natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition to this procedure on ‘new aid’, the financing of the public service broadcasters through annual state payments and the Stimulation Fund (Stifo, Stichting Stimuleringsfonds Nederlandse Culturele Omroepproducties) is being assessed in a separate ‘existing aid’ procedure (cf. state aid No. E-5/2005).
Lisaks uut abi käsitlevale menetlusele hinnatakse avalik-õigusliku ringhäälingu (edaspidi „AÕR”) rahastamist iga-aastaste maksetena riigieelarvest ja ergutusfondist (Stichting Stimuleringsfonds Nederlandse Culturele Omroepproducties, edaspidi: „Stifo”) eraldi olemasoleva abi menetluses (vrd riigiabi nr E-5/2005).
In this Decision the Commission refers to the measures which are the object of the ‘existing aid procedure’ only insofar as necessary to provide an overall picture of the financing of public broadcasting.
Käesolevas otsuses viitab komisjon meetmetele, mille suhtes kohaldatakse olemasoleva abi menetlust ainult sel määral, mis on vajalik üldise ülevaate saamiseks AÕR-i rahastamisest.
This Decision does not, however, concern the issue of compatibility with state aid rules of the regular annual payments and of the payments from the Stimulation Fund.
Regulaarsete aastamaksete ja ergutusfondi maksete riigiabieeskirjadele vastavuse küsimust siiski ei käsitleta.
Similarly, this Decision will not deal with the investment by NOS in the network operator Nozema, which according to complaints might not have been done on market terms.
Otsuses ei käsitleta ka Madalmaade riikliku telekanali NOS investeeringuid võrguoperaatori Nozema tegevusse, mis kaebuste põhjal võis toimuda turutingimusi rikkudes.
These issues will be dealt with separately.
Nimetatud küsimusi käsitletakse eraldi.
Finally, the decision to open the formal investigation procedure covered the procedure as from 1992.
Lõpetuseks, ametliku uurimismenetluse alustamise otsus hõlmab ajavahemikku alates 1992. aastast.
Nevertheless, it appears that the first ad hoc payments were made only in 1994.
Samas ilmnes, et esimesed sihtotstarbelised maksed tehti alles 1994. aastal.
Furthermore, figures up to 2005 are now available and should be taken into account.
Andmed on olemas nüüd kuni 2005. aastani ja neid tuleks võtta arvesse.
The period covered by the decision would therefore range from 1994 — when the first ad hoc payment was made — to 2005, the last year for which final figures are available.
Seega hõlmab otsus ajavahemikku alates 1994. aastast, mil tehti esimene sihtotstarbeline makse, kuni 2005. aastani, mis on viimane aasta, mille kohta andmed on lõplikud.
It should be noted that the Dutch authorities invited the Commission also to take into account 2006.
Tuleks märkida, et Madalmaade ametiasutused tegid komisjonile ettepaneku võtta arvesse ka 2006. aasta andmeid.
However, the figures for 2006 are only provisional and cannot, therefore, be taken into account.
aasta andmed on siiski alles esialgsed ja seetõttu ei saa neid arvesse võtta.
2 DETAILED DESCRIPTION OF THE PUBLIC BROADCASTING SYSTEM
2 AVALIK-ÕIGUSLIKU RINGHÄÄLINGUSÜSTEEMI ÜKISKASJALIK KIRJELDUS
Section 2.1 of this Chapter presents the actors in the (public) broadcasting sector. This is followed in section 2.2 by a description of the different elements of the financing system for the Dutch broadcasting sector in general.
Käesoleva peatüki jaos 2.1 nimetatakse kõigepealt (avalik-õigusliku) ringhäälingusektori osalised ja seejärel jaos 2.2 Madalmaade ringhäälingusektori rahastamissüsteemi osad.
In connection with this, the legal provisions entrusting the broadcasters with a public service mission are described, the different financing mechanisms (annual payments and ad hoc payments) are spelled out and, finally, the reserves the public broadcasters have built up and use for the fulfilment of their public service mission are explained.
Kirjeldatakse ringhäälinguorganisatsioonidele avaliku teenuse osutamise ülesande andmist käsitlevaid õigusnorme, selgitatakse erinevaid rahastamismehhanisme (iga-aastased maksed ja sihtotstarbelised maksed) ja lõpetuseks selgitatakse, milliseid reserve on avalik-õiguslik ringhääling moodustanud ja milliseid kasutavad avaliku teenuse ülesannete täitmiseks.
The commercial activities of the Dutch public broadcasters are then discussed in section 2.5.
Seejärel käsitletakse jaos 2.5 Madalamaade avalik-õigusliku ringhäälingu äritegevust.
Section 2.6 explains the acquisition of football rights by the NOS and section 2.7 deals with the relation between broadcasters and cable operators.
Jaos 2.6 selgitatakse, kuidas NOS omandas jalgpallivõistluste ülekandeõigused ja jaos 2.7 käsitletakse ringhäälinguorganisatsioonide ja kaabellevivõrgu operaatorite vahelisi suhteid.
Finally, section 2.8 sets out which measures are the subject of this procedure.
Jaos 2.8 täpsustatakse, milliseid meetmeid menetlus hõlmab.
Actors in the (public) broadcasting sector
(Avalik-õigusliku) ringhäälingusektori osalised
The public service broadcasting system consists of different organisations, including eight private associations (private broadcasters with members entrusted with a public service mission) and ten private foundations (private broadcasters without members entrusted with a public service mission).
Avalik-õiguslik ringhäälingusüsteem hõlmab eri organisatsioone, sealhulgas kaheksa eraõiguslikku liitu (eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid, mille liikmetele on antud avaliku teenuse osutamise ülesanne) ja kümme eraõiguslikku sihtasutust (eraõiguslikud ringhäälinguorganisatsioonid, mille liikmed ei osuta avalikku teenust).
Besides the broadcasters mentioned in paragraph 12, the public service broadcasting system includes another actor — the NOS — which performs a dual role.
Lisaks punktis 12 nimetatud ringhäälinguorganisatsioonidele kuulub avalik-õiguslikku ringhäälingusüsteemi veel üks osaline – Madalmaade riiklik telekanal NOS – kellel on täita kaksikroll.
The first role is that of a public service broadcaster, responsible for TV and radio programmes (under the name of ‘NOS RTV’).
Esiteks on ta avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon, kes vastutab tele- ja raadiosaadete eest (nime all „NOS RTV”).
The second role is that of coordinator of the entire public service broadcasting system and is carried out by the management board of the NOS (the so-called ‘Publieke Omroep’ hereinafter ‘PO’).
Teiseks on ta kogu avalik-õigusliku ringhäälingusüsteemi tegevuse koordineerija ja seda ülesannet täidab NOS-i juhatus (nn „Publieke Omroep”, edaspidi „PO”).
The PO, whose functions and tasks are enshrined in the Media Act, stimulates cooperation between public broadcasters, coordinates the three public TV channels and reports twice a year on the public broadcasters' activities to the Media Authority.
PO, kelle ülesanded on sätestatud meediaseadusega, edendab avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide vahelist koostööd, koordineerib kolme riikliku telekanali tegevust ja esitab kaks korda aastas meediaasutusele aruande avalik-õigusliku ringhäälingu tegevuse kohta.
The NOS receives funding from the media budget for both the tasks performed as PO and those performed as NOS RTV.
NOS-i rahastatakse meediaeelarvest nii PO ülesannete täitmiseks kui ka NOS RTV-na tegutsemiseks.
The public service TV-programmes are broadcast by the public service broadcasters over three public channels.
Avalik-õiguslik ringhääling edastab avaliku teenusena telesaateid kolme riikliku telekanali kaudu.
The Dutch Broadcast Production Organisation (Nederlands Omroepbedrijf, hereinafter ‘NOB’) is also part of the public broadcasting system.
Madalamaade Ringhäälingutoodangu Organisatsioon (Nederlands Omroepbedrijf, edaspidi „NOB”) kuulub samuti avalik-õiguslikku ringhäälingusüsteemi.
The NOB carries out the recording, transmission preparation and actual transmission of sound, moving pictures and data to all possible distribution channels.
NOB tegeleb heli, filmide ja andmete salvestamise, edastamiseks ettevalmistuse ja tegeliku edastamisega jaotuskanalitele.
The NOB provides these services to commercial broadcasters and public service broadcasters.
NOB osutab nimetatud teenuseid kommertskanalitele ja avalik-õiguslikule ringhäälingule.
The services provided to the public service broadcasters are considered as public services by the Dutch government and are publicly funded.
Madalmaade valitsus käsitab avalik-õigusliku ringhäälingu osutatud teenuseid avalike teenustena, mida rahastatakse riigieelarvest.
A separate foundation (Stichting Ether Reclame, hereinafter ‘STER’) is exclusively responsible for the sale of advertising space and the broadcasting of advertising on the public channels.
Reklaamiaja müümise ja reklaamide edastamise ainuõigus avalik-õiguslikes kanalites on eraldiseisval sihtasutusel (Stichting Ether Reclame, edaspidi „STER”).
The STER is responsible for the broadcasting time which it has been allocated.
STER vastutab talle eraldatud saateaja eest.
The revenues generated by the STER are transferred directly to the State.
STER-i tulud kantakse üle otse riigile.
In addition to the national public service broadcasters, there are several commercial broadcasters operating on a national level.
Üleriikliku avalik-õigusliku ringhäälingu kõrval on ka mitu eratelekanalit, mis edastavad saateid kogu riigis.
Examples of these commercial broadcasters are RTL (RTL 4, 5 and 7, all from the CLT-UFA group), SBS6, NET5 and Veronica (from the SBS Broadcasting group) and Talpa (Talpa Media Holding).
Need eratelekanalid on näiteks RTL (RTL 4, 5 ja 7 (kõik kuuluvad CLT-UFA kontserni) või SBS6, NET5 ja Veronica (kontsern SBS Broadcasting) või Talpa (Talpa Media Holding).
They generate their revenues mainly through TV advertising.
Nende tulu laekub peamiselt telereklaamist.
Statutory regulation of public service broadcasting
Avalikku teenust osutava ringhäälingu õiguslik reguleerimine
The broadcasting sector is currently regulated by the Media Act of 21 April 1987 (Stb. 1987, 249) and the Media Decree.
Ringhäälingusektorit reguleerivad 21. aprillil 1987 jõustunud meediaseadus (Mediawet, Stb.1987, 249) ja meediadekreet (Mediabesluit).
Public broadcasters are allowed by law to perform four categories of activities, which are defined in the current Media Act as ‘main task’, ‘side tasks’, ‘side activities’ and ‘association activities’.
Seadus lubab avalik-õiguslikel ringhäälinguorganisatsioonidel tegeleda nelja liiki tegevustega, mis kehtivas meediaseaduses on määratletud kui „põhiülesanded”, „kõrvalülesanded”, „kõrvaltegevused” ja „liidutegevused”.
The public broadcasters are eligible for state funding for the ‘main task’ and ‘side tasks’.
Riigieelarvest rahastatakse põhiülesandeid ja kõrvalülesandeid.
Legal definitions
Õigusmõisted
Main tasks
Põhiülesanded
Article 13(c)(1) of the Media Act describes the ‘main task’ of the public service broadcasting as being:
Meediaseaduse artikli 13c lõikes 1 on avalik-õigusliku ringhäälingu põhiülesandeid kirjeldatud järgmiselt:
to ensure a pluralistic and high quality offering of programmes for general broadcast in the areas of information, culture, education and entertainment on national, regional and local level and transmitting those or having them transmitted on open channels;
tagada pluralistlike ja kvaliteetsete info-, kultuuri-, haridus- ja meelelahutus-saadete pakkumine üldiseks edastamiseks riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil ja nende edastamine või edastamise korraldamine avatud kanalites;
to perform all activities relating to the offering of programmes and the transmission necessary in that respect;
täita kõiki saadete pakkumiseks ja edastamiseks vajalikke ülesandeid;
to broadcast programmes destined for countries and areas outside the Netherlands and for Dutch citizens staying abroad.”
edastada riikidele ja piirkondadele väljaspool Madalmaid ning välismaal elavatele Madalmaade kodanikele suunatud saateid.
Article 13c(2) of the Media Act lays down the general requirements for the programmes to be broadcast by the public broadcasters.
Meediaseaduse artikli 13c lõikes 2 on sätestatud avalik-õigusliku ringhäälingu edastatavatele saadetele esitatavad üldnõuded.
The programmes must ‘give an image of society in a balanced way and of interests and viewpoints on society, culture and philosophy within the population; and
Saated peavad „kujutama ühiskonda ja elanikkonna huvisid ning nende ühiskonda, kultuuri ja filosoofiat käsitlevaid seisukohti tasakaalustatult.
the programmes have to be accessible to the whole population in the relevant areas;
Saated peavad asjaomastes piirkondades olema kättesaadavad kogu elanikkonnale;
they contribute to pluralism and cultural diversity within the Netherlands (…)’.
need aitavad kaasa pluralismi ja kultuurilise mitmekesisuse tagamisele Madalmaades (…)”.
In addition, the total programming time which should be allocated to different categories, such as culture, education, and entertainment, is regulated by means of prescribed percentages.
Lisaks sellele tuleb eri valdkondadele, näiteks kultuurile, haridusele ja meelelahutusele kogusaateajast eraldada ettenähtud osa.
Article 16 of the Media Act provides that certain tasks shall be performed by the NOS RTV and lays down the details of these tasks.
Meediaseaduse artiklis 16 on sätestatud, et teatavaid ülesandeid täidab NOS RTV ning nimetatud ülesandeid on üksikasjalikult kirjeldatud.
The provision of sports coverage, including, but not limited to, competition and cup matches and international events is covered.
Reguleeritud on spordisaadete, muu hulgas mitmesuguste võistluste, karikavõistluste ning rahvusvaheliste võistluste ülekanded.
The percentage of total broadcasting time which should be devoted to such sports events is not pre-determined by statute.
Seaduses ei ole määratud, mitu protsenti kogusaateajast tuleks pühendada nimetatud spordivõistlustele.
In practice the NOS RTV aims to devote 9-11 % of total broadcasting time to sports programmes.
Tegelikult püüab NOS RTV eraldada spordisaadetele 9–11 % kogusaateajast.
Broadcasting associations are entitled to broadcasting time for the provision of national TV-programmes and have the right, under Article 31(4) of the Media Act, to receive state funding for providing the programme.
Ringhäälinguliitudel on õigus saateajale, et edastada üleriigilisi telesaateid, ning neil on õigus saada selle ülesande täitmiseks raha riigieelarvest (meediaseaduse artikli 31 lõige 4).
Side tasks
Kõrvalülesanded
In accordance with Article 13c(3) of the Media Act, which was introduced in 2000, the public broadcasting system ‘can also fulfil its task, as mentioned in the first paragraph, by providing means of supply and distribution of programme materials, other than those included within paragraph (1)(a)’.
Vastavalt 2000. aastal jõustunud meediaseaduse artikli 13c lõikele 3 võib avalik-õiguslik ringhääling „täita esimeses lõikes nimetatud ülesandeid ka lõike 1 punktis a nimetamata saatematerjalidega varustamisega ja nende levitamise vahendite andmisega”.
In other words, the public service broadcasters can broadcast the public service content, mentioned in paragraph 20 as a main task, on other media platforms, such as the Internet.
Teisisõnu, avalik-õiguslik ringhääling võib edastada punktis 20 põhiülesandena kirjeldatud telesaateid ka teiste meediakanalite (näiteks Internet) kaudu.
These so-called ‘side tasks’ must comply with a number of conditions.
Nn kõrvalülesanded peavad vastama mitmele tingimusele.
According to Article 55 of the Media Act, for example, they must not serve to make profits for third parties.
Näiteks ei tohi nende eesmärk olla tulu teenimine kolmandatele isikutele (meediaseaduse artikkel 55).
Maintaining a website or a theme channel are examples of these side tasks.
Kõrvalülesandeks on näiteks veebisaidi või teemakanali haldamine.
It should also be mentioned that the exploitation of both the ‘main’ and the ‘side’ tasks generate revenues for the public service broadcasters to be used for public service purposes.
Samuti tuleks märkida, et nii põhiülesannete kui ka kõrvalülesannete täitmine toob avalik-õiguslikule ringhäälingule tulu, mida kasutatakse avaliku teenuse osutamiseks.
Side activities and association activities
Kõrvaltegevused ja liidutegevused
The Dutch public service broadcasters can also perform activities which are defined as side activities and association activities.
Madalamaade avalik-õiguslik ringhääling võib tegeleda ka tegevustega, mida määratletakse kõrvaltegevuse või liidutegevusena.
Side activities must comply with a number of statutory conditions.
Kõrvaltegevused peavad vastama mitmele seaduses ettenähtud tingimusele.
Examples of such side activities include the sale of programme guides, sponsoring, sale of programme rights and programme-related material, leasing office space and organising drive-in shows.
Sellised kõrvaltegevused on saatekavade müük, sponsorlus, saateõiguste ja saadetega seotud materjalide müük, büroopindade üürile andmine ja drive-in-ürituste korraldamine.
Other activities are the ‘association activities’, which are activities performed by the broadcasting associations for their members.
Muud tegevused on nn liidutegevused. Liidutegevused on teenused, mida ringhäälinguliidud osutavad oma liikmetele.
They include publishing magazines, and organising and selling travel arrangements.
Siia kuuluvad ajakirjade väljaandmine ja reiside korraldamine ning reisikorraldusteenuste müük.
Entrustment and supervision
Ülesande andmine ja järelevalve
An independent Media Authority (Commissariaat voor de Media) is responsible for ensuring compliance with the programming and financial requirements of the Media Act and the implementing legislation (Article 9 of the Media Act).
Sõltumatu meediaasutuse (Commissariaat voor de Media) ülesanne on tagada meediaseaduse programmi- ja finantsnõuete ning rakendusaktide täitmine (meediaseaduse artikkel 9).
The Media Authority has a legal duty, laid down in Article 134 of the Media Act, to ensure that the public broadcasters fulfil their obligations, including the quota laid down for different types of programmes.
Meediaasutusele on seadusega pandud ülesanne (meediaseaduse artikkel 134) tagada, et avalik-õiguslik ringhääling täidaks oma kohustusi, sealhulgas järgiks eri liiki saadetele sätestatud kvoote.
On the basis of the accountants' reports submitted, the Authority checks every year whether the annual accounts of the public broadcasters comply with the requirements of the Media Act, the Media Decree and the Financial Reporting Manual.
Asutus kontrollib kord aastas esitatud raamatupidamisaruande põhjal, kas avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide raamatupidamine vastab meediaseaduse, meediadekreedi ja finantskäsiraamatu nõuetele.
If they do, the Authority approves the budgeted amounts for regular programme provision (Articles 100 and 101 of the Media Act).
Kui see on nii, siis määrab asutus (eelarvelised) summad saadete regulaarseks edastamiseks (meediaseaduse artiklid 100 ja 101).
Sources of funding of public service broadcasters
Avalik-õigusliku ringhäälingu rahastamise allikad
The public service broadcasters' main sources of funding are the annual payments received by the State.
AÕR-ide peamised rahalised vahendid on riigilt saadavad iga-aastased maksed.
In order to absorb budgetary fluctuations, public service broadcasters are allowed to keep certain reserves.
Eelarvekõikumiste tasakaalustamiseks on AÕR-idel lubatud moodustada reserve.
In addition, the public service broadcasters have, since 1994, received ad hoc payments.
Peale selle on AÕR-id alates 1994. aastast saanud sihtotstarbelisi makseid.
Since the assessment of the compatibility of the ad hoc funding cannot be carried out without taking into account the other sources of public funding, the following description covers both the annual payments and the ad hoc payments, even though the annual payments and the payments from the Stifo are not subject to this Decision (see paragraph 8).
Kuna sihtotstarbelise rahastamise õiguspärasust ei saa hinnata võtmata arvesse muid riikliku rahastamise allikaid, hõlmab järgnev kirjeldus nii iga-aastaseid kui ka sihtotstarbelisi makseid, kuigi iga-aastaseid makseid ja Stifo makseid käesolevas otsuses ei käsitleta (vt punkt 8).
Annual payments
Iga-aastased maksed
The Dutch public broadcasters receive annual financial contributions from the State's media budget.
Madalamaade avalik-õiguslik ringhääling saab igal aastal toetust riigi meediaeelarvest.
The media budget is funded from several sources: the State Broadcasting Contribution (collected from taxpayers), advertising revenues from STER and interest revenues from the General Broadcasting Fund (Algemene Omroepreserve, hereinafter ‘AOR’).
Meediaeelarvesse laekub raha mitmest allikast: riiklik ringhäälingumaks (kogutakse maksumaksjatelt), STER-i reklaamitulud ja Ringhäälingu Üldfondi (Algemene Omroepreserve, edaspidi „AOR”) intressitulud.
The level of the media budget sets a ceiling on the amount of annual funding that could be made available to the public broadcasters and the other media organisations.
Meediaeelarve suurusest sõltub nende summade suurus, mida saab igal aastal avalik-õiguslikule ringhäälingule (ja muudele meediaorganisatsioonidele) maksta.
In addition to the annual payments, the public broadcasters have received payments from Stifo (Stimulation Fund for Cultural Productions).
Lisaks iga-aastastele maksetele sai avalik-õiguslik ringhääling toetust Stifo-st (kultuuritoodangu ergutusfondist).
The funds granted from Stifo qualify as a state aid measure, but the measure was approved by the Commission (NN 32/91).
Stifo-st saadud raha loetakse riigiabimeetmeks, kuid selle meetme kiitis komisjon heaks riigiabina nr NN 32/91.
The Stifo aid measure is thus to be considered as existing state aid.
Seega tuleb riigiabimeedet Stifo käsitada olemasoleva riigiabina.
The Stifo payments to the individual public service broadcasters (the PO did not receive any payments from Stifo) amounted to €155 million in the period under review.
Stifo-st maksti üksikutele avalik-õiguslikule ringhäälingule (PO ei saanud Stifo-st toetust) vaatlusalusel ajavahemikul kokku 155 miljonit eurot.
Ad hoc payments
Sihtotstarbelised maksed
In addition to the transfers mentioned in paragraphs 34 and 35 — which are considered to be the public service broadcasters' regular sources of funding, the public broadcasters were granted several payments on an ad hoc basis.
Lisaks punktides 34 ja 35 nimetatud maksetele, mis on AÕR-i regulaarse rahastamise allikaks, tehti ringhäälinguorganisatsioonidele mitmeid sihtotstarbelisi makseid.
These were either made directly to the broadcasters or channelled through special funds and reserves.
Nimetatud maksed jõudsid ringhäälinguorganisatsioonideni otse või erifondide ja -reservide kaudu.
Matching funds payments
Võrdse rahastamise fondi maksed
The matching funds are an earmarked part of the media budget.
Võrdse rahastamise fond on meediaeelarve sihtotstarbeline osa.
The conditions under which the funds can be distributed were adopted by mutual agreement between the State and the public broadcasters.
Raha jaotamise tingimused kehtestati riigi ja avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide vahelise kokkuleppega.
If the public broadcasters are unable to fund the purchase of rights which have increased excessively in price from their regular budget, the State will make a contribution, i.e. co-finance the acquisition of these rights by providing a matching amount.
Kui avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon ei suuda oma tavaeelarve eest osta õigusi, mille hind on oluliselt tõusnud, aitab riik õiguste omandamise eest maksta, st maksab võrdse osa hinnast.
Broadcasting Reserve Fund (FOR) payments
FOR-i maksed
In 1998 the Minister of Education, Culture and Science was given the possibility, under Article 106a of the Media Act, of transferring money on an ad hoc basis from the AOR, which is managed by the Media Authority, to a fund intended to finance specific initiatives of the PO and the public service broadcasters.
aastal sai kultuuriminiSTER meediaseaduse artikliga 106a võimaluse teha sihtotstarbelisi makseid AOR-ist (ringhäälingu üldreservist, mida haldab meediaasutus) fondi, mis on ette nähtud PO konkreetsete algatuste rahastamiseks.
The fund, referred to as the FOR, was established in 1999 and is controlled by the PO.
Fond asutati 1999. aastal nime all FOR ja seda kontrollib PO.