natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The documents and information available to the Commission contain more precise figures, albeit limited to certain products, on the type of measures likely to have been financed under the ‘contingency plans’.
Komisjoni käsutuses olevad dokumendid ja teave annavad täpsema ülevaate – küll ainult teatavate toodete kohta – sellest, missuguseid meetmeid võidi situatsiooniplaanide raames rahastada.
For example, with regard to apple production, a letter received by the Commission in April 2002 refers to aid for export outside the Community which was allegedly paid under cover of aid for marketing.
Näiteks osutatakse 2002. aasta aprillis komisjonile saabunud kirjas, et müügiedendusabi nimetuse all olevat makstud toetust õunte eksportimiseks kolmandatesse riikidesse.
In reality, the measure consisted of offering discounts to the buyer, paid for by the French authorities per box of apples bought.
Tegelikult seisnevat see abimeede hinnaalanduses ostjale, mille Prantsuse ametiasutused iga ostetud õunakasti pealt kinni maksavad.
Moreover, according to other documents, in 2000 the fruit and vegetable economic committee for the Bassin Rhône Méditerranée (BRM) apparently financed items such as ‘production costs’, ‘sales prices’, ‘processing policy’, ‘structural export’, ‘export development’, ‘export during a production peak’, ‘emerging markets’, and ‘internal market development’.
Teiste dokumentide kohaselt olevat Rhône’i-Vahemere madaliku puu- ja köögiviljatootjate piirkondlik organisatsioon rahastanud 2000. aastal ka selliseid meetmeid nagu „tootmiskulud”, „müügihind”, „töötlemispoliitika”, „strukturaalne eksport”, „eksporttoodangu vääristamine”, „eksport tootmise kõrghetkel”, „tekkivad turud”, „siseturutoodangu vääristamine”.
In the peach and nectarine sectors, this aid appears to have been granted on the basis of quantities produced.
Tundub, et virsiku- ja nektariinisektoris maksti neid toetusi toodangumahu alusel.
Certain documents in the Commission’s possession indicate that the French authorities were informed of the dubious nature of these actions with regard to Community law.
Mõnest komisjoni valduses olevast dokumendist ilmneb, et Prantsuse ametiasutused olid teadlikud, et tegemist on ühenduse õiguse seisukohast kahtlaste meetmetega.
They themselves regarded these actions as ‘largely anti-Community’ and drew attention to the ‘threat of an obligation to have the producers reimburse sums unduly paid’ [5].
Nad nimetasid meetmeid ise „suurelt osalt ühendusevastasteks” ja osutasid „ohule, et tootjatel tuleb lasta seadusevastaselt makstud summad tagasi maksta” [5].
A report from the BRM also recalls the ‘confidential nature of the strategic plans and the need for discretion, given their anti-Community element’ [6].
Ka üks Rhône’i-Vahemere madaliku organisatsiooni protokoll meenutab „strateegiliste plaanide konfidentsiaalsust ja vajadust neist vaikida, sest nad on oma põhimõttelt ühendusevastased” [6].
In its letter of 26 December 2002, France explained that 30-50 % of the funding of these measures was covered by the sectors concerned, with the remainder coming from public funds.
Prantsusmaa selgitas 26. detsembri 2002. aasta kirjas, et meetmeid rahastasid 30 % või 50 % ulatuses asjaomased sektorid ja ülejäänud osas riik.
FEDECOM explained the funding mechanism for the ‘contingency plans’ in detail, along with the role of the committees.
FEDECOM selgitas üksikasjalikult situatsiooniplaanide rahastamismehhanismi ja piirkondlike organisatsioonide rolli.
France has not contested these explanations.
Prantsusmaa ei vaidlustanud neid selgitusi.
According to FEDECOM, the measures to apply were determined exclusively by ONIFLHOR and the economic committees were obliged to apply them.
FEDECOMi teatel oli ONIFLHORi ainupädevuses otsustada, milliseid meetmeid rakendatakse, ning piirkondlikud organisatsioonid pidid neid üksnes ellu viima.
At the time of each contingency plan and for each type of plant, ONIFLHOR took a decision on which measures to take and entrusted the relevant national section with implementing them.
ONIFLHOR langetas iga abikava jaoks ja iga taimeliigi kohta otsuse, milliseid meetmeid rakendada, ja tegi asjaomasele üleriigilisele osakonnale ülesandeks need ellu viia.
ONIFLHOR also decided the sums allocated to the plans in question, as well as the amount of contributions that had to be paid by the economic committees.
ONIFLHOR otsustas ka igale plaanile eraldatava summa ja piirkondlike organisatsioonide liikmemaksude määra.
The measures were financed from an operational fund managed by the economic committees.
Meetmeid rahastati rakendusfondist, mida haldasid põllumajandustootjate piirkondlikud organisatsioonid.
This fund worked on the basis of the same principles as those governing Community aid provided for by Article 15 of Council Regulation (EC) No 2200/96 of 28 October 1996 on the common organisation of the market in fruit and vegetables [7], in that part of the money came from public funds and part from financial contributions from the member producers (known as sectoral contributions), based on the quantity or value of the fruit and vegetables sold.
Fond toimis samadel põhimõtetel nagu ühenduse abikavad, mis on ette nähtud nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 2200/96 (puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta) [7] artikliga 15, kuivõrd seda rahastati osaliselt riigiabist ja osaliselt liikmesettevõtete maksetest (niinimetatud ettevõtete osamaksetest), mille aluseks oli turustatud puu- ja köögiviljade kogus või väärtus.
The sectoral contributions were not made up of contributions for the extension of the rules.
Ettevõtete osamaksed ei hõlmanud eeskirjade laiendamise makseid.
Thus they were not compulsory by virtue of a ministerial decree.
Seega ei olnud nad ministri määrusega kohustuslikuks tehtud.
The sectoral contributions were demanded by the economic agriculture committees and ONIFLHOR paid them from government aid.
Ettevõtete osamakseid kogusid piirkondlikud organisatsioonid ja ONIFLHOR lisas neile riigiabi.
However, the producer organisations had the option not to take part in the initiative.
Tootjaorganisatsioonid ei olnud siiski kohustatud algatusega ühinema.
The non-payment of sectoral contributions equated to a rejection of ONIFLHOR aid.
Ettevõtete osamaksete mittemaksmine tähendas ONIFLHORi toetustest loobumist.
In this case, government aid was blocked at economic committee level and ONIFLHOR asked for ex-post reimbursement.
Sellisel juhul ei jõudnud riigiabi piirkondlikust organisatsioonist kaugemale ja ONIFLHOR nõudis selle hiljem tagasi.
In fact, certain producer organisations, such as Roussillon Méditerranée, Rambertfruits and Vallée de l’Eyrieux, refused to pay the sectoral contributions and therefore did not benefit from aid under the ‘contingency plans’.
Teatavad tootjaorganisatsioonid, näiteks Roussillon Méditerranée, Rambertfruits ja Vallée de l’Eyrieux, keeldusid ettevõtete osamakseid maksmast ega saanud seega situatsiooniplaanide alusel toetusi.
Amount of aid
Toetuste suurus
However, for 1992 and 1993, the table only shows the overall amount of aid paid.
ja 1993. aasta kohta on tabelis esitatud üksnes abi kogusumma.
France has explained that the ONIFLHOR archives do not allow for a more detailed breakdown for these two years.
Prantsusmaa selgituse kohaselt ei võimalda ONIFLHORi arhiivid nende aastate kohta enam üksikasjalikku jaotust esitada.
Market relief
Ülejäägist vabanemine
Contractualisation
Lepingute sõlmimine
External markets
Välisturud
Points raised by the Commission in the context of initiating an investigation procedure
Komisjoni argumendid uurimismenetluse algatamisel
The Commission initiated the investigation procedure provided for by Article 88(2) of the Treaty as it had serious doubts as to the compatibility of this aid with the common market and considered that it should initially be categorised as simple operating aid.
Komisjon algatas EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikega 2 ette nähtud uurimismenetluse, sest kahtles tõsiselt nende meetmete kokkusobivuses ühisturuga ja leidis, et esmapilgul on tegemist puhta tegevusabiga.
Furthermore, such measures appeared to seriously interfere with the mechanisms of the common organisation of the market in the fruit and vegetable sector.
Samuti tundusid sellised meetmed tõsiselt häirivat puu- ja köögiviljaturu ühist korraldust.
COMMENTS BY THIRD PARTIES
KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED
The complainant did not make any comments in the context of the formal investigation procedure.
Kaebuse esitaja ei esitanud ametliku uurimismenetluse käigus märkusi.
FEDECOM submitted a document describing the composition and arrangements for financing of these committees, along with the role played by the latter in the context of the ‘contingency plans’.
FEDECOM edastas dokumendi, milles kirjeldatakse põllumajandustootjate piirkondlike organisatsioonide koosseisu ja rahastamisviise ning nende rolli situatsiooniplaanides.
France has not contested the accuracy of these descriptions.
Prantsusmaa ei vaidlustanud nende selgituste tõesust.
On the basis of the information provided (set out in sections 1 and 3 of the document referred to in paragraph 32), FEDECOM claims that:
Esitatud teabele (punktis 32 osutatud dokumendi alajaotused 1 ja 3) toetudes väidab FEDECOM järgmist.
The economic agricultural committees were not beneficiaries of sums allocated under the ‘contingency plans’.
Põllumajandustootjate piirkondlikud organisatsioonid ei olnud situatsiooniplaanide alusel eraldatud abi saajad.
The committees limited themselves to taking receipt of the funds and subsequently redistributing them to the end recipients (the producer organisations and, though them, the producers belonging to the organisations).
Nende roll piirdus vahendite vastuvõtmisega ja laialijagamisega neile, kellele need olid määratud (tootjaorganisatsioonidele ja nende vahendusel tootjatele).
The payment of the ‘sectoral contribution’ was voluntary on the part of the producer organisations, the principle of which was subject to approval by the national sections concerned and decided on in accordance with a democratic process.
Ettevõtete osamaksete tasumine oli tootjaorganisatsioonide vabatahtlik samm, mille põhimõtte pidid heaks kiitma asjaomased üleriigilised osakonnad, kes langetasid otsuse demokraatliku protsessi teel.
According to FEDECOM, the measures taken under the ‘contingency plans’ do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, given that the criterion of financing the aid granted through State resources is not met in this case.
FEDECOM leiab, et situatsiooniplaanide alusel rakendatud meetmed ei ole riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, sest riigi vahenditest rahastamise kriteerium ei ole täidetud.
By letter of 4 October 2005, France submitted its comments concerning the Commission’s decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of the unnotified aid.
Prantsusmaa esitas 4. oktoobri 2005. aasta kirjaga oma märkused komisjoni otsuse kohta algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikega 2 ettenähtud menetlus teatamata riigiabi suhtes.
France did not clarify the exact nature of the measures funded under its ‘contingency plans’, nor did it contest the Commission’s preliminary analysis on the incompatibility of this aid with the common market with regard to Community legislation.
Prantsusmaa ei lisanud täpsustusi situatsiooniplaanide alusel rahastatud meetmete olemuse kohta ega seadnud kahtluse alla komisjoni esialgset analüüsi, mille kohaselt need toetused on ühenduse õigusaktide seisukohast ühisturuga kokkusobimatud.
However, with regard to the nature of the sectoral contributions paid for financing the ‘contingency plans’, France indicated that these contributions constituted the contribution of the sectors concerned for measures financed under the ‘contingency plans’ and did not benefit from the extension of rules as provided for by Article 18 of Regulation (EC) No 2200/96 on the common organisation of the market in fruit and vegetables.
Situatsiooniplaanide rahastamiseks kasutatud ettevõtete maksete kohta aga märkis Prantsusmaa, et need maksed olid asjaomaste sektorite ettevõtjate vastutasu situatsiooniplaanide alusel rahastatud meetmete eest ega tulenenud sellisest eeskirjade laiendamisest, nagu on ette nähtud määruse (EÜ) nr 2200/96 (puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta) artikliga 18.
According to the French authorities, these were voluntary contributions not laid down by the public authorities and which were freely available to the economic committees.
Prantsuse ametiasutuste sõnul oli tegemist vabatahtlike maksetega, mida riik ei laiendanud ja mida piirkondlikud organisatsioonid võisid vabalt käsutada.
They were not obligatory in nature.
Need ei olnud mingil moel kohustuslikud.
France concluded that these contributions could not be equated to State resources within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Kokkuvõtteks leidis Prantsusmaa, et neid makseid ei saa pidada riigi ressurssideks EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
France supplied a table with the amounts of appropriations for the ‘contingency plans’ taken from the ONIFLHOR budget for the years from 1994 to 2002, broken down by production and by measure (see above).
Prantsusmaa esitas tabeli aastatel 1994–2002 ONIFLHORi eelarvest situatsiooniplaanide alusel eraldatud summadega esitatuna toodete ja meetmete kaupa (vt eespool).
These amounts do not include the ‘sectoral contributions’ paid by the sector.
Summades ei sisaldu sektorite makstud ettevõtete osamaksed.
A correction of this table for the year 2002 was sent to the Commission by letter of 28 December 2005.
detsembri 2005. aasta kirjaga esitati komisjonile tabeli kohta parandus, mis puudutas aastat 2002.
The Commission finds that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (which have become Articles 87, 88 and 89) were applicable to the production of and trade in fruit and vegetables, by virtue of Article 31 of Regulation (EEC) No 1035/72 of 18 May 1972 on the common organisation of the market in fruit and vegetables [9], and of Article 43 of Regulation (EC) No 2200/96, which were applicable at the time the aid was granted.
Komisjon märgib, et EÜ asutamislepingu artiklid 92, 93 ja 94 (nüüd artiklid 87, 88 ja 89) kehtisid puu- ja köögiviljatootmisele ning -kaubandusele tulenevalt nõukogu 18. mai 1972. aasta määruse (EMÜ) nr 1035/72 (puu- ja köögiviljaturu ühise korralduse kohta) [9] artiklist 31 ning määruse (EÜ) nr 2200/96 artiklist 43, mis olid abi eraldamise ajal jõus.
Provision of aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty
Abi olemasolu EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses
Article 87(1) of the Treaty provides: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Asutamislepingu artikli 87 lõikega 1 on nähtud ette, et kui lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
For a measure to be within the scope of Article 87(1) of the Treaty, each of the following four conditions must be cumulatively met: 1) the measure must be financed by the State or through State resources and be attributable to the State; 2) it must selectively concern certain undertakings or sectors of production; 3) it must involve an economic advantage for the recipient undertakings; 4) it must affect intra-Community trade and distort or threaten to distort competition.
Asutamislepingu artikli 87 lõige 1 on abimeetmele kohaldatav juhul, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: 1) meede on rahastatud riigi poolt või riigi ressurssidest ja on riigi poolt antud; 2) meede hõlmab selektiivselt teatavaid ettevõtjaid või tootmissektoreid; 3) meetmega antakse abi saavatele ettevõtjatele majanduslik eelis; 4) meede kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust ja moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi.
Firstly, the measures undertaken in the context of the ‘contingency plans’ benefited exclusively (selectively) the fruit and vegetable producers of the French departments concerned.
Esmalt tuleb nentida, et situatsiooniplaanide alusel rakendatud meetmed andsid eelise üksnes (selektiivselt) asjaomaste Prantsuse departemangude puu- ja köögiviljatootjatele.
As far as the definition of the beneficiaries is concerned, the effect of the aid suffices to determine its beneficiaries.
Abi saajate määratlemiseks tuleb võtta arvesse abi mõju, et teha kindlaks, kes sellest kasu said.
The beneficiaries of the aid are those who actually benefited [10] from it and who saw their competitive situation improve after payment of the aid.
Abi saajad on need, kes seda tegelikult kasutasid [10] ja kelle konkurentsiolukord abi eraldamise tulemusel paranes.
In this case, it is clear from the very nature of the actions undertaken in the context of the ‘contingency plans’ (see paragraphs 17 and following of this Decision) that they were intended to facilitate the sale of French produce, by making it possible for producers to benefit from a sales price (or sales-related payment) higher than the actual cost paid by the buyer of the goods.
Käesoleval juhul tuleneb juba situatsiooniplaanide alusel rakendatud meetmete olemusest (vt käesoleva otsuse punkt 17 jj), et nende eesmärk oli soodustada Prantsuse toodangu läbimüüki, võimaldades tootjatel saada müügihinda (või müügiga seotud tasu), mis on kõrgem kui kauba ostja tegelikult tehtud kulutus.
Thus, it appears that the producers were the final beneficiaries of this aid.
Sellest ilmneb, et abi lõppkasutajateks on tootjad.
However, the explanations given by FEDECOM and not contested by the French authorities make it clear that the economic agricultural committees initially distributed the funds made available under the contingency plans between the producer organisations, which had been part of the contingency plan initiative and paid the sectoral contributions, the benefit of this aid then being passed on to the producers by the professional organisations.
FEDECOMi esitatud selgitustest, mida Prantsuse ametiasutused ei vaidlustanud, selgub aga ka, et situatsiooniplaanide raames kasutatud vahendid jagasid põllumajandustootjate piirkondlikud organisatsioonid kõigepealt nende tootjaorganisatsioonide vahel, kes olid situatsiooniplaanide algatusega liitunud ja maksnud ära ettevõtete osamaksed. Seejärel edastasid tootjaorganisatsioonid abi tootjatele.
However, the Commission notes that Article L 551-1 of the Rural Code allows for producer organisations to exist under different legal forms, equating to close business links, to a greater or lesser extent, between the members of these organisations.
Komisjon märgib, et maaseadustiku artikli L 551-1 kohaselt võivad tootjaorganisatsioonid tegutseda eri juriidilistes vormides olenevalt sellest, kui tihedad on organisatsiooni liikmesettevõtjate vahelised sidemed.
Also, it cannot be ruled out that, in certain exceptional cases, the benefit of the aid is not transferred by the producer organisation to its members, meaning that, in these very particular cases, the final beneficiary of the aid will be the producer organisation.
Seega ei saa välistada, et teatavatel väga erandlikel juhtudel ei edastanud tootjaorganisatsioonid abi oma liikmetele, mistõttu neil erandjuhtudel võis abi lõppkasutajaks olla tootjaorganisatsioon.
Secondly, the producers in question benefited from an economic advantage in the form of the financing of different market support measures.
Teiseks said kõnealused tootjad majandusliku eelise mitmesuguste turutoetusmeetmete kujul.
This advantage improved their competitive position.
See eelis parandas nende konkurentsiolukorda.
According to the established case-law of the Court of Justice, the improvement of the competitive position of an undertaking resulting from State aid, indicates, as a general rule, a distortion of competition compared with other undertakings not receiving the same aid [11].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt osutab riigiabist tulenev ettevõtja konkurentsiolukorra paranemine tavaliselt konkurentsimoonutusele teiste ettevõtjate suhtes, kes samasugust abi ei saa [11].
Thirdly, at the time of payment of the aid, the fruit and vegetable sector was fully open to competition and characterised by intense intra-Community trade [12].
Kolmandaks, abi eraldamise ajal oli puu- ja köögiviljasektor konkurentsile täielikult avatud ning seal toimus intensiivne liikmesriikidevaheline kaubandus [12].
The existence of a common market organisation in the sector is further proof of the importance of intra-Community trade in fruit and vegetables and of the desire to ensure undistorted conditions of competition on the common market.
Ka ühise turukorralduse olemasolu sektoris annab tunnistust liikmesriikidevahelise puu- ja köögiviljakaubanduse olulisusest, samuti soovist tagada ühisturul moonutamata konkurentsitingimused.
The measures in question, which sought to manipulate the prices and quantities placed on the market, were thus of a nature to affect trade and distort competition.
Kõnealused meetmed, mille eesmärk oli mõjutada hindu ja turustatavat kaubakogust, võisid seega kahjustada kaubandust ja moonutada konkurentsi.
With regard to the measures aimed at non-EU markets, the case law of the Court indicates that, given the interdependence of the markets on which Community producers are operating, the possibility that aid could distort intra-Community competition by strengthening the competitive position of operators, even if the aid benefits products for export outside the Community, cannot be ruled out [13].
Ühenduseväliste turgudega seotud meetmete puhul osutab Euroopa Kohtu kohtupraktika, et kuna turud, kus ühenduse tootjad tegutsevad, on üksteisest sõltuvad, ei ole välistatud, et abi võib moonutada ühendusesisest konkurentsi ettevõtjate konkurentsiolukorra tugevdamise kaudu ka siis, kui toetatakse ühendusest välja veetavaid tooteid [13].
Thus, the criteria concerning the effect on trade and the distortion of competition are fully met.
Kaubanduse kahjustamise ja konkurentsi moonutamise kriteeriumid on seega täiel määral täidetud.
Fourthly, with regard to the criterion of financing by the State through State resources, an in-depth study should be conducted, inter alia, examining the arguments of the French State and of FEDECOM on the character of State resources of the sectoral contributions.
Neljandaks, riigi poolt või riigi ressurssidest rahastamise kriteerium nõuab põhjalikumat analüüsi ja süüvimist muu hulgas Prantsusmaa ja FEDECOMi argumentidesse selle kohta, kas sektoripoolsed maksed on riigi ressursid.
In accordance with the case-law of the Court, for a benefit to qualify as State aid, it must first be awarded directly or indirectly through State resources and, secondly, it must be attributable to the State [14].
Euroopa Kohtu kohtupraktika kohaselt peab riigiabiks kvalifitseeruv eelis olema esiteks otseselt või kaudselt riigi vahenditest antud ja teiseks riigi poolt antud [14].
The Commission notes that ONIFLHOR is a public body.
Komisjon nendib, et ONIFLHOR on avalik-õiguslik asutus.
Consequently, financial support from ONIFLHOR for the ‘contingency plans’ clearly constitutes State resources.
Seega on ONIFLHORi rahalised eraldised situatsiooniplaanidele ilmselgelt riigi ressursid.
The measures undertaken as part of these plans are moreover attributable to the State, because for each contingency it was ONIFLHOR that decided on the measures to take, entrusted the implementation of these measures to the relevant national section, decided the sums allocated and the amount of the sectoral contributions.
Samuti on plaanide alusel rakendatud meetmed riigi kehtestatud, sest ONIFLHOR määras iga plaani alusel rakendatavad meetmed, tegi asjaomasele üleriigilisele osakonnale ülesandeks need ellu viia ja otsustas eraldatavate summade ja sektoripoolsete maksete suuruse.