natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Finnish authorities argue that competition has developed quickly in all the product groups of road maintenance, planning and construction.
Soome ametiasutused väidavad, et konkurents on arenenud kiiresti kõigis teede hoolduse, projekteerimise ja ehituse tooterühmades.
The reform of the Road Administration’s procurement strategy has led to the development of a community of independent contractors and consultants.
Maanteede ameti hankestrateegia reformi tulemusel on arenenud välja sõltumatute töövõtjate ja konsultantide kogukond.
Looking at all types of works and services provided by Tieliikelaitos in Finland, its share decreased from 31 % at the beginning of the reform process till 17 % in 2006.
Arvestades kõiki teenuseid, mida Tieliikelaitos Soomes osutab, on tema turuosa langenud 31 protsendilt reformiprotsessi alguses 17 protsendile 2006. aastal.
Evolution of Road Administration’s contracts during the transitional period
Maanteede ameti lepingute areng üleminekuperioodil
The value of tendered road services commissioned by the Road Administration increased from EUR 54,1 million in 2000 to EUR 549,1 million in 2004.
Maanteede ameti korraldatud teehoiuteenuste hangete väärtus suurenes 54,1 miljonilt eurolt 2000. aastal 549,1 miljonile eurole 2004. aastal.
The value of road services carried out the contractors other than Tieliikelaitos increased, in turn, from EUR 20,2 million in 2000 to EUR 203,5 million in 2004.
Selliste teehoiuteenuste väärtus, mida osutasid muud töövõtjad kui Tieliikelaitos, suurenes omakorda 20,2 miljonilt eurolt 2000. aastal 203,5 miljonile eurole 2004. aastal.
In addition to main contractors, the reform benefited private companies that function as subcontractors to Tieliikelaitos.
Põhitöövõtjate kõrval said reformist kasu ka Tieliikelaitose alltöövõtjatena tegutsenud eraettevõtted.
Enough offers were received for all types of tendered contracts (starting with planning contracts and ending with construction contracts) with an average of 4,0-4,7 offers per contract.
Kõigi hankemenetluses sõlmitavate lepingutüüpide (alates projekteerimislepingutest ja lõpetades ehituslepingutega) puhul saadi piisavalt pakkumisi, ühe lepingu kohta keskmiselt 4,0–4,7 pakkumist.
The price level of the contracts has decreased clearly in comparison with the period before the reform.
Lepingute hinnatase on reformieelse ajaga võrreldes ilmselgelt langenud.
The remainder of the EUR 60 million savings are mostly made up of construction and planning services.
Säästetud 60 miljonist eurost ülejäänud osa moodustasid enamasti ehitus- ja projekteerimisteenused.
More specifically, for regional maintenance contracts, the largest source of cost savings was winter maintenance (EUR 15,2 million a year), followed by maintenance of gravel roads (EUR 8,6 million) and maintenance of traffic environment (EUR 8,3 million).
Täpsustavalt võib märkida, et piirkondlike hoolduslepingute puhul andis kõige suurema säästu teede talvine hooldus (15,2 miljonit eurot aastas); sellele järgnesid kruusateede hooldus (8,6 miljonit eurot) ja liikluskeskkonna hooldus (8,3 miljonit eurot).
According to the Finnish authorities, today Tieliikelaitos’ competitors include several large national and foreign competitors such as Skanska Oy (subsidiary of Swedish Skanska AB’ and NCC Roads Oy (subsidiary of Swedish NCC Ab) and also an important number of small and medium-sized, dynamic and highly profitable regional and local competitors, which are limited companies.
Soome ametiasutuste andmete kohaselt on Tieliikelaitose konkurentideks praegu mitmed suured siseriiklikud ja välismaised konkurendid, näiteks Skanska Oy (Rootsi Skanska AB tütarettevõtja) ja NCC Roads Oy (Rootsi NCC Ab tütarettevõtja), ning paljud väikesed ja keskmise suurusega dünaamilised ja väga kasumlikud piirkondlikud ja kohalikud piiratud vastutusega äriühingutest konkurendid.
Evolution of regional road maintenance contracts commissioned by the Road administration
Maanteede ameti tellimuste teostamiseks sõlmitud piirkondlike hoolduslepingute areng
The sector of the Road administration’s regional road maintenance contracts is specifically looked at in view of the complainants’ allegation that Tieliikelaitos’ 88 % share of new maintenance contracts tendered out in 2005 in this sector would indicate that the market liberalisation has failed.
Maanteede ameti piirkondlike hoolduslepingute sektorit on käsitletud põhjalikumalt lähtuvalt kaebuse esitajate väitest, et Tieliikelaitose 88 %-ne osa uutest hoolduslepingutest, mis sõlmiti 2005. aastal kõnealuses sektoris korraldatud hankemenetlustes, tõendab, et turu avamine on ebaõnnestunud.
The Finnish authorities consider it inappropriate to make judgements based on the results of a specific year’s tender results.
Soome ametiasutuste arvates ei ole kohane võtta otsuse tegemisel aluseks ühe konkreetse aasta hangete tulemusi.
In this context it explains that the Finnish Road administration has divided Finland into 84 areas/contracts.
Selgituseks märgitakse, et Soome Maanteede Amet on jaganud Soome 84 piirkonnaks/lepinguks.
One contract lasts between 3-7 years and the most of the work/costs consists of keeping the roads clear from ice.
Ühe lepingu kestus on 3–7 aastat ja enamik töödest/kuludest seisneb teede hoidmises jäävabana.
Each year just a relatively small percentage of those contracts is to be tendered.
Igal aastal tuleb nendest lepingutest vaid suhteliselt väikese osa puhul korraldada hange.
Therefore the results for one year are not necessarily representative.
Seetõttu ei ole ühe aasta tulemused tingimata kõnekad.
As to the 2005 results, there were several 10 million EUR contracts that Tieliikelaitos won just by a very narrow margin (20000-30000 euro).
Mis puutub 2005. aasta tulemustesse, siis oli sel aastal mitu 10 miljoni euro suurust lepingut, mille Tieliikelaitos võitis vaid üsna väikese vahega (20000 – 30000 eurot).
Those contracts could have easily gone also to its competitors.
Need lepingud oleksid samahästi võinud minna ka tema konkurentidele.
When it comes to the 2006 tendering results, they were radically different: Tieliikelaitos won just 5 of the 15 maintenance contracts the Finnish Road Administration put out for competitive bidding.
aasta tulemused olid seevastu täiesti teistsugused: Tieliikelaitos võitis vaid 5 hoolduslepingut 15st, mille puhul Soome Maanteede Amet oli korraldanud konkurentsil põhineva hanke.
The total value of the contracts awarded was EUR 48,2 million, and, based on contract values, the market share of Tieliikelaitos was 31 %.
Sõlmitud lepingute kogumaksumus oli 48,2 miljonit eurot ja Tieliikelaitose turuosa oli lepingute maksumusest lähtudes 31 %.
In this context Finnish authorities find it necessary also to provide information on the development of overall package of the ongoing contracts held by Tieliikelaitos.
Soome ametiasutused peavad siinkohal vajalikuks esitada teavet ka Tieliikelaitose kehtivate lepingute paketi arengu kohta tervikuna.
In 2000 Tieliikelaitos’ predecessor accounted for close to 100 % of the respective regional road maintenance work whereas at the end of 2006 Tieliikelaitos’ share in the Road administration’s portfolio of road maintenance contracts was 68 %.
aastal tegi Tieliikelaitose eelkäija ligikaudu 100 % asjaomastest piirkondlikest hooldustöödest, samas kui 2006. aasta lõpus moodustas Tieliikelaitose osakaal maanteede ameti hoolduslepingute portfellist 68 %.
If one focuses on Tieliikelaitos’ share of contracts that were attributed through open tender procedure, it decreased from 77 % in 2001 to 68 % at the end of 2006.
Kui võtta luubi alla Tieliikelaitose turuosa avatud hankemenetluses sõlmitud lepingute puhul, siis näeme, et see vähenes 77 protsendilt 2001. aastal 68 protsendile 2006. aasta lõpus.
This still relatively high Tieliikelaitos’ share of the road maintenance market was something to be expected in the sense that at the beginning of liberalisation process Tieliikelaitos had an advantage linked to its incumbent position and new entrants needed some time to establish a foothold in the Finnish market for road maintenance services.
Tieliikelaitose ikkagi suhteliselt suurt turuosa teehoolduse valdkonnas võis ette näha, kuna liberaliseerimisprotsessi alguses oli Tieliikelaitosel oma turgu valitseva positsiooni tõttu eelis ja uustulnukad vajasid Soome teehooldusteenuste turul oma koha leidmiseks aega.
Furthermore, a number of indicators suggest that effective competition has developed.
Lisaks sellele viitavad mitmed näitajad tulemusliku konkurentsi väljaarenemisele.
First, the number of bids has been increasing and in 2006 for each new contract put out to tender there were 5,7 bids received that met tender specifications.
Esiteks on pakkumiste arv suurenenud ja 2006. aastal esitati iga uue lepingu tarvis korraldatud hankemenetluses 5,7 pakkumistingimustele vastavat pakkumist.
As a result of 2006 tendering, 9 of 15 contracts went to other operators than incumbents.
Mis puutub 2006. aastal korraldatud hangete tulemusse, siis 9 lepingut 15st läksid muudele ettevõtjatele kui turgu valitsevad ettevõtjad.
Second, prices have decreased.
Teiseks on hinnad langenud.
The prices that were the outcome of tenders undercut the ex-ante estimation by the Road Administration by 16 % in 2005, by 18 % in 2006 and by 14 % in 2007.
aastal olid hangete tulemusel saavutatud hinnad maanteede ameti eelnevast hinnangust 16 %, 2006. aastal 18 % ja 2007. aastal 14 % madalamad.
Therefore, competition on the market was effective and intense.
Seega valitses turul tulemuslik ja tugev konkurents.
Currently, there are six different contractors carrying out regional maintenance contracts.
Praegu on piirkondlikud hoolduslepingud sõlmitud kuue eri töövõtjaga.
In addition to the Finnish Road Enterprise the following contractors are involved (market share in brackets): YIT Rakennus Oy belonging to YIT group (20 %), NCC Roads Oy (5 %), Koillistie Määttä Oy (3 %), Savon Kuljetus Oy (2 %) and an Estonian contractor, AS Teho (2 %).
Lisaks Tieliikelaitosele on kaasatud järgmised töövõtjad (sulgudes on antud turuosa): YIT kontserni kuuluv YIT Rakennus Oy (20 %), NCC Roads Oy (5 %), Koillistie Määttä Oy (3 %), Savon Kuljetus Oy (2 %) ja Eesti töövõtja AS Teho (2 %).
Overall conclusions by the Finnish authorities
Soome ametiasutuste kokkuvõtlikud järeldused
The Finnish authorities emphasise that the alleged aid measures mainly have been associated with the transitional period, which ended in 2004.
Soome ametiasutused rõhutavad, et väidetavad abimeetmed olid peamiselt seotud 2004. aastal lõppenud üleminekuperioodiga.
Tieliikelaitos’ activities in other Member States were insignificant during the transitional period.
Tieliikelaitose tegevus teistes liikmesriikides oli üleminekuperioodil tähtsusetu.
The liberalisation of closed national markets is a central goal of EU competition policy.
Suletud siseriiklike turgude avamine konkurentsile on ELi konkurentsipoliitika keskne eesmärk.
In this respect, Finland refers to several documents.
Soome viitab sellega seoses mitmele dokumendile.
The transitional market arrangement has been a necessary precondition of the liberalisation of Finland’s road maintenance market.
Üleminekuperioodi turukorraldus oli Soome teehooldusturu konkurentsile avamise vajalik eeltingimus.
Therefore, the aid measures have been necessary to facilitate a project that is in accordance with the Community’s overall interests.
Seetõttu olid abimeetmed vajalikud, et soodustada ühenduse üldistele huvidele vastava projekti rakendamist.
Besides, the aid measures alleged by the complainants have been proportionate to the intended results, in other words the liberalisation of Finland’s road maintenance and ferry traffic markets.
Pealegi on kaebuse esitajate loetletud väidetavad abimeetmed olnud proportsionaalsed kavandatud tulemustega, st Soome teehooldus- ja parvlaevateenuste turu liberaliseerimisega.
The benefits from the aid have exceeded its possible adverse effects.
Abimeetmetest saadud kasu on olnud suurem kui nende võimalik kahjulik mõju.
Finally, Finland refers to its commitment to transform Tieliikelaitos into a State-owned limited company subject to normal bankruptcy and corporate income tax rules by 1 March 2008 at the latest.
Lõpuks viitab Soome võetud kohustusele muuta Tieliikelaitos hiljemalt 1. märtsiks 2008 riigi osalusega piiratud vastutusega äriühinguks, mille suhtes kohaldatakse üldisi pankrotti ja ettevõtte tulumaksu käsitlevaid eeskirju.
EXISTENCE OF AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 87(1) EC
EÜ ARTIKLI 87 LÕIKES 1 SÄTESTATUD ABI OLEMASOLU
Article 87(1) of the EC Treaty prohibits in principle any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods, in so far as it affects trade between Member States.
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 on keelatud igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
Tieliikelaitos, in spite of its specific legal status, is an entity engaged in an economic activity and, as such, is an undertaking within the meaning of Article 87 of the EC Treaty.
Tieliikelaitos on hoolimata oma erilisest õiguslikust seisundist majandustegevusega tegelev üksus ja sellisena EÜ asutamislepingu artiklis 87 nimetatud ettevõtja.
This has not been contested by the Finnish authorities.
Soome ametiasutused ei ole seda vaidlustanud.
Applicability of the Altmark jurisprudence
Altmarki kohtupraktika kohaldatavus
As has been outlined above, the Finnish authorities argue that the measures considered here constitute compensation for additional expenses that Tieliikelaitos had to bear due to special tasks imposed on it.
Nagu eespool kirjeldatud, väidavad Soome ametiasutused, et siinkohal analüüsitud meetmetega hüvitatakse lisakulud, mis Tieliikelaitosel tekkisid seoses talle pandud eriülesannetega.
In Altmark, the Court of Justice held that public service compensation does not constitute State aid within the meaning of Article 87 of the EC Treaty provided that four cumulative criteria are met.
Altmarki kohtuotsuses sedastas Euroopa Kohus, et avalike teenuste eest makstav hüvitis ei ole nelja kumulatiivse kriteeriumi täitmise korral EÜ asutamislepingu artiklis 87 sätestatud riigiabi.
Firstly, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
Esiteks peab abisaajast ettevõtjal olema avaliku teenuse osutamise kohustus ning ülesanded ja kohustused peavad olema selgelt määratletud.
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner.
Teiseks peavad kulude hüvitamise parameetrid olema objektiivsed, läbipaistvad ja eelnevalt kehtestatud.
Third, the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
Kolmandaks ei tohi hüvitis ületada avaliku teenuse osutamise kulude täielikuks või osaliseks katmiseks vajalikku, võttes arvesse ka asjaomast tulu ja mõistlikku kasumit nende kohustuste täitmise eest.
Finally, where the undertaking which is to discharge public service obligations, in a specific case, is not chosen pursuant to a public procurement procedure which would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately equipped, would have incurred.
Lõpuks, kui selle ettevõtja valimine, kellele pannakse avaliku teenuse osutamise kohustus, ei toimu hankemenetluses, mis võimaldaks valida üldsusele kõige väiksemate kulutustega teenuseid osutava pakkuja, tuleb vajaliku hüvitise suurus kindlaks määrata tüüpilise korralikult juhitud ja piisavate vahenditega ettevõtte kuluanalüüsi alusel.
When these four criteria (hereinafter, ‘the Altmark criteria’) are met cumulatively, the State intervention does not entail conferring an advantage upon an undertaking.
Kui loetletud neli kriteeriumi (edaspidi „Altmarki kriteeriumid”) on täidetud, ei tähenda riigi sekkumine eelise andmist ettevõtjale.
As to the first Altmark criterion, the Commission notes that the task imposed on the undertaking by Section 3 of the Act governing Tieliikelaitos, namely the obligation to make offers for all road maintenance contracts and provision of ferry traffic throughout the country, appears to constitute a public service obligation, i.e. the obligation to provide services of general economic interest.
Seoses esimese Altmarki kriteeriumiga märgib komisjon, et Tieliikelaitose seaduse §-s 3 ettevõtjale pandud ülesanne, täpsemalt kohustus osaleda kõigis teehoolduslepingute ja parvlaevaliikluse korraldamise hangetes kogu riigis, tundub olevat avaliku teenuse osutamise kohustus, st kohustus osutada üldist majandushuvi pakkuvat teenust.
The same is true with respect to the obligation to take care of emergency stockpiles of liquid fuels during the transition period and the obligation to store, maintain and repair the Road administration’s emergency bridge equipment for free (the latter obligation was limited to 2001).
Sama kehtib ka kohustuse kohta hoida üleminekuperioodil vedelkütuste julgeolekuvarusid ja kohustuse kohta ladustada, hooldada ja remontida tasuta maanteede ameti eriolukorraks mõeldud sillavarustust (viimati nimetatud kohustus piirdus 2001. aastaga).
In fact, with the exception of the sectors in which there are Community rules governing the matter, Member States have a wide discretion in the definition of services that could be classified as being services of general economic interest, which is subject only to a control by the Commission that no manifest error has been committed in such classification.
Liikmesriikidel on tegelikult ulatuslik kaalutlusõigus selliste teenuste määratlemisel, mida võiks liigitada üldist majandushuvi pakkuvateks teenusteks, välja arvatud valdkondades, mida reguleeritakse ühenduse õigusnormidega, ja komisjonil on ainuüksi õigus kontrollida, ega teenuse liigitamisel ei ole tehtud ilmseid vigu.
Thus, the Commission agreed that Tieliikelaitos’ task to take care of emergency stockpiles of liquid fuels during the transition period, its continuous obligation to bid for all road maintenance and ferry services contracts tendered out by the Road administration as well as the obligation to store, maintain and repair of emergency bridge for free during 2001 are clearly burdens that Tieliikelaitos competitors are not subject to and can be classified as public service obligations.
Komisjon nõustus seega, et Tieliikelaitose ülesanne hoida üleminekuperioodil vedelkütuste julgeolekuvarusid, tema pidev kohustus osaleda kõigis maanteede ameti korraldatud teehooldus- ja parvlaevateenuste lepingute hangetes ning kohustus 2001. aastal tasuta ladustada, hooldada ja remontida eriolukorraks mõeldud silda on selgelt kohustused, mida Tieliikelaitose konkurentidel ei ole ja mille võib liigitada avalike teenuste osutamise kohustusteks.
As regards other emergency preparation measures and staff training obligations imposed on Tieliikelaitos the Commission has not been provided with sufficient information to exclude that, as is claimed by the complainants, they are not more burdensome than the risk management measures its competitors are carrying out (all undertakings must prepare for emergency conditions, it being a part of all undertakings’ risk management system).
Seevastu teiste eriolukorraks valmistumise meetmete ja Tieliikelaitosele pandud töötajate väljaõppe korraldamise kohustuse osas ei ole komisjonile esitatud piisavat teavet, mis välistaks võimaluse, et need ei ole koormavamad kui konkurentide riskijuhtimismeetmed, nagu on väitnud kaebuse esitajad (kõik ettevõtjad peavad olema valmis eriolukorraks ja selline valmisolek on ettevõtja riskijuhtimissüsteemi osa).
Furthermore, the Commission notes that the respective obligations only extended to roads whose maintenance was entrusted to Tieliikelaitos itself.
Pealegi märgib komisjon, et asjaomased kohustused laienesid ainult sellistele teedele, mille hooldamine oli usaldatud Tieliikelaitosele endale.
However, there is no need to pursue further the examination of this point as it appears that there are problems with the fulfilment of other Altmark criteria.
Sellegipoolest puudub vajadus seda küsimust lähemalt käsitleda, kuna on ilmnenud probleeme teiste Altmarki kriteeriumide täitmisega.
None of the measures described in Section 2.4 was targeted at compensating the possible financial burden created by the respective tasks.
Ühegi osas 2.4 kirjeldatud meetme eesmärk ei olnud asjaomaste ülesannetega kaasneva võimaliku finantskoormuse hüvitamine.
This goes against points 90 and 91 of the Altmark judgement, which presuppose a link between the costs and the compensation (compensation to be set ex ante on the basis of objective parameters).
See on vastuolus Altmarki kohtuotsuse punktidega 90 ja 91, millega seatakse eelduseks kulude ja hüvitise vaheline seos (hüvitis määratakse eelnevalt objektiivsete parameetrite alusel).
There is nothing of that kind in the case of Tieliikelaitos.
Tieliikelaitose puhul selline seos puudub.
In fact, the various advantages have been granted and calculated on the basis of objectives that are wholly unrelated to the alleged public service obligations.
Tegelikult anti mitmesuguseid eeliseid ja arvutati nende suurus selliste eesmärkide alusel, mis ei ole üldsegi seotud väidetava avalike teenuste osutamise kohustusega.
Thus, the second Altmark criterion is not fulfilled.
Teine Altmarki kriteerium ei ole seega täidetud.
Furthermore, the data provided by the Finnish authorities do not make it possible for the Commission to conclude that the compensation does not exceed what is necessary to cover costs incurred in the discharge of the public service obligations (third Altmark criterion).
Samuti ei võimalda Soome ametiasutuste esitatud andmed komisjonil järeldada, et hüvitis ei ole suurem sellest, mis on vajalik, et katta avaliku teenuse osutamise kohustuse täitmisel tekkinud kulutusi (kolmas Altmarki kriteerium).
The fact that that there were no public service compensations budgeted after the end of the transitional period further supports the contention that the package of measures carried out for the benefit of Tieliikelaitos was not needed to help it to cope with the alleged public service obligations.
See, et pärast üleminekuperioodi lõppu ei sisaldanud eelarve ühtegi avalike teenuste eest makstavat hüvitist, toetab veelgi väidet, et Tieliikelaitose kasuks rakendatud meetmete paketti ei vajatud selleks, et aidata tal täita väidetavat avalike teenuste osutamise kohustust.
Finally, Tieliikelaitos was not selected to provide the respective services through an open tender procedure.
Lõpuks, Tieliikelaitost ei valitud asjaomaseid teenuseid osutama avatud hankemenetluses.
Nor were the costs involved determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately equipped, would have incurred.
Samuti ei arvutatud kaasnevaid kulusid tüüpilise korralikult juhitud ja piisavate vahenditega ettevõtte kuluanalüüsi alusel.
The set of measures taken together therefore cannot be considered to exclude the involvement of State aid on the basis of the Altmark criteria.
Seetõttu ei ole võimalik järeldada, et rakendatud meetmed koos välistasid riigiabi olemasolu Altmarki kriteeriumide alusel.