natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The proposal of Austria would only need to be considered if the outcome of the tender procedure needed to be set aside owing to the absence of an open, transparent and unconditional tender.
Austria ettepanekut tuleks käsitleda üksnes siis, kui pakkumismenetluse tulemus tuleb kõrvale jätta põhjusel, et pakkumismenetlus ei olnud avatud, läbipaistev ja tingimusteta.
In this respect, the Commission considers that the tender produced two valid offers, although the Commission cannot fully exclude that the offers might even have been higher had the conditions not been applied to the sale (the impact of the conditions will be discussed in greater detail in paragraphs 141-143).
Seoses sellega leiab komisjon, et pakkumismenetluses tehti kaks kehtivat pakkumist, kuigi ei saa välistada asjaolu, et pakutud hind oleks olnud veelgi kõrgem, kui müügiga ei oleks kaasnenud tingimusi (tingimuste mõju käsitletakse põhjalikumalt põhjendustes 141–143).
In the presence of both independent evaluations and a higher binding offer to buy BB, it is clearly the latter which gives a better proxy of the market value of the sales project, since it reflects not merely a hypothetical assessment, but an actual offer.
Kui BB puhul on olemas nii sõltumatu eksperdi arvamus kui ka siduv kõrgema hinnaga pakkumus, siis tuleb võõrandatava objekti turuväärtuse määramisel lähtuda kahtlemata viimasest, sest see ei ole hüpoteetiline hinnang, vaid tegelik pakkumine.
Based on this, any prior evaluation of the value of BB presented by Austria has become irrelevant for the assessment of this case [37].
Tuginedes eelnevale, tuleb käesoleva juhtumi edasisel käsitlemisel jätta tähelepanuta Austria esitatud ex ante eksperdiarvamused BB väärtuse kohta.
Furthermore, an ex-post evaluation, as proposed by Austria, is of no relevance in the presence of this tender and the valid offers it produced.
Ka Austria ettepanek tellida arvamus ex post ei oma asjas tähtsust, pidades silmas toimunud pakkumismenetlust ning menetluses tehtud kehtivaid pakkumisi.
In view of the conditions applied, the Commission notes also that, even if the company was sold to the highest bidder for a price significantly higher than its estimated value, there may still be State aid involved if the price the private investor paid is lower than it would have been in the absence of such conditions [38].
Pakkumise aluseks võetud tingimustest lähtudes sedastab komisjon järgmist: isegi siis, kui ettevõte müüdaks kõige parema pakkumise teinud isikule hinnaga, mis on tunduvalt kõrgem hinnatud väärtusest, ei saa välistada riigiabi, kui turumajanduslik investor maksab madalama hinna kui see, mis oleks pakutud siis, kui kõnealuseid tingimusi ei oleks seatud. [38]
In conclusion, the Commission has to assess the privatisation of BB in the light of Article 87(1) of the EC Treaty, without reference to the Communication on sales of land or the Competition Report, given the fact that the presumption ‘free of aid’ according to the latter does not apply.
Seega peab komisjon kontrollima BB erastamist EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 alusel, kaasamata maamüügi teatist või konkurentsiaruannet, sest konkurentsiaruandes loetletud riigiabi välistavad kriteeriumid ei ole käesoleval juhul täidetud.
The Province of Burgenland is one of nine Austrian federal states.
Burgenlandi liidumaa on üks Austria üheksast liidumaast.
The resources of the Province of Burgenland can in principle be considered as ‘granted by a Member State or through state resources’ within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Burgenlandi liidumaa vahendeid saab põhimõtteliselt käsitada „liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest” antavate vahenditena EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Furthermore, the Commission notes GRAWE’s cross-border and international activities, so that any advantage from state resources would affect competition in the banking sector and have an impact on intra-Community trade [39].
Samuti on komisjon tuvastanud, et GRAWE tegutseb piiriülesel ja rahvusvahelisel tasandil, mistõttu igasugune riigi ressurssidest antav soodustus kahjustaks pangandussektoris konkurentsi ning mõjutaks liikmesriikidevahelist kaubandust. [39]
However, the sale of BB to GRAWE only involves State aid if the Province of Burgenland did not behave like a market economy operator, thus providing a selective advantage to the buyer.
BB müügi puhul GRAWE-le on ainult sel juhul tegemist riigiabiga, kui Burgenlandi liidumaa ei ole käitunud nagu turumajanduse tingimustes tegutsev turuosaline, andes ostjale valikulise eelise.
This would be the case if the Province of Burgenland did not behave like a private seller and accepted a sales price below the market value of BB.
Sellega oleks tegemist siis, kui Burgenlandi liidumaa ei oleks käitunud nagu turumajanduse tingimustes tegutsev müüja, nõustudes BB turuväärtusest madalama hinnaga.
In assessing this question, the Commission applies the ‘private vendor test’.
Selle küsimuse uurimiseks kontrollib komisjon, kas asjaomane müüja on käitunud nagu iga teine turumajanduslik müüja.
In applying this principle, it is necessary to evaluate the actual tender procedure and the offers it produced in order to find whether and to what extent an advantage has been granted to GRAWE.
Rakendades kirjeldatud põhimõtet, tuleb selleks, et tuvastada, kas ja millises ulatuses on GRAWE-t soodustatud, uurida tegelikku pakkumismenetlust ja kõnealuses pakkumismenetluses tehtud pakkumisi.
In principle, there are two elements here which could be the source of an advantage.
Põhimõtteliselt on käesoleval juhul tegemist kahe asjaoluga, millega võib kaasneda kellegi soodustamine.
First, selling the company to the second highest bidder, and second, the influence of the conditions on the value of the company to all bidders.
Esiteks asjaolu, et ettevõte müüdi paremuselt teise pakkumise teinud pakkujale, ja teiseks seatud tingimuste mõju ettevõtte väärtusele, mis puudutab kõiki pakkujaid.
first, it was obvious that the sale to the highest bidder was not realisable; and
esiteks on ilmne, et müük parima hinnapakkumise teinud pakkujale ei ole teostatav, ja
second, it was justified in taking into account factors other than price.
teiseks on põhjendatud hinna kõrval ka muude tegurite arvestamine. Tõsiasi, et parima hinnapakkumise teinud pakkujat ei tunnistata edukaks pakkujaks, ei tõenda iseenesest ümberlükkamatult seda, et tegemist on riigiabiga.
Although the successful bid was at face value not the highest one, this is not in itself irrefutable evidence of aid.
Parima pakkumise mõistet võib tõlgendada laiemalt, kui pidada silmas pakkumiste bilansiväliste riskide erinevusi.
The first aspect depends essentially on whether the Province of Burgenland could count on receiving payment of the purchase price, which is generally known as transaction security (first element) and whether the Consortium could be expected to obtain the necessary permission from the Financial Market Authority (or any other authority involved in the deal) (second element).
Esimese aspekti puhul on sisuliselt küsimus selles, kas Burgenlandi liidumaa oleks saanud olla kindel, et müügihind tõepoolest tasutakse (seda nimetatakse tehingu toimumise kindluseks – esimene komponent), ning kas võis lähtuda sellest, et konsortsium saab finantsinspektsioonilt (või mõnelt muult menetluses osalevalt ametiasutuselt) vajaliku loa (teine komponent).
The second aspect depends on whether other factors are present, such as guarantees or off-balance-sheet risks, which can be taken into account by the public seller, the Province of Burgenland, and which would outweigh the price difference with the highest bid.
Teise aspekti puhul on küsimus selles, kas on muid tegureid, nagu vastutus või bilansivälised riskid, mida Burgenlandi liidumaa kui riigi osa peaks silmas pidama ja mis võivad üles kaaluda hinnaerinevuse võrreldes kõrgeima hinnapakkumisega.
The first element of the first aspect: transaction security
Esimese aspekti esimene komponent: tehingu toimumise kindlus
Concerning transaction security as the first element of the first aspect, the Commission stresses for reasons of clarity that this refers to the ability of the buyer to pay the purchase price and — in this context — nothing more [41].
Esimese aspekti esimese komponendina nimetatud tehingu toimumise kindlusega seoses rõhutab komisjon selguse mõttes, et käesolevas kontekstis tähendab tehingu toimumise kindlus pelgalt seda, kas ostja on võimeline maksma müügihinda.
The Commission agrees with Austria that this is a vital element of the sales process.
Komisjon jagab Austria arvamust, et see on müügiprotsessi otsustav osa.
No private vendor could be expected to choose a buyer when there was a realistic possibility that the purchase price would not be paid.
Üheltki turumajanduse tingimustes tegutsevalt müüjalt ei saa oodata, et ta otsustaks müüja kasuks, kelle puhul on reaalselt võimalik, et ta müügihinda ei tasu.
In the whole course of the procedure, Austria did not argue that the Consortium would not be capable of paying the purchase price.
Austria ei ole menetluses kordagi väitnud, et konsortsium ei oleks olnud võimeline tasuma müügihinda.
In view of the economic power of the companies of the Consortium (described in paragraph 12), the Commission sees no reason to doubt that the financing of the EUR 155 million purchase price was feasible.
Pidades silmas konsortsiumiks ühinenud ettevõtjate majanduslikku tugevust (põhjendus 12) ei ole komisjonil põhjust arvata, et 155 miljonit euro suurust müügihinda ei oleks suudetud maksta.
The Consortium proposed an advance payment of EUR 15 million into a trust account with Ukraine-based Active Bank in order to demonstrate its ability to pay the EUR 155 million.
Konsortsium tegi ettepaneku maksta Ukrainas registreeritud pangas Active Bank avatud usaldusisiku kontole ettemaksena 15 miljonit eurot, et tõendada oma võimet hankida 155 miljonit eurot.
The second element of the first aspect: approval of the FMA
Esimese aspekti teine komponent: FMA luba
It is also evident that a private market seller would not choose a buyer who would in all probability not obtain the necessary permission from the FMA (or any other authority involved in the deal).
Selge on ka see, et turumajanduslikult tegutsev müüja ei otsustaks ostja kasuks, kes suure tõenäosusega ei saa vajalikku FMA (või mõne muu menetluses osaleva ametiasutuse) luba.
Austria argued that the FMA would never have authorized a sale of BB to the Consortium – not even if this bid had been the only offer.
Austria on väitnud, et FMA ei kiidaks BB müüki konsortsiumile mingil juhul heaks, ja ei teeks seda isegi mitte siis, kui pakkumise oleks teinud ainult konsortsium.
According to Austria, GRAWE’s offer, even if it had not been the highest bid, had been the ‘best bid’.
Austria sõnul ei olnud küll GRAWE pakutud hind kõrgeim, ent tegemist oli siiski „parima pakkumisega”.
From a procedural point of view, the Commission does not dispute that the FMA was prohibited by Austrian law to carry out the so-called ‘fit & proper test’ based on Section 20 of the Banking Act in view of the two potential bidders; it is indeed a common requirement in any comparable procedure that a specific buyer has to be identified before regulatory approval can be given.
Menetlusõiguse seisukohast ei vaidle komisjon vastu sellele, et Austria õigus keelab FMA-l teha BWG §-s 20 sätestatud nn fit & proper testi kahe võimaliku pakkuja korral. Kõigis sarnastes menetlustes antakse järelevalveasutuse luba tõepoolest alles siis, kui konkreetne ostja on välja selgitatud.
It is therefore coherent that the FMA rejected both the Consortium’s and GRAWE’s ‘applications’ for approval prior to the sales decision.
Sellises olukorras sai FMA teha ainuvõimaliku otsuse, keeldudes nii konsortsiumi kui GRAWE poolt enne müügiotsuse tegemist esitatud „loataotluse” menetlemisest.
Based on Austrian law, the Commission also accepts that an ex-post statement by the FMA was not possible.
Komisjon möönab tõsiasja, et Austria õigus ei luba FMA-l avaldada arvamusi ex post.
The Commission notes, however, that the FMA, while providing factual information on its procedures or the earlier application of SLAV AG, never openly endorsed Austria’s views in that regard, but confirmed to the Commission that the outcome of its investigation had been ‘completely open’.
Samal ajal nendib komisjon, et FMA ei ole menetluskorda või SLAV AG varasemat taotlust käsitleva sisulise teabe edastamisel kordagi avalikult toetanud Austria seisukohta selles küsimuses ning on komisjonile pigem kinnitanud, et juhtumi menetlemise tulemus oleks olnud „täiesti lahtine”.
In this context, the Commission also notes that the FMA refrained from making general statements, independently of the case in point, on elements it would have considered crucial to its assessment — such as, for example, the existence of a buyer rating.
Siinjuures juhib komisjon tähelepanu ka asjaolule, et FMA on vältinud konkreetse juhtumi puudumisel üldistava arvamuse avaldamist küsimustes, millele ta pöörab olulist tähelepanu kontrolli käigus (nt ostja reiting).
There are therefore no elements whatsoever indicating that this or any other considerations advanced by Austria would have adversely influenced its assessment, let alone have led necessarily to a negative outcome.
Seega ei viita miski sellele, et nimetatud või mõni muu Austria esitatud kaalutlus oleks võinud negatiivselt mõjutada FMA tehtavat kontrolli või lausa paratamatult tinginud eitava otsuse.
In the absence of such statements by the FMA or other evidence, the Commission cannot accept Austria’s argument that the FMA would certainly have prohibited a deal with the Consortium.
Kuna FMA ei ole kõnealuses küsimuses oma arvamust avaldanud ning puuduvad ka muud asjakohased tõendid, ei saa komisjon nõustuda Austria argumendiga, et FMA ei oleks BB müüki konsortsiumile mingil juhul heaks kiitnud.
Also, the mere length of the FMA procedure – less than three months for GRAWE, but up to one year for the Consortium — is not sufficient to disqualify the Consortium.
Ka FMA menetluse pikkus (vähem kui kolm kuud GRAWE puhul ja kuni aasta konsortsiumi puhul) ei ole üksinda piisav argument, et välistada ostjana konsortsium.
Austria pointed out that BB would have suffered from prolonged uncertainty, ending up as a bank in difficulty.
Austria on märkinud, et BB-d oleks kestev ebakindlus kahjustanud, mis oleks lõppkokkuvõttes võinud tekitada pangale raskusi.
However, neither in principle nor in concreto can the Commission accept this argument.
Komisjon ei saa sellise argumendiga ei põhimõtteliselt ega ka käesoleval juhul nõustuda.
In principle, this would be tantamount to discriminating against any bidder outside the European Union — even maybe from another Member State, as this reasoning could equally be applied to any potential purchaser presently unknown to the FMA, i.e. any non-Austrian undertaking.
Põhimõtteliselt tähendaks see kõigi Euroopa Liidu väliste pakkujate diskrimineerimist ning tõenäoliselt ka mõne teise liikmesriigi pakkuja diskrimineerimist, kuna sama argumendi võib esitada iga FMA-le senitundmatu pakkuja kohta, st iga ettevõtja kohta, kes ei ole registreeritud Austrias.
As to the case in point, the Commission notes that BB was not in difficulty at the time of sale.
Käesoleva juhtumi puhul nendib komisjon, et BB ei olnud müügi hetkel raskustes.
As the sales procedures had been ongoing since 2003, the urgency is also not sufficiently explained.
Kuna müügiga tegeleti juba alates 2003. aastast, jääb samuti arusaamatuks, miks pidi nüüd kiirustama.
In this context, the argument that GRAWE had put a time limit on its offer is also not acceptable, since this would afford numerous opportunities to influence tender procedures in a discriminatory fashion.
Sellega seoses esitatud argument, et GRAWE pakkumine oli tähtajaline, tuleb samuti jätta tähelepanuta, kuna vastasel korral lubataks kasutada mitmesuguseid võimalusi mõjutamaks pakkumismenetlust diskrimineerival viisil.
Referring to the Province of Burgenland’s own considerations in order to second-guess the FMA’s decision, the Commission also cannot accept Austria’s reference to an earlier application for a banking licence made by a predecessor of SLAV AG in 1994.
Seoses Burgenlandi liidumaa kaalutlustega FMA menetluse võimaliku tulemuse suhtes ei mõista komisjon Austria väidet, et 1994. aastal ei rahuldatud SLAV AG eelkäija poolt esitatud krediidiasutuse tegevusloa taotlust.
The Commission would point out that the two situations are not comparable, even though the ‘fit & proper-test’ to be carried out in connection with the sale of BB is part of the — much wider — requirements of a full banking licence, as was applied for in the earlier case [42].
Komisjon viitab asjaolule, et kõnealused olukorrad ei ole üksteisega võrreldavad hoolimata asjaolust, et BB müügi raames tehtav fit & proper test on üks (paljudest) eeldustest piiranguteta krediidiasutuse tegevusloa saamiseks, mida taotleti varasemas juhtumis.
However, the ownership structure of the former applicant was quite different and the political situation in Ukraine has also changed considerably since.
Samas oli varasema taotleja omanikestruktuur hoopis teistsugune, samuti on poliitiline olukord Ukrainas vahepeal märgatavalt muutunud.
In addition, the only reason put forward by Austria as to why permission was withheld — non-application of International Accounting Standards (IAS) by the fund owning the undertaking — seems to be of a purely formal nature and there was nothing to indicate that compliance with IAS was still an issue for the differently composed consortium at the time of the sale of BB.
Ainus põhjus, millega Austria põhjendas oma eitavat otsust – äriühingu aktsionäriks olev fond ei järginud rahvusvahelist raamatupidamisstandardit (IAS) – tundub pigem olevat formaalset laadi; miski ei viita sellele, et IAS-i järgimine teistsuguse omanikestruktuuriga konsortsiumi puhul oleks BB müügi hetkel olnud veel teemaks.
As the FMA is legally bound to evaluate a new application in an unbiased manner, the Commission does not think that this earlier procedure relating to a different party would have had any influence if the Province of Burgenland had sold BB to the Consortium.
Kuna FMA on seadusega kohustatud iga uut taotlust erapooletult kontrollima, ei lähtu komisjon sellest, et kõnealune varasem menetlus, milles oli menetlusosaliseks teine isik, oleks mänginud rolli, kui Burgenlandi liidumaa oleks müünud BB konsortsiumile.
The Commission also has to reject the unsubstantiated claims which Austria has made in order to disqualify the Consortium as a credible buyer.
Komisjon peab jätma ka tähelepanuta tõendamata argumendid, millega Austria põhjendas konsortsiumi kui tõsiseltvõetava ostja välistamist.
The Commission’s Decision needs to be based on facts.
Komisjoni otsus peab rajanema faktidel.
This point concerns, first, the reference made by Austria to the second privatisation procedure, where, according to Austria, the FMA had implied that the sale to a Lithuania-based bank with a Russian owner would not have been permitted.
Siinjuures peetakse esiteks silmas Austria väidet seoses teistkordse erastamismenetlusega, milles FMA olevat Austria sõnul vihjanud, et müüki Leedus registreeritud pangale, kelle omanik asus Venemaal, ei oleks heaks kiidetud.
Not only was this allegation not substantiated but also it referred to a completely different party.
Kõnealuse väite põhistamiseks ei esitatud ühtegi tõendit ning lisaks oli tegemist hoopis teise isikuga.
Second, the Austrian authorities referred at a very late stage in the procedure to the German court judgment confirming a BaFin decision prohibiting a sale of shares in a German bank to an unidentified Ukrainian group [43].
Teiseks viitas Austria menetluse üsna hilises staadiumis ühele Saksamaa kohtu otsusele, millega jäeti jõusse BaFin’i otsus, millega keelati teatava Saksamaa panga aktsiate müük täpsustamata Ukraina kontsernile.
This information would not have been available at the relevant time and could thus not have played any part in a possible decision of the FMA.
Kõnealust teavet ei olnud asjas tähtsust omaval ajahetkel olemas, mistõttu FMA ei oleks saanud seda otsuse tegemisel arvesse võtta.
Last but not least, as already noted, the Commission notes that the FMA is bound to examine each case on its own merits.
Viimaks nendib komisjon, et FMA on kohustatud, nagu juba märgitud, iga taotlust erapooletult kontrollima
On the basis of the above, the Commission concludes that there is neither any evidence nor any indication that the FMA would have forbidden a sale to the Consortium.
Tuginedes eelkirjeldatule järeldab komisjon, et puuduvad nii tõendid kui ka viited selle kohta, et FMA ei oleks BB müüki konsortsiumile heaks kiitnud.
A private market vendor would therefore not have disqualified the Consortium on this basis.
Turumajanduslikult tegutsev müüja ei oleks seetõttu nimetatud põhjustel konsortsiumi kui ostjat välistanud.
The second aspect: the influence of Ausfallhaftung on the sales decision
Teine aspekt: liidumaa vastutuse mõju müügiotsustusele
As in any other case, the Commission confirms that only those factors can be considered which would have been taken into consideration by a market economy investor [44].
Nagu teisteski juhtumites kinnitab komisjon ka siinjuures, et arvestada saab ainult neid tegureid, mida oleks silmas pidanud turumajanduslikult tegutsev investor.
This excludes risks stemming from potential liability to pay state aid as these would have not been incurred by a market economy investor [45].
See välistab riski, mis tuleneb võimalikust kohustusest anda riigiabi, sest turumajanduslikult tegutsev investor ei võtaks endale sellist riski.
As far as the privatisation of BB is concerned, the decisive element in this respect is the existence of Ausfallhaftung, which Austria puts forward to justify the sale to GRAWE.
BB erastamisel on otsustavaks küsimuseks liidumaa vastutus, millega Austria on põhjendanud BB müüki GRAWE-le.
The Commission is of the opinion that Ausfallhaftung is an element which should not have been considered by the Province of Burgenland.
Komisjon leiab, et Burgenlandi liidumaa ei oleks tohtinud liidumaa vastutust arvestada.
As stated in the opening decision, taking Ausfallhaftung into account would mix up the role of the Province of Burgenland as grantor of the aid and the role of the Province of Burgenland as seller of the bank.
Kui pidada silmas liidumaa vastutust, seguneksid Burgenlandi liidumaa rollid riigiabi andjana ja panga müüjana, nagu menetluse algatamise otsuses selgitatud.
The Commission first has to reject all Austria’s arguments which call the categorisation of Ausfallhaftung as (existing) State aid into question.
Kõigepealt peab komisjon jätma tähelepanuta kõik argumendid, millega Austria on seadnud kahtluse alla liidumaa vastutuse käsitamise (olemasoleva) riigiabina.
In the light of Commission Decision C(2003) 1329 final on the abolition on Ausfallhaftung [46], which followed an agreement between Austria and the Commission and which was not challenged by Austria before the European Courts, this argument is not acceptable.
Arvestades komisjoni otsust K(2003) 1329 (lõplik) riigi vastutuse lõpetamise kohta, [46] mis võeti vastu pärast Austria ja komisjoni vahelise kokkuleppe saavutamist ning mida Austria ei ole ühenduse kohtutes vaidlustanud, jääb kõnealune argument mõistetamatuks.
Had Austria — as it would appear in the course of these proceedings — indeed disagreed with the categorisation of Ausfallhaftung as State aid, it was free to challenge this before the Court of Justice.
Kui Austria ei oleks tõepoolest nõustunud seisukohaga (selline mulje jääb vähemalt käesolevast menetlusest), et riigi vastutust tuleb käsitada riigiabina, oleks ta võinud selle Euroopa Kohtus vaidlustada.
Furthermore, in response to Austria’s argument that existing aid is legal, it should be stressed that existing aid is still aid given by a public authority.
Austria argumendi peale, et olemasolev abi on õiguspärane, tuleb vastata, et olemasolev abi on jätkuvalt avaliku võimu kandja antav abi.