natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Two soil types and three soil/solution ratios (six experiments) are used.
Kasutatakse kahte mullatüüpi ja kolme mulla/lahuse suhet (kuus katset).
One soil type has high organic carbon and low clay content, and the other low organic carbon and high clay content.
Ühel mullatüübil on kõrge orgaanilise süsiniku sisaldus ja madal savisisaldus ning teisel on madal orgaanilise süsiniku sisaldus ja kõrge savisisaldus.
The following soil to solution ratios are suggested:
Soovitatakse järgmisi mulla/lahuse suhteid:
50 g soil and 50 cm3 aqueous solution of the test substance (ratio 1/1),
50 g mulda ja 50 cm3 uuritava aine vesilahust (suhe 1/1);
10 g soil and 50 cm3 aqueous solution of the test substance (ratio 1/5),
10 g mulda ja 50 cm3 uuritava aine vesilahust (suhe 1/5);
2 g soil and 50 cm3 aqueous solution of the test substance (ratio 1/25).
2 g mulda ja 50 cm3 uuritava aine vesilahust (suhe 1/25).
The minimum amount of soil on which the experiment can be carried out depends on the laboratory facilities and the performance of analytical methods used.
Minimaalne mulla kogus, mida võib katses kasutada, sõltub laboratooriumi võimalustest ja kasutatavate analüüsimeetodite võimelisusest.
However, it is recommended to use at least 1 g, and preferably 2 g, in order to obtain reliable results from the test.
Siiski soovitatakse kasutada vähemalt 1 g ja eelistatavalt 2 g, et uuringu tulemused oleksid usaldusväärsed.
One control sample with only the test substance in 0,01 M CaCl2 solution (no soil) is subjected to precisely the same steps as the test systems, in order to check the stability of the test substance in CaCl2 solution and its possible adsorption on the surfaces of the test vessels.
Ühte kontrollproovi, milles on ainult uuritav aine 0,01 M CaCl2 lahuses (ilma mullata), käideldakse täpselt samamoodi kui katsesüsteemigi, et kontrollida uuritava aine püsivust CaCl2 lahuses ja selle võimalikku adsorptsiooni katseanumate seintele.
A blank run per soil with the same amount of soil and total volume of 50 cm30,01 M CaCl2 solution (without test substance) is subjected to the same test procedure.
Ühele pimekatsele sama koguse mullaga ja lahuse koguruumalaga 50 cm30,01 M CaCl2 (ilma uuritava aineta) tehakse sama menetlus.
This serves as a background control during the analysis to detect interfering substances or contaminated soils.
See toimib taustkontrollina analüüside jooksul, et avastada häirivad ained või saastunud mullad.
All the experiments, included controls and blanks, should be performed at least in duplicate.
Kõiki katseid, sealhulgas kontrollid ja pimekatsed, tuleks teha vähemalt kaks korda.
The total number of the samples which should be prepared for the study can be calculated with respect to the methodology which will be followed.
Uuringu jaoks ettevalmistatavate proovide koguarvu võib arvutada vastavalt kasutatavale metoodikale.
Methods for the preliminary study and the main study are generally the same, exceptions are mentioned where relevant.
Eeluuringu ja põhiuuringu meetodid on üldiselt samad, erandid on vajaduse korral mainitud.
The air-dried soil samples are equilibrated by shaking with a minimum volume of 45 cm3 of 0,01 M CaCl2 overnight (12 h) before the day of the experiment.
Õhu käes kuivatatud mullaproovid tasakaalustatakse, raputades neid koos minimaalselt 45 cm30,01 M CaCl2 lahusega terve öö (12 tundi) enne katse tegemise päeva.
Afterwards, a certain volume of the stock solution of the test substance is added in order to adjust the final volume to 50 cm3.
Hiljem lisatakse teatav kogus uuritava aine põhilahust, et saada lõplikuks mahuks 50 cm.
This volume of the stock solution added: (a) should not exceed 10 % of the final 50 cm3 volume of the aqueous phase in order to change as little as possible the nature of the pre-equilibration solution; and (b) should preferably result in an initial concentration of the test substance being in contact with the soil (C0) at least two orders of magnitude higher than the detection limit of the analytical method; this threshold safeguards the ability to perform accurate measurements even when strong adsorption occurs (> 90 %) and to determine later the adsorption isotherms.
Lisatava põhilahuse maht a) ei tohiks ületada 10 % vesifaasi lõplikust 50 cm3 suurusest mahust, et tasakaalustamiseelse lahuse omadused muutuksid võimalikult vähe, ja b) peaks olema eelistatavalt selline, et mullaga kokku puutuva uuritava aine esialgne kontsentratsioon (C0) on analüüsimeetodi avastamispiiriga võrreldes vähemalt kaks suurusjärku kõrgem; see lävi võimaldab mõõtmisi täpselt teha isegi tugeva adsorptsiooni esinemise korral (> 90 %) ja hiljem määratleda adsorptsiooniisotermid.
It is also recommended, if possible, that the initial substance concentration (C0) not exceed half of its solubility limit.
Samuti soovitatakse võimaluse korral, et aine esialgne kontsentratsioon (C0) ei oleks suurem kui pool selle lahustuvuse piirist.
An example of how to calculate the concentration of the stock solution (Cst) is given below.
Allpool esitatakse näide põhilahuse kontsentratsiooni (Cst) arvutamise kohta.
A detection limit of 0,01 μg cm-3 and 90 % adsorption are assumed; thus, the initial concentration of the test substance in contact with the soil should preferably be 1 μg cm-3 (two orders of magnitude higher than the detection limit).
Eeldatakse, et avastamispiir on 0,01 μg cm–3 ja adsorptsioon 90 %; seega peaks mullaga kokkupuutuva uuritava aine esialgne kontsentratsioon olema eelistatavalt 1 μg cm–3 (kaks suurusjärku kõrgem kui analüüsimeetodi avastamispiir).
Supposing that the maximum recommended volume of the stock solution is added, i.e. 5 to 45 cm30,01 M CaCl2 equilibration solution (= 10 % of the stock solution to 50 cm3 total volume of aqueous phase), the concentration of the stock solution should be 10 μg cm-3; this is three orders of magnitude higher than the detection limit of the analytical method.
Eeldades, et lisatakse maksimaalne soovitatud põhilahuse ruumala, st 5–45 cm30,01 M CaCl2 tasakaalulahust (= 10 % põhilahust vesifaasi 50 cm3 kogumahust), millega põhilahuse kontsentratsioon peaks olema 10 μg cm-3; see on kolm suurusjärku kõrgem kui analüüsimeetodi avastamispiir.
The pH of the aqueous phase should be measured before and after contact with the soil since it plays an important role in the whole adsorption process, especially for ionisable substances.
Vesifaasi pH tuleks mõõta enne ja pärast mullaga kokkupuutumist, kuna sellel on tähtis osa kogu adsorptsiooniprotsessis, eriti ioniseeruvate ainete korral.
The mixture is shaken until adsorption equilibrium is reached.
Segu raputatakse adsorptsiooni tasakaaluoleku püstitumiseni.
The equilibrium time in soils is highly variable, depending on the chemical and the soil; a period of 24 h is generally sufficient (77).
Tasakaaluoleku püstitumise aeg muldade lõikes erineb suuresti sõltuvalt kemikaalist ja mullast; tavaliselt piisab 24 tunnist (77).
In the preliminary study, samples may be collected sequentially over a 48 h period of mixing (for example at 4, 8, 24, 48 h).
Eeluuringus võib proovid koguda järjest 48tunnise segamisperioodi jooksul (näiteks 4., 8., 24. ja 48. tunnil).
However, times of analysis should be considered with flexibility with respect to the work schedule of the laboratory.
Siiski tuleks analüüsiajad määrata paindlikult, et võtta arvesse laboratooriumi töögraafikut.
There are two options for the analysis of the test substance in the aqueous solution: (a) the parallel method and (b) the serial method.
Uuritava aine analüüsimiseks vesilahuses on kaks võimalust: a) paralleelmeetod ja b) jadameetod.
It should be stressed that, although the parallel method is experimentally more tedious, the mathematical treatment of the results is simpler (Appendix 5).
Tuleks rõhutada, et kuigi paralleelmeetod on eksperimentaalselt töömahukam, on tulemuste matemaatiline töötlemine lihtsam (5. liide).
However, the choice of the methodology to be followed, is left to the experimenter who will need to consider the available laboratory facilities and resources.
Siiski jäetakse kasutatava meetodi valik katse läbiviijale, kes peab arvestama kasutatava laboratooriumi võimalusi ja ressursse.
parallel method: samples with the same soil/solution ratio are prepared, as many as the time intervals at which it is desired to study the adsorption kinetics.
Paralleelmeetod: valmistatakse ette nii palju sama mulla/lahuse suhtega proove, kui mitmes ajavahemikus soovitakse adsorptsioonikineetikat uurida.
After centrifugation and if so wished filtration, the aqueous phase of the first tube is recovered as completely as possible and is measured after, for example, 4 h, that of the second tube after 8 h, that of the third after 24, etc.
Pärast tsentrifuugimist ja soovi korral pärast filtreerimist regenereeritakse esimese katseklaasi vesifaas võimalikult täielikult ja mõõdetakse nt 4 tunni pärast, vastav teise katseklaasi oma pärast 8. tundi, kolmanda oma pärast 24. tundi jne.
serial method: only a duplicate sample is prepared for each soil/solution ratio.
Jadameetod: iga mulla/lahuse suhte kohta valmistatakse ette ainult üks kordusproov.
At defined time intervals the mixture is centrifuged to separate the phases.
Kindlaksmääratud ajavahemike vahel tsentrifuugitakse segu faaside eraldamiseks.
A small aliquot of the aqueous phase is immediately analysed for the test substance; then the experiment continues with the original mixture.
Vesifaasist võetakse väike alikvoot, milles kohe analüüsitakse uuritavat ainet; seejärel jätkub katse esialgse seguga.
If filtration is applied after centrifugation, the laboratory should have facilities to handle filtration of small aqueous aliquots.
Kui pärast tsentrifuugimist kasutatakse filtreerimist, peavad laboratooriumil olema vahendid väikeste vesialikvootide filtreerimiseks.
It is recommended that the total volume of the aliquots taken not exceed 1 % of the total volume of the solution, in order not to change significantly the soil/solution ratio and to decrease the mass of solute available for adsorption during the test.
On soovitatav, et võetud alikvootide koguruumala ei ületaks 1 % lahuse koguruumalast, et mulla/lahuse suhe ei muutuks märkimisväärselt ning adsorptsiooniks olemasoleva soluudi mass ei väheneks uuringu kestel.
The percentage adsorption Ati
Adsorptsiooniprotsent Ati
is calculated at each time point (ti) on the basis of the nominal initial concentration and the measured concentration at the sampling time (ti), corrected for the value of the blank.
arvutatakse igal ajahetkel (ti) nominaalse esialgse kontsentratsiooni alusel ja proovivõtmise hetkel (ti) mõõdetud kontsentratsiooni korrigeeritakse vastavalt pimekatse Ati
Plots of the Ati
väärtusele.
versus time (Fig. 1 Appendix 5) are generated in order to estimate the achievement of equilibrium plateau.
Tasakaaluolekule vastava platoo määramiseks koostatakse graafikud teljestikus aeg (5. liites joonis 1).
The Kd value at equilibrium is also calculated.
Samuti arvutatakse välja Kd väärtus tasakaaluolekus.
Based on this Kd value, appropriate soil/solution ratios are selected from Fig.1, so that the percentage adsorption reaches above 20 % and preferably >50 % (61).
Selle Kd väärtuse põhjal valitakse jooniselt 1 välja sobivad mulla/lahuse suhted nii, et adsorptsiooniprotsent on üle 20 % ja eelistatavalt > 50 % (61).
All the applicable equations and principles of plotting are given in section on Data and Reporting and in Appendix 5.
Kõik graafikutes kasutatavad võrrandid ja põhimõtted on esitatud punktis „Andmed ja aruandlus” ning 5. liites.
Determination of adsorption equilibration time and of the amount of test substance adsorbed at equilibrium
Adsorptsiooni tasakaaluoleku püstitumise aja ja tasakaaluolekus adsorbeerunud uuritava aine koguse määramine
As already mentioned, plots of Ati
Nii nagu juba mainitud, võimaldavad graafikud teljestikus Ati
or Caq
või Caq
versus time permit estimation of the achievement of the adsorption equilibrium and the amount of test substance adsorbed at equilibrium. Figs.
aeg hinnata adsorptsiooni tasakaaluoleku püstitumist ja adsorbeerunud uuritava aine kogust selles.
1 and 2 in the Appendix 5 show examples of such plots.
liites esitatud joonised 1 ja 2 on selliste graafikute näidisteks.
Equilibration time is the system needs to reach a plateau.
Tasakaaluoleku püstitumise aeg on see aeg, mida süsteem vajab tasakaaluolekule vastava platoo saavutamiseks.
If, with a particular soil, no plateau but a steady increase is found, this may be due to complicating factors such as biodegradation or slow diffusion.
Kui mõne konkreetse mulla puhul saavutatakse tasakaaluolekule vastava platoo asemel pidev kontsentratsiooni tõus, võib see olla tingitud segavatest teguritest, nagu näiteks biolagundamine või aeglane hajumine.
Biodegradation can be shown by repeating the experiment with a sterilised sample of the soil.
Biolagundamist võib näidata, korrates katset steriliseeritud mullaprooviga.
If no plateau is achieved even in this case, the experimenter should search for other phenomena that could be involved in his specific studies; this could be done with appropriate modifications of the experiment conditions (temperature, shaking times, soil/solution ratios).
Kui tasakaaluolekule vastavat platood ei saavutata ka selle prooviga, peaks katse läbiviija otsima muid nähtusi, mis võiksid olla seotud antud uuringuga; seda võib teha asjakohaste katsetingimuste muutmisega (temperatuur, raputamise ajad, mulla/lahuse suhted).
It is left to the experimenter to decide whether to continue the test procedure in spite of a possible failure to achieve an equilibrium.
Jäetakse katse tegija otsustada, kas jätkata uuringut, kuigi tasakaaluolek võib jääda püstitumata.
Adsorption on the surface of the test vessel and stability of the test substance
Adsorptsioon katseanuma pinnal ja uuritava aine püsivus
Some information on the adsorption of the test substance on the surface of test vessels, as well as its stability, can be derived by analysing the control samples.
Mõningat teavet uuritava aine adsorptsiooni kohta katseanuma pinnal ning püsivuse kohta on võimalik tuletada kontrollproove analüüsides.
If a depletion more than the standard error of the analytical method is observed, abiotic degradation and/or adsorption on the surface of the test vessel could be involved.
Kui tuvastatakse kontsentratsiooni kahanemine, mis ületab analüüsimeetodi standardvea, võib olla tegu abiootilise lagunemise ja/või adsorptsiooniga katseanuma pinnale.
Distinction between these two phenomena could be achieved by thoroughly washing the walls of the vessel with a known volume of an appropriate solvent and subjecting the wash solution to analysis for the test substance.
Neid kahte nähtust on võimalik eristada nii, et anuma seinad pestakse põhjalikult sobiva lahusti teadaoleva ruumalaga ja pesemislahuses analüüsitakse uuritava aine kogust.
If no adsorption on the surface of the test vessels is observed, the depletion demonstrates abiotic unstability of the test substance.
Kui adsorptsiooni katseanuma pinnal ei täheldata, tähistab kontsentratsiooni vähenemine abiootilist ebastabiilsust.
If adsorption is found, changing the material of the test vessels is necessary.
Kui tuvastatakse adsorptsioon, tuleb katseanuma materjal ära vahetada.
However, data on the adsorption on the surface of the test vessels gained from this experiment cannot be directly extrapolated to soil/solution experiment.
Siiski ei või käesoleva katsega katseanuma pinnale adsorbeerumise kohta saadud teavet otse ekstrapoleerida mulla/lahuse katsele.
The presence of soil will affect this adsorption.
Mulla olemasolu mõjutab seda adsorptsiooni.
Additional information on the stability of the test substance can be derived by determination of the parental mass balance over time.
Lisateavet uuritava aine püsivuse kohta on võimalik tuletada, määrates esialgse massitasakaalu aja jooksul.
This means that the aqueous phase, extracts of soil and test vessel walls are analysed for the test substance.
See tähendab, et uuritav aine määratakse vesifaasis, mullaproovides ja katseanuma seintel.
The difference between the mass of the test chemical added and the sum of the test chemical masses in the aqueous phase, extracts of the soil and test vessel walls is equal to the mass degraded and/or volatilised and/or not extracted.
Lisatud uuritava kemikaali massi ja vesifaasis oleva uuritava kemikaali masside ja mullast ning katseanuma seintelt saadud ekstraktide summa vaheline erinevus on võrdne alanenud ja/või lendunud ja/või mitteekstraheerunud massiga.
In order to perform a mass balance determination, the adsorbion equilibrium should have been reached within the period of the experiment.
Massitasakaalu määramiseks peab adsorptsiooni tasakaaluolek püstituma katse tegemise aja jooksul.
The mass balance is performed on both soils and for one soil/solution ratio per soil that gives a depletion above 20 % and preferably > 50 % at equilibrium.
Massitasakaal määratakse mõlema mulla ning ka iga mulla korral ühe muld/lahus suhte jaoks, mille korral on vaesustumine suurem kui 20 % ning eelistatavalt > 50 % tasakaaluolekuga võrreldes.
When the ratio-finding experiment is completed with the analysis of the last sample of the aqueous phase after 48 h, the phases are separated by centrifugation and, if so wished, filtration.
Kui suhte leidmise katse lõpetatakse koos vesifaasist 48 tunni pärast võetud proovi analüüsimisega, eraldatakse faasid tsentrifuugimisega ja soovi korral filtreerides.
The aqueous phase is recovered as much as possible, and a suitable extraction solvent (extraction coefficient of at least 95 %) is added to the soil to extract the test substance.
Vesifaas regenereeritakse niipalju kui võimalik ja mullale lisatakse sobivat ekstrahanti (ekstraktsiooniteguriga vähemalt 95 %), et uuritavat ainet ekstraheerida.
At least two successive extractions are recommended.
Soovitatakse vähemalt kahte järjestikust ekstraheerimist.
The amount of test substance in the soil and test vessel extracts is determined and the mass balance is calculated (equation 10, Data and Reporting).
Määratakse uuritava aine kogus mullas ja katseanuma ekstraktides ja arvutatakse massitasakaal (võrrand 10, „Andmed ja aruandlus”).
If it is less than 90 %, the test substance is considered to be unstable in the time scale of the test.
Kui see on alla 90 %, käsitatakse uuritavat ainet ebapüsivana uuringuks kuluva aja jooksul.
However, studies could still be continued, taking into account the unstability of the test substance; in this case it is recommended to analyse both phases in the main study.
Siiski võib uuringut jätkata, võttes arvesse uuritava aine ebapüsivust; sellisel juhul soovitatakse põhiuuringus analüüsida mõlemat faasi.
Tier 2 — Adsorption kinetics at one concentration of the test substance
tase – adsorptsioonikineetika ühel uuritava aine kontsentratsioonil
Five soils are used, selected from Table 1.
Kasutatakse viit mulda, mis on valitud tabelist 1.
There is an advantage to including some or all of the soils used in the preliminary study, if appropriate, among these five soils.
Nende viie mulla hulka on soovitav lisada võimaluse korral mõned või kõik eeluuringus kasutatud mullad.
In this case, Tier 2 has not to be repeated for the soils used in preliminary study.
Sellisel juhul ei tule 2. taset korrata eeluuringus kasutatud muldade puhul.
The equilibration time, the soil/solution ratio, the weight of the soil sample, the volume of the aqueous phase in contact with the soil and concentration of the test substance in the solution are chosen based on the preliminary study results.
Tasakaalu saavutamise aeg, mulla/lahuse suhe, mullaproovi mass, mullaga kokkupuutuva vesifaasi ruumala ja uuritava aine kontsentratsioon lahuses valitakse vastavalt eeluuringu tulemustele.
Analysis should preferably be done approximately after 2, 4, 6, 8 (possibly also 10) and 24 h contact time; the agitation time may be extended to a maximum of 48 h in case a chemical requires longer equilibration time with respect to ratio-finding results.
Analüüs tuleks teha eelistatavalt siis, kui kokkupuutest on möödunud ligikaudu 2, 4, 6, 8 (võimaluse korral ka 10) ja 24 tundi; raputamise aega võib pikendada maksimaalselt 48 tunnini juhul, kui kemikaal tasakaalu saavutamiseks suhte leidmise tulemuste alusel on vaja rohkem aega.
However, times of analysis could be considered with flexibility.
Siiski võib analüüsiaegadesse suhtuda paindlikult.
Each experiment (one soil and one solution) is done at least in duplicate to allow estimation of the variance of the results.
Iga katse (üks muld ja üks lahus) tehakse vähemalt kask korda, et määrata kindlaks tulemuste varieerumine.
In every experiment one blank is run.
Iga katse kohta tehakse üks pimekatse.
It consists of the soil and 0,01 M CaCl2 solution, without test substance, and of weight and volume, respectively, identical to those of the experiment.
See koosneb mullast ja 0,01 M CaCl2 lahusest ilma uuritava aineta ja selle mass ja ruumala peavad olema identsed katses kasutatavatega.
A control sample with only the test substance in 0,01 M CaCl2 solution (without soil) is subjected to the same test procedure, serving to safeguard against the unexpected.
Kontrollproovile, milles on ainult uuritav aine 0,01 M CaCl2 lahuses (ilma mullata), tehakse sama menetlus, et pakkuda kaitset ootamatuste vastu.
The percentage adsorption is calculated at each time point Ati
Adsortpsiooniprotsent arvutatakse igal Ati
and/or time interval AΔti
ja/või AΔti
(according to the need) and is plotted versus time.
(vastavalt vajadusele) ja esitatakse graafiliselt ajateljel.
The distribution coefficient Kd at equilibrium, as well as the organic carbon normalised adsorption coefficient Koc (for non-polar organic chemicals), are also calculated.
Arvutatakse ka jaotustegur Kd tasakaaluolekus ning orgaanilise süsiniku suhtes normaliseeritud adsorptsioonitegur Koc (mittepolaarsete orgaaniliste kemikaalide puhul).
Results of the adsorption kinetics test
Adsorptsioonikineetika uuringu tulemused
The linear Kd value is generally accurate to describe sorptive behaviour in soil (35)(78) and represents an expression of inherent mobility of chemicals in soil.
Lineaarne Kd väärtus on üldiselt täpne sorptsioonilise käitumise kirjeldamiseks mullas (35, 78) ja väljendab kemikaalide loomulikku liikuvust mullas.
Additionally, leaching classification schemes exist based on a relationship between Koc and DT-50 (32)(79).
Lisaks on olemas leostumise klassifikatsiooniskeemid, mis põhinevad Koc ja DT-50 suhtel (32, 79).
Also, according to error analysis studies (61), Kd values below 0,3 cm3 g-1 cannot be estimated accurately from a decrease in concentration in the aqueous phase, even when the most favourable (from point of view of accuracy) soil/solution ratio is applied, i.e. 1:1.
Vastavalt veaanalüüsi uuringutele (61) ei ole samuti võimalik täpselt määrata Kd väärtusi, mis on alla 0,3 cm3 g–1 vesifaasi vähenenud kontsentratsiooni alusel, isegi siis, kui kasutatakse kõige soovitavamat (täpsuse seisukohast) mulla/lahuse suhet, st 1:1.
In this case analysis of both phases, soil and solution, is recommended.
Sellisel juhul soovitatakse analüüsida nii mulla kui ka lahuse faasi.
With respect to the above remarks, it is recommended that the study of the adsorptive behaviour of a chemical in soil and its potential mobility be continued by determining Freundlich adsorption isotherms for these systems, for which an accurate determination of Kd is possible with the experimental protocol followed in this test method.
Seoses eelnevate märkustega soovitatakse kemikaali adsorptsioonilist käitumist ja selle võimalikku liikuvust mullas käsitlevat uuringut jätkata, määrates nendes süsteemides Freundlichi adsorptsiooniisotermid, mille jaoks on võimalik Kd täpselt määrata, kasutades käesolevas katsemeetodis järgitud katseprotokolli.