natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The safety of the additive is assessed on the basis of the toxicological studies performed in vitro and in vivo on laboratory animals.
Söödalisandi ohutust hinnatakse toksikoloogiliste uuringute alusel, mis tehakse in vitro ja in vivo katseloomadega.
They generally include measurements of:
Need uuringud sisaldavad üldiselt järgmiste näitajate mõõtmist:
acute toxicity;
äge mürgisus;
genotoxicity (mutagenicity, clastogenicity);
genotoksilisus (mutageensus, klastogeensus);
sub-chronic oral toxicity;
subkrooniline suukaudne mürgisus;
chronic oral toxicity/carcinogenicity;
suukaudne krooniline mürgisus/kantserogeensus;
reproduction toxicity including teratogenicity; and
paljunemisvõimet mõjutav mürgisus, kaasa arvatud teratogeensus, ja
other studies.
muud uuringud.
Further studies providing additional information necessary for the assessment of the safety of the active substance and its residues shall be conducted if there is any reason for concern.
Kui on alust muretsemiseks, tuleks teha täiendavad uuringud, mis on vajalikud, et saada kasulikku lisateavet toimeaine ja selle jääkide ohutuse hindamiseks.
On the basis of the results of these studies a toxicological NOAEL must be established.
Nende uuringute tulemuste alusel tuleb kindlaks määrata toksikoloogiline NOAEL.
Additional studies on particular metabolites may be necessary if these metabolites are produced by target species and are not formed to a significant extent in the laboratory test species.
Teatavate metaboliitide puhul võib tekkida täiendavate uuringute vajadus, kui need metaboliidid tekivad sihtliikides ja ei teki olulisel määral katseloomaliikides.
If metabolic studies are available in humans, data shall be taken into consideration in deciding the nature of eventual additional studies.
Kui on kättesaadavad inimeste ainevahetuse uuringud, tuleb nende andmeid võtta arvesse võimalike lisauuringute laadi üle otsustamisel.
Toxicological studies must be carried out with the active substance.
Toimeaine kohta tuleb teha toksikoloogilised uuringud.
If the active substance is present in a fermentation product, the fermentation product shall be tested.
Kui toimeaine esineb käärimissaaduses, tuleb katseid teha käärimissaadusega.
The fermentation product tested must be identical to that to be used in the commercial product.
Katsealune käärimissaadus peab olema identne kaubatootes kasutatava saadusega.
The studies involving laboratory animals shall respect the rules on animal welfare laid down by European legislation and they shall not be repeated if not necessary.
Katseloomadega seotud uuringuid tehes tuleb järgida Euroopa õigusaktides sätestatud loomade heaolu eeskirju ja uuringuid ei tohi asjatult korrata.
Acute toxicity studies are required to classify and to provide limited characterisation of the toxicity of the compound.
Ägeda mürgisuse uuringud on vajalikud ühendi mürgisuse liigitamiseks ja konkreetsemaks kirjeldamiseks.
Acute toxicity studies shall be carried out in at least two mammalian species.
Ägeda mürgisuse uuringud tuleb teha vähemalt kahe imetajate liigiga.
One laboratory species may be replaced by a target species, if appropriate.
Ühe katseloomaliigi võib vajaduse korral asendada sihtliigiga.
It will be not necessary to determine a precise LD50; an approximate determination of the minimum lethal dose is considered sufficient.
Täpse LD50 kindlaksmääramine ei ole vajalik; minimaalse surmava annuse ligikaudset kindlaksmääramist peetakse piisavaks.
The maximum dosage shall not exceed 2000 mg/kg body weight.
Maksimaalne doos ei tohi olla suurem kui 2000 mg kehamassi kg kohta.
In order to reduce the number and the suffering of the animals involved, new protocols for acute dose toxicity testing are continually being developed.
Katseloomade arvu ja kannatuste vähendamiseks töötatakse pidevalt välja uusi uuringuplaane ägeda mürgisuse määramiseks.
Studies carried out by these new procedures will be accepted, when properly validated.
Nende uute menetluse alusel tehtud uuringud kiidetakse heaks, kui need on nõuetekohaselt kinnitatud.
OECD Guidelines 402 (acute dermal toxicity), 420 (Fixed Dose Method), 423 (Acute Toxic Class Method) and 425 (Up-and-Down Procedure) should be followed.
Tuleks järgida OECD suuniseid nr 402 (äge dermaalne toksilisus), nr 420 (kindla annuse meetod), nr 423 (ägeda mürgisusastme meetod) and nr 425 (lisamis- ja vähendamismeetod).
Genotoxicity studies including mutagenicity
Genotoksilisuse uuringud, sh mutageensus
To identify active substances and, if appropriate, their metabolites and degradation products with mutagenic and genotoxic properties, a selected combination of different genotoxicity tests must be carried out.
Mutageensete ja genotoksiliste omadustega toimeainete ja vajaduse korral nende metaboliitide ja lagunemisproduktide kindlakstegemiseks tuleb teha valitud kombinatsioonis genotoksilisuse katseid.
If appropriate the tests shall be performed without and with mammalian metabolic activation and the compatibility of the test material with the test system shall be taken into account.
Vajaduse korral tuleb katsed teha imetajate metaboolse aktiveerimisega ja ilma selleta ning tuleb arvesse võtta katsematerjali sobivust katsesüsteemiga.
The core set comprises the following tests:
Peamised katsed on järgmised:
induction of gene mutations in bacteria and/or in mammalian cells (preferably the mouse lymphoma tk assay);
geenmutatsioonide esilekutsumine bakterites ja/või imetajate rakkudes (eelistatavalt hiire lümfoomi tümidiinkinaasi katse);
induction of chromosomal aberrations in mammalian cells; and
kromosoomaberratsiooni esilekutsumine imetajate rakkudes ja
in vivo test in mammalian species.
imetajate in vivo katse.
Additional tests may be needed depending on the outcome of the above mentioned tests and taking into consideration the whole toxicity profile of the substance, as well as its intended use.
Olenevalt eespool nimetatud katsete tulemustest ja arvestades aine üldist mürgisuse profiili ning kavandatud kasutust, võib teha täiendavaid katseid.
Protocols should be in line with OECD Guideline 471 (Salmonella typhimurium Reverse Mutation Test), 472 (Escherichia coli Reverse Mutation Test), 473 (in vitro Mammalian Chromosomal Aberration Test), 474 (Mammalian Erythrocyte Micronucleus Test), 475 (Mammalian Bone Marrow Chromosomal Aberration Test), 476 (in vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test) or 482 (Unscheduled DNA Synthesis in Mammalian Cells in vitro), as well as other relevant OECD Guidelines for in vitro and in vivo assays.
Protokollid peaksid olema kooskõlas OECD suunistega nr 471 (Salmonella typhimurium’i pöördmutatsiooni katse), nr 472 (Escherichia coli pöördmutatsiooni katse), nr 473 (imetajate in vitro kromosoomaberratsiooni katse), nr 474 (pisituuma katse imetajate erütrotsüütides in vivo), nr 475 (kromosoomaberratsiooni katse imetajate luuüdis), nr 476 (imetajate rakkude in vitro geenmutatsioonkatse) või nr 482 (in vitro planeerimata DNA-süntees imetajate rakkudes) ja teiste asjakohaste OECD suunistega in vitro ja in vivo katsete valdkonnas.
Sub-chronic repeated dose oral toxicity studies
Subkroonilise korduva suu kaudu manustatud doosi mürgisuse uuringud
To investigate the sub-chronic toxic potential of the active substance, at least one study on a rodent species must be submitted with duration of at least 90 days.
Et uurida toimeaine subkroonilist mürgisust, tuleb märkida vähemalt üks närilisi hõlmav uuring kestusega vähemalt 90 päeva.
If deemed necessary, a second study must be performed with a non-rodent species.
Vajaduse korral tuleb teha teine uuring, kus ei kasutata närilisi.
The test item must be administered orally with at least three levels in addition to a control group to obtain a dose response.
Katsealust ainet tuleb doosile reageerimise saavutamiseks manustada suu kaudu vähemalt kolmes erinevas koguses lisaks ka kontrollrühmale.
The maximum dose used should normally be expected to reveal evidence of adverse effects.
Maksimaalse kasutatud doosi puhul peaks tavaliselt avalduma kahjulik mõju.
The lowest dose level should not be expected to produce any evidence of toxicity.
Väikseima doosi puhul ei tohiks mürgisust ilmneda.
Protocols for these studies should be in line with the OECD Guidelines 408 (rodents) or 409 (non-rodents).
Nende uuringute protokollid peaksid olema kooskõlas OECD suunistega nr 408 (närilised) või nr 409 (muud loomad kui närilised).
Chronic oral toxicity studies (including carcinogenicity studies)
Kroonilise suukaudse mürgisuse uuringud (sh kantserogeensuse uuringud)
To investigate the chronic toxic potential and carcinogenic potential, a chronic oral toxicity study must be carried out in at least one species, and shall be of at least 12 months' duration.
Et uurida kroonilise mürgisuse ja kantserogeensuse võimalust, tuleb kroonilise suukaudse mürgisuse uuring teha vähemalt ühe liigiga ja uuring peab kestma vähemalt 12 kuud.
The species chosen shall be the most appropriate on the basis of all available scientific data, including the results of the 90-day studies.
Valitud liik peab olema olemasolevate teaduslike andmete, kaasa arvatud 90päevase uuringu tulemuste põhjal kõige sobivam.
The default species is the rat.
Vaikimisi kasutatavaks liigiks on rott.
If a second study is requested, a rodent or a non-rodent mammalian species shall be used.
Kui tuleb teha ka teine uuring, tuleb kasutada kas närilisi või muid loomi kui närilisi.
If the chronic toxicity study is combined with an examination of carcinogenicity, then the duration shall be extended to 18 months for mice and hamsters, and to 24 months for rats.
Kui kroonilise mürgisuse uuring tehakse koos kantserogeensuse uuringuga, tuleb uuringut pikendada hiirte ja hamstrite puhul 18 kuuni ning rottide puhul 24 kuuni.
Carcinogenicity studies may not be necessary if the active substance and its metabolites:
Kantserogeensuse uuringud võib jätta tegemata, kui toimeaine ja selle metaboliidid:
give consistently negative results in the genotoxicity tests;
annavad genotoksilisuse katsetes järjekindlalt negatiivseid tulemusi;
are not structurally related to known carcinogens; and
ei ole struktuuriliselt seotud teadaolevate kantserogeenidega ja
give no effects indicative of potential (pre)neoplasia in chronic toxicity assays.
ei anna kroonilise mürgisuse uuringutes potentsiaalsele (pre)neoplaasiale osutavaid tulemusi.
Protocols should be in line with OECD Guideline 452 (chronic toxicity study) or 453 (combined chronic toxicity/carcinogenicity study).
Protokollid peaksid olema kooskõlas OECD suunisega nr 452 (kroonilise mürgisuse uuring) või nr 453 (kroonilise mürgisuse/kantserogeensuse kombineeritud uuring).
Reproduction toxicity studies (including prenatal developmental toxicity)
Paljunemisvõimet mõjutava mürgisuse uuringud (sh sünnieelset arengut mõjutav mürgisus)
To identify possible impairment of male or female reproductive function or harmful effects on progeny resulting from the administration of the active substance, studies of reproductive function must be carried out by:
Et teha kindlaks toimeaine manustamisest tingitud isas- ja emasloomade paljunemisvõime võimalikku kahjustumist või kahjulikku mõju järglastele, tuleb paljunemisvõime uurimiseks teha järgmised uuringud:
two generation reproduction toxicity study; and
kahe põlvkonna paljunemisvõimet mõjutava mürgisuse uuring ja
prenatal developmental toxicity study (teratogenicity study).
sünnieelset arengut mõjutava mürgisuse uuring (teratogeensuse uuring).
For new trials validated alternative methods reducing the use of animals can be used.
Uute katsete tegemiseks võib kasutada tunnustatud alternatiivseid loomade kasutamist vähendavaid meetodeid.
Two generation reproduction toxicity study
Kahe põlvkonna paljunemisvõimet mõjutava mürgisuse uuring
Studies of reproductive function must be carried out and extend over at least two filial generations (F1, F2) in at least one species, usually a rodent, and may be combined with a teratogenicity study.
Paljunemisvõime uuringud peavad hõlmama vähemalt kahte järglaspõlvkonda (F1, F2) vähemalt ühes liigis (tavaliselt närilised) ja need võib kombineerida teratogeensuse uuringuga.
The substance under investigation shall be administered orally to males and females at an appropriate time prior to mating.
Uuritavat ainet manustatakse suu kaudu isas- ja emasloomadele sobival ajal enne paaritamist.
Administration shall continue until the weaning of the F2 generation.
Manustamist tuleks jätkata F2-põlvkonna võõrutamiseni.
All relevant fertility, gestation, parturition, maternal behaviour, suckling, growth and development of the F1 offspring from fertilisation to maturity and the development of the F2 offspring to weaning must be carefully observed and reported.
Viljakust, tiinust, sünnitust, emalikku käitumist, imetamist, kasvu ja arengut F1 järeltulijate puhul viljastumisest kuni suguküpsuseni ja F2 järeltulijate puhul kuni võõrutamiseni tuleb hoolikalt jälgida ja vastavad andmed registreerida.
Protocols for the reproduction toxicity study should be in line with OECD Guideline 416.
Paljunemisvõimet mõjutava mürgisuse uuringu protokollid peaksid olema kooskõlas OECD suunisega nr 416.
Prenatal developmental toxicity study (teratogenicity study)
Sünnieelset arengut mõjutava mürgisuse uuring (teratogeensuse uuring)
The objective is to detect any adverse effects on the pregnant female and the development of the embryo and foetus as a result of exposure from implantation through the entire gestation period.
Kõnealuse uuringu eesmärk on avastada mis tahes kahjulikku mõju tiinele emasloomale ning embrüo ja loote arengule, mis tuleneb ainega kokkupuutumisest alates viljastumisest kuni tiinuse lõpuni.
Such effects include enhanced toxicity in the pregnant females, embryo-foetal death, altered foetal growth and structural abnormalities and anomalies in the foetus.
Selline mõju seisneb muu hulgas suuremas mürgisuses tiinetele emasloomadele, embrüo ja loote surmas, loote kasvu muutumises ning loote ebanormaalses ehituses ja anomaaliates.
The rat is usually the species of choice for the first study.
Esimeses uuringus kasutatakse tavaliselt rotte.
If a negative or an equivocal result for teratogenicity is observed, another developmental toxicity study shall be conducted in a second species, preferably the rabbit.
Kui teratogeensuse osas saadakse negatiivsed või ebakindlad tulemused, tuleb teha teine sünnieelset arengut mõjutava mürgisuse uuring mõne muu liigiga, kasutades eelistatavalt küülikuid.
If the rat study is positive for teratogenicity, a study in a second species is not necessary except where a review of all the core studies indicates that the ADI would be based on the rat teratogenicity.
Kui rotte hõlmavas uuringus saadakse teratogeensuse osas positiivsed tulemused, ei ole teist liiki hõlmava uuringu tegemine vajalik, välja arvatud juhul, kui kõigi põhiuuringute läbivaatamisel ilmneb, et aktsepteeritav päevadoos põhineks roti teratogeensusel.
In this case a study in a second species would be required to determine the most sensitive species for this endpoint.
Sel juhul tuleb teha teist liiki hõlmav uuring, et teha kindlaks kõige tundlikum liik selle kriteeriumi puhul.
Protocols should be in line with OECD Guideline 414.
Protokollid peaksid olema kooskõlas OECD suunisega nr 414.
Other specific toxicological and pharmacological studies
Muud toksikoloogilised ja farmakoloogilised eriuuringud
Further studies providing additional information useful for the assessment of the safety of the active substance and its residues shall be conducted if there are reasons for concern.
Kui on alust muretsemiseks, tuleks teha täiendavad uuringud, mis annavad kasulikku lisateavet toimeaine ja selle jääkide ohutuse hindamiseks.
Such studies may include examination of pharmacological effects, effects in juvenile (prepubertal) animals, immunotoxicity or neurotoxicity.
Sellistes uuringutes võib muu hulgas uurida farmakoloogilist toimet, mõju (puberteedieelsetele) noorloomadele, immuuntoksilisust või neurotoksilisust.
Determination of No Observed Adverse Effect Levels (NOAEL)
Täheldatava kahjuliku toimeta doosi (NOAEL) kindlaksmääramine
The NOAEL is generally based on toxicological effects, but pharmacological effects might occasionally be more appropriate.
NOAEL põhineb üldiselt toksikoloogilisel toimel, kuid farmakoloogiline toime võib olla teine kord asjakohasem.
The lowest NOAEL shall be selected.
Tuleb valida madalaim NOAEL.
All findings from previous sections together with all other relevant published data (including any relevant information on the effects of the active substance on human) and information, where appropriate, on chemicals having a closely related chemical structure shall be taken into consideration in identifying the lowest NOAEL, expressed as mg per kg body weight per day.
Täheldatava kahjuliku toimeta doosi (väljendatuna mg-des kehamassi kg kohta päevas) kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta kõiki eespool kirjeldatud leide ja kõiki asjakohaseid avaldatud andmeid (sealhulgas asjakohast teavet toimeaine mõju kohta inimesele) ning vajaduse korral teavet sarnaste keemiliste struktuuride kohta.
Assessment of consumer safety
Tarbijaohutuse hindamine
Consumer safety is assessed by a comparison of the established ADI (Acceptable Daily Intake) and calculated theoretical intake of the additive or its metabolites from food.
Tarbija ohutust hinnatakse toidust saadava söödalisandi või selle metaboliitide kindlaks määratud aktsepteeritava päevadoosi ja arvestusliku teoreetilise tarbimise võrdlemisel.
In the case of vitamins and trace elements, UL (Tolerable Upper Intake Level) can be used in place of ADI.
Vitamiinide ja mikroelementide korral võib aktsepteeritava päevadoosi asemel kasutada maksimaalset lubatud doosi.
Proposal of the acceptable daily intake (ADI) for the active substance(s)
Ettepanek toimeaine(te) aktsepteeritava päevadoosi (ADI) kohta
The acceptable daily intake (ADI) (expressed as mg of additive or additive related material per person per day) is derived by dividing the lowest NOAEL (mg per kg body weight) by an appropriate safety factor and multiplying by the average human body weight of 60 kg.
Aktsepteeritava päevadoosi (väljendatuna söödalisandi või söödalisandiga seotud materjali mg-des inimese kohta päevas) saamiseks jagatakse täheldatava kahjuliku toimeta doos (mg-des kehamassi kg kohta) asjakohase turvalisuskoefitsiendiga ja korrutatakse tulemus inimese keskmise kehamassiga, mis on 60 kg.
An ADI shall, where appropriate, be proposed.
Vajaduse korral tuleb teha ettepanek aktsepteeritava päevadoosi kohta.
An ADI can also be ‘not specified’ because of low toxicity in animal tests.
Aktsepteeritava päevadoosi võib loomkatsetes täheldatud väikse mürgisuse tõttu jätta ka määramata.
An ADI shall not be proposed if the substance shows genotoxic or carcinogenic properties relevant to humans.
Aktsepteeritava päevadoosi ettepanekut ei tohi teha, kui ainel on inimeste jaoks olulised genotoksilised või kantserogeensed omadused.
The setting of an ADI normally requires the similarity of metabolic fate of the active substance in the target animals and laboratory animals (see 3.2.1.4 Bioavailability of residues) which ensures that consumers are exposed to the same residues as the laboratory animals used in toxicological studies.
Aktsepteeritava päevadoosi määramine eeldab tavaliselt toimeaine mõju sarnasust sihtloomade ja katseloomade ainevahetusele (vt punkt 3.2.1.4 jääkide biosaadavuse kohta), mis tagab selle, et tarbijad puutuvad kokku samasuguste jääkidega nagu toksikoloogilistes uuringutes kasutatud katseloomad.
If not, additional studies in a second laboratory animal species or with the metabolites specific to the target species may still allow an ADI to be set.
Sarnasuse puudumisel võivad täiendavad uuringud teise katseloomaliigiga või sihtliigile iseloomulike metaboliitidega võimaldada siiski määrata aktsepteeritavat päevadoosi.
The safety factor used to determine the ADI for a particular additive will take into consideration the nature of the biological effects and the quality of the data used to identify the NOAEL, the relevance of these effects to man and their reversibility and any knowledge of the direct effect(s) of the residues in human.
Konkreetse lisandi aktsepteeritava päevadoosi kindlaksmääramiseks kasutava turvalisuskoefitsiendi puhul võetakse arvesse bioloogilise toime laadi ja NOAELi kindlakstegemiseks kasutatud andmete kvaliteeti, sellise toime olulisust inimese jaoks ja selle pöörduvust ning kõiki teadmisi jääkide otsese toime kohta inimestele.
A safety factor of at least 100 in calculating the ADI (if a full toxicological package has been provided) shall be employed.
Aktsepteeritava päevadoosi arvutamisel tuleb kasutada turvalisuskoefitsienti, mille väärtus on vähemalt 100 (kui kõik toksikoloogilised uuringud on tehtud).
Where data on the active substance are available for human, a lower safety factor may be acceptable.
Väiksem turvalisuskoefitsient võib olla vastuvõetav juhul, kui on olemas andmed toimeaine mõju kohta inimestele.
Higher safety factors might be applied to account for additional sources of uncertainty in data or where the NOAEL is set on the basis of a particular critical endpoint, such as teratogenicity.
Suuremat turvalisuskoefitsienti võib kohaldada, kui andmed on väga ebakindlad või kui NOAEL on määratud konkreetse otsustava tähtsusega kriteeriumi, näiteks teratogeensuse alusel.
Tolerable upper intake level (UL)
Maksimaalne lubatud doos (UL)
For some additives it may be more appropriate to base the safety assessment on the UL, which is the maximum level of total chronic daily intake of a nutrient (from all sources) judged (by national or international scientific bodies) to be unlikely to pose a risk of adverse health effects to consumers or to specific groups of consumers.
Teatavate söödalisandite puhul võib olla asjakohasem lähtuda ohutuse hindamisel maksimaalsest lubatud doosist, mis on toitaine (kõikidest allikatest) korduv maksimaalne päevadoos, mille kohta on otsustatud (riiklikud või rahvusvahelised teadusorganid), et see ei avalda tõenäoliselt tervistkahjustavat mõju tarbijatele või konkreetsele tarbijate rühmale.
The dossier shall contain data to demonstrate that use of the additive would not lead to a situation in which the UL could be exceeded considering all possible sources of the nutrient.
Toimik peab sisaldama andmeid, mis tõendavad, et söödalisandi kasutamine ei põhjusta olukorda, kus toitaine kõiki võimalikke allikaid arvestades ületatakse maksimaalne lubatud doos.
If the resulting residue levels of the nutritional additive or its metabolite(s) in products of animal origin are higher than what is considered normal or expected for these products, this shall be clearly indicated.
Kui sellest tulenev toiduainelise lisandi või selle metaboliitide jääkide hulk on loomsetes saadustes suurem kui see, mida peetakse normaalseks või mida eeldatakse selliste saaduste puhul, tuleb seda selgelt märkida.
Consumer exposure
Tarbijate kokkupuude
The total intake of the additive and/or its metabolites from all sources by the consumer shall be below the ADI or UL.
Tarbija doos söödalisandi ja/või selle metaboliitide tarbimisel kõikidest allikatest kokku peab olema alla aktsepteeritava päevadoosi või maksimaalse lubatud doosi.
Calculation of the theoretical intake from food of animal origin shall be performed considering the concentration (total residues as the arithmetic mean and the highest single value) measured in tissues and products at the termination of use of the additive.
Loomsel toidul põhineva teoreetilise tarbimise arvutamisel tuleb arvestada kudedes ja saadustes söödalisandi kasutamise lõppemisel mõõdetud kontsentratsiooni (kogujääk aritmeetilise keskmisena ja kõrgeim üksikväärtus).
In addition, if necessary, at the different withdrawal times, the human daily food consumption values shall be determined following a worst case scenario.
Lisaks tuleb vajaduse korral erinevatel keeluaegadel kindlaks teha inimeste igapäevane toidu tarbimine kõige mustema stsenaariumi korral.
For additives intended for multi-species, the exposure from tissues shall be independently calculated for mammals, birds and fish and the highest value taken.
Mitme liigi jaoks mõeldud söödalisandite korral tuleb kokkupuude kudede kaudu arvutada eraldi imetajate, lindude ja kalade kohta ja võtta suurim väärtus.