste’iga, ei võrdle komisjon olukorda erinevates liikmesriikides, et teha kindlaks, kas mõnele ettevõttele on antud eelis.
To close the comparison with alleged market peers, the Commission notes that ‘CDP SpA’s cash is deposited in an interest-bearing current account with the Central State Treasury, No 29814, entitled “Cassa DP SpA – gestione separata”.
Turupartneritega võrdluse lõpetuseks märgib komisjon, et „CDP SpA sularaha hoiustatakse riigi keskkassas intressikandval arveldusarvel nr 29814 „Cassa DP SpA – gestione separate”.
Pursuant to Article 6(2) of the Order of the Minister for Economic Affairs and Finance of 5 December 2003, interest on the funds in that account is paid half-yearly at a floating six-month rate equal to the simple arithmetic mean of the gross yield on six-month ordinary Treasury bills and the movement of the Rendistato index.
Vastavalt majandus- ja rahandusministri 5. detsembri 2003. aasta korralduse artikli 6 lõikele 2 makstakse intressi kõnealusel arvel olevate rahaliste vahendite pealt iga poole aasta tagant ujuva kuuekuulise määra alusel, mis on võrdne kuuekuuliste tavaliste riigivekslite brutotulu ja igakuise Rendistato indeksi liikumise lihtaritmeetilise keskmisega.
From 1 January 2006, following the merger of Infrastrutture SpA into CDP SpA (Article 1(79) et seq. of Act No 266 of 23 December 2005), interest-bearing current account No 20347, in the name of ISPA, was renamed “Cassa DP SpA – gest.
jaanuaril 2006 pärast aktsiaseltsi Infrastrutture SpA ühinemist aktsiaseltsiga CDP SpA (23. detsembri 2005. aasta seaduse nr 266 artikli 1 lõige 79 ja sellele järgnevad lõiked) nimetati intressi kandev ISPA nimele kuulunud arveldusarve nr 20347 ümber „Cassa DP SpA – gest.
The Ministry of Economic Affairs and Finance pays six-monthly interest on deposits in this account at a rate equal to the average yield on the six-month ordinary Treasury bills issued during the previous six-month period.
Majandus- ja rahandusministeerium maksab kuuekuulist intressi kõnealusel arvel olevatelt hoiustelt võrdselt keskmise tuluga, mida saadakse kuuekuuliste tavaliste riigivekslite pealt, mis emiteeriti eelmise kuue kuu jooksul.
In order to make use of the treasury and disbursement services performed by the Banca d’Italia, CDP SpA continues to use the non-interest-bearing current account No 29815, entitled “CDP SpA – pagamenti”.
Kasutamaks ära Banca d’Italia teostatavaid riigikassa ja väljamakseteenuseid, jätkab aktsiaselts CDP SpA intressi mittekandva arveldusarve nr 29815 „CDP SpA – pagamenti” kasutamist. Pankadevaheliste maksesüsteemide suureneva kasutamisega on märgatavalt langenud riiklikule sisse- ja väljamaksete kanalile tuginemine”.
With the increasing use of interbank payment systems, recourse to the national treasury channel for in- and out-payments has declined considerably’ [93].
Komisjon on teadlik kasulike järelduste tegemise raskusest PI ja PI-st mitmel moel erinevate väidetavalt võrreldavate ettevõtjate võrdlustest.
The Commission is aware of the difficulty of drawing useful conclusions from comparisons between PI and operators alleged to be comparable, which differ from PI in various ways.
Eelöeldust võib aga näha, et avalikku sektorisse investeerivatele finantsvahendajatele, nagu CDP-le, ei tasuta tingimata kooskõlas pikaajaliste parameetritega.
This confirms the Commission’s view that for the purpose of this Decision no conclusions can be drawn from the comparison between PI and alleged market peers.
See kinnitab komisjoni seisukohta, et käesoleva otsuse eesmärgil ei saa PI ja väidetavate turupartnerite võrdlusest teha mingeid järeldusi.
The Commission concludes that the comparisons referred to above, between the interest margins of PI and the interest margins of banks operating in the private sector, and between the tenor mismatch of PI and the tenor mismatches of operators specialised in funding the public sector, are irrelevant, and do not show that the Agreement confers no advantage on PI.
Komisjon järeldab, et eespool viidatud võrdlused PI intressimarginaalide ja erasektoris tegutsevate pankade intressimarginaalide vahel ning PI sisu kokkusobimatuse ja erasektori rahastamisele spetsialiseerunud ettevõtete sisu kokkusobimatuste vahel ei ole asjakohased ning ei näita, et kokkulepe ei anna PI-le mingit eelist.
To sum up, the interest rate provided for in the Agreement can be compared with the rate for alternative investments in a risk-return perspective.
Kokkuvõtteks saab kokkuleppes sätestatud intressimäära võrrelda alternatiivsete investeeringute intressimääraga riski-tulu perspektiivis.
For a similar level of risk, the Agreement provides returns higher than alternative investments, and for similar returns it is subject to lower risks.
Sama riskitaseme juures tagab kokkulepe suuremad tulud kui alternatiivsed investeeringud ning samade tulude puhul on riskid madalamad.
Italy itself takes the view that the deposit with the Treasury has a return-risk ratio higher than a fixed-rate portfolio would have.
Itaalia on seisukohal, et riigikassa hoiusel on suurem tulu-riski suhtarv kui oleks fikseeritud intressimääraga portfellil.
The Commission considers that a risk-return approach is more appropriate than an analysis based on return only.
Komisjon on arvamusel, et riski-tulu lähenemine on asjakohasem kui vaid tulul põhinev analüüs.
The Commission concludes that in the absence of the Obligation over the relevant period the possible alternative investments would not have allowed PI to achieve returns which in a risk-return perspective were similar to or better than those provided by the Agreement.
Komisjon järeldab, et kohustuse puudumisel asjaomase ajavahemiku jooksul ei oleks võimalikud alternatiivsed investeeringud võimaldanud PI-l saada tulusid, mis riski-tulu perspektiivis olid sarnased või paremad kui kokkuleppega tagatud tulud.
The appropriateness of the private borrower methodology is therefore confirmed.
Seega kinnitatakse eraõigusliku laenuvõtja metoodika asjakohasust.
The nature of PI’s role
PI rolli olemus
In its initiating decision of September 2006, the Commission said that given the specific position of PI, it was possible that no standard of comparison would be available on the market.
aasta septembri algatamisotsuses ütles komisjon, et pidades silmas PI eripositsiooni on võimalik, et turul ei ole ühtegi võrdlusstandardit.
Under such circumstances, the Commission would have to establish the cost of operating the account for PI and add a reasonable margin.
Sellisel juhul tuleks komisjonil teha kindlaks PI arve teenindamise kulu ning lisada mõistlik marginaal.
As explained in Section 7.4.2, the Commission is satisfied that a standard of comparison can in fact be indentified on the market, using the private borrower approach.
Nagu selgitati jaos 7.4.2, on komisjon rahul, et turul on võrdlusstandard, kasutades eraõigusliku laenuvõtja lähenemist.
The Commission considers that the role of PI is not in any way confined to that of a conduit for collecting funds for the State.
Komisjon on arvamusel, et PI roll ei ole mingil juhul piiratud riigile rahaliste vahendite kogumisega.
PI has been pursuing an active policy of developing its banking activities, notably by increasing the attractiveness of its postal current account.
PI on ajanud pangandustegevuse aktiivse arendamise poliitikat, eriti suurendades oma postiteenistuse arveldusarve atraktiivsust.
Besides, in another decision regarding PI, adopted in November 2006 [95], in a case where the postal operator was distributing postal savings books on behalf of CDP, and passing the money collected to CDP, the Commission took the view that that activity was not equivalent to the function of a conduit; the remuneration paid to PI was based on the annual average deposits on the savings books.
Pealegi, ühes teises PI-ga seotud otsuses, mis võeti vastu novembris 2006 [95] seoses juhtumiga, kus postiettevõtja levitas CDP nimel postiteenistuse hoiuraamatuid ning edastas kogutud raha CDP-le, võttis komisjon seisukoha, et kõnealune tegevus ei olnud võrdne vahendite kogumise funktsiooniga; PI-le makstav intress põhines hoiuraamatutel olevate hoiuste aasta keskmisel.
Finally, even ABI does not consider that PI’s remuneration should be based on its costs.
Lõpetuseks ei ole isegi ABI arvamusel, et PI intress peaks põhinema tema kuludel.
Comparison with the cost of medium/long term funding of the Treasury
Võrdlus riigikassa keskmise/pikaajalise tähtajaga rahastamise kuluga
Italy argues that the cost of medium- and long-term funding of the Treasury is often higher than the rate provided for in the Agreement (recitals 77 et seq.).
Itaalia väidab, et riigikassa keskmise/pikaajalise tähtajaga rahastamise kulu on tihti suurem kui kokkuleppes sätestatud intressimäär (põhjendus 77 ja sellele järgnevad põhjendused).
The Commission would point out the following:
Komisjon rõhutab järgmist:
a comparison with medium- and long-term funding is not enough by itself.
Võrdlus keskmise ja pikaajalise tähtajaga rahastamisega ei ole iseenesest piisav.
Italy has not convincingly demonstrated that postal current accounts serve to finance only the Treasury’s medium-to long-term needs.
Itaalia ei ole veenvalt näidanud, et postiteenistuse arveldusarvetega finantseeritakse vaid riigikassa keskmise kuni pikaajalise tähtajaga vajadusi.
The Commission considers that the deposit is used to cover the general needs of the Treasury,
Komisjon on arvamusel, et hoiust kasutatakse riigikassa üldvajaduste katmiseks.
about 60 % of Treasury issues are short-term instruments (BOTs and CTZs), having a maturity of no more than two years.
Ligikaudu 60 % riigikassa emissioonidest on lühiajalised instrumendid (riigivekslid ja riigivõlakirjad), mis on mitte rohkem kui kaheaastase tähtajaga. Ajavahemikul 2001–2005 Itaalia emiteeritud finantsinstrumentide (riigikassa laenusertifikaadid, riigivõlakirjad, tähtajalised riigi võlakirjad, riigivekslid) keskmine tähtaeg oli ligikaudu neli aastat.
The Commission considers, too, that there is no logical reason for Italy to exclude three-year bonds from the computation, as these could also be regarded as medium-term instruments.
Komisjon ei näe loogilist põhjust, miks Itaalia jätab arvutusest välja kolmeaastase tähtajaga võlakirjad, kuna neid võib samuti vaadelda keskmise tähtajaga instrumentidena.
The Commission is of the view that the facts do not justify the use of this methodological analysis.
Komisjon on seisukohal, et need asjaolud ei õigusta kõnealuse metoodilise analüüsi kasutamist.
Once again, each of the points set out above is sufficient by itself to show that the comparison made by Italy is not conclusive.
Taas kord on iga eespool esitatud alapunkt iseenesest piisav selleks, et näidata, et Itaalia tehtud võrdlus ei ole lõplik.
Other arguments
Muud väited
In order to prove that the yield obtained by PI on the deposits it is required to hold with the Treasury is achievable in financial markets with a comparable risk profile, Italy has spoken of a hypothetical one-year swap operation against the Agreement rate.
Selle tõendamiseks, et PI saadud tulu hoiuste pealt, mida ta peab hoidma riigikassas, on saavutatav võrreldava riskiprofiiliga finantsturgudel, on Itaalia rääkinud hüpoteetilisest üheaastasest vahetusoperatsioonist kokkuleppes sätestatud määra suhtes.
The Commission considers that this argument, which has not been elaborated, is neither appropriate nor relevant to the present analysis.
Komisjon on arvamusel, et kõnealune väide, mida ei ole täpsustatud, ei ole käesolevale analüüsi puhul ei asjaomane ega asjakohane.
Replies to the remaining observations from ABI
ABI vastused ülejäänud märkustele
ABI states that the two interest-bearing accounts with the Treasury opened by CDP pay interest every six months at a floating rate equal to the simple arithmetic mean of the gross return on six-month ordinary Treasury bills and the movement of the monthly Rendistato index.
ABI väidab, et CDP avatud kahelt intressikandvalt arvelt riigikassas makstakse intressi iga kuue kuu järel ujuva intressimäära alusel, mis on võrdne kuuekuuliste tavaliste riigivekslite brutotulu ja igakuise Rendistato indeksi liikumise lihtaritmeetilise keskmisega.
The Commission would make the following points:
Komisjon rõhutab järgmist:
the nature of CDP’s resources is different from that of the current accounts of PI’s customers.
CDP ressursside olemus on erinev PI klientide arveldusarvete omast.
CDP resources consist mainly of postal savings [97], while PI’s resources derive from postal current accounts,like the remuneration paid to PI on the funds deposited with the Treasury, the remuneration paid to CDP includes both a short-term component, accounting for 50 %, and a medium- to long-term component, accounting for the other 50 %.
CDP ressursid koosnevad peamiselt postihoiustest, [97] samal ajal kui PI ressursid tulenevad postiteenistuse arveldusarvetest.Nagu PI-le riigikassas hoiustatud fondide pealt makstav intress, sisaldab ka CDP-le makstav intress nii lühiajalist komponenti (50 %) kui ka keskmise kuni pikaajalise tähtajaga komponenti (50 %).
The difference between the two remuneration mechanisms lies mainly in the weight of each of the components.
Erinevus kahe hüvitismehhanismi vahel seisneb peamiselt iga komponendi osakaalus.
However, ABI has not provided data pertaining to the stability or volatility of CDP’s resources, which might have helped to determine the nature, average life and weighting of CDP’s deposits.
Kuid ABI ei ole esitanud andmeid seoses CDP ressursside stabiilsuse või volatiilsusega, mis oleks võinud aidata kindlaks määrata CDP hoiuste olemuse, keskmise eluea ja kaalu.
Therefore, no conclusive comparison between the CDP accounts with the Treasury and the PI account can be made.
Seega ei saa teha mingit lõpliku võrdlust riigikassa CDP arvete ja PI arve vahel.
Lawfulness and compatibility of the State aid
Riigiabi õiguspärasus ja kokkusobivus
Italy did not notify this new aid scheme in advance, and has consequently put it into effect unlawfully, contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Itaalia ei teatanud kõnealusest uuest abikavast ette ning on seetõttu rakendanud seda õigusvastaselt, mis on vastuolus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõikega 3.
It must now be determined whether the aid is compatible with the common market under any of the exemptions laid down in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty.
Tuleb kindlaks määrata, kas kõnealune abi on ühisturuga kokkusobiv vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõigetes 2 ja 3 kehtestatud eranditele.
The aid is not compatible under Article 87(2).
Kõnealune abi ei ole vastavuses artikli 87 lõikega 2.