natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The following tissues should be preserved in the most appropriate fixation medium for both the type of tissue and the intended subsequent histopathological examination: all gross lesions, brain (representative regions including cerebrum, cerebellum and medulla/pons), spinal cord (at three levels: cervical, mid-thoracic and lumbar), pituitary, eyes, thyroid, parathyroid, thymus, oesophagus, salivary glands, stomach, small and large intestines (including Peyer's patches), liver, gall bladder, pancreas, kidneys, adrenals, spleen, heart, trachea and lungs, aorta, gonads, uterus, accessory sex organs, female mammary gland, prostate, urinary bladder, lymph nodes (preferably one lymph node covering the route of administration and another one distant from the route of administration to cover systemic effects), peripheral nerve (sciatic or tibial) preferably in close proximity to the muscle, a section of bone marrow (and/or a fresh bone marrow aspirate) and skin.
Järgmisi kudesid tuleks hoida koetüübi ja kavandatava histopatoloogilise uuringu seisukohast kõige sobivamas fiksaatoris: kõik silmaga täheldatavad vigastused, aju (olulised piirkonnad, sealhulgas suuraju, väikeaju ja medulla/ajusild), seljaaju (kolmel tasandil: tservikaalne, poolrindmik, lumbaarne), ajuripats, silmad, kilpnääre, kõrvalkilpnääre, harknääre, söögitoru, süljenäärmed, magu, peen- ja jämesool (sealhulgas Peyeri naastud), maks, sapipõis kõhunääre, neerud, neerupealsed, põrn, süda, trahhea ja kopsud, aort, sugunäärmed, emakas, lisasuguorganid, emaste rinnanäärmed, eesnääre, kusepõis, lümfisõlmed (eelistatavalt üks lümfisõlm, mis paikneb manustamise teel, ja teine, mis asub manustamise teest kaugel ja näitab süsteemset mõju), perifeerne närv (istmik või sääreluu), eelistatavalt vastava lihase läheduses olev, luuüdi proov (ja/või värske luuüdi aspiraat) ja nahk.
Full histopathology should be carried out on the preserved organs and tissues in at least all animals in control and high dose group.
Kõikide võrdlusrühma ja kõrge doosiga rühmade loomade säilitatud organeid ja kudesid tuleks histopatoloogiliselt põhjalikult uurida.
The examination should be extended to animals of all other dosage groups, if treatment-related changes are observed in the high dose group.
See uuring tuleks läbi viia ka teiste doosirühmade loomade puhul juhul, kui kõrge doosiga rühma osas tuvastatakse manustamisega seotud muudatusi.
ophthalmological examination,
oftalmoloogiline läbivaatus;
The test substance is applied daily to the skin in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose per group for a period of 90 days.
Uuritavat ainet manustatakse 90 päeva jooksul iga päev suu kaudu gradueeritud annustes mitmele katseloomade rühmale, iga uuringurühm saab eri suurusega annuse.
During the period of application the animals are observed daily to detect signs of toxicity.
Ravimi manustamise perioodil jälgitakse loomi iga päev, et tuvastada toksilisuse nähtude ilmnemist.
Animals, which die during the test are necropsied, and at the conclusion of the test surviving animals are necropsied.
Katse ajal surnud loomad lahatakse, katse lõppedes surmatakse ja lahatakse kõik ellujäänud loomad.
Before the test healthy young animals are randomised and assigned to the treated and control groups.
Enne uuringu algust terved noored loomad randomiseeritakse ja määratakse uuritavat ainet saavatesse ning kontrollrühmadesse.
Shortly before testing fur is clipped from the dorsal area of the trunk of the test animals.
Vahetult enne uuringut pügatakse katseloomade karv kehatüvelt selja piirkonnast.
The adult rat, rabbit or guinea pig may be used.
Kasutada tuleks täiskasvanud rotte, küülikuid või merisigu.
At the commencement of the test the range of the weight variation should be ± 20 % of the mean weight.
Uuringu alguses ei tohiks loomade kaal erineda keskmisest rohkem kui ±20 %.
Where a sub-chronic dermal study is conducted as a preliminary to a long-term study, the same species and strain should be used in both studies.
Kui subkroonilise nahakaudse manustamise uuring tehakse pikaajalise uuringu eelfaasina, tuleks mõlemas kasutada samu loomaliike ja liine.
At least 20 animals (10 female and 10 male) with healthy skin should be used at each dose level.
Igasse annuserühma peaks kuuluma vähemalt 20 terve nahaga looma (10 isast ja 10 emast).
If interim sacrifices are planned the number should be increased by the number of animals scheduled to be sacrificed before the completion of the study.
Kui plaanitakse vahepealset loomade surmamist, tuleb isendite arvu suurendada vastavalt selle arvu võrra, kui palju loomi kavatsetakse surmata enne uuringu täielikku lõpetamist.
In addition, a satellite group of 20 animals (10 animals per sex) may be treated with the high-dose level for 90 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 28 days post-treatment.
Peale selle võib moodustada satelliitrühma 20 loomast (10 looma kummastki soost), keda ravida suurte annustega 90 päeva ja jälgida toksiliste toimete pöörduvust, püsivust ja hilinenud avaldumist 28 päeva pärast ravi lõppu.
The application of the test substance should be made at similar times each day, and the amount of substance applied adjusted at intervals (weekly or bi-weekly) to maintain a constant dose level in terms of animal body weight.
Uuritavat ainet tuleks manustada iga päev samal ajal ja annuseid tuleb kohandada kindlate ajavahemike järel (üks või kaks korda nädalas), et säilitada püsiv tase looma kehamassi kohta.
The lowest dose level should not produce any evidence of toxicity.
Väikseim annus ei peaks põhjustama mingeid toksilisuse nähte.
Where there is a usable estimation of human exposure the lowest level should exceed this.
Suurima annuse korral peaks ilmnema toksiline toime, kuid surmajuhte ei tohiks olla või tekib neid vähe.
If more than one intermediate dose is used, the dose levels should be spaced to produce a gradation of toxic effects.
Kui kasutatakse enam kui ühte vahepealset annusetaset, peaks nende vahed olema sellised, et tekiks toksiliste toimete astmeline suurenemine.
In the low and intermediate groups, and in the controls, the incidence of fatalities should be low, in order to permit a meaningful evaluation of the results.
Väikesi ja keskmisi annuseid saavates rühmades ja kontrollrühmas peaks surmajuhte olema vähe, et tulemustest saaks teha tähenduslikke järeldusi.
If application of the test substance produces severe skin irritation the concentrations should be reduced and this may result in a reduction in, or absence of, other toxic effects al: the high-dose level.
Kui uuritava aine manustamine põhjustab tõsist nahaärritust, tuleb kontsentratsiooni vähendada. See võib kaasa tuua toksiliste toimete vähenemise või puudumise suure annuse rühmas.
If the skin has been badly damaged it may be necessary to terminate the study and undertake a new study at lower concentrations.
Kui nahk on raskelt kahjustunud, võib osutuda vajalikuks uuring lõpetada ja alustada uut uuringut madalamate kontsentratsioonidega.
If a preliminary study at a dose level of 1000 mg/kilograms, or a higher dose level related to possible human exposure where this is known, produces no toxic effects, further testing may not be considered necessary.
Kui eelnev uuring annusega 1000 mg/kg kehakaalu kohta päevas või teadaolev inimese ekspositsioon sellest suuremale annusele ei ole põhjustanud toksilisi toimeid, pole edasine uuring vajalik.
The animals are treated with the test substance, ideally on seven days per week, for a period of 90 days.
Loomadele manustatakse uuritavat ainet ideaalsel juhul seitse päeva nädalas 90 päeva jooksul.
Animals in any satellite groups scheduled for follow-up observations should be kept for a further 28 days without treatment to detect recovery from, or persistence of, toxic effects.
Satelliitrühmadesse kuuluvaid loomi hoitakse jälgimise eesmärgil ilma ravita järgmised 28 päeva, et tuvastada toksilise toime möödumist või püsimist.
Exposure time should be six hours per day.
Ekspositsiooni aeg peab olema kuus tundi päevas.
With highly toxic substances, the surface area covered may be less but as much of the area should be covered with as thin and uniform a film as possible.
Väga toksiliste ainete puhul võib kasutada väiksemat nahapinda, kuid üldiselt tuleks katta nii suur ala kui võimalik võimalikult õhukese ja ühtlase kihiga.
During exposure the test substance is held in contact with the skin with a porous gauze dressing and non-irritating tape.
Ekspositsiooniaja jooksul hoitakse uuritavat ainet nahaga kontaktis poorse marlisideme ja mitteärritava teibiga.
At the end of the exposure period, residual test substance should be removed where practicable using water or some other appropriate method of cleansing the skin.
Ekspositsiooniaja lõpus tuleb uuritava aine jäägid nahalt kõrvaldada, kui see on rakendatav. Puhastamiseks kasutatakse vett või mõnda muud sobivat nahapuhastamise meetodit.
All the animals should be observed daily and signs of toxicity recorded, including the time of onset, their degree and duration.
Kõiki loomi tuleb jälgida iga päev ja registreerida toksilisuse ilmingud, sealhulgas algusaeg, ulatus ja kestus.
Cageside observations should include changes in skin and fur, eyes and mucous membranes, as well as respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, somatomotor activity and behavior pattern.
Puuri juures tehtavad vaatlused peaksid hõlmama naha ja karvkatte, silmade ja limaskestade, aga ka hingamis-, vereringe- ning autonoomse ja tsentraalse närvisüsteemi muutusi, somatomotoorset aktiivsust ja käitumismustrit.
Measurements should be made of food consumption weekly and the animals weighed weekly.
Iga nädal tuleks mõõta toidu tarbimist ja loomi kaaluda.
Regular observations of the animals are necessary to ensure that animals are not lost from the study due to causes such as cannibalism, autolysis of tissues or misplacement.
Loomade regulaarne jälgimine on vajalik tagamaks niipalju kui võimalik, et loomad ei langeks katsest välja sellistel põhjustel nagu kannibalism, kudede autolüüs või loomade vale paigutus.
At the end of the study period all survivors in the non-satellite treatment groups are necropsied.
Katseperioodi lõpus lahatakse kõik mitte-satelliitravirühma kuulunud loomad.
Moribund animals should be removed and necropsied when noticed.
Surnud loomad tuleb kohe eemaldada, surmata ja lahata.
The following examinations are customarily made on all animals including the controls:
Tavalisel juhul tehakse kõigil loomadel (kaasa arvatud kontrollgruppi kuuluvatel) järgmised uuringud:
ophthalmological examination, using an ophthalmoscope or equivalent suitable equipment, should be made prior to exposure to the test substance and at the termination of the study, preferably in all animals but at least in the high-dose and control groups.
oftalmoloogiline uuring tuleks teha oftalmoskoobi või sobiva samaväärse vahendi abil enne kokkupuudet uuritava ainega ja uuringu lõppedes kõigile loomadele, kuid kindlasti suuri annuseid saanud ja kontrollrühma kuulunud loomadele.
haematology, including haematocrit, haemoglobin concentration, erythrocyte count, total and differential leucocyte count, and a measure of clotting potential, such as clotting time, prothrombin time, thromboplastin time, or platelet count, should be investigated at the end of the test period.
katse lõpus tuleks uurida hematoloogilisi näitajaid, sealhulgas hematokrit, hemoglobiini kontsentratsioon, erütrotsüütide arv, leukotsüütide absoluutarv ja valem ning vere hüübimisnäitajaid, nagu näiteks hüübimisaeg, protrombiini aeg, tromboplastiini aeg või trombotsüütide arv;
clinical biochemistry determination on blood should be carried out at the end of the test period.
kliinilise biokeemia näitajaid tuleb määrata uuringu lõpus.
Test areas, which are considered appropriate to all studies are electrolyte balance, carbohydrate metabolism, liver and kidney function.
Kõikide uuringute puhul sobivate analüüside hulka kuuluvad elektrolüütide tasakaalu, süsivesikute metabolismi, maksa- ja neerufunktsiooni kajastavad näitajad.
The selection of specific tests will be influenced by observations on the mode of action of the substance.
Spetsiifiliste testide valik sõltub vaatlusandmetest uuritava aine toimeviisi kohta.
Suggested determinations are calcium, phosphorus, chloride, sodium, potassium, fasting glucose (with period of fasting appropriate to the species), sercum glutamic pyruvic transaminase, serum glutamic oxaloacetic transaminase, ornithine decarboxylase, gamma glutamyl transpeptidase, urea nitrogen, albumin, blood creatinine, total bilirubin and total serum protein measurements.
Soovitatavad analüüsid on: kaltsium, fosfor, kloriid, naatrium, kaalium, tühja kõhu glükoos (liigile kohase näljaperioodiga), seerumi glutamaatpüruvaadi transaminaas, seerumi glutamaatoksaloatsetaadi transami-naas, ornitiini dekarboksülaas, gammaglutamüültranspeptidaas, uurea lämmastik, albumiin, seerumi kreatiniin, üldbilirubiin ja üldvalk.
Other determinations which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include analyses of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin and choliensterase activity.
Toksilisuse adekvaatseks hindamiseks võib olla vajalik määrata järgmisi näitajaid: lipiidid, hormoonid, hape-alus tasakaal, methemoglobiin ja koliinesteraasi aktiivsus.
urinalysis is not required on a routine basis but only when there is an indication based on expected or observed toxicity.
uriinianalüüsi ei ole vaja teha rutiinselt, vaid ainult juhul, kui see on näidustatud oodatava või ilmnenud toksilisuse tõttu.
If historical baseline data are inadequate, consideration should be given to determination of haem a to logical and clinical biochemistry parameters before dosing commences.
Kui teadaolevad lähteandmed ei ole piisavad, tuleks kaaluda hematoloogiliste ja kliinilise biokeemia näitajate määramist enne annustamise algust.
All animals should be subjected to a full gross necropsy which includes examination of the external surface of the body, all orifices, and the cranial, thoracic and abdominal cavities and their contents.
Kõikidele loomadele tuleb teha lahang. See hõlmab keha välispinna ja kõigi kehaavauste uurimist, samuti kolju, rindkere ja kõhuõõne ja nende sisu uurimist.
The liver, kidneys, adrenals and testes must be weighed wet as soon as possible after dissection to avoid drying.
Maks, neerud, neerupealised ja testised tuleb kaaluda nii kiiresti kui võimalik, et vältida kuivamist.
The following organs and tissues should be preserved in a suitable medium for possible future histopathological examination: all gross lesions, brain — including sections of medulla/pons, cerebellar cortex and cerebral cortex, pituitary, thyroid/parathyroid, any thymic tissue, (trachea), lungs, heart, aorta, salivary glands, liver, spleen, kidneys, adrenals, pancreas, gonads, uterus, accessory genital organs, gall bladder (if present), oesophagus, stomach, duodenum, jejunum, ileum, caecum, colon, rectum, urinary bladder, representative lymph node, (female mammary gland), (thigh musculature), peripheral nerve, (eyes), (sternum with bone marrow), (femur — including articular surface), (spinal cord at three levels — cervical, mid-thoracic and lumbar), and (exorbital lachrymal glands).
Kõik järgmised organid või koed tuleb säilitada vastavates keskkonnatingimustes võimalikeks hilisemateks histopatoloogilisteks uuringuteks: ajukude, sealhulgas piklikaju/ajusild, väikeaju ja suuraju korteksi lõigud, ajuripats, kilpnääre/kõrvalkilpnääre, kõik harknäärme koed, hingetoru ja kopsud, süda, aort, süljenäärmed, maks, põrn, neerud, neerupealised, pankreas, gonaadid, emakas lisasugunäärmed, sapipõis (kui see on olemas), söögitoru, magu, kaksteistsõrmiksool, tühi- ja niudesool, umbsool, jämesool, pärak, põis, näidislümfisõlmed, (emasloomal piimanäärmed), (reiepiirkonna lihaskond), perifeerne närv, (silmad), rinnak koos luuüdiga, (reieluu, sealhulgas liigespind), (seljaaju kolmel tasemel – kaelaosa, keskmine rinnaosa, lumbaarosa) ja (ekstraorbitaalsed pisaranäärmed).
The tissues mentioned between brackets need only be examined if indicated by signs of toxicity or target organ involvement.
Kudesid, mida on mainitud sulgudes, on vaja uurida ainult juhul, kui see on näidustatud toksilisuse ilmingute tõttu või sihtorgani haaratuse tõttu.
Full histopathology should be carried out on normal and treated skin and on organs and tissues of animals in the control and high-dose groups.
Täielik histopatoloogiline uuring tuleb teha kontrollrühma või suuri annuseid saanud rühma kuulunud loomade normaalsest ja ravitud nahast ja organitest ja kudedest.
all gross lesions should be examined.
Uurida tuleb kõiki suuri lesioone.
target organs in other dose groups should be examined.
Teiste annustega rühmades tuleb uurida sihtorganeid.
where rats are used, lungs of animals in the low- and intermediate-dose groups should be subjected to histopathological examination for evidence of infection, since this provides a convenient assessment of the state of health of the animals.
Kui kasutatakse rotte, tuleks väikese ja keskmise annuse rühmadesse kuuluvatel loomadel teostada kopsude histopatoloogilised uuringud infektsioonitunnuste suhtes, sest sel viisil on mugav hinnata loomade tervislikku seisundit.
Further histopathological examination may not be required routinely on the animals in these groups, but must always be carried out in organs, which show evidence of lesions in the high-dose group.
Edasisi histopatoloogilisi uuringuid ei pruugi nendesse rühmadesse kuuluvatel loomadel rutiinselt vaja olla, kuid need tuleb igal juhul teostada organitel, kus suurte annuste kasutamisel täheldati lesioonide teket.
when a satellite group is used, histopathology should be performed on tissues and organs identified as showing effects in the other treated groups.
Kui kasutatakse satelliitrühma, tuleks histopatoloogilised uuringud teha nendel organitel, mis ravi saanutel kahjustusid.
Data should be summarised in tabular form, showing for each test group the number of animals at the start of the test, the number of animals showing lesions, the type of lesions and the percentage of animals displaying each type of lesion.
Andmed tuleks võtta kokku tabelis, näidates iga katsegrupi puhul ära loomade arvu uuringu alguses, nende loomade arvu, kellel ilmnes lesioone ja lesioonide tüübid ja iga tüübi protsentuaalse osakaalu.
Results should be evaluated by an appropriate statistical method.
Tulemused tuleb hinnata sobiva statistilise meetodiga.
species, strain, source, environmental conditions, diet,
loomaliik, liin, päritolu, keskkonnatingimused, dieet;
test conditions,
katsetingimusi;
description of toxic or other effects,
toksiliste või muude toimete kirjeldus;
food and bodyweight data,
andmed toidu ja kehakaalu kohta;
ophthalmological findings,
oftalmoloogilised leiud;
haematological tests employed and all results,
kasutatud hematoloogilised analüüsid ja kõik tulemused;
clinical biochemistry tests employed and all results (including results of any urinalysis),
kasutatud kliinilise biokeemia analüüsid ja kõik tulemused (sealhulgas kõik uriinianalüüside tulemused);
Several groups of experimental animals are exponed daily for a defined period to the test substance in graduated concentrations, one concentration being used per group, for a period of 90 days.
Uuringu kestus on 90 päeva.
Before the test, healthy young aimals are randomised and assigned to the treatment and control groups.
Enne katse algust terved noored loomad randomiseeritakse ning määratakse ravi- ja kontrollrühmadesse.
At the commencement of the study the range of weight variation of animals used should not exceed ± 20 % of the appropriate mean value.
Uuringu alguses ei tohiks loomade kaal erineda keskmisest rohkem kui ± 20 %.
Where a subchronic inhalation study is conducted as a preliminary to a long-term study, the same species and strain should be used in both studies.
Kui subkrooniline inhalatsiooniuuring tehakse pikaajalise uuringu eelfaasina, tuleks mõlemas kasutada samu loomaliike ja liine.
At least 20 animals (10 female and 10 male) should be used for each exposure concentration.
Igasse annuserühma peaks kuuluma vähemalt 20 looma (10 isast ja 10 emast).
If interim sacrifices are planned the number should be increased by the number of animals scheduled to be sacrified before the completion of the study.
Kui osa loomi kavandatakse surmata uuringu vältel, tuleb katsealuste algarvu suurendada enne uuringu lõppu surmata plaanitud loomade arvu võrra.
In addition, a satellite group of 20 animals (10 animals per sex) may be treated with the high concentration level for 90 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 28 days post treatment.
Peale selle võib moodustada satelliitrühma 20 loomast (10 looma kummastki soost), keda ravitakse suurte annustega 90 päeva ja jälgitakse toksiliste toimete pöörduvust, püsivust ja hilinenud avaldumist 28 päeva pärast ravi lõppu.
In the low and intermediate groups, and in the controls, the incidence of fatalities should be low to permit a meaningful evaluation of the results.
Väikesi ja keskmisi annuseid saavates rühmades ja kontrollrühmas peaks surmajuhte olema vähe, et tulemustest saaks teha tähenduslikke järeldusi.
The duration of daily exposure should be six hours after equilibration of the chamber concentrations.
Igapäevane ekspositsioon peaks kestma kuus tundi pärast tasakaalukontsentratsiooni saabumist kambris.
Other durations may be used to meet specific requirements.
Teisi ekspositsiooni kestusi võib kasutada, kui seda nõuavad erivajadused.
The animals should be tested in inhalation equipment designed to sustain a dynamic air flow of at least 12 air changes per hour to ensure an adequate oxygen content and an evenly distributed exposure atmosphere.
Katseloomad peavad olema inhalatsiooniruumides, mis on kavandatud nii, et võimaldavad dünaamiliselt vähemalt 12 õhuvahetust tunnis, et kindlustada piisav hapnikusisaldus ja uuritava aine ühtlane jaotus.
As a general rule, to ensure stability of a chamber atmosphere the total volume of the test animals should not exceed 5 % of the volume of the test chamber.
Üldise reegli kohaselt, selleks et tagada kambri atmosfääri stabiilsus, ei tohi katseloomade kogumaht ületada 5 % kambrimahust.
The animals are exposed to the test substance daily, five to seven days per week, for a period of 90 days.
Loomi eksponeeritakse uuritavale ainele viis kuni seitse päeva nädalas 90 päeva jooksul.
Ideally, the relative humidity should be maintained between 30 % and 70 %, but in certain instances (e.g. tests of aerosols) this may not be practicable.
Ideaaljuhul peaks õhuniiskus olema vahemikus 30 % kuni 70 %, kuid teatud juhtudel (näiteks aerosoolide uuringud), ei pruugi see olla rakendatav.
The air flow should be adjusted to ensure that conditions throughout the exposure chamber are homogeneous.
Õhuvoolu tuleb kohandada nii, et tingimused kogu ekspositsioonikambris oleksid homogeensed.
Measurements or monitoring should be made of:
Kambrites tuleb teha järgmisi mõõtmisi või kontrolle:
the rare of air flow (continuously);
õhuvoolu kiirus (pidevalt);
the actual concentration of the test substance measured in the breathing zone.
uuritava aine tegelik kontsentratsioon hingatavas piirkonnas.
However, in the case of dusts and aerosols, this level of control may not be achievable and a wider range would then be acceptable.
Siiski võib tolmude ja aerosoolide puhul osutuda võimatuks sellise kontrollitaseme saavutamine, sellisel juhul on aktsepteeritav laiem kõikumine.
During the development of the generating system, particle-size analysis should be performed to establish the stability of aerosol concentrations.
Generaatorsüsteemi arendamisel tuleb teha osakeste suuruse analüüsid, et selgitada aerosooli stabiilsust.
During exposure, analysis should be conducted as often as necessary to determine the consistency of particle-size distribution;
Ekspositsiooniperioodil tuleb analüüse teha nii tihti kui vaja, et määrata partiklisuuruste jaotuvuse ühtlust;
temperature and humidity;
temperatuur ja niiskus;