natgillin/translations-raw huggingface dataset:
PSE is under state control in accordance with the definition set out in Commission Directive 2006/111/EC of 16 November 2006 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings as well as on financial transparency within certain undertakings.
PSE on riigi kontrolli all vastavalt määratlusele, mis on sätestatud komisjoni 16. novembri 2006. aasta direktiivis 2006/111/EÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse ning teatavate ettevõtjate finantsläbipaistvuse kohta.
The resources used therefore belong to a fully state-owned company.
Seega kuuluvad kasutatud vahendid täielikult riigi omanduses olevale äriühingule.
In the PreussenElektra case, when the funds are traced from the recipient back to the source, it emerges that at no time were they under the direct or indirect control of the state.
PreussenElektra kohtuasjas ilmnes vahendite liikumistee jälgimisel abisaajalt tagasi allikani, et need ei olnud ühelgi hetkel riigi otsese või kaudse kontrolli all.
In contrast to the situation described in the PreussenElektra judgment, in the Polish case the funds are under state control because they are transferred to a public company (i.e. PSE) and will therefore be regarded as state resources.
Vastupidi PreussenElektra kohtuotsuses kirjeldatud olukorrale on Poola juhtumis vahendid riigi kontrolli all, sest need kantakse üle riigiettevõtjale (st PSE), ning seetõttu käsitatakse neid riigi vahenditena.
On the basis of the assessment of the measure and in the light of the aforementioned judgment, the Commission concludes that the PPAs do comprise state resources.
Meetme hindamisest tulenevalt ja võttes arvesse eespool nimetatud kohtuotsust, leiab komisjon, et elektrienergia ostulepingud sisaldavad riigi vahendeid.
As far as imputability is concerned, in the Stardust judgment, the Court stated that resources allocated to companies that are under the control of the state are state resources.
Mis puutub riigiga seostatavusse, siis Stardusti kohtuasjas langetatud otsuses väitis Euroopa Kohus, et äriühingutele eraldatud riigi kontrolli all olevad vahendid on riigi vahendid.
However, the Court added that it is also necessary to examine whether the use of such resources is imputable to the state in a concrete manner.
Euroopa Kohus lisas siiski, et tuleb uurida, kas selliste vahendite kasutamine on seotud konkreetselt riigiga.
According to the Stardust judgment of the Court of Justice, when a publicly owned company uses its funds in a way which is imputable to the state, then these funds should be regarded as state resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Vastavalt Stardusti kohtuasjas langetatud Euroopa Kohtu otsusele tuleks vahendeid, mida riigi osalusega ettevõtja kasutab viisil, mis on seostatav riigiga, käsitada riigi vahenditena EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
It clearly appears from the comments submitted by Poland and interested parties that the decision to launch a programme to attract investors to the power generation sector was designed to promote the sector's modernisation, update power plants so as to bring them into line with EU standards and ensure that energy supplies fully covered demand.
Poola ja huvitatud isikute märkuste põhjal on selge, et investorite energiasektorisse meelitamiseks ettenähtud programmi algatamise otsuse eesmärk oli toetada sektori moderniseerimist, ajakohastada elektrijaamu, et viia need vastavusse ELi nõuetega ja tagada, et energiatarned katavad täielikult nõudlust.
This demonstrates that the PPAs were concluded by PSE not for commercial purposes but, as acknowledged by the Polish authorities themselves, in order to implement a number of important policy objectives.
See tähendab, et PSE ei sõlminud elektrienergia ostulepingud mitte ärilistel eesmärkidel, vaid paljude oluliste poliitiliste eesmärkide saavutamiseks, mida möönavad ka Poola ametiasutused.
The state's control over the award of PPAs is evidenced in the fact that the invitations to submit tenders were sent to participants by the Polish Ministry of Industry and Trade.
Seda, et riik kontrollis elektrienergia ostulepingute sõlmimist, tõendab asjaolu, et osalistele saatis pakkumiskutsed Poola tööstus- ja kaubandusministeerium.
Moreover, under the Polish Commercial Code, the Minister of the Treasury has the full authority of the General Assembly of Shareholders.
Lisaks on Poola äriseadustiku kohaselt rahandusministril aktsionäride üldkoosoleku täielikud volitused.
The core principle underpinning the prices provided for in the PPAs was that they should cover investment and operating costs and ensure a certain profit margin.
Elektrienergia ostulepingutes sätestati hinnad vastavalt põhimõttele, et nad katavad investeerimis- ja tegevuskulud ning teatud kasumimarginaali.
This framework is designed to ensure the necessary investments and also reflects a decision by the state authorities implemented via PSE.
Sellise raamistiku eesmärk oli tagada vajalikud investeeringud ning selles kajastub ka riigiorganite otsus, mida rakendati PSE kaudu.
In the light of the above assessment, the Commission considers that the above elements constitute a set of indicators which, according to the criteria laid down by the Court of Justice in the Stardust judgment, lead to the conclusion that the use of PSE's funds in the PPAs is imputable to the state and that therefore, in view of the arguments set out, the PPAs should be considered, for the purposes of the assessment, as being financed from state resources.
Eespool nimetatud hinnangut arvesse võttes leiab komisjon, et nimetatud asjaolud hõlmavad näitajaid, mis Stardusti kohtuasjas langetatud Euroopa Kohtu otsuses sätestatud kriteeriumide kohaselt viivad järelduseni, et PSE vahendite kasutamine elektrienergia ostulepingutes on seostatav riigiga ja esitatud väiteid arvesse võttes tuleks hindamisel elektrienergia ostulepinguid käsitada riigi vahenditest rahastatavatena.
It seems clear to the Commission that the state was involved in concluding the PPAs and in defining the basic rules governing these agreements.
Komisjoni jaoks on selge, et riik oli seotud elektrienergia ostulepingute sõlmimisega ja kõnealuste lepingute aluspõhimõtete määratlemisega.
The legal form of a PPA is a contract concluded between two parties: PSE and the power generators.
Juriidiliselt on elektrienergia ostuleping leping, mis on sõlmitud kahe poole vahel: PSE ja elektritootja vahel.
As explained in recital 172, PSE is a fully state-owned company.
Nagu põhjenduses 172 on selgitatud, on PSE täielikult riigi omanduses olev äriühing.
To determine whether the PPAs provide an economic advantage to power generators, the Commission must assess whether, via the PPAs, generators obtain economic advantages that they would not obtain from the market.
Et teha kindlaks, kas elektrienergia ostuleping annab elektritootjale majandusliku eelise, peab komisjon hindama, kas elektritootja saab elektrienergia ostulepingu kaudu sellist majanduslikku kasu, mida ta turult ei saaks.
PPAs provide eligible generators with an advantage if the parties to these agreements are placed in a better economic position than other companies.
Elektrienergia ostuleping annab selle sõlminud elektritootjale eelise, kui lepingupool asetatakse teistest ettevõtetest paremasse majanduslikku seisundisse.
Even though the details of individual PPAs may vary, all PPAs are structured around a core invariable principle: the mandatory purchase by PSE of most (sometimes all) of the electricity generated by the companies concerned, at a price reviewed periodically in accordance with the principle that the total costs (fixed and variable) of generating electricity, plus a profit margin, are passed on to the consumer.
Kuigi elektrienergia ostulepingud võivad üksikasjades erineda, põhinevad kõik lepingud samal aluspõhimõttel: PSE on kohustatud ostma suurema osa asjaomaste ettevõtete poolt toodetud elektrist (vahel ka kõik) hinnaga, mis vaadatakse korrapäraselt läbi vastavalt põhimõttele, mille kohaselt hind hõlmab elektri tootmise kogukulusid (püsi- ja muutuvkulusid) ja kasumimarginaali, mille eest tasub tarbija.
The Polish electricity regulator, URE, indirectly retains the right to check whether the costs charged to PSE are justified and reasonable, but in practice URE uses this power only to check that the costs were actually linked to electricity generation.
Poola elektriturgu reguleeriv asutus URE jätab endale kaudselt õiguse kontrollida, kas kulud, mis PSE kinni maksab, on põhjendatud ja mõistlikud, kuid tegelikkuses kasutab URE seda õigust üksnes selleks, et kontrollida, kas kulud on tegelikult seotud elektri tootmisega.
Furthermore, URE's checks are only indirect since their purpose is to verify the cost structure of PSE with a view to defining PSE's income from captive customers.
Lisaks on URE kontroll üksnes kaudne, sest selle eesmärk on kontrollida PSE kulude struktuuri, et teha kindlaks, millist tulu saab PSE temast sõltuvatelt tarbijatelt.
In the unlikely circumstance of some of the PPA-related costs charged to PSE being deemed unjustified by URE, it can only prohibit PSE from passing these costs on to its captive customers.
Ebatõenäolisel juhul, kui URE kuulutab mõned elektrienergia ostulepinguga seotud kulud põhjendamatuks, saab ta üksnes keelata PSE-l kõnealuste kulude edasikandmise temast sõltuvatele tarbijatele.
This might make it more difficult for PSE to discharge its obligations under the PPAs, but it would not mean they had been legally annulled.
See võib teha PSE jaoks raskemaks elektrienergia ostulepingus sätestatud kohustuste täitmise, kuid ei tähenda, et leping on muutunud õigustühiseks.
The core principle described above is applied for the whole duration of the PPA, which lasts from 7 years to 20 years from the beginning of operation of the plants, i.e. from 10 to 31 years following the conclusion of the PPAs and, in the majority of cases, more than 15 years.
Eespool kirjeldatud põhimõtet kohaldatakse kogu elektrienergia ostulepingu kehtivuse ajal, mis on 7–20 aastat alates elektrijaama käikulaskmisest, st 10–31 aastat alates elektrienergia ostulepingu sõlmimisest ja enamikul juhtudest rohkem kui 15 aastat.
This means that, during this period, the commercial risk associated with operating the power plants is borne by the buyer of the electricity, i.e. PSE.
See tähendab, et kõnealuse aja jooksul kannab elektrijaama käitamisega seotud äririski elektri ostja, st PSE.
This includes the risk associated with fluctuations in electricity generation costs and, in particular, fuel costs, the risk associated with fluctuations in end-user electricity prices, and the risk associated with fluctuation in end-user electricity demand.
See hõlmab ka riski, mis on seotud elektritootmiskulude ja eelkõige kütusehindade, lõpptarbija elektrihindade ja elektrinõudluse kõikumisega.
These are the typical risks that any power generator without a PPA would bear itself.
Need on tavalised riskid, mida elektritootja, kes ei ole elektrienergia ostulepingut sõlminud, kannaks ise.
This means that power plants which have concluded PPAs (provided that they are properly managed from a technical perspective) have guaranteed profits extending over a very significant period equivalent to the typical expected lifetime of the assets concerned or their depreciation.
See tähendab, et elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamadele (tingimusel, et nende juhtimine toimub tehnika seisukohast nõuetekohaselt) on tagatud kasum väga pika aja jooksul, mis on võrdne asjaomaste varade tavalise eeldatava kasutusajaga või nende amortiseerumise ajaga.
The longer the period is, the greater the value of the guarantee, since it protects against a risk whose occurrence is increasingly unpredictable.
Mida pikem on ajavahemik, seda suurem on tagatise väärtus, sest see kaitseb riskide eest, mille esinemist on üha raskem prognoosida.
The Commission considers that this guarantee, which is the core of the PPAs, places the beneficiaries in a better economic situation than other companies on the market and therefore provides an advantage to the relevant power plants.
Komisjon leiab, et kõnealune tagatis, mis on elektrienergia ostulepingute aluseks, asetab abisaajad teistest turul tegutsevatest ettevõtetest soodsamasse majanduslikku seisundisse ja annab seega asjaomastele elektrijaamadele eelise.
According to both the Polish authorities and the interested parties, the banks required the PPAs to be signed as a precondition for awarding loans to finance the assets.
Nii Poola ametiasutused kui ka huvitatud isikud väidavad, et pangad seadsid elektrijaamade rahastamiseks ette nähtud laenu andmise tingimuseks elektrienergia ostulepingute sõlmimise.
The financial institutions' agreement to finance the investments was therefore contingent on the PPA.
Seega sõltus finantsasutuste nõusolek rahastada investeeringuid elektrienergia ostulepingutest.
It follows from the above considerations that PPAs are not a traditional form of guarantee but simply provide for payment by the State-owned and State-controlled PSE of the investment costs and the most important (if not all) operating costs of the power plants which are parties to the agreements.
Eespool nimetatud kaalutlustest lähtuvalt ei ole elektrienergia ostulepingud traditsiooniline tagatis, vaid neis on lihtsalt sätestatud, et riigi omanduses ja kontrolli all olev PSE maksab kinni lepingu sõlminud elektrijaamade investeerimiskulud ja kõige olulisemad (kui mitte kõik) tegevuskulud.
In practice, this ‘guarantee’ means that, over more or less the full depreciation period or planned lifetime of the plant, and irrespective of any changes in the conditions obtaining on the market, PSE buys a fixed quantity of electricity at a price that must ensure the power plant's viability.
Tegelikkuses tähendas nimetatud „tagatis” seda, et PSE ostab kindlaksmääratud koguse elektrit hinnaga, mis peab tagama enam-vähem kogu elektrijaama amortiseerimisaja või kavandatud kasutusaja jooksul elektrijaama elujõulisuse, olenemata turul valitsevate tingimuste muutumisest.
With a view to determining whether an advantage exists, the Commission analyses several other aspects in the following paragraphs.
Et teha kindlaks, kas tegemist on eelisega, analüüsib komisjon järgmistes punktides mitmeid muid asjaolusid.
First, the Commission notes that in Poland PPAs were concluded only with selected power generators.
Esiteks märgib komisjon, et elektrienergia ostulepingud sõlmiti Poolas üksnes valitud elektritootjatega.
At the time they were concluded, there were other electricity generators that did not benefit from the PPA rules.
Lepingute sõlmimise ajal tegutses ka teisi elektritootjad, kes ei saanud kasu elektrienergia ostulepingutes sätestatud eeskirjadest.
More were set up in later years, and new investments are currently under way without PPA support.
Hiljem sõlmiti veel lepinguid ja praegu kavandatakse uusi investeeringuid ilma elektrienergia ostulepingutest saadava toetuseta.
In the first years of the PPAs, power generators without a PPA could sell their electricity at prices controlled by the State via URE.
Esimestel aastatel pärast elektrienergia ostulepingute sõlmimist said elektritootjad, kes ei olnud lepingut sõlminud, müüa elektrit hindadega, mida riik kontrollis URE kaudu.
On 28 June 2001 a start was made on eliminating this mechanism and these power generators started selling their electricity at free, market-based prices.
juunil 2001. aastal algas sellise süsteemi kõrvaldamine ja elektritootjad hakkasid elektrit müüma vabaturu hindadega.
As the interested parties have indicated, none of these mechanisms (price controlled by the state or free, market-based price) enabled generators without PPAs to cover all their costs.
Nagu huvitatud isikud on märkinud, ei võimaldanud kumbki nimetatud süsteemidest (riigi poolt kontrollitav hind või vabaturuhind) elektrienergia ostulepingut mittesõlminud elektritootjatel katta kõiki kulusid.
They sell their electricity at a price corresponding to marginal costs, i.e. a price which only ensures that their variable costs are covered.
Nad müüvad elektrit piirkuludele vastava hinnaga, st hinnaga, mis katab üksnes muutuvkulud.
The interested parties have suggested that electricity produced by power generators without PPAs is not as environmentally friendly as electricity generated by beneficiaries of PPAs, and that this would justify the former receiving a lower price for their electricity.
Huvitatud isikud väidavad, et elektrit, mida toodavad elektritootjad, kes ei ole elektrienergia ostulepingut sõlminud, ei toodeta nii keskkonnahoidlikult, kui seda teevad elektrienergia ostulepingu alusel abi saavad elektritootjad, ja et seetõttu on esimeste tootjate madalamad hinnad põhjendatud.
First, it is not certain that all power plants without PPAs generate ‘dirty’ electricity.
Esiteks ei ole kindel, et kõik elektrijaamad, kes ei ole elektrienergia ostulepingut sõlminud, toodavad „saastavat” elektrit.
The newest plants in Poland (without PPAs) produce electricity using state-of-the-art technology.
Poola uusimad elektrijaamad (kes ei ole elektrienergia ostulepingut sõlminud) toodavad elektrit nüüdisaegseima tehnoloogia abil.
In addition, there is no economic reason why less environmentally friendly electricity would have a lower market value than more environmentally friendly electricity.
Lisaks puudub majanduslik põhjendus, miks vähem keskkonnahoidlik elekter peaks olema madalama turuväärtusega kui keskkonnahoidlik elekter.
The electricity produced is completely substitutable (it is not even possible to distinguish physically between the two types), and its value for the customer is exactly the same.
Mõlemat liiki elekter on teineteisega täielikult asendatavad (füüsiliselt ei ole kahte liiki võimalik eristada) ja tarbija jaoks on need täpselt ühesuguse väärtusega.
In 2004, the average price on the market fluctuated around 115 PLN/MWh; in 2005 around 115-120 PLN/MWh; in 2006 it was rather stable at around 125 and in 2007 (to 31 July 2007) it fluctuated between 110 and 122 PLN/MWh.
aastal oli keskmine turuhind umbes 115 PLN/MWh; 2005. aastal 115–120 PLN/MWh; 2006. aastal oli hind üsna stabiilne – umbes 125 PLN/MWh ja 2007. aastal (kuni 31. juulini 2007) kõikus hind vahemikus 110–122 PLN/MWh.
By way of comparison, the information provided by Poland allowed the Commission to estimate the full costs incurred in 2005 by the power plants entitled to compensation under the Act as follows:
Poola esitatud teabe alusel hindas komisjon seaduse kohaselt hüvitist saavate elektrijaamade kogukulusid 2005. aastal järgmiselt:
Estimated total costs of generating electricity in power plants which concluded PPAs in 2005
Elektri tootmise hinnangulised kulud elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamades 2005. aastal
Commission estimates based on data provided by Poland.
komisjoni hinnang, mis põhineb Poola esitatud andmetel.
For Pątnów II, the value is for 2008, the first year in which the plant should be operational.
Pątnów II puhul käsitlevad andmed 2008. aastat, mis peaks olema elektrijaama tegutsemise esimene aasta.
Average generation costs in 2005 (PLN/MWh)
Keskmised tootmiskulud 2005. aastal (PLN/MWh)
Average price on the Polish Power Exchange
Keskmine hind Poola energiabörsil
115-120 PLN/MWh
115–120 PLN/MWh
The figures in Table 5 above show how unlikely it is that market prices — i.e. the price that generators without PPAs are paid for their electricity on the market — would suffice to provide the same type of profit guarantee as the one PPAs offer.
Tabelis 5 esitatud andmed näitavad turuhinna, st hinna, mis makstakse elektri eest tootjatele, kes ei ole sõlminud elektrienergia ostulepingut, piisavuse ebatõenäosust samasuguse kasumi teenimiseks, nagu on tagatud elektrienergia ostulepingu sõlminud tootjatele.
The example of the Polish Power Exchange is not an isolated one.
Poola energiabörsi näide ei ole ainus.
Other Member States have also liberalised their electricity markets and established power exchanges in which buyers and sellers trade electricity under market conditions.
Teised liikmesriigid on samuti liberaliseerinud oma elektriturud ja asutanud energiabörsid, kus ostjad ja müüjad kauplevad elektriga turutingimustel.
In its Sector Enquiry on electricity markets in Europe, the Commission examined in detail the conditions governing trade in electricity in European wholesale markets.
Euroopa elektriturge käsitlevas valdkondlikus uuringus uuris komisjon üksikasjalikult elektriga kauplemise tingimusi Euroopa hulgimüügiturgudel.
The data gathered as part of this enquiry shows that no liberalised market provides a guarantee to generators that they will cover all their costs in the long-term.
Uuringu käigus kogutud andmed näitavad, et ükski liberaliseeritud turg ei taga, et tootjad suudavad pika aja jooksul katta kõik oma kulud.
As a matter of fact, most transactions take place within a horizon of three years.
Tegelikult hõlmab enamik tehinguid järgnevat kolme aastat.
Trade in electricity on power exchanges is always based on marginal pricing, which guarantees only that short-run marginal costs are covered.
Energiabörsil elektriga kauplemine põhineb alati piirhindadel, mis tagavad üksnes lühiajaliste piirkulude katmise.
Furthermore, the time horizon for contracts on these markets is shorter than for PPAs.
Lisaks sõlmitakse kõnealustel turgudel lepingud lühemaks ajaks, kui on sõlmitud elektrienergia ostulepingud.
For instance, at present the longest contracts have been concluded for: four years in NordPool (Scandinavian countries), three years in Powernext (France), five years in UKPX (United Kingdom) and six years in EEX (Germany).
Praegu on näiteks kõige pikaajalisemad lepingud sõlmitud järgmisteks ajavahemikeks: neljaks aastaks NordPooli energiabörsil (Skandinaaviamaad), kolmeks aastaks Powernexti energiabörsil (Prantsusmaa), viieks aastaks UKPXi energiabörsil (Ühendkuningriik) ja kuueks aastaks EEXi energiabörsil (Saksamaa).
On some exchanges, like OMEL in Spain, no forward contracts are concluded.
Mõnel börsil, näiteks Hispaania energiabörsil OMEL, tähtpäevatehinguid ei sõlmita.
Since 1 April 2006 no forward contracts have been concluded on the Polish Power Exchange either.
Pärast 1. aprilli 2006 ei ole ka Poola energiabörsil tähtpäevatehinguid sõlmitud.
In liberalised markets, electricity can also be traded via bilateral contracts (over the counter’ or OTC market).
Liberaliseeritud turgudel saab elektriga kaubelda ka kahepoolseid lepinguid sõlmides („börsiväline turg”).
An energy enquiry showed that, because of the possibility of arbitrage between power exchanges and bilateral contracts, trading conditions (in particular price and duration of contracts) on the OTC market are similar to those prevailing on power exchanges.
Energiauuring näitas, et energiabörsi ja kahepoolsete lepingute vahelise arbitraaživõimaluse tõttu on börsivälise turu kauplemistingimused (konkreetselt hind ja lepingute kehtivus) sarnased energiabörsi omadega.
In the PPAs, PSE undertook to purchase a fixed minimum volume of electricity from power generators at a price covering their full costs until 2007 for the shortest PPAs and until 2027 for the longest ones.
PSE kohustus elektrienergia ostulepingutega ostma elektritootjatelt kindlaksmääratud elektrikoguse hinnaga, mis katab nende kulud lühima lepingu puhul kuni 2007. aastani ja pikima lepingu puhul 2027. aastani.
This decision was imposed on PSE by the Polish Government.
Selle kohustuse pani PSEle Poola valitsus.
As ELCHO indicates in its comments, ‘the Polish Minister for Trade and Industry implemented the policy objectives of ensuring security of supply and improving environmental standards of power generation through PSE.’
ELCHO märkustes öeldakse: „Poola kaubandus- ja tööstusministeerium rakendas PSE kaudu poliitilisi meetmeid tarnete tagamiseks ja elektritootmise keskkonnanormidele vastavuse parandamiseks.”.
The very fact that the Polish Government had to decide in PSE's place that new investments would take place and would benefit from PPAs clearly shows that this decision was mainly based on criteria other than market investor considerations.
Asjaolu, et Poola valitsus pidi PSE asemel otsustama, et uusi investeeringuid tehakse elektrienergia ostulepingute abil, näitab selgelt, et otsus põhines turuinvestori kaalutlustest erinevatel kriteeriumidel.