natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See section 3.1.1, paragraph 25(e) and section 3.3 of the 2004 guidelines.
Vt 2004. aasta suuniste jaotise 3.1.1 punkti 25 alapunkt c ja jaotis 3.3.
Commission Decision of 18 July 2001 (previously cited, recital 47).
Komisjoni 18. juuli 2001. aasta otsus (eespool nimetatud põhjenduses 47).
Commission Decision of 20 July 2004 (previously cited, recital 47).
Komisjoni 20. juuli 2004. aasta otsus (eespool nimetatud põhjenduses 47).
The Decision of 18 July 2001 states the following: ‘[F]or, despite the improvements following adjustments to the restructuring plan in February and June 1997, as notified to the Commission on 26 June 1997, Alitalia must still be considered a company with a very high specific risk.
Komisjoni 18. juuli 2001. aasta otsuses leitakse järgmist: „Vaatamata ümberkorralduskava kohandamiste järjestikustele parandamistele 1997. aasta veebruaris ja juunis, millest komisjonile teatati 26. juunil 1997, tundub, et Alitalia on ettevõte, kelle konkreetne risk on jätkuvalt väga suur.
In this respect, it should be noted that: […] the company is in an extremely difficult and precarious financial situation.
Sellega seoses tuleks meelde tuletada, et […] ettevõte on erakordselt raskes ja ebakindlas finantsolukorras.
It can also be seen from the Decision of 20 July 2004 that, after 2001, Alitalia’s financial situation continued to be worrying, and that an indication of the increasing seriousness of the situation was that the company’s shares were suspended on 4 May 2004 after falling by 15 % to EUR 0,1995 and that Alitalia’s auditors had noted a deterioration in its financial situation and indicated that, in the absence of incisive and appropriate measures, this financial situation would mean that a new solution, including possibly liquidation, would have to be found.
Peale selle ilmneb 20. juuli 2004. aasta otsusest, et Alitalia olukord on alates 2001. aastast jätkuvalt murettekitav, millest annavad märku olukorra suurenev tõsidus, ettevõtte aktsiatega kauplemise peatamine teisipäeval, 4. mail 2004, pärast seda kui aktsia väärtus vähenes 15 % võrra 0,1195 eurole, ning Alitalia raamatupidamisaruannete auditeerimisettevõte oli sedastanud tema finantsolukorra halvenemist ning märkinud, et radikaalsete ja adekvaatsete meetmete puudumisel nõuab selline finantsolukord uusi lahendusi, sealhulgas ettevõtte likvideerimist.
Lastly, see the Decision of 7 June 2005, where the company’s situation as at July 2004 is referred to again.
Vt ka 7. juuni 2005. aasta otsuses esitatud ülevaadet ettevõtte olukorra kohta 2004. aasta juulis.
It is worth remembering that the restructuring plan submitted to the Commission in 2004 provided for ‘an annual improvement of around EUR 1 billion by 2008, including EUR 200 million as a result of the load factor and some EUR 770 million from other aspects of the plan; among the most significant improvements brought about by the latter are […] savings on purchases, commercial expenses and staff expenses’ (see recital 203 of the Decision of 7 June 2005).
Tuleks meelde tuletada, et komisjonile 2004. aastal esitatud ümberkorralduskavaga nähti 2008. aastaks ette umbes ühe miljardi euro suurune kasv aastas, millest 200 miljonit eurot moodustab kasutuskoefitsiendi suurenemine ja umbes 770 miljonit eurot on kavaga ettenähtud sekkumiste tulemus; viimaste hulgas tuleneb suurim kasum ostu, äri- ja personalikuludega seotud kokkuhoiust (vt 7. juuni 2005. aasta otsuse põhjendus 203).
The 2004 guidelines state that ‘if rescue aid is granted to a firm that has already received restructuring aid, it can be considered that the beneficiary’s difficulties are of a recurrent nature and that repeated State interventions give rise to distortions of competition that are contrary to the common interest.
aasta suuniste alusel, „kui päästmisabi antakse äriühingule, mis on juba saanud ümberkorraldamisabi, võib lugeda, et abisaaja raskused on püsiva iseloomuga ning korduv riigi sekkumine põhjustab konkurentsimoonutusi, mis on vastuolus ühise huviga.
Such repeated State interventions should not be permitted’ (end of paragraph 72).
Selline korduv riigi sekkumine ei tohiks olla lubatud” (punkti 72 lõpus).
See recital 57 above.
Vt põhjendus 57 eespool.
See the footnote 9 of the Bull Decision (previously cited).
Vt joonealune märkus nr 9 Bulli otsuse kohta (eespool).
See recital 71 to the Bull Decision (previously cited).
Vt Bulli otsuse põhjendus 71 (eespool).
See recital 73 to the Bull Decision (previously cited).
Vt Bulli otsuse põhjendus 73 (eespool).
See recital 74 to the Bull Decision (previously cited).
Vt Bulli otsuse põhjendus 74 (eespool).
The Commission would point out that the conditions enabling it to adopt a decision requiring Italy to provisionally recover the measure in question before adoption of this Decision were not met in the case in point, particularly as the existence of a serious risk of substantial and irreparable damage to a competitor of Alitalia was not demonstrated (see Article 11(2) of the previously cited Regulation (EC) No 659/1999).
Komisjon peab oluliseks märkida, et tingimused, mis oleksid tal võimaldanud vastu võtta otsuse, millega kohustatakse Itaaliat enne käesoleva otsuse vastuvõtmist kõnealust abi ajutiselt tagasi nõudma, ei olnud käesoleval juhul täidetud, kuna eelkõige ei olnud tõendatud, et mõne Alitalia konkurendi jaoks oli olemas tõsine oht saada olulist ja korvamatut kahju (vt eespool osutatud määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 11 lõige 2).
See Article 14(2) of Regulation (EC) No 659/1999 (previously cited) and recitals 80, 83 and 113 above.
Vt (eespool osutatud) määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõige 2 ja põhjendused 80, 83 ja 113 eespool.
List of interested parties who submitted comments to the Commission under Article 88(2) of the Treaty
Loetelu huvitatud isikutest, kes esitasid komisjonile oma märkused vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 2
The European Travel Agents’ and Tour Operators’ Associations and the Guild of European Business Travel Agents
European Travel Agents’ ja Tour Operators’ Associations ning Guild of European Business Travel Agents
By letter of 30 May 2008 the Italian authorities replied to the Commission’s letter of 24 April 2008.
Itaalia ametiasutused vastasid 30. mai 2008. aasta kirjaga komisjoni 24. aprilli 2008. aasta kirjale.
In this letter, the Italian authorities informed the Commission, among other things, of the adoption, on 27 May 2008, of Decree-Law No 93 [3], giving Alitalia the option of counting the value of the aforementioned loan as part of its capital.
Selles kirjas teavitasid Itaalia ametiasutused komisjoni eelkõige dekreetseaduse nr 93 [3] vastuvõtmisest 27. mail 2008. Seadusega nähakse ettevõtja Alitalia jaoks ette võimalus kanda eespool osutatud laen omakapitali arvele.
In order to enable it to meet its immediate liquidity needs, Article 1 of this Decree-Law authorises the granting to Alitalia of a loan of EUR 300 million, which must be repaid as quickly as possible between the 30th day after transfer of its share capital and 31 December 2008.
Kõnealuse dekreetseaduse artiklis 1 lubatakse Alitaliale koheste sularahavajaduste rahuldamiseks anda laenu 300 miljoni euro ulatuses, mis tuleb tagasi maksta võimalikult kiiresti ajavahemikul alates tema aktsiakapitali võõrandamisele järgnevast 30. päevast kuni 31. detsembrini 2008.
This Article also states that the loan is subject to an interest rate equivalent to the reference rates adopted by the Commission and, in particular, up to 30 June 2008, the rate indicated in the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 January 2008 [5] and, with effect from 1 July 2008, the rate indicated in the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [6].
Samuti nähakse selle artikliga ette, et kõnealuse laenu suhtes kohaldatakse intressimäära, mis on võrdne komisjoni vastuvõetud viitemääradega, nimelt kuni 30. juunini 2008 määra, mis on osutatud komisjoni teatises 25 liikmesriigile kehtivate riigiabi tagastamise intressimäärade ja viite/diskontomäärade kohta kehtivusega alates 1. jaanuarist 2008, [5] ning alates 1. juulist 2008 määra, mis on kindlaks määratud kooskõlas Euroopa Komisjoni teatisega viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta. [6]
Thirdly, the process of privatisation of the company, together with the measure in question, which was adopted to allow completion of this process, complied with the requirements of point 25(b) of the 2004 guidelines.
Kolmandaks on ettevõtte erastamisprotsess ning kõnealune meede, mis võeti vastu selle protsessi lõpetamiseks, kokkusobivad 2004. aasta suuniste punkti 25 alapunktis b sätestatud nõuetega.
The EUR 300 million loan simply guaranteed the survival of the company, without allowing it to implement competitive strategies on the air transport market likely to lead to hypothetical economic consequences.
300 miljoni euro suuruse laenuga tagatakse lihtsalt ettevõtte püsimajäämine, võimaldamata tal seejuures rakendada lennutransporditurul konkurentsivõime strateegiaid, mis võiksid põhjustada eeldatavaid majanduslikke tagajärgi.
Fourthly, with regard to the Commission’s assertion that the State had not given an undertaking to communicate, not later than six months after the measure has been implemented, a restructuring plan [9] (paragraph 25(c) of the 2004 guidelines), the Italian authorities countered that drafting the plan was part of the process of privatising the company, which Italy had discussed in detail in its letter of 30 May 2008 to the Commission.
Neljandaks, komisjoni väite kohta, mille kohaselt „riik ei täitnud kohustust edastada ümberkorralduskava hiljemalt kuus kuud pärast meetme rakendamist” [9] (2004. aasta suuniste punkti 25 alapunkt c), väidavad Itaalia ametiasutused, et see kava töötatakse välja ettevõtte erastamisprotsessi käigus, mille kohta Itaalia esitas põhjaliku aruande oma 30. mail 2008 komisjonile saadetud kirjas.
In this context, the Italian authorities pointed out that, in the alternative case of full repayment of the loan, Decree-Law No 93 laid down that repayment must occur strictly as soon as possible between the 30th day following the date of transfer by the Ministry of Economic Affairs and Finance of its full shareholding, i.e. the date of loss of effective control, and 31 December 2008.
Sellega seoses tuletavad Itaalia ametiasutused meelde, et laenu täies ulatuses tagasimaksmise alternatiivse eelduse korral nähakse dekreetseadusega nr 93 ette, et tagasimaksmine peab kindlasti toimuma võimalikult kiiresti ajavahemikul alates 30. päevast pärast kogu majandus- ja rahandusministeeriumile kuuluva osaluse võõrandamise, teisisõnu tegeliku kontrolli kaotamise kuupäeva kuni 31. detsembrini 2008.
They inferred from this that a timetable was indeed submitted at the same time as adoption of the disputed measure and that it substantially satisfied the requirements of the 2004 guidelines in this connection.
Sellest järeldavad Itaalia ametiasutused, et ajakava oli vaidlustatud meetme vastuvõtmise hetkeks esitatud ning et see ajakava vastas selles osas sisuliselt 2004. aasta suunistes sätestatud nõuetele.
As regards compatibility of the measure in question with the common market, BA believed that the measure constituted rescue aid and must thus comply with the conditions set out in the 2004 guidelines.
Kõnealuse meetme kokkusobivuse kohta ühisturuga leiab BA, et selle meetme puhul on tegemist päästmisabiga ning seega peaks see vastama 2004. aasta suunistes sätestatud tingimustele.
This aid had not been notified to the Commission before being implemented and did not satisfy the conditions of those guidelines.
Kuna enne kõnealuse abi andmist ei teatatud sellest komisjonile, ei ole nimetatud suunistes sätestatud tingimused täidetud.
BA inferred from this that this argument could not be validly invoked by Alitalia as reason to derogate from the ‘one time, last time’ principle in the 2004 guidelines.
BA järeldab sellest, et Alitalia ei saa seda väidet esitada 2004. aasta suunistes sätestatud ühekordse abi põhimõttest kõrvalekaldumiseks.
The company’s need for financing was due to its incapacity to reform with a view to reducing its internal costs, despite the State aid which it had already received.
Ettevõtte rahastamisvajadus tuleneb tema võimetusest viia ellu reforme ettevõttesiseste kulude vähendamiseks ning seda vaatamata riigiabile, mida Alitaliale on juba antud.
Moreover, according to financial information published by the company, Alitalia recorded pre-tax losses of EUR 214,8 million in the first quarter of 2008, a 41 % increase on the same period in 2007.
Samuti, nagu selgub ettevõtja avaldatud finantsteabest, registreeris Alitalia maksueelseks kahjumiks 214,8 miljonit eurot 2008. aasta esimese kvartali kohta, mis on 41 % rohkem kui samal ajavahemikul 2007. aastal.
Furthermore, as at 30 April 2008, Alitalia’s net debt stood at EUR 1,36 billion, an increase of 13 % on the December 2007 level.
Muu hulgas ulatus Alitalia netovõlg 30. aprillil 2008. aastal 1,36 miljardi euroni, mis on 2007. aasta detsembrikuu tasemega võrreldes 13 % rohkem.
At the same time, the liquidity position, including short-term financial loans, was EUR 174 million as at 30 April 2008, a fall of 53 % as compared to the end of December 2007 [25].
Samal ajal vähenesid ettevõtte varad, mille hulka on arvestatud lühiajalised finantslaenud, 2008. aasta 30. aprillil 174 miljonile eurole ehk 53 % võrreldes 2007. aasta detsembri lõpuga [25].
In view of all these factors, it is possible to consider that Alitalia’s financial situation was very precarious, both as at the date of granting of the EUR 300 million loan by means of Decree-Law No 80 and as at that of adoption of Decree-Law No 93, as indeed the Italian authorities admitted in their letter of 30 May 2008 to the Commission.
Kõik need elemendid annavad alust arvata, et Alitalia finantsolukord oli tõsiselt keeruline nii sellel päeval, mil dekreetseadusega nr 80 anti 300 miljoni euro suurune laen, kui ka dekreetseaduse nr 93 vastuvõtmise päeval, nagu seda muu hulgas kinnitavad ka Itaalia ametiasutused oma 30. mail 2008 komisjonile saadetud kirjas. Selle kohta peab komisjon kohaseks märkida, et Itaalia ametiasutused ei seadnud seda hinnangut oma ametliku uurimismenetluse algatamise kohta esitatud märkustes mingil viisil kahtluse alla.
As for the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [32], it is enough to note that, to the extent that it is applicable, since the loan was granted before its entry into force and the classification of a measure as aid is assessed in relation to the time of its granting, the Italian authorities have not replied to the doubts expressed by the Commission in its Decision of 11 June 2008.
Euroopa Komisjoni teatise kohta, mis käsitleb viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamist, [32] võib märkida, et isegi kui see on kohaldatav, arvestades, et laen anti enne selle jõustumist ning meetme liigitamisel abimeetmeks lähtutakse selle andmise ajast, ei ole Itaalia ametiasutused vastanud komisjoni 11. juuni 2008. aasta otsuses väljendatud kahtlustele.
Accordingly, the doubts expressed by the Commission in this connection remain.
Sellest järeldub, et komisjoni selles küsimuses avaldatud kahtlused on endiselt alles.
The Italian authorities’ comments in their letter of 12 July 2008 cannot cast doubt over this assessment of the interest rates applicable to the measure in question.
Seda hinnangut kõnealuse meetme suhtes kohaldatavate intressimäärade kohta ei sea Itaalia ametiasutuste 12. juuli 2008. aasta kirjas esitatud väited kahtluse alla.
Indeed, in their comments the Italian authorities simply stated, without substantiating their position, that the interest rate was set at a level allowing a direct and appropriate return on the capital to be guaranteed.
Oma seisukohta põhjendamata piirduvad Itaalia ametiasutused oma märkustes kinnitusega, et intressimäära suurus määrati kindlaks tasemel, mis võimaldab tagada kapitalilt otsese ja adekvaatse majandusliku tulu saamise.
The funds were thus made available to Alitalia on that date, as indeed the Italian authorities themselves confirmed at their meeting with the Commission on 23 April 2008.
Seega olid vahendid antud kõnealuseks kuupäevaks Alitalia käsutusse, nagu seda muu hulgas kinnitasid ka Itaalia ametiasutused 23. aprillil 2008 toimunud kohtumisel komisjoniga.
For its part, Decree-Law No 93, which provided for the option of counting the value of the loan as part of the company’s capital, was adopted on 27 May 2008.
Dekreetseadus nr 93, millega nähakse ette võimalus arvestada kõnealune laenusumma ettevõtte omakapitali hulka, võeti vastu 27. mail 2008.
Lastly, the Commission believes that the aid measure in question cannot be declared compatible with the common market pursuant to the 2004 guidelines.
Lõpetuseks leiab komisjon, et kõnealust abimeedet ei saa pidada ühisturuga kokkusobivaks 2004. aasta suuniste kohaselt.
Although Alitalia could be classed as a firm in difficulty within the meaning of those guidelines, the other cumulative conditions allowing the loan in question to be considered rescue aid are not met in the case in point.
Ehkki Alitalia võib liigitada raskustes olevaks äriühinguks osutatud suuniste tähenduses, ei ole käesoleval juhul täidetud muud kumulatiivsed tingimused, mis võimaldavad kõnealust laenu pidada päästmisabiks.
However, it should be pointed out that the guidelines applicable to Bull were the 1999 guidelines rather than, in the current case, the 2004 guidelines [51].
Sellegipoolest tuleks märkida, et äriühingu Bull suhtes kohaldati 1999. aasta suuniseid ja mitte 2004. aasta omi, nagu käesoleval juhul.
Unlike the 1999 guidelines, those for 2004 provide for account to be taken, for the purposes of application to rescue or recovery aid of the ‘one time, last time’ principle, not only of restructuring aid, but also of rescue aid previously granted to the company concerned.
Vastupidiselt 1999. aasta suunistele nähakse 2004. aasta suunistega ette, et ühekordse abi põhimõtte kohaldamisel päästmisabi või ümberkorraldusabi suhtes ei võeta arvesse mitte üksnes asjaomasele ettevõttele varem antud ümberkorraldusabi, vaid ka päästmisabi.
With its own resources at virtually zero at the beginning of 1996 and a high level of indebtedness, the company only avoided bankruptcy thanks to a capital injection of ITL 1000 billion in June 1996.
Ainult 1000 miljardi Itaalia liiri suurune kapitalitoetus 1996. aasta juunis võimaldas tal pankrotti vältida, kuna ettevõtte omavahendid olid 1996. aasta kevadeks vähenenud enam-vähem nullini ning tema laenukoormus on märkimisväärne.
Considering the size of the company and the anticipated amount of the investment, this insecure financial situation is a factor which may in itself discourage any investor operating according to the principles of the market economy.’
Võttes arvesse ettevõtte suurust ja kavandatava investeeringu ulatust, võib ainuüksi ettevõtte finantsstruktuuri selline tasakaalustamatus sundida turumajanduslike normide kohaselt käituvat investorit meelt muutma.”
on the aid measure implemented by France for the IFP Group (C 51/05 (ex NN 84/05))
riigiabi kohta, mida Prantsusmaa andis ettevõtjale IFP (C 51/05 (ex NN 84/05))
(notified under document number C(2008) 1330)
(teatavaks tehtud numbri K(2008) 1330 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele [1] ja võttes neid märkusi arvesse,
By letter dated 25 November 2004, registered as received on 29 November 2004 under number CP221/2004, the Commission received a complaint concerning allegedly unlawful State aid for the Institut Français du Pétrole (IFP) and one of its subsidiaries, Axens.
Komisjon sai 25. novembri 2004. aasta kirjaga, mis registreeriti 29. novembril 2004 numbri all CP221/2004, kaebuse ettevõtjale Institut Français du Pétrole (IFP) ja ühele selle tütarettevõttele – äriühingule Axens – antud võimaliku ebaseadusliku riigiabi kohta.
The complainant asked that its identity not be disclosed for fear of negative repercussions in the market.
Hageja palus turul negatiivse vastukaja kartuses oma nime mitte avaldada.
By letter dated 21 December 2005, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the measure.
Komisjon teavitas 21. detsembri 2005. aasta kirjaga Prantsusmaad oma otsusest algatada selle meetme suhtes EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikega 2 ette nähtud menetlus.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas.
The Commission invited interested third parties to submit their comments on the measure.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama kõnealuse meetme kohta oma märkusi.
By letter dated 15 March 2006, registered as received on the same day, UOP asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Äriühing UOP palus 15. märtsi 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval, oma märkuste edastamiseks ühte lisakuud, komisjon andis selleks loa 22. märtsi 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 17 March 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further period of one month in which to send its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 22 March 2006.
Äriühing Haldor Topsoe A/S palus 17. märtsi 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval, oma märkuste edastamiseks ühte lisakuud, komisjon andis selleks loa 22. märtsi 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 20 March 2006, registered as received on 22 March 2006, Axens submitted its comments on the measure to the Commission.
Äriühing Axens edastas komisjonile oma märkused kõnealuse meetme kohta 20. märtsi 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti 22. märtsil 2006.
By letter dated 12 April 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for an extension until 24 April 2006 in which to submit its comments. The Commission acceded to this request by letter dated 19 April 2006.
Äriühing Haldor Topsoe A/S palus 12. aprilli 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval, oma märkuste edastamiseks lisaaega kuni 24. aprillini 2006, komisjon andis selleks loa 19. aprilli 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 18 April 2006, registered as received on 19 April 2006, UOP submitted its comments on the measure to the Commission.
Äriühing UOP edastas komisjonile oma märkused kõnealuse meetme kohta 18. aprilli 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti 19. aprillil 2006.
By letter dated 19 April 2006, the Commission asked the complainant to furnish a non-confidential version of its complaint.
aprilli 2006. aasta kirjaga palus komisjon hagejal esitada oma kaebuse mittekonfidentsiaalne versioon.
This was sent to the Commission by letter dated 26 April 2006, registered as received on 27 April 2006.
See versioon edastati komisjonile 26. aprilli 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti 27. aprillil 2006.
By letter dated 3 May 2006, registered as received on the same day, Haldor Topsoe A/S asked for a further extension, which the Commission refused by letter dated 4 May 2006.
Äriühing Haldor Topsoe A/S palus 3. mai 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval, oma märkuste edastamiseks lisaaega, mille andmisest komisjon 4. mai 2006. aasta kirjaga keeldus.
By letter dated 22 June 2006, the Commission forwarded to France a copy of the comments submitted by UOP and Axens and of the complaint.
Komisjon edastas Prantsusmaale 22. juuni 2006. aasta kirjaga äriühingute UOP ja Axens esitatud märkuste ning kaebuse koopia.
It also sent a request for additional information.
Samuti edastas komisjon lisateabe taotluse.