natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of these requirements, EUR 56,2 million will be covered by SNCB and EUR 50,1 million by means of IFB’s own resources.
SNCB kattis sellest vajadusest 56,2 miljonit eurot ning 50,1miljonit eurot kaeti IFB omavahenditest.
On completion of the restructuring, it owns 100 % of a business the value of which is estimated to be EUR 31 million, but having EUR 34,2 million in provisions, and EUR 15 million of financial debts (excluding debts to SNCB), and therefore having a net enterprise value of EUR – 18 million.
Ümberkorraldamise lõpuks kuulub talle 100 % ettevõttest, mille väärtust hinnatakse 31 miljonile eurole, ent millel on 34,2 miljoni euro ulatuses reserve ja 15 miljonit euro ulatuses finantsvõlgu, mis teeb niisiis ettevõtte puhasväärtuseks – 18 miljonit eurot.
The Commission considers these estimates, based on recognised methods, to be realistic.
Komisjon peab neid tunnustatud meetodite alusel tehtud hinnangud realistlikeks.
This amount would correspond to the sums which could normally have been recovered by the liquidation of assets (EUR 37,5 million), from which the costs brought about by the liquidation of IFB’s liabilities (EUR 67 to EUR 76,9 million) and the cost of SNCB personnel made redundant (EUR 41,1 to EUR 122,4 million) following the cessation of IFB’s activities are deducted.
See vastab summadele, mida oleks varade müügi puhul võidud saada (37,5 miljonit eurot), millest on lahutatud IFB kohustuste täitmisega kaasnevad kulud (67 kuni 76,9 miljonit eurot) ning pärast IFB tegevuse lõpetamist üleliigseks muutuva SNCB personaliga seotud kulud (41,1 kuni 122,4 miljonit eurot).
In this respect, Belgium itself estimates that the additional costs borne by SNCB in this capacity ought not to exceed EUR 13 million.
Belgia ise leiab, et sellega seoses SNCB kanda jääv ülekulu ei oleks saanud olla suurem kui 13 miljonit eurot.
In reality, the actual additional costs could have been less, as IFB’s creditors would have first of all recovered part of their receivables from IFB’s liquidation, and would only have been recompensed by SNCB for the amount of the balance.
Tegelikult oleks see kulu olnud väiksem, kuna IFB võlausaldajad oleksid esmalt rahuldanud oma nõuded IFB likvideerimismenetluses ning SNCB oleks pidanud kandma üksnes puudujääva osa.
As has already demonstrated in the decision initiating the procedure (point 225), IFB’s 2002 annual accounts show a subscribed capital of EUR 48 million and recurrent losses before tax of EUR 50 million.
Nagu menetluse algatamise otsuses (punkt 225) juba näidatud, nähtus IFB 2002. aasta majandusaasta aruandest 48 miljoni euro suurune omakapital ning 50 miljoni euro suurune maksustamiseelne jooksevkahjum.
Consequently, the share capital had disappeared when SNCB decided in April 2003 to award the aid.
Seetõttu oli 2003. aasta aprilliks, mil SNCB otsustas abi anda, äriühingu kapital otsas.
As in the assumption of its sale, IFB would have had to abandon its receivables to IFB France for a value of EUR 0,8 million.
Nagu müügioletuse korral, oleks IFB pidanud loobuma oma nõuetest IFB France'i vastu 0,8 miljoni euro väärtuses.
Belgium however claims that filing for bankruptcy would have generated additional costs: IFB would not have been able to achieve the sale price of EUR 0,1 million, which would have generated capital losses on its shareholding, and IFB would have had to pay a total of EUR 0,8 million to 14 employees, who would have lost their employment following the bankruptcy, by virtue of French social law.
Belgia leiab siiski, et pankrotiga oleks kaasnenud täiendavaid kulusid: IFB ei oleks saanud 0,1 miljonit euro suurust müügihinda, mis oleks vähendanud tema osaluse väärtust ning IFB oleks Prantsuse sotsiaalõiguse kohaselt pidanud maksma kokku 0,8 miljonit eurot 14 töötajale, kes oleksid pankroti tõttu kaotanud oma töö.
SNCB financed the restructuring to the tune of EUR 95,3 million.
SNCB finantseeris ümberkorraldamist 95,3 miljoni euroga.
As demonstrated in points 199 to 237, this financing is imputable to Belgium.
Nagu nähtub punktidest 199–237, on tegemist Belgia riigiga seostava finantseeringuga.
IFB will contribute to its own restructuring initially by means of the profits forecast for the years 2004, 2005 and 2006, which should amount to a total of EUR 10,5 million.
IFB finantseeris oma ümberkorraldamist esmalt aastateks 2004, 2005 ja 2006 prognoositud kasumiga, mis oleks pidanud olema kokku 10,5 miljonit eurot.
As already explained, the forecast of these profits was based on the factual elements known to IFB at the time of the development of the restructuring plan, such as the conclusion of major new contracts, a reduction in salary costs following a reduction in the workforce, and synergies forecast in the restructuring plan.
Nagu eespool selgitatud, põhines see kasumiprognoos IFB-le ümberkorralduskava koostamise ajal teada olnud faktilistel andmetel, nagu uute oluliste lepingute sõlmimine, tööjõu vähendamisega seotud palgakulu vähenemine ning ümberkorralduskavas ette nähtud koostöövormid.
Later, IFB will contribute from its financial receipts, which result from accumulated interest on IFB’s bank accounts, and which amount to EUR 1,4 million in total.
Lisaks finantseeris IFB ümberkorraldamist oma finantstuludest, mis saadi IFB pangakontodele kogunenud intressidest ning mille suuruseks oli kokku 1,4 miljonit eurot.
By the sale of ‘non financial’ assets to private firms, IFB will contribute EUR 4 771 million.
Mitterahalise põhivara müügist eraõiguslikele äriühingutele saadud rahast finantseeriv IFB ümberkorraldamist 4,771 miljoni euroga.
Besides the sale of various assets of relatively limited size, totalling EUR 0,271 million, this part of the contribution principally comprised the divestiture in 2004 of assets utilised at the OCHZ terminal.
Lisaks erineva suhteliselt väheolulise vara müügile, millest saadi kokku 0,271 miljonit eurot, seondus see osa finantseeringust peamiselt OCHZ terminalis kasutatud vara loovutamisega 2004. aastal.
IFB will release EUR 9,287 million by the sale of ‘financial’ assets, i.e. the sale of minority shareholdings in private firms.
Finantspõhivara müügist, see tähendab eraõiguslike äriühingute väikeste osaluste müügist sai IFB 9,287 miljonit eurot.
These revenues were generated by the divestiture of
See tulu saadi osalustest loobumisest järgmistes äriühingutes:
The Commission called on interested parties to present their comments on the measure in question. The Commission has not received comments from interested third parties on this subject.
Komisjon palus huvitatud kolmandatel isikutel esitada märkused kõnealuse meetme kohta, kuid ühtegi märkust ei saabunud.
These holdings and subsidiaries have been described in detail in points 30 et seq. of the letter initiating the formal investigation. Belgium has informed the Commission that certain factual information contained in that letter was either not entirely correct or that the situation had since changed.
Osalusi ja tütarettevõtteid on üksikasjalikult kirjeldatud ametliku uurimismenetluse algatamise kirja punktides 30 jj. Belgia teatas komisjonile, et mõned menetluse algatamise kirjas esitatud faktilised andmed ei olnud kas päris korrektsed või on sellest ajast alates muutunud.
As indicated in diagram 1, the total amount of IFB’s losses in the 2002 financial year was EUR 110 million.
Nagu nähtub jooniselt 1, oli IFB kogukahjum 2002. eelarveaastal 110 miljonit eurot.
EUR 12,2 million concerned operating losses before adjustment of the accounts at the level of IFB Logistics (EUR 4,7 million) and IFB Terminals (EUR 7,5 million).
Enne raamatupidamisaruannete korrigeerimist oli IFB Logistics’i tegevuskahjum 4,7 miljonit eurot ja IFB Terminals’i oma 7,5 miljonit eurot (kokku 12,2 miljonit eurot).
This commitment by SNCB was approved by SNCB’s Management Board.
SNCB kavatsuse kiitis heaks SNCB haldusnõukogu.
The total cost of divestiture of the IFB subsidiaries in France amounted to EUR 39,1 million.
IFB osaluste loovutamine Prantsusmaa tütarettevõtetes maksis kokku 39,1 miljonit eurot.
The following table reproduces the allocation of these costs in relation to the five subsidiaries.
Alltoodud tabelis kajastatakse selle summa jagunemist viie tütarettevõtte lõikes.
Net worth (31.12) Cost of alternatives (in EUR million) Performance of contract Judicial administration Cash drain 1.1.2003-31.12.2005 Capital depreciation debts 31.12.2002 Total –14,7 –3,9
Luhtusid 2002. aastal tehtud katsed vaadata läbi lepingutingimused; leping kehtis kuni 31.12.2005
Comments — The attempts of the business during the year 2002 to obtain a revision of the contractual conditions failed; the duration of the contract was until 31.12.2005. — The performance of the contract implied an important annual cash drain.
Lepingu täitmisega oleks kaasnenud märkimisväärne iga-aastane raha äravool
IFB’s financial debt totalling EUR 15 million.
IFB finantsvõlg summas 15 miljonit eurot.
The financial debt of EUR 15 million, contracted with credit institutions […], was guaranteed by IFB’s commercial receivables.
15 miljoni euro suurune finantsvõlg krediidiasutuste […] ees oli tagatud IFB äriliste nõuetega klientide vastu.
In 2004, IFB obtained two bulk transport contracts of significant volume.
aastal sõlmis IFB aga kaks suuremahulist puisteveolepingut.
Various financial revenues (section B.2.2): these account for EUR 1,4 million.
mitmesugused finantstulud (punkt B.2.2): 1,4 miljonit eurot.
These financial revenues arise from interest which IFB was able to accumulate on its bank accounts.
Need finantstulud tulevad intressidest, mis kogunesid IFB pangakontole.
Extraordinary revenues (section B.2.8): these account for EUR 1,1 million.
erakorralised tulud (punkt B.2.8): 1,1 miljonit eurot.
These extraordinary revenues arise from capital appreciation which IFB was able to achieve from the sale of 263 EAOS wagons […].
Need erakorralised tulud tulevad lisandväärtusest, mille IFB sai 263 EAOS vaguni müügist […].
Belgium estimates furthermore that, based on information available at the time of the finalisation the framework agreement of 7 April 2003, the liquidation of IFB’s Belgian activities would have obliged SNCB to bear an additional cost of between EUR 70,6 and EUR 161,8 million.
Lisaks leiab Belgia, et 7. aprilli 2003. aasta raamlepingu sõlmimise aja andmete alusel oleks SNCB IFB Belgia ettevõtete likvideerimise korral pidanud täiendavalt kandma kulusid vahemikus 70,6 miljonit eurot kuni 161,8 miljonit eurot.
Point 24 of the 1999 guidelines states that ‘the rescue aid will initially be authorised for not more than six months or, where the Member State concerned has submitted a restructuring plan within that period, until the Commission reaches its decision on the plan. In duly substantiated exceptional circumstances and at the request of the Member State concerned, the Commission may extend the initial six-month period’.
aasta suuniste punktis 24 sätestatakse tegelikult, et „päästmisabi lubatakse esialgu kuni kuueks kuuks või, kui asjaomane liikmesriik on selle ajavahemiku jooksul esitanud ümberkorraldamiskava, kuni komisjon on langetanud kava kohta otsuse Nõuetekohaselt põhjendatud erandlike asjaolude korral ja asjaomase liikmesriigi taotlusel võib komisjon esialgset kuuekuist ajavahemikku pikendada.”
Firstly, it underlines that IFB experienced less significant growth than the market (4,1 % growth for IFB, 10,7 % growth for the terminals in the port of Antwerp, 12 % growth for the terminals in the ARA region). The Commission considers that this additional information allows the conclusion that IFB’s weight in the market has been reduced following the implementation of the restructuring plan.
Esmalt rõhutab ta, et IFB tegevus kasvas vähem kui turg üldiselt (IFB kasv oli 4,1 %, Atwerpeni sadamas asuvate terminalide puhul oli see 10,7 % ning Antwerpen-Rotterdam-Amsterdami piirkonna terminalide puhul 12 %) Komisjon leiab, et selle täiendava teabe pinnalt on võimalik asuda seisukohale, et IFB kaal turul on pärast ümberkorralduskava elluviimist vähenenud.
on the State aid C 41/05 awarded by Hungary through Power Purchase Agreements
riigiabi C 41/05 kohta, mida Ungari andis elektrienergia ostulepingute kaudu
(notified under document C(2008) 2223)
(teatavaks tehtud numbri K(2008) 2223 all)
By letter dated 31 March 2004, registered on the same day, the Hungarian authorities notified the Commission of Government Decree 183/2002 (VIII.23) [2] under the procedure referred to in Annex IV, paragraph 3, subparagraph 1(c) to the Treaty of Accession of the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia to the European Union (interim procedure).
märtsi 2004. aasta kirjaga, mis registreeriti samal päeval, teatasid Ungari ametiasutused komisjonile vastavalt Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise lepingu IV lisa 3. peatüki lõike 1 punktis c nimetatud korrale („vahemenetlus”) valitsuse dekreedist nr 183/2002 (VIII.23.)
The notified Decree provides for a system of compensation of the costs borne by the State-owned electricity wholesaler (közüzemi nagykereskedelmi engedélyes), the company Magyar Villamos Művek Zrt.
Teatatud dekreediga nähakse ette riigi omanduses oleva elektrienergia hulgimüüja (közüzemi nagykereskedelmi engedélyes) – äriühing Magyar Villamos Művek Zrt.
(hereinafter referred to as MVM).
(edaspidi „MVM”) – kantud kulude hüvitamine.
The Commission registered the notification under State aid case number HU 1/04.
Teade registreeriti komisjonis riigiabi juhtumina nr HU 1/2004.
A number of official letters were exchanged between the Hungarian authorities and the Commission concerning the measure [3].
Ungari ametiasutuste ja komisjon vahel toimus seoses nimetatud meetmega ametlik kirjavahetus [3].
The Commission also received comments from third parties [4].
Komisjonile laekusid märkused ka kolmandatelt isikutelt [4].
In the course of the interim procedure, the Commission discovered that the Hungarian electricity wholesale market was essentially structured around long-term Power Purchase Agreements (hereinafter referred to as PPAs) between MVM and certain power generators.
Vahemenetluse käigus avastas komisjon, et Ungari elektrienergia hulgimüügiturg põhines peamiselt MVMi ja teatavate elektritootjate vahelistel pikaajalistel elektrienergia ostulepingutel.
Based on the information available to it at that time, the Commission suspected that the PPAs contained unlawful State aid elements.
Tuginedes asjaomasel ajal kättesaadavale teabele kahtlustas komisjon, et elektrienergia ostulepingud kujutasid endast ebaseaduslikku riigiabi.
By letter dated 13 April 2005, registered on 15 April 2005, the Hungarian authorities withdrew the notification of Government Decree 183/2002.
aprilli 2005. aasta kirjaga, mis registreeriti 15. aprillil 2005, tühistasid Ungari ametiasutused teate valitsuse dekreedi nr 183/2002 kohta.
On 4 May 2005, in line with Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [5], (hereinafter the ‘Procedural Regulation’) the Commission registered a State aid file on its own initiative (case number NN 49/05) concerning the PPAs.
mail 2005 registreeris komisjon kooskõlas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks [5] (edaspidi „menetlusmäärus”), omal algatusel elektrienergia ostulepinguid käsitleva riigiabi toimiku (juhtum nr NN 49/05).
By letter dated 24 May 2005 (D/54013), the Commission requested additional information from the Hungarian authorities.
mai 2005. aasta kirjaga (D/54013) küsis komisjon Ungari ametiasutustelt täiendavat teavet.
By letter dated 9 November 2005, the Commission informed Hungary that it had decided to open the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the PPAs (hereinafter referred to as the ‘Opening Decision’).
novembri 2005. aasta kirjaga teatas komisjon Ungari ametiasutustele otsusest algatada seoses elektrienergia ostulepingutega EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetlus (edaspidi „menetluse algatamise otsus”).
The Opening Decision was published in the Official Journal of the European Union [6].
Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas [6].
In the Opening Decision, the Commission expressed its doubts as to the compatibility of the PPAs with the common market and called on interested parties to submit their comments.
Menetluse algatamise otsuses väljendas komisjon kahtlust elektrienergia ostulepingute kokkusobivuses ühisturuga ja kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkused.
Following a request for an extension of the deadline for comments, accepted by the Commission [7], Hungary submitted its comments on the Opening Decision on 31 January 2006, registered by the Commission on 1 February 2006.
Pärast märkuste esitamise tähtaja pikendamise taotlemist, mille komisjon rahuldas, [7] esitas Ungari 31. jaanuaril 2006. aastal menetluse algatamise otsuse kohta oma märkused, mis registreeriti komisjonis 1.veebruaril 2006.
Requests registered on 9 January 2006 (Budapesti Erőmű), 16 January 2006 (AES-Tisza, […] [9], 17 January 2006 (Electrabel), 19 January 2006 […] and 20 January 2006 (Csepeli Erőmű), accepted by the Commission in letters dated 13, 18, 20, 24 January and 27 February 2006.
jaanuaril 2006 registreeritud taotlus (Budapesti Erőmű), 16. jaanuaril 2006 registreeritud taotlus (AES-Tisza, […]), 17. jaanuaril 2006 registreeritud taotlus (Electrabel), 19. jaanuaril 2006 registreeritud taotlus ([…]) [9] ja 20. jaanuaril 2006 registreeritud taotlus (Csepeli Erőmű), mille komisjon rahuldas 13., 18., 20. ja 24. jaanuari ning 27. veebruari 2006. aasta kirjadega.
, the comments of third parties were registered by the Commission as follows: comments submitted by MVM on 11 January 2006; by a third party that requested its identity to be withheld on 20 January 2006; by Marta power plant on 20 January and 6 March 2006; by the bank […] on 10 February 2006; by AES-Tisza power plant on 13 and 14 February 2006; by the bank […] on 13 February 2006; by Electrabel S.A. and its subsidiary Dunament power plant on 14 February 2006; by Budapest power plant on 21 February 2006; and by Csepel power plant on 21 February 2006.
registreeriti kolmandate isikute märkused komisjonis järgmiselt: MVMi märkused 11. jaanuaril 2006, anonüümseks jääda soovinud kolmanda isiku märkused 20. jaanuaril 2006, Mátra elektrijaama märkused 20. jaanuaril ja 6. märtsil 2006, […] panga märkused 10. veebruaril 2006, AES-Tisza elektrijaama märkused 13. ja 14. veebruaril 2006, […] panga märkused 13. veebruaril 2006, Electrabel S.A. ja tema tütarettevõtja Dunamenti elektrijaama märkused 14. veebruaril 2006, Budapesti elektrijaama märkused 21. veebruaril 2006 ja Csepeli elektrijaama märkused 21. veebruaril 2006.
Following confirmation by the Hungarian authorities of the confidential treatment of information provided by third parties in the context of this procedure [10], the Commission forwarded the above comments to Hungary by letter of 25 April 2006.
Pärast Ungari ametiasutustelt kinnituse [10] saamist, et kolmandate isikute esitatud teavet käsitletakse menetluse käigus konfidentsiaalsena, edastas komisjon eespool nimetatud märkused 25. aprilli 2006. aasta kirjaga Ungarile.
The Hungarian authorities submitted the first part of their observations on the third parties’ comments by letter of 28 June 2006, registered on 29 June 2006, and the second part by letter of 24 July 2006, registered on 25 July 2006.
Ungari ametiasutused esitasid esimese osa oma tähelepanekutest kolmandate isikute märkuste kohta 28. juuni 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti 29. juunil 2006, ja teise osa 24. juuli 2006. aasta kirjaga, mis registreeriti 25. juulil 2006.
Aware of the planned legislative changes in the energy sector in Hungary, Commissioner Kroes sent a letter to Minister Kóka on 17 October 2006 urging the Hungarian Government to settle in the new legislation the question of the PPAs and potential compensatory measures in line with EU law.
Olles teadlik Ungari energiasektoris kavandatud õigusaktide muudatustest, saatis volinik Neelie Kroes 17. oktoobril 2006 minister Kókale kirja, milles Ungari valitsusel soovitati tungivalt lahendada uutes õigusaktides elektrienergia ostulepingute küsimus ja sätestada võimalikud hüvitusmeetmed kooskõlas ELi õigusega.
The company AES-Tisza submitted further comments complaining about several aspects of the Commission’s procedure on 19 December 2006.
Äriühing AES-Tisza esitas 19. detsembril 2006 täiendavad märkused, väljendades rahulolematust komisjoni menetluse mitme tahuga.
By letters of 21 November 2006 (registered on 23 November 2006) and 15 January 2007 (registered on the same day) and at meetings on 18 December 2006 and 8 March 2007 with the Commission, the Hungarian authorities confirmed their intention of making legislative amendments in connection with the liberalisation of the energy sector and thereby also changing the existing situation on the wholesale electricity market.
novembri 2006. aasta kirjaga (registreeriti 23. novembril 2006) ja 15. jaanuari 2007. aasta kirjaga (registreeriti samal päeval) ning 18. detsembril 2006 ja 8. märtsil 2007 toimunud kohtumistel komisjoniga kinnitasid Ungari ametiasutused oma kavatsust teha seoses energiasektori liberaliseerimisega õigusaktidesse muudatusi ja muuta sellega ka olukorda elektrienergia hulgimüügiturul.
By letter dated 4 May 2007 the Hungarian authorities informed the Commission that it was setting up a working committee to conduct negotiations with all the generators concerned regarding the termination or substantial amendment of the PPAs.
mai 2007. aasta kirjaga teatasid Ungari ametiasutused komisjonile, et luuakse töörühm kõikide asjaomaste elektritootjatega läbirääkimiste pidamiseks elektrienergia ostulepingute lõpetamise või olulise muutmise üle.
Accordingly, on 11 May 2007 the government adopted Decision No 2080/2007 (V.11) on the long-term power purchase agreements in the energy sector [11], thereby establishing the aforementioned working committee (governed by the Prime Minister's Office) with a view to resolving without delay the matter of the PPAs in accordance with EU State aid rules and ordering the opening of official negotiations in this regard with the power generators concerned.
mail 2007 võttis valitsus vastu otsuse nr 2080/2007 (V.11.) pikaajaliste elektrienergia ostulepingute kohta energiasektoris, [11] luues sellega eelnimetatud töörühma (mida juhatab peaministri büroo) eesmärgiga lahendada viivitamatult elektrienergia ostulepingute küsimus kooskõlas ELi riigiabi eeskirjadega ja andes korralduse alustada asjaomaste elektritootjatega ametlikke läbirääkimisi.
By letter of 3 July 2007 the Hungarian Government informed the Commission of the outcome of the first negotiations that took place in June 2007.
juuli 2007. aasta kirjaga teavitas Ungari valitsus komisjoni 2007. aasta juunis toimunud esimeste läbirääkimiste tulemustest.
However, the new Act did not alter the PPAs themselves, which remained in force, unchanged, between MVM and the power generators listed in the Opening Decision.
Uus seadus ei muutnud siiski elektrienergia ostulepinguid, mis jäid MVMi ja menetluse algatamise otsuses loetletud elektritootjate vahel muutmatult jõusse.
By letter dated 26 July 2007, the Commission put further questions to the Hungarian authorities.
juuli 2007. aasta kirjaga esitas komisjon Ungari ametiasutustele täiendavaid küsimusi.
On 7 September 2007, the Commission registered a letter from the Hungarian Government requesting more time to bring the negotiations with the generators to a successful conclusion.
septembril 2007 registreeriti komisjonis Ungari valitsuse kiri, milles taotleti ajapikendust elektritootjatega peetavate läbirääkimiste edukaks lõpetamiseks.
On 24 September and 31 October 2007 the Commission registered Hungary's replies to its questions of 26 July 2007.
septembril ja 31. oktoobril 2007 registreeriti komisjonis Ungari vastused küsimustele, mis komisjon esitas 26. juulil 2007.