natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Similarly, Austria referred to its experience during the two earlier unsuccessful attempts at privatising BB.
Austria viitas veel kahel esimesel ebaõnnestunud erastamiskatsel saadud kogemustele.
Especially during the second attempt, which ended in failure in August 2005, a Lithuania-based bank with a Russian owner had taken part and Austria had reason to believe that the FMA would have forbidden such a deal.
Nimelt osales teises võõrandamisvoorus, mis lõppes 2005. aasta augustis tulemusteta, Leedus registreeritud pank, mille omanik asus Venemaal ning mille puhul oli Austrial põhjendatult alust arvata, et FMA ei kiidaks müügitehingut heaks.
Austria also noted that the decision would be more time-consuming owing to the non-existence of a memorandum of understanding as a basis for mutual cooperation and information exchange between the FMA and the Ukrainian National Bank.
Austria osutas ka sellele, et otsuse tegemine oleks nõudnud märksa enam aega, kuna FMA ja Ukraina Pank ei ole sõlminud vastastikuse mõistmise memorandumit, millele koostöö ja teabevahetus peaks tuginema.
Furthermore, in order to preserve its good reputation, it was in GRAWE’s interests to intervene in the event of BB experiencing difficulties.
Selleks et säilitada oma head mainet on GRAWE huvides sekkuda, kui BB peaks raskustesse sattuma.
The same could not be said of the Consortium.
Sama ei kehti konsortsiumi kohta.
In addition, Austria stressed that, with a Ukraine-based owner, BB would never obtain a rating similar to GRAWE’s ‘A’ rating, but rather a rating between ‘BB’ and ‘B’, in accordance with the principle that an undertaking cannot secure a better rating than the country in which it is established.
Lisaks rõhutas Austria, et BB ei saaks kunagi GRAWE A-reitinguga võrreldavat reitingut, kui tema omanikeks on Ukrainas asuvad ettevõtjad, vaid lähtudes põhimõttest, et ettevõtja reiting ei saa olla parem kui tema asukohamaa reiting, oleks see pigem „BB” või „B”.
Further elements of the prognosis of the Province of Burgenland
Muud Burgenlandi liidumaa prognoosi mõjutanud tegurid
Austria also presented a note by HSBC confirming all considerations by the Province of Burgenland as to the probability that the FMA would authorize the deal and that Ausfallhaftung might be availed of in the event of a decision in favour of GRAWE.
Lisaks esitas Austria HSBC aruande, milles leidis kinnitust liidumaa arutluskäik FMA poolt müügitehingu heakskiitmise tõenäosuse kohta ning liidumaa vastutuse rakendumise tõenäosuse kohta, kui pank otsustatakse müüa GRAWE-le.
The price difference was far outweighed by the much smaller risk in the event of a sale to GRAWE.
Panga müümisega GRAWE-le kaasnevad märksa väiksemad riskid kaaluvad hinnapakkumiste erinevuse üles.
The Consortium’s business plan was also a matter for concern.
Kahtlusi tekitas ka konsortsiumi pakutud äriplaan.
It had not been submitted until late in the process on 27 February 2006 and provided for the integration of Ukraine-based Active Bank Ltd. Indeed, the Consortium made this a condition precedent to acquiring BB.
See esitati alles uurimise üsna hilises staadiumis (27. veebruaril 2006) ning see nägi ette Ukrainas registreeritud Active Bank Ltd integreerimise. Konsortsium seadis Active Bank’i integreerimise suisa Bank Burgenlandi omandamise tingimuseks.
However, there were a number of elements in this business plan which the Province of Burgenland considered highly dangerous to BB’s very existence.
Äriplaan sisaldas Burgenlandi liidumaa arvates mitmeid tegureid, mis oleksid ohustanud BB püsimajäämist.
In particular, only a very small part of the new capital pledged by the Consortium had been earmarked for strengthening the regional activities of BB (EUR 17 million out of a total of EUR 85 million), the rest being intended for Ukraine-based Active Bank.
Seetõttu tuleb eeskätt viidata asjaolule, et vaid väga väike osa konsortsiumi lubatud lisakapitalist oli ette nähtud BB piirkondliku pangandustegevuse tugevdamiseks (17 miljonit eurot 85 miljoni euro suurusest kogusummast); ülejäänud summad olid mõeldud Ukrainas tegutsevale pangale Active Bank.
According to the business plan, the future main centre of gravity of the business was to be in Ukraine instead of in the Province of Burgenland — a situation which involved exchange risks.
Äriplaani järgi pidi põhitegevus asuma Ukrainas, mitte Burgenlandi liidumaal, mis tähendanuks ka valuutariske.
Also, the Province of Burgenland had never been able to find out how the Consortium intended to integrate Active Bank, the value of which was over-estimated.
Samuti ei õnnestunud Burgenlandi liidumaal kindlaks teha, kuidas konsortsium kujutas ette Austria arvates ülehinnatud Active Bank’i integreerimist.
For prudential reasons, the Province of Burgenland assumed a worst-case scenario for BB in which a failure of Active Bank would seriously jeopardise BB and, ultimately, even result in BB’s insolvency.
Burgenlandi liidumaa lähtus ettevaatlikkuse põhimõttele tuginedes BB jaoks pessimistlikust stsenaariumist, mille kohaselt oleksid Active Bank’i halvad tulemused ohustanud märkimisväärselt BB-d ning võinuks tingida BB maksejõuetuse.
Based on that business plan, the Province of Burgenland would not have sold BB even if the Consortium had been the only bidder [29].
Sellise äriplaani alusel ei oleks Burgenlandi liidumaa BB-d müünud, isegi kui konsortsium oleks olnud ainus pakkuja. [29]
Furthermore, Austria had been concerned about the fact that the FMA would have needed considerably more time to evaluate a sale to the Consortium.
Austriat tegi murelikuks ka asjaolu, et FMA vajanuks BB konsortsiumile võõrandamise korral kontrollimiseks märksa enam aega.
A timely privatisation of BB was required by the decision concerning the restructuring of BB.
Ümberkorraldamiskava otsuses nõutakse BB kiiret erastamist.
In addition, GRAWE had limited the validity of its offer to 31 March 2006.
Peale selle kehtis GRAWE hinnapakkumine ainult kuni 31. märtsini 2006.
The Province of Burgenland therefore risked being left without a buyer if the FMA prohibited the sale.
Burgenlandi liidumaa oleks riskinud sellega, et kui FMA ei oleks konsortsiumiga tehtavat tehingut heaks kiitnud, ei oleks BB-le üldse ostjat olnud.
On 5 March 2008 Austria referred to a German court judgment confirming a BaFin decision prohibiting the sale of shares in a German bank to a Ukrainian group.
märtsil 2008 viitas Austria Saksamaa kohtu otsusele, mis kinnitas BaFin’i otsust, millega keelati teatava Saksamaa panga aktsiate müük Ukraina kontsernile.
Austria did not maintain that the Ukrainian group concerned by this case was the Consortium, but it nevertheless found its own prognosis to be supported by the decision, which it had taken BaFin 13 months to reach.
Austria ei väitnud, et nimetatud juhtumi menetlusosaliseks olnud Ukraina kontserni puhul oleks tegemist olnud konsortsiumiga, leides kõnealusest otsusest, mis valmis BaFin’is 13 kuuga, ometi kinnitust oma prognoosile.
In Austria’s view, the question of a timely sale was closely linked to the required transaction security.
Austria leiab, et kiire võõrandamise küsimus on tihedalt seotud tehingult nõutava kindluse tagamisega.
A failure of the third privatisation round would have endangered the bank and might in the aftermath even have led to BB’S insolvency, triggering Ausfallhaftung.
Kolmanda erastamisvooru nurjumine võinuks panka ohustada ning seejärel isegi tingida BB maksejõuetuse, misjärel oleks rakendunud liidumaa vastutus.
Other risk evaluation methods presented by Austria and GRAWE
Muud riskide hindamise meetodid, mida esitasid Austria ja GRAWE
Austria submitted further explanations of the recommendation by HSBC, which follows an approach based on total guaranteed liabilities.
Austria on üksikasjalikult selgitanud HSBC soovitust, milles lähtutakse üldiselt tagatud kohustustest.
A moderate increase in the probability that Ausfallhaftung might be triggered if BB were sold to the Consortium was sufficient to outweigh the difference between the two offers and hence pointed to a decision in favour of GRAWE.
Isegi kui see tõenäosus, et BB müügi korral konsortsiumile rakendub liidumaa vastutus, peaks mõõdukalt suurenema, kaalub see üles mõlema hinnapakkumise vahe, mistõttu otsus kaldub GRAWE kasuks.
GRAWE, supported by Austria, submitted an expert opinion based on an option pricing model to explain and justify the sale to GRAWE.
GRAWE esitas lisaks eksperdiarvamuse, mida Austria toetab ning milles kasutatakse vastutuse kui müügioptsiooni hindamise mudelit, et selgitada ja põhjendada BB müüki GRAWE-le.
This expert opinion came to the conclusion that, even assuming a small increase of 1,83 % in the volatility of the assets following the sale of BB to the Consortium, the resulting risk to the Province of Burgenland in terms of Ausfallhaftung would be increased considerably. Hence the decision to sell BB to GRAWE was justified.
Kõnealuses eksperdiarvamuses jõutakse järeldusele, et varade volatiilsuse minimaalsel suurenemisel 1,83 % võrra BB konsortsiumile võõrandamise korral suureneks sellest tulenev vastutusrisk Burgenlandi liidumaale oluliselt, mistõttu otsus müüa BB GRAWE-le on põhjendatud.
Very late in the procedure, on 22 February 2008, Austria submitted an analysis of how the capital markets valued a guarantee such as Ausfallhaftung.
Menetluse üsna hilises staadiumis esitas Austria 22. veebruaril 2008. aastal analüüsi selle kohta, kuidas kapitaliturud asjaomast riigi vastutust „hindavad”.
A more detailed exposition of the approach taken in the analysis, produced by Morgan Stanley, was provided on 9 April 2008.
aprillil 2008. aastal edastati Morgan Stanley koostatud üksikasjalik selgitus kõnealuses analüüsis kasutatud meetodi kohta.
The analysis started from the assumption that the Province of Burgenland could re-insure itself on the capital markets against the risk of Ausfallhaftung by means of a credit default swap.
Analüüsis lähtutakse eeldusest, et Burgenlandi liidumaa võiks vastutusriski kapitaliturgudel maandada krediidiriski ülekandetehinguga.
Austria argued that the results of the analysis showed that the decision by the Province of Burgenland was justified.
Austria väidab, et ka nimetatud analüüsi tulemused kinnitavad Burgenlandi liidumaa müügiotsuse õigsust.
It estimated the cost of such insurance at EUR 51,3-64,1 million in the event of a sale of BB to GRAWE and at EUR 521,6 million in the event of a sale of BB to the Consortium.
Austria on kirjeldatud riskimaandamise abinõu maksumuseks hinnanud 51,3 miljonit eurot kuni 64,1 miljonit eurot (BB võõrandamisel GRAWE-le) ja 521,6 miljonit eurot (BB müügi korral konsortsiumile).
Morgan Stanley’s estimates were lower (EUR 354 million as at 12 May 2006), but were still said to support Austria’s findings.
Morgan Stanley hinnangul on summa küll väiksem (354 miljonit eurot 12. mai 2006 seisuga), ent sellegipoolest kinnitab see tulemust, milleni Austria on jõudnud.
Austria did not submit any comments on the compatibility of the aid with the common market.
Austria ei avaldanud oma arvamust abi kokkusobivuse kohta ühisturuga.
GRAWE argued that the measure, if considered to be State aid, should be found compatible with the common market in the light of Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
GRAWE väidab, et kui meedet peaks käsitatama riigiabina, siis tuleb seda pidada ühisturuga kokkusobivaks EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c alusel.
The privatisation of BB was closely bound up with the earlier restructuring decision, according to which BB should continue to operate as a regional bank in the Province of Burgenland.
BB erastamine on tihedalt seotud varasema ümberkorraldamiskava otsusega, mille kohaselt peab BB jätkama tegevust Burgenlandi liidumaa piirkondliku pangana.
Judging by its business plan, the Consortium as owner did not foresee such an orientation.
Konsortsiumi äriplaanist ilmneb, et konsortsium ei ole omanikuna sellist arenguteed ette näinud.
This would additionally have endangered the proper implementation of the restructuring decision.
See ohustaks veelgi ümberkorraldamiskava otsuse nõuetekohast elluviimist.
LEGAL ASSESSMENT OF THE AID
ÕIGUSLIK HINNANG ABI KOHTA
First of all, the Commission would recall that, according to Article 10(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999, it must examine information from whatever source regarding alleged unlawful aid.
Kõigepealt meenutab komisjon, et vastavalt määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 10 lõikele 1 peab komisjon kontrollima väidetava õigusvastase abi kohta edastatud teavet selle päritolust olenemata.
Austria therefore assumes the existence of a margin of discretion which in reality the Commission does not enjoy, being bound by law to deal with a complaint such as that lodged by the Consortium.
Seega viitab Austria kaalutlusõigusele, mida komisjonil tegelikkuses ei ole, sest komisjonile on õigusaktiga pandud kohustus tegeleda igasuguste kaebustega, sealhulgas ka konsortsiumi kaebusega.
As GRAWE’s only competitor in the final stage of the tender procedure for acquiring BB, the Consortium is undoubtedly an ‘interested party’ within the meaning of Article 1(h) of the above-mentioned Regulation.
Konsortsium on GRAWE ainukese konkurendina BB pakkumismenetluse lõppstaadiumis kahtlemata „huvitatud isik” nimetatud määruse artikli 1 punkti h tähenduses.
Subsequent developments — such as press reports suggesting that the Consortium had abandoned its initial plans to buy the bank — have no influence on the Commission’s obligation to continue with its investigation.
Sündmuste hilisem areng, nagu pressiteadetest ilmnenud tõsiasi, et konsortsium on loobunud oma algsest kavast pank omandada, ei puutu komisjoni kohustusse jätkata uurimist. Sellega seoses sedastab komisjon, et konsortsium ei ole oma kaebust tagasi võtnud.
The Commission would point out that the national court decisions referred to by Austria neither predefine nor limit its competence to assess the case under Articles 87 and 88 of the EC Treaty.
Komisjon juhib tähelepanu asjaolule, et Austria kohtute otsused, millele Austria on viidanud, ei ole komisjonile õiguslikult siduvad ega piira komisjoni pädevust kontrollida juhtumit EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 alusel. Sellega seoses sedastab komisjon samuti, et lõppkokkuvõttes ei põhine ükski temale edastatud kohtulahenditest riigiabialastel õigusaktidel.
Existence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty
Riigiabi esinemine EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses
As provided in Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The privatisation of BB has to fulfil all the criteria of this Article in order to qualify as State aid.
BB erastamise puhul peavad olema täidetud kõik nimetatud artiklis sätestatud kriteeriumid, sest ainult siis on tegemist riigiabiga.
State aid in the context of privatisation – the legal framework
Erastamise raames antav riigiabi – õiguslik raamistik
As set out in the opening decision, the Commission’s assessment in the context of a privatisation starts from a number of principles which are set out in the XXIIIrd Report on Competition Policy (herein after called ‘the Competition Report’) and subsequent practice [32].
Nagu menetluse algatamise otsuses selgitatud, lähtub komisjon erastamise raames võetud meetme hindamisel riigiabi seisukohast mitmest põhimõttest, mida ta on rõhutanud XXIII konkurentsipoliitika aruandes (edaspidi „konkurentsiaruanne”) ja oma edasises tegevuses. [32]
One of the circumstances set out in the report which allows the Commission to assume, without further examination, that no State aid is involved is that the undertaking is sold to the highest bidder.
Konkurentsiaruandes nimetatakse ettevõtte võõrandamine kõige parema pakkumise teinud isikule asjaoluks, mille esinemisel võib komisjon muid asjaolusid kontrollimata lähtuda sellest, et riigiabi ei esine. Ent BB-d ei müüdud ilmselgelt kõige parema pakkumise teinud isikule.
However, it is evident in this case that BB has not been sold to the highest bidder.
Juba üksnes see tõsiasi õigustab ametliku uurimismenetluse algatamise otsust.
Another important element to consider in the privatisation context is the conditions attached to such a sale.
Järgmiseks oluliseks aspektiks, mida tuleb erastamisel silmas pidada, on müügitingimused.
In the opening decision, the Commission referred to the importance attached to this in the Competition Report when requiring, as a condition of accepting a privatisation to be free of aid, that ‘a competitive tender must be held that is open to all comers, transparent and not conditional on the performance of other acts such as the acquisition of assets other than those bid for or the continued operation of certain businesses’.
Ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses rõhutas komisjon seda, kuivõrd oluliseks on kõnealust aspekti peetud konkurentsiaruandes, nõudes, et erastamine peab riigiabi olemasolu välistamiseks vastama järgmistele tingimustele: „Korraldatav pakkumismenetlus peab olema kõigile avatud, läbipaistev ning sellega ei tohi kaasneda lisatingimusi, nagu muu vara omandamine, millele pakkumist ei tehta, või teataval tegevusalal tegutsemise jätkamine.”
The Commission also pointed to its subsequent Stardust Marine decision, in which it further emphasised the importance of the ‘non-discriminatory’ character of the procedure [34].
Komisjon viitas ka Stardust Marine asjas järgnenud otsusele, milles ta veelgi enam rõhutas menetluse „mittediskrimineerivat” olemust.
In line with the Communication on State aid in sales of land and buildings by public authorities [35] (hereinafter called ‘the Communication on sales of land’), the Commission now takes the approach that conditions in principle can be imposed, if all potential buyers would have to, and be able to, meet that obligation, irrespective of the nature of the buyer’s business [36].
Kooskõlas komisjoni teatisega ametivõimude korraldatavas maa ja hoonete müügis sisalduvate riigiabi elementide kohta [35] (edaspidi „maamüügi teatis”) on komisjon asunud seisukohale, et põhimõtteliselt võib tingimusi seada, kui iga potentsiaalne ostja, olenemata sellest, milline on tema tegevusala, peab nimetatud tingimused täitma ja saab neid täita.
In this context, the Commission had noted that the selection criteria chosen for the sale of the bank could imply conditions and have to be evaluated as such (see paragraphs 141-143 below for details).
Sellega seoses on komisjon sedastanud, et panga võõrandamiseks kehtestatud valikukriteeriumid võivad sisaldada tingimusi, millest lähtuvalt tuleb neid ka hinnata (üksikasjade kohta vt põhjendused 141–143).
During the formal investigation procedure, Austria seemed to proceed, firstly, from the assumption that the Communication on sales of land can be directly applied to the privatisation of an undertaking and, secondly, Austria seemed to assume that a potentially faulty tender procedure could be overcome by falling back on prior independent evaluations which had been carried out in the context of the privatisation of BB.
Ametlikus uurimismenetluses lähtus Austria ilmselt esiteks sellest, et maamüügi teatist saab vahetult kohaldada ettevõtte erastamisele ning teiseks sellest, et pakkumismenetluse võimalikke puudusi saab korvata, tuginedes varasematele BB erastamise raames koostatud sõltumatute ekspertide arvamustele.
Austria even proposed to commission a new study on the market value of BB.
Austria tegi isegi ettepaneku tellida BB turuväärtuse määramiseks uus analüüs.
The specific relevance of the conditions attached to the transaction is considered in paragraphs 141-143.
Tehinguga kaasnevate tingimuste olulisust käsitletakse edaspidi põhjendustes 141–143.
As a general observation on the first point, however, it has to be noted that it is necessary to distinguish between the rules as regards privatisations and the rules concerning the sale of land and buildings.
Esimese punkti kohta tuleb siiski üldistavalt märkida, et eristama peab erastamisele kohaldatavaid eeskirju ning maa ja hoonete müügile kohaldatavaid eeskirju.
While not imposing a call for tenders as the only possible procedure for a privatisation, the Competition Report explicitly refers to privatisations and provides guidance on the prerequisites of a procedure ensuring that privatisation does not entail State aid.
Kuigi erastamine ei pea tingimata toimuma pakkumismenetluse teel, viidatakse konkurentsiaruandes sõnaselgelt erastamisele, loetledes mitu tingimust, millele erastamismenetlus peab vastama, et tagada riigiabi välistamine.
The Competition Report does not state that an independent evaluation of the entity to be privatised, carried out before the sale, would be sufficient to establish that a sale at that price would then be considered automatically as being free of aid.
Konkurentsiaruandes ei märgita, et enne müüki erastatava objekti kohta koostatud sõltumatu eksperdi arvamusest piisaks automaatselt riigiabi välistamiseks, kui objekt müüakse arvamuses märgitud hinnaga.
This is particularly evident where there has in fact been a bidding process.
See on oluline eeskätt siis, kui konkreetsel juhul on toimunud pakkumismenetlus.
The possibility of establishing the market price by evaluation is only mentioned in the Communication on sales of land as a means of establishing the market price in the absence of a bidding procedure.
Kui pakkumismenetlust ei korraldata, näeb üksnes maamüügi teatis ette võimaluse määrata turuhind eksperdiarvamusele tuginedes.
Even in the case of a land sale, it follows from the terms and the structure of the Communication on sales of land that a Member State cannot justify selling to a person other than the highest bidder by reference to an evaluation.
Ent isegi maamüügi puhul nähtub maamüügi teatise sõnastusest ja ülesehitusest, et liikmesriik ei saa parimat pakkumist mitteteinud isikule toimunud müüki põhjendada eksperdiarvamusega.
In the case of the sale of land as in the case of a privatisation, a bidding procedure must be considered to result in a market price being established.
Nii maamüügi kui erastamise korral tuleb lähtuda sellest, et pakkumismenetluses selgub turuhind.
However, the Commission is of the opinion that this is not the situation in this case, even supposing — for the sake of argument — that Austria’s view on the ‘applicability’ of the Communication on sales of land could be endorsed.
Komisjon on siiski seisukohal, et kõnealune juhtum on teistsugune, isegi kui argumentide poolest võiks jagada Austria seisukohta, et maamüügi teatis on kohaldatav.
It is true that the Communication on sales of land accepts both an open tender and an ex-ante evaluation as valid means of demonstrating the absence of State aid.
See on tõsi, et maamüügi teatises peetakse avatud pakkumismenetlust ja ex ante arvamust sobivaks tõendiks riigiabi puudumise kohta.
However, this latter approach is a priori only admissible if the evaluation is carried out prior to the sale.
Viimane on a priori lubatav ainult siis, kui hindamine toimub enne müüki.
Once the Province of Burgenland opted for an open tender which produced valid offers on the market, it would be inconsistent to accept any prior evaluation and to set aside higher offers, as suggested by Austria in the second point mentioned in paragraph 107.
Kuna Burgenlandi liidumaa on otsustanud avatud pakkumismenetluse kasuks, milles turuosalised on teinud kehtivad pakkumised, ei oleks see järjepidev, kui ex ante arvamust saaks pidada sobivaks tõendiks, jättes suurema hinnapakkumise tähelepanuta, nagu leiab Austria põhjenduses 107 nimetatud teise punkti raames.