natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It had relied on the acceptance of its application, despite the fact that the projects had already started, on the basis of the provisions of the first implementing measure, Order No 285/99, which allowed aid to be granted for projects already started provided they were started after Regional Act No 9 of 1998 entered into force on 5 April 1998,
Huvitatud isik oli rajanud oma lootused taotluse heakskiitmisele hoolimata asjaolust, et projektidega oldi juba alustatud, lähtudes esimese rakendusmeetmest (määrus nr 285/99), mis võimaldas anda abi juba alustatud projektidele, kui need olid käivitatud pärast maakonnavalitsuse 1998. aasta akti jõustumist 5. aprillil 1998.
the application for aid submitted on the basis of the aid scheme now under investigation concerned only a part of a wider investment project (the eligible costs of the original investment project amounted to EUR 10500000; the eligible costs considered in the application made under the scheme being investigated amounted to EUR 9039028),
Kõnealuses uurimismenetluses käsitletava abikava alusel esitatud abitaotlus puudutas üksnes osa suuremast investeerimisprojektist (algse investeerimisprojekti abikõlblikud kulutused ulatusid 10500000 euroni; kõnealuses uurimismenetluses käsitletava abikava alusel esitatud taotlus hõlmas abikõlblikke kulutusi summas 9039028 eurot).
it was irrelevant that the application for aid on the basis of the aid scheme under investigation had been submitted after work had begun, as that application was merely a re-submission of the same application that had been submitted previously under a different regional aid scheme and related to the same investment project.
Asjaolu, et abitaotlus esitati uurimismenetluses käsitletava abikava alusel pärast töö alustamist, on ebaoluline, kuna tegemist oli üksnes ühe teise regionaalabi kava alusel juba varem esitatud ning ühte ja sama investeerimisprojekti käsitleva taotluse taasesitamisega.
The interested party also submitted that the aid was necessary, arguing that it would not have undertaken such an investment project in the absence of public financing.
Huvitatud isik väitis samuti, et abi oli vajalik, kuna ta ei oleks sellist investeerimisprojekti avaliku sektori rahastamiseta ette võtnud.
In order to launch the investment, pending the granting of the aid, it had had recourse to short-term bank funding.
Investeeringuga alustamiseks enne abi andmise otsust tuli tal kasutada lühiajalist rahastamist pangalt.
The Commission did not receive any further comments following the publication of the decision correcting and extending the scope of the procedure [12].
Komisjonile ei laekunud pärast menetluse parandamise ja selle käsitlusala laiendamise otsuse avaldamist muid märkusi. [12]
In response to the assessments made by the Commission in the letter initiating the investigation, the Italian authorities put forward three main arguments, regarding the existence of legitimate expectations, the incentive effect of the aid, and the determination of the de minimis threshold.
Vastuseks uurimismenetluse algatamise kirjas toodud komisjoni hinnangule esitasid Itaalia ametiasutused kolm peamist vastuväidet, mis käsitlesid õiguspärast ootust, abi ergutavat mõju ning vähese tähtsusega abi künnise kindlaksmääramist.
Legitimate expectations and incentive effect
Õiguspärane ootus ja ergutav mõju
In their observations the Italian authorities claimed legitimate expectations, and also invoked the principle of legal certainty.
Itaalia ametiasutused lähtusid oma tähelepanekutes õiguspärasest ootusest ning tõid sisse ka õiguskindluse põhimõtte.
First, they explained that Regional Act No 9 of 1998 was in some sense considered by recipients to be a continuation of a previous scheme, Regional Act No 40 of 1993, which was still in force at the relevant time, and which operated on a continuous basis (scheme No N 611/93 as amended by N 250/01).
Esiteks selgitasid nad, et abisaajad käsitlesid maakonnavalitsuse 1998. aasta akti teatud mõttes sellele eelnenud abikava, maakonnavalitsuse 1993. aasta akti nr 40 jätkuna; viimane oli asjassepuutuval ajal endiselt jõus ning jätkuvalt kohaldatav (abikava nr N 611/93, muudetud meetmega nr N 250/01).
This earlier system had helped to give recipients a legitimate expectation that they would be able to obtain subsidies when they submitted their application, irrespective of whether or not work had begun.
See varasem süsteem aitas tekitada abisaajates õiguspärase ootuse, et neil on võimalik saada taotluse esitamisel toetust sõltumata sellest, kas tööd oli juba alustatud või mitte.
The Italian authorities pointed out, furthermore, that the measures implementing the scheme were taken after the scheme had been approved by the Commission.
Samuti rõhutasid Itaalia ametiasutused, et abikava rakendusmeetmed võeti pärast seda, kui komisjon oli kava heaks kiitnud.
The first such measure, Order No 285 of 1999, was adopted on 29 April 1999.
Esimene nendest meetmetest, 1999. aasta määrus nr 285, võeti vastu 29. aprillil 1999.
Article 17 of that Order (transitional provisions) stated that expenditure incurred after the Act entered into force on 5 April 1998 was eligible.
Selle määruse artiklis 17 (edaspidi „üleminekusätted”) on sätestatud, et kulutused, mis tehti pärast akti jõustumist 5. aprillil 1998, on abikõlblikud.
The Order was published in the official gazette of the Region of Sardinia on 8 May 1999 [13].
Määrus avaldati Sardiinia maakonna ametlikus teatajas 8. mail 1999. [13]
The Italian authorities added that Order No 285 of 1999 had been annulled by Resolution No 33/3 on 27 July 2000 on the ground that it was defective.
Itaalia ametiasutused lisasid, et 1999. aasta määrus nr 285 tühistati 27. juuli 2000. aasta otsusega nr 33/3, kuna see oli puudulik.
At the same time, the Regional Government adopted new implementing measures, which were notified to the Commission on 20 September 2000.
Samal ajal võttis maakonnavalitsus vastu uued rakendusmeetmed, millest teavitati komisjoni 20. septembril 2000.
The Italian authorities emphasised that when adopting these resolutions on 27 July 2000, the Region of Sardinia had had to bear in mind that the publication of Order No 285/99 in the official gazette generated legitimate expectations among the recipients.
Itaalia ametiasutused rõhutasid, et 27. juulil 2000 neid otsuseid vastu võttes pidi Sardiinia maakond arvestama asjaoluga, et määruse nr 285/99 avaldamine ametlikus teatajas tekitas abisaajate seas õiguspärase ootuse.
This was why for the first call for applications it was decided that applications in respect of investment projects already started would be accepted under Article 9 of Regional Act No 9 of 1998.
Sel põhjusel otsustati, et esimese taotluste esitamise kutse puhul võetakse maakonnavalitsuse 1998. aasta akti nr 9 artikli 9 alusel vastu ka juba alustatud investeerimisprojekte käsitlevad taotlused.
Resolution No 33/6, ‘Transitional provision for the first call for applications’, accordingly stated that by way of exception, in the case of applications submitted in response to the first call, costs would be eligible for aid if they were incurred after 5 April 1998, the date on which Regional Act No 9 of 1998 entered into force.
Vastavalt sellele sätestati otsuses nr 33/6 „Üleminekusäte esimese taotluste esitamise kutse kohta”, et esimese kutse raames esitatud taotluste puhul loetakse kulutused erandkorras abikõlblikuks, kui need tehti pärast 5. aprilli 1998, kui jõustus maakonnavalitsuse 1998. aasta akt nr 9.
The Italian authorities pointed out that in its letter of 17 May 2001 (ref. D/52027), as part of the appropriate measures exercise, the Commission had concluded that the scheme was compatible with the common market, after asking the Italian authorities to implement Article 9 of Act No 9 of 1998 in accordance with the de minimis rules in Regulation (EC) No 69/2001.
Itaalia ametiasutused juhtisid tähelepanu sellele, et komisjon oli asjakohaste meetmete kehtestamise käigus jõudnud oma 17. mai 2001. aasta kirjas nr D/52027 järeldusele, et abikava on ühisturuga kokkusobiv, olles eelnevalt palunud Itaalia ametiasutustel rakendada maakonnavalitsuse 1998. aasta akti nr 9 artiklit 9 kooskõlas määruses (EÜ) nr 69/2001 sätestatud vähese tähtsusega abi eeskirjadega.
They also explained that after the Resolution of 27 July 2000 had entered into force the practical implementation of the scheme required that applications for aid submitted before the publication of the first call for applications be submitted afresh using the new forms.
Samuti selgitasid nad, et pärast 27. juuli 2000. aasta otsuse jõustumist tuli enne esimese taotluste esitamise kutse avaldamist esitatud abitaotlused abikava rakendamiseks uuesti esitada, kasutades uusi vorme.
The Italian authorities repeated that there was indeed an incentive effect, since the grants were needed to clear bank loans covering the period between the point when the costs were incurred and the payment of the aid.
Itaalia ametiasutused kordasid, et ergutav mõju oli tõepoolest olemas, kuna toetusi vajati nende pangalaenude tasumiseks, mis võeti ajavahemikul kulutuste tegemisest toetuse maksmiseni.
Finally, the Italian authorities stated that recipients were required to choose the regional aid scheme of reference, because they were not allowed to submit applications under different aid schemes for the same project.
Lõpuks kinnitasid Itaalia ametiasutused, et abisaajad olid kohustatud valima ühe kindla regionaalabi kava, kuna neil polnud lubatud esitada sama projekti käsitlevaid taotlusi eri abikavade raames.
They stressed that the Sardinian regional aid scheme established by Regional Act No 9 of 1998 (N 272/98) and the countrywide regional aid scheme established by the national Act No 488 of 1992 (N 715/99) were exclusive of each other.
Nad rõhutasid, et maakonnavalitsuse 1998. aasta aktiga nr 9 (N 272/98) kehtestatud Sardiinia regionaalabi kava ja 1992. aasta riikliku aktiga nr 488 (N 715/99) kehtestatud üleriigiline regionaalabi kava on teineteist välistavad.
Determination of the de minimis threshold
Vähese tähtsusega abi künnise määramine
The Italian authorities contended that the principle of incentive effect was complied with even where the work had begun before the application was submitted under Article 9 of Regional Act No 9 of 1998.
Itaalia ametiasutused kinnitasid, et ergutava mõju põhimõtet on järgitud ka juhtudel, mil tööd oli alustatud enne maakonnavalitsuse 1998. aasta akti nr 9 artikli 9 kohase taotluse esitamist.
They argued that the part of the aid granted before the applications were submitted was covered by the de minimis rules.
Nad väitsid, et osa enne taotluste esitamist antud abist on vastavuses vähese tähtsusega abi eeskirjadega.
The part of the aid below the threshold of EUR 100000 that was granted before the application had to be considered separately, taking account only of the costs incurred before that date and not of the entire cost of the project.
Enne taotluse esitamist antud abi seda osa, mis jäi 100000 euro suurusest künnisest allapoole, tuleb vaadelda eraldi, võttes arvesse üksnes enne kõnealust kuupäeva tehtud kulutusi, mitte projekti üldmaksumust.
These considerations applied to 12 projects out of 28.
Neid kaalutlusi on võimalik kohaldada 28 projektist 12 puhul.
No further comments were received following the notice correcting and extending the scope of the procedure.
Pärast menetluse parandamisest ja selle käsitlusala laiendamisest teatamist ei laekunud ühtki täiendavat märkust.
The assessment of scheme No N 272/98 concluded that the measure constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty because it met all the criteria set out there.
Abikava nr N 272/98 hindamisel jõuti järeldusele, et see meede kujutab endast riigiabi Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kuna see vastab kõikidele seal sätestatud kriteeriumidele.
The measure provides an economic advantage to a specific category of recipients, reducing their normal costs.
Kõnealune meede annab ühele kindlale abisaajate rühmale majandusliku eelise, vähendades nende tavapäraseid kulutusi.
The advantage is granted through state resources, and it threatens to distort competition, because it strengthens the financial position of some undertakings by comparison with their competitors.
See eelis luuakse riigiressursside vahendusel ning see ähvardab moonutada konkurentsi, kuna tugevdab mõne ettevõtte finantsolukorda konkurentidega võrreldes. Kuna eri liikmesriikide hotelliomanikud võistlevad omavahel turistide ligimeelitamises, mõjutab turismisektorile antav toetus tõenäoliselt ühendusesisest kaubandust.
Legality of the measure
Meetme seaduslikkus
The aid scheme notified to the Commission and approved by it under Article 4(3) of the Procedural Regulation constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Abikava, millest komisjoni teavitati ja mille komisjon menetlusmääruse artikli 4 lõike 3 alusel heaks kiitis, kujutab endast riigiabi Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
In the context of the appropriate measures exercise, Resolution No 34/73 adjusted the aid intensity to the new regional aid map ceilings, thus ensuring compatibility with the 1998 Guidelines, while Resolution No 33/4 ensured compliance with the principle of incentive effect; the Commission concluded, therefore, that these resolutions did not add any new element to the aid scheme previously approved, scheme No N 272/98.
Asjakohaste meetmete kehtestamise kontekstist lähtuvalt kohandati otsusega nr 34/73 abi määra uues regionaalabi kaardis sätestatud piirmääradeni, tagades seega ühilduvuse 1998. aasta suunistega, ning samal ajal tagati otsusega nr 33/4 ergutava mõju põhimõtte järgimine. Seetõttu jõudis komisjon järeldusele, et need otsused ei lisanud varem heaks kiidetud abikavale nr N 272/98 mingeid uusi üksikasju.
The Commission takes the view that the transitional provisions introduced by Order No 285 of 1999 might have changed the scheme the Commission had originally approved.
Komisjon on seisukohal, et 1999. aasta määrusega nr 285 kehtestatud üleminekusätted võisid muuta komisjoni algselt heaks kiidetud abikava.
The Commission never took any position on that implementing measure, but accepts that it never entered into force, as it was annulled by Resolution No 33/3.
Komisjon ei ole selle rakendusmeetme suhtes kordagi seisukohta võtnud, kuid tunnistab asjaolu, et see ei jõustunud kunagi, kuna see tühistati otsusega nr 33/3.
Scheme No N 272/98 was changed again on 27 July 2000, with the adoption of Resolutions Nos 33/4 and 33/6.
Abikava nr N 272/98 muudeti 27. juulil 2000 uuesti otsuste nr 33/4 ja 33/6 vastuvõtmisega.
As explained above (recitals 16-21), Resolution No 33/6 made amendments to the notified measure which were not compatible with the terms of the Commission’s Decision to approve the aid.
Nagu eespool selgitatud (punktid 16–21), tehti teatavaks tehtud meetmes otsusega nr 33/6 muudatused, mis ei olnud kooskõlas abi heakskiitmist käsitleva komisjoni otsuse tingimustega.
As explained in recital 38, the Italian authorities contend that they did notify the Commission of these implementing measures as part of the appropriate measures exercise.
Nagu selgitatud punktis 38, väidavad Itaalia ametiasutused, et nad teavitasid komisjoni kõnealustest rakendusmeetmetest asjakohaste meetmete võtmise käigus.
The Commission takes the view that the Italian authorities did not notify the resolutions referred to above, and that as part of the appropriate measures exercise they informed the Commission that Resolution No 33/4 ensured compliance with the principle of incentive effect.
Komisjon on seisukohal, et Itaalia ametiasutused ei andnud eespool nimetatud otsustest teada ning teatasid asjakohaste meetmete kehtestamise käigus komisjonile, et otsus nr 33/4 tagab vastavuse ergutava mõju põhimõttega.
In the course of that exercise they never informed the Commission of Resolution No 33/6, and thus breached Article 88(3) of the EC Treaty and their duty of cooperation under Article 10 of the Treaty [15].
Kõnealuse meetmete kehtestamise käigus ei teatanud nad komisjonile otsusest nr 33/6 ning rikkusid sellega Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 88 lõiget 3 ja lepingu artiklis 10 sätestatud koostöökohustust. [15]
The aid scheme thereafter applied by the abovementioned implementing provisions is consequently in contravention of the Commission’s original authorising decision.
Sellest tulenevalt on eespool nimetatud rakendussätete kohaselt rakendatud abikava vastuolus komisjoni esialgse heakskiitva otsusega.
The aid projects on which work started before any application for aid was made must be therefore be considered unlawful.
Seetõttu tuleb abiprojektid, mille raames alustati tööd enne mis tahes abitaotluse esitamist, lugeda ebaseaduslikuks.
The doubts as to compatibility that the Commission expressed in its letters of 3 February 2004 and 22 November 2006, which opened the formal investigation procedure, have not been challenged either by the Italian authorities or by the interested party.
Kokkusobivust käsitlevatele kahtlustele, mida komisjon väljendas ametliku uurimismenetluse algatamise aluseks olnud 3. veebruari 2004. aasta ja 22. novembri 2006. aasta kirjades, ei ole Itaalia ametiasutused ega huvitatud isik esitanud ühtegi vastuväidet.
The Commission therefore confirms its assessment, which can be summarised as follows.
Seega kinnitab komisjon oma hinnangut, mille võib kokku võtta järgmiselt.
As has been explained, at least 28 investment projects were started at a time when they could not qualify for aid under the scheme.
Nagu eelnevalt selgitatud, käivitati vähemalt 28 investeerimisprojekti ajal, mil nendele ei saanud taotleda toetust kõnealuse abikava alusel.
The 1998 Guidelines require that an application for aid be submitted before work starts on the project.
aasta suunistes on ette nähtud, et abitaotlus esitatakse enne projekti raames töö alustamist.
This requirement was repeated in the Commission Decision of 1998 raising no objection to the regional scheme to assist the hotel industry in Sardinia (N 272/1998); that decision expressly states that the recipients must have applied for aid before work on the project begins.
Seda nõuet korrati ka komisjoni 1998. aasta otsuses, milles ei esitatud mingeid vastuväiteid Sardiinia hotellinduse regionaalabi kavale (N 272/1998); kõnealuses otsuses on selgesõnaliselt sätestatud, et abisaajad peavad olema esitanud abitaotluse enne projekti raames töö alustamist.
Moreover, in the context of the appropriate measures exercise that followed the entry into force of the 1998 Guidelines, the Italian authorities supplied Resolution No 33/4 of 27 July 2000, Article 6 of which expressly states that costs are eligible if incurred after the submission of the application for aid.
Peale selle võtsid Itaalia ametiasutused 1998. aasta suuniste jõustumisele järgnenud asjakohaste meetmete kehtestamise kontekstis vastu 27. juuli 2000. aasta otsuse nr 33/4, mille artiklis 6 on selgesõnaliselt sätestatud, et kulutused on abikõlblikud, kui need on tehtud pärast abitaotluse esitamist.
The principle of the necessity of aid is a general principle recognised by the Court in its judgment in the Philip Morris case [16], and is clearly an essential consideration when it has to be determined whether investments carried out by undertakings are eligible for aid under the 1998 Guidelines.
Abi vajalikkuse põhimõte kujutab endast üldist põhimõtet, mida kohus on Philip Morrise kohtuasja puhul oma otsuses tunnistanud, [16] ning see on vaieldamatult üheks oluliseks kaalutluseks, otsustamaks ettevõtete tehtavate investeeringute abikõlblikkuse üle 1998. aasta suuniste alusel.
The abovementioned Commission Decision and the Guidelines themselves both state that the application for aid must be submitted before work starts on the projects.
Eespool nimetatud komisjoni otsus ja ka suunised ise sätestavad, et abitaotlus tuleb esitada enne projektide raames töö alustamist.
The Italian authorities argue that the system operating in Italy has created a legitimate expectation that a grant will be available merely on the basis of the submission of the application, no matter whether the projects have already started or not.
Itaalia ametiasutused väidavad, et Itaalias toimiv süsteem on loonud õiguspärase ootuse, et toetust on võimalik saada lihtsalt taotluse esitamise alusel, sõltumata sellest, kas projektid on juba käivitatud või mitte.
The Commission cannot accept this argument, as the decision approving the regional aid scheme under investigation explicitly requires that an application for aid be submitted before work on the project begins.
Komisjon ei saa selle põhjendusega nõustuda, kuna uuritava regionaalabi kava heakskiitmise otsuses nõutakse selgesõnaliselt, et abitaotlus tuleb esitada enne projekti raames töö alustamist.
Resolution No 33/6 was not sent to the Commission until after the complaint had been lodged.
Otsust nr 33/6 ei saadetud komisjonile enne kaebuse esitamist.
It was transmitted to the Commission only with memo No 5245 dated 22 April 2003, in the course of the procedure following the complaint (CP 15/2003).
See edastati komisjonile alles kaebusele järgnenud menetluse (CP 15/2003) käigus koos 22. aprilli 2003. aasta märgukirjaga nr 5245. Itaalia ametiasutuste esitatud põhjendus õiguspärase ootuse kohta ei ole vastuvõetav, kuna komisjon ei andnud Itaalia ametiasutustele ega ühelegi huvitatud isikule mingeid konkreetseid kinnitusi ning seega ei saanud viimastel olla selle tingimuse mittekohaldamise suhtes mingit õiguspärast ootust.
The argument of legitimate expectations invoked by the Italian authorities cannot be accepted, because the Commission did not give any specific assurances to the Italian authorities or to any other interested party, and they could not therefore harbour any legitimate expectation that this condition would not apply.
„Väljakujunenud pretsedendiõiguse kohaselt võivad õiguspärase ootuse kaitse õigust nõuda kõik isikud, kes leiavad end olukorrast, kus ilmneb, et ühenduse ametiasutused on andnud nende õigustatud ootusele alust … Ometi ei tohi keegi tugineda õiguspärase ootuse kaitse põhimõtte rikkumisele, kui ametiasutused ei ole talle mingeid konkreetseid kinnitusi andnud”.
Nor can the Commission accept the arguments proposed by the Italian authorities according to which there was an incentive effect where the recipient applied for aid before the work started on the basis of a different regional aid scheme.
Samuti ei saa komisjon nõustuda Itaalia ametiasutuste esitatud vastuväidetega, mille kohaselt ergutav mõju oli olemas juhtudel, kui abisaaja esitas enne töö alustamist abitaotluse mõne teise regionaalabi kava alusel.
The Commission takes the view that the incentive effect cannot be transferred from one scheme to another, and that the fact that an undertaking has chosen to apply under one scheme or another cannot be accepted as showing that the principle of the incentive effect has been complied with.
Komisjon on seisukohal, et ergutavat mõju ei saa ühelt abikavalt teisele üle kanda ning asjaolu, et ettevõte on otsustanud esitada taotluse ühe või teise abikava alusel, ei saa pidada tõendiks ergutava mõju põhimõtte järgimise kohta.
The Italian authorities have themselves emphasised (see recital 43) that the recipient may not submit more than one application under different aid schemes in respect of the same project, and that the Sardinian regional aid scheme established by Regional Act No 9 of 1998 (N 272/98) and the countrywide regional aid scheme established by the national Act No 488 of 1992 (N 715/99) are exclusive of each other.
Itaalia ametiasutused on ise rõhutanud (vaata punkt 43), et abisaaja ei tohi esitada sama projekti kohta eri abikavade raames rohkem kui ühe taotluse ning et maakonnavalitsuse 1998. aasta aktiga nr 9 (N 272/98) kehtestatud Sardiinia regionaalabi kava ja 1992. aasta riikliku aktiga nr 488 (N 715/99) kehtestatud üleriigiline regionaalabi kava on teineteist välistavad.