natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In such case, the accounting gain (which is a profit realised but not recognised as taxable income) is deferred until the assets are eventually sold for cash.
Sellisel juhul ajatatakse finantsraamatupidamises kajastuv tulu (mis on realiseeritud kasum, mida ei peeta veel maksustatavaks tuluks) kuni vara müügini rahalise tehinguga.
The accounting gain deriving from the realisation exchange is normally booked for tax purposes in a special reserve representing the non-recognised gain.
Reaalsest vahetustehingust tulenev finantsraamatupidamises kajastuv tulu kantakse maksustamise eesmärgil tavaliselt erireservi, mis ei kuulu maksustamisele.
Until the moment the realised gain is fiscally recognised, there is a misalignment between the book value and the tax value of the assets.
Ajani, mil realiseeritud kasvutulu hakatakse maksustama, ei kattu vara bilansiline väärtus vara maksustatava väärtusega.
A realignment is therefore a tax operation by which the tax value is adjusted to the book value of the assets concerned and as a result a capital gain is fiscally recognised and subject to tax.
Vara maksustatava väärtuse korrigeerimine on seega maksualane toiming, millega vara maksustatav väärtus viiakse kooskõlla asjaomase vara bilansilise väärtusega ja mille tagajärjel kajastub kasvutulu maksuaruannetes ja kuulub maksustamisele.
The accounting gain is now released from the reserve and included in the ordinary earnings of the year, while the stepped-up value of assets accordingly becomes fiscally depreciable.
Finantsraamatupidamises kajastuv kasvutulu kantakse reservist välja ning lisatakse majandusaasta tulule ning põhivara korrigeeritud maksumus muutub maksustamise seisukohast amortiseeritavaks.
It should be noted that capital gains are particular items of income, which, unlike ordinary income, reflect an economic surplus matured over time, while its tax recognition is necessarily a one-time operation.
Tuleb märkida, et kapitali kasvutulu puhul on tegemist eriomase tulu liigiga, mis erinevalt tavalisest tulust peegeldab majanduslikku kasvu, mis on tekkinud aja jooksul; samas võetakse seda maksustamise seisukohast arvesse ühekorraga.
For this reason, capital gains realised by companies are not only deferred until the time of the tax realignment of the value of the relative assets, but are also subject to a preferential tax in lieu of the ordinary company tax.
Seepärast lükatakse äriühingute realiseeritud kapitali kasvutulu maksukohustus edasi ajani, kuni asjaomase vara väärtust on maksustamise eesmärgil korrigeeritud, ning peale selle laieneb kasvutulule alandatud määraga maks (maksusoodustus), mida tasutakse tavalise ettevõtte tulumaksu asemel.
The preferential tax is an advantage as the company concerned not only pays a lower tax on the gains but can distribute such gains as dividends to its shareholders, which give right to a tax credit or exemption for the corporate taxes paid.
Maksusoodustus on eelis, sest asjaomane äriühing maksab kasvutulult väiksemat maksu ja võib lisaks sellele kasvutulu ka dividendidena oma aktsionäridele välja maksta, millega kaasneb aktsionäri õigus äriühingu tasutud ettevõtte tulumaksu maksusumma mahaarvamiseks või maksuvabastuseks.
The tax advantage deriving from the substitute tax is however justified by the fiscal technique [4] in view of the specificity of capital gains as income vis-à-vis ordinary earnings.
Asendusmaksuga kaasnev maksueelis on põhjendatud maksustamisvõtte tõttu, [4] mida rakendatakse kapitali kasvutulu iseärasusi silmas pidades tavalise tuluga võrreldes.
Taxation of capital gains in Italy
Kapitali kasvutulu maksustamine Itaalias
In order to describe the nature of the scheme in review, it is necessary to summarise the Italian rules governing the taxation of capital gains resulting from the contributions of assets following certain company restructurings of the type foreseen by Law 218/1990 for the Italian banking system.
Selleks et kirjeldada kontrollitava erikorra olemust, tuleb kokkuvõtlikult kirjeldada Itaalia õigusnorme, mis reguleerivad seaduses 218/1990 sätestatud Itaalia pangandussüsteemi kuuluvate teatavat liiki äriühingute restruktureerimisega kaasnenud mitterahaliste sissemaksete tagajärjel tekkinud kapitali kasvutulu maksustamist.
Asset contributions relative to banking reorganisations pursuant to Law 218/1990
Panganduses vastavalt seadusele 218/1990 toimunud ümberkorralduste käigus tehtud mitterahalised sissemaksed
Law 218/1990 had enacted a special scheme to facilitate the transfer of banking assets or branches of banking businesses held by the local public entities to newly created or existing private banks, with a view to rationalize the exercise of the banking activity in Italy (Article 1 of Law 218/1990).
Seadusega 218/1990 kehtestati eraldi kord, mis pidi hõlbustama kohalikele avalik-õiguslikele üksustele kuuluvate pankade vara või pangafiliaalide üleandmist loodavatele või olemasolevatele erapankadele eesmärgiga ratsionaliseerida pangandustegevust Itaalias (seaduse 218/1990 artikkel 1).
In 1990, the transfer of a branch of business was a sale of assets which would have triggered company tax at the ordinary rate on the difference between the current value of the assets transferred and the cost of such assets pursuant to Articles 54(5) and 9 of DPR No 917 of 22 December 1986 (DPR 917/1986) in force at that time.
aastal tähendas tegevusüksuse (ettevõtte) üleandmine selle vara müüki, mis oleks toonud kaasa kohustuse maksta tavamääraga ettevõtte tulumaksu, mille suurus määrati sel ajal kehtinud 22. detsembri 1986. aasta seaduse DPR nr 917 (DPR 917/1986) artikli 54 lõike 5 ja artikli 9 kohaselt võõrandatud vara tegeliku väärtuse ja vara maksumuse vahe alusel.
To facilitate the transfer of the banking assets, Article 7(2) of Law 218/1990 provided, among other tax facilities, a derogatory tax scheme by which the gain realised from the transfer of assets contributed to private banks in the framework of a reorganisation foreseen by the said Article 1 in exchange for the stock of such banks is not recognised for taxation until such time when the gain is further realised either from the sale of the assets or is distributed to the shareholders (suspended recognition of gains).
Selleks, et hõlbustada pankade vara üleandmist, nähti seaduse 218/1990 artikli 7 lõikes 2 muude maksumeetmete hulgas ette ka maksustamise erikord, mille kohaselt nimetatud artikli 1 alusel toimunud restruktureerimise käigus erapankadele aktsiate vastu mitterahalise sissemaksena vara üleandmisel realiseeritud kasvutulu ei võetud maksustamise seisukohast arvesse enne sellele järgnevat kasvutulu realiseerimist vara müümise või aktsionäridele dividendidena maksmise teel (kasvutulu maksukohustuse edasilükkamine).
The objectives of Law 218/1990 can be summarised as follows:
Seaduse 218/1990 eesmärgid võib kokku võtta järgmiselt:
permit the public entities exercising a banking activity (essentially retail banking) to transform their legal form into that of a joint-stock company, considered a more appropriate form for a commercial activity;
lubada pangandusega (eriti jaepangandusega) tegelevad avalik-õiguslikud üksused ümber kujundada aktsiaseltsiks, mida peeti äritegevuseks sobivamaks;
permit such public banking entities to recapitalise by raising new capital, attract investors and consolidate;
lubada selliste avalik-õiguslike pangandusega tegelevate üksuste rekapitaliseerimist uue kapitali kaasamise abil, lubada neil meelitada investoreid ja konsolideeruda;
establish a level playing field between public and private banks by recognising to the latter companies the same tax neutrality privilege previously granted to the sole public banks.
luua avalik-õiguslike ja erapankade jaoks võrdsed mängureeglid, võimaldades viimastele samasugust neutraalset maksustamist, mida varem rakendati pelgalt avalik-õiguslike pankade suhtes.
Article 7(2) of Law 218/1990 provided that 15 % of the gain realised at the time of the transfers was taxed upon the contributing entity (the local public entity) at the ordinary company tax rate (at the time 52,2 %, including 36 % of company tax IRPEG and 16,2 % of local tax ILOR).
Seaduse 218/1990 artikli 7 lõige 2 nägi ette, et maksustamisele kuulub 15 % mitterahalise sissemaksena üleantava üksuse (kohaliku avalik-õigusliku üksuse) üleminekul realiseeritud kasvutulust tavalise ettevõtte tulumaksumääraga (sellal 52,2 %, millest 36 % moodustas juriidiliste isikute tulumaks (IRPEG) ja 16,2 % kohalik maks (ILOR)).
The statute provided that the 15 % amount of the gain being taxed could be imputed to either the single assets as new tax basis recognised by the transferee bank or goodwill.
Seaduses oli sätestatud, et 15 % suurust maksustatavat kasvutulu võib arvestada varade kaupa ülevõtva panga kajastatud uuest maksubaasist lähtuvalt või firmaväärtusest (goodwill) lähtuvalt.
The statute also provided that the cost basis of the assets contributed to the beneficiary bank was carried over to the recipient bank (carried-over assets basis) and substituted to the shares of the bank received by the contributing entity (substituted shares basis), except for the taxed 15 % gain which was recognised (basis step-up).
Seadus nägi samuti ette, et mitterahalise sissemaksena üleantud vara soetusmaksumus läheb üle ülevõtvale pangale (ülekanduv varaline baas) ja see asendatakse üleandva üksuse poolt saadavate panga aktsiatega (asendatud aktsiate baas), välja arvatud maksunduslikult kajastatud kasvutulu 15 % osas (suurenenud maksubaas).
The scheme in essence provided for a regime of partial tax neutrality by which the contribution of a branch of business benefited from a roll-over relief provided that the tax basis of the business contributed was substituted to the shares received by the transferor and the business acquired is attributed by the transferee a tax basis equal to that which the assets had in the hands of the transferor prior to the contribution.
Kõnealune kord nägi põhimõtteliselt ette osalise maksuneutraalsuse, millega lükati edasi mitterahalise sissemaksena ettevõtte üleandmise maksustamine eeldusel, et üleantava ettevõtte maksustatav väärtus asendatakse üleandja saadud osade või aktsiatega ja ettevõtte ülevõtja kajastab saadud mitterahalise sissemakse samasuguses maksustatavas väärtuses, nagu seda enne mitterahalise sissemakse tegemist oli kajastanud sissemakse tegija (ettevõtte üleandja).
Such a regime provided for a misalignment between the current values of the assets at the moment of the contribution and their tax basis.
Selline kord põhjustas erinevuse mitterahalise sissemakse tegemise ajal kehtinud vara tegeliku väärtuse ja selle maksustatava väärtuse vahel.
Pursuant to Article 7(2) of Law 218/1990 both the transferee and the transferor had to annex to their tax returns a prospectus to record the misalignment of values.
Vastavalt seaduse 218/1990 artikli 7 lõikele 2 pidid nii vara üleandja kui ka selle omandaja lisama oma maksudeklaratsioonile väärtuste erinevust kajastava prospekti.
Asset contributions relative to company reorganisations pursuant to the Merger Directive
Mitterahalised sissemaksed seoses äriühingute ümberkujundamisega vastavalt ühinemise direktiivile
The Merger Directive since its original version covers mergers, divisions, transfers of assets and exchanges of shares concerning companies of different Member States when the following three requirements are met: (1) the companies must be listed in the Annex to the Directive; (2) the companies must be fiscally resident in a Member State and (3) the company must be subject to one of the national company taxes listed in Article 3(c) of the Directive.
Algusest peale reguleerib ühinemise direktiiv eri liikmesriikide äriühingute ühinemisi, jaotumisi, eraldumisi ja osade või aktsiate asendamisi, kui täidetud on järgmised kolm tingimust: 1) äriühingud peavad olema loetletud direktiivi lisas; 2) äriühingud peavad olema maksustamise tähenduses selle liikmesriigi residendid ja 3) äriühingule peab laienema liikmesriigi ettevõtjatele kehtestatud maks, mis on loetletud direktiivi artikli 3 lõikes c.
Under the Merger Directive, a transfer of assets is defined as a transaction whereby a company transfers without being dissolved all or one or more branches of its activity to another company in exchange for the transfer of securities representing the capital of the company receiving the transfer (either a newly established subsidiary whose initial capitalisation consists of the transferred shares or an existing company).
Ühinemise direktiivi kohaselt tähendab „eraldumine” (vara üleandmine) tehingut, mille käigus äriühing annab ilma oma tegevust lõpetamata kas kõik tegevusüksused, ühe tegevusüksuse või mitu tegevusüksust üle teisele äriühingule, saades omandava äriühingu (kas vastloodud tütarühingu, mille algkapital koosneb üleantud varast, või olemasoleva äriühingu) osanikuks või aktsionäriks.
The Merger Directive requires the assets transferred to represent a branch of activity, which means all the assets and liabilities of a division of a company that from an organisational point of view constitute an independent business or entity capable of functioning by its own means (Article 2(i) of the Directive).
Ühinemise direktiivis nähakse ette, et üleantav vara peab moodustama tegevusüksuse (ettevõtte), mis tähendab äriühingu struktuuriüksuse vara ja kohustusi, mis moodustavad tegevuse korraldamise seisukohast iseseisva tulemusüksuse, st üksuse, mis on suuteline omal jõul toimima (direktiivi artikli 2 punkt i).
In a recent judgement [6], the Court of Justice has clarified that in order to be covered by the Merger Directive a transfer of assets must encompass all the assets and liabilities relating to a branch of activity in their entirety.
Hiljutises otsuses [6] selgitas Euroopa Kohus, et ühinemise direktiivi reguleerimisalasse kuulumiseks peab vara üleandmine hõlmama kõiki tegevusüksuse varasid ja kohustusi tervikuna.
The Merger Directive requires the consideration for the transfer of assets to consist exclusively of shares, since in contrast to the other transactions such as the mergers, divisions and exchanges of shares covered by the Merger Directive, no cash payment is permitted in the case of the transfer of assets.
Ühinemise direktiivi kohaselt peab vara üleandmise vastusooritusena toimuma ainult osade või aktsiate üleandmine, kuna erinevalt teistest tehingutest, nagu ühinemine, jaotumine ja aktsiate asendamine, mida ühinemise direktiiv reguleerib, ei ole vara üleandmise (eraldumise) puhul rahaline tehing lubatud.
Article 4 of the Merger Directive as cross-referenced by Article 9 provides that no taxes on capital gains may be levied at the transferee company level as a result of a transfer of assets.
Ühinemise direktiivi artikkel 4, millele on omakorda viidatud artiklis 9, näeb ette, et kapitali kasvutulu vara üleandmisel ülevõtva äriühingu tasandil ei maksustata.
Capital gains are defined as the full difference between the real values (the fair market value) of the assets and liabilities transferred and their values for tax purposes (tax basis), irrespective of any specific definition of values under domestic laws.
Kapitali kasvutulu tähendab üleantud vara ja kohustuste tegeliku väärtuse (õiglase turuväärtuse) ja maksustatava väärtuse (maksubaas) vahet, sõltumata sellest, kuidas siseriiklik õigus kõnealuseid väärtusi määratleb.
The favourable treatment of realised gains pursuant to the Merger Directive dealing with transfers between companies of different Member States is based on a permanent establishment condition, meaning that only the assets that remain in a resident company or are effectively connected with a permanent establishment of the receiving company in the Member State of the transferring company may benefit from the tax deferral provided in Article 4 of the Directive.
Realiseeritud kasvutulu sooduskohtlemine, mille puhul on ühinemise direktiivi kohaselt tegemist ettevõtte üleandmisega eri liikmesriikides asuvate äriühingute vahel, põhineb püsiva tegevuskoha tingimusel, mis tähendab, et direktiivi artiklis 4 ette nähtud maksukohustuse edasilükkamist võib rakendada ainult vara suhtes, mis jääb residendist äriühingusse või läheb üle ülevõtva äriühingu püsivale tegevuskohale, mis asub üleandva äriühingu liikmesriigis.
The Merger Directive thus provides a system of tax neutrality or deferral, rather than an exemption, because the Member State of the transferee company retains the right to tax the capital gains realised upon transfer of the assets at the time of their future disposal.
Seega nähakse ühinemise direktiivis ette neutraalse maksustamise kord või maksukohustuse edasilükkamine ja mitte maksuvabastus, kuna liikmesriigile, kus ülevõttev äriühing asub, jääb õigus maksustada vara realiseerimisel tekkiv kapitali kasvutulu, kui vara hiljem võõrandatakse.
In order to remain taxable, the realised gains inherent in the transferred property have to be reflected in the tax accounts of the receiving company.
Selleks et maksukohustus säiliks, peab üleantud varaga kaasnev realiseeritav kasvutulu kajastuma ülevõtva äriühingu maksuarvestuses.
To satisfy this condition, all assets and liabilities transferred must enter the tax accounts of the receiving company at their value immediately prior to the transfer.
Selle tingimuse täitmiseks tuleb kõik üleantud varad ja kohustused kajastada ülevõtva äriühingu maksuarvestuses väärtusega, mis neil oli vahetult enne üleandmist.
Therefore the receiving company has to take over the tax basis of the transferring company without benefiting from an option to step up the tax basis to fair market value.
Seega peab ülevõttev äriühing võtma üle üleandvas äriühingus kajastatud maksustatava väärtuse (maksubaasi), kusjuures tal ei ole õigust maksubaasi korrigeerida õiglase turuväärtuse alusel.
Article 3 first set a discipline to determine the relative gains as the difference between the tax basis of the assets transferred in the hands of the transferor prior to the transfer and either the accounting value attributed by the transferor to the shares received as a result of the contribution or if higher the accounting value attributed by the transferee to the branch of business transferred.
Artikkel 3 kehtestab kõigepealt korra, mille alusel teha kindlaks asjaomane kasvutulu ehk enne üleandmist üleandjale kuulunud ja üleantud vara maksustatava väärtuse ning mitterahalise sissemakse tulemusel saadud osade või aktsiate raamatupidamisliku väärtuse või, kui see on suurem, ülevõtja finantsraamatupidamises kajastuva üleantud ettevõtte raamatupidamisliku väärtuse vahe.
Article 3 further provided that the gains could be recognised if a substitute tax of 19 % was paid.
Veel sätestab artikkel 3, et kasvutulu saab maksunduslikult kajastada, kui tasuda 19 % suurune asendusmaks.
Under the new system, the tax bases inclusive of the realised gains were recognised as the new values of the assets both for the transferor and the transferee so that no misalignment between tax and accounting values was produced (contributions in accounting neutrality).
Uue korra kohaselt tunnustati realiseeritud kasvutulu sisaldavat maksustatavat väärtust vara uue väärtusena nii üleandja kui ka ülevõtja jaoks, et kaotada maksustatava väärtuse ja raamatupidamisliku väärtuse vaheline erinevus (mitterahalise sissemakse raamatupidamislik neutraalsus).
Under this system the contribution of the assets of a branch of business between companies in Italy was fiscally neutral, meaning that the gains realised from the transfer of assets in exchange of shares were not fiscally recognised provided that the tax basis of the business contributed was substituted over to the shares received by the transferor and the assets acquired received the carried-over basis that the assets had in the hands of the transferor (contribution in tax neutrality).
Asjaomane kord tagas ühelt Itaalias asuvalt äriühingult teisele ülemineva tegevusüksuse vara neutraalse maksustamise, mis tähendab, et osade ja aktsiate eest vara üleandmisega realiseeritud kasvutulu ei mõjutanud maksustamist eeldusel, et üleantava üksuse maksustatav väärtus asendati üleandja saadud osade ja aktsiate omaga ja omandatud vara maksustatavat väärtust kajastati samamoodi, nagu seda oli kajastanud vara üleandja (mitterahalise sissemakse maksustamise neutraalsus).
The Italian company tax system eventually underwent a major reform in 2003, at the same time that the realignment scheme of Law 350/2003 entered into force (1 January 2004). The reform was enacted by the D.Lgs.
aastal reformiti Itaalias ulatuslikult ettevõtte tulumaksu süsteemi; samal ajal jõustus ka seaduses 350/2003 sätestatud maksustamise erikord (1. jaanuaril 2004).
No 344 of 12 December 2003, which for what is of interest of this review provided for:
Reform viidi ellu 12. detsembri 2003. aasta seadusandliku dekreediga D.Lgs. nr 344, millest käesoleva menetluse jaoks pakuvad huvi järgmised punktid:
the abolition of IRPEG (the old company tax) and the introduction of a new company tax (IRES) at the rate of 33 %, with the abolition of the Dual Income Tax consisting of the application of a reduced IRPEG rate of 19 % to the amount of the taxable income reinvested in the company;
IRPEGi (vana ettevõtte tulumaks) kaotati ja kehtestati uus ettevõtte tulumaks (IRES) maksumääraga 33 %; kaotati ka duaalne tulumaks, mida iseloomustas reinvesteeritud tulu maksustamine IRPEGi vähendatud maksumääraga (19 %);
the repeal of the credit imputation system, by which dividends were taxed again when received by the shareholders, but the company tax paid was deducted by imputation of a tax credit, and its replacement with an exemption system applicable to both domestic and foreign dividends;
kaotati maksu ümberarvutuse kord, mille kohaselt dividende küll maksustati aktsionäride tasandil, kuid maksu ümberarvutuse käigus arvati aktsionäri maksukohustusest maha tasutud ettevõtte tulumaks; kõnealune kord asendati maksuvabastuse süsteemiga, mida kohaldatakse nii kodumaiste kui ka välismaiste dividendide suhtes;
the introduction of a participation exemption regime for capital gains deriving from the sale of qualified shareholdings along with the repeal of the possibility to deduct the write-downs of participations held;
kehtestati osade või aktsiate müümisel rakendatav maksuvabastuse kord kvalifitseeritud osaluse võõrandamisega kaasneva kapitali kasvutulu jaoks ja kaotati mahaarvamisõigus omatavate aktsiate ja osade puhul;
The contributions of branches of activity and of qualifying shareholdings were not however transposed in the amended tax code, giving rise to a disparity of treatment between contributions of branches which are subject to the scheme of contribution in accounting neutrality pursuant to Article 175 of DPR 917/1986 and other company reorganisations subject to the tax neutrality scheme.
Mitterahalise sissemaksena ettevõtte üleandmist ja kvalifitseeritud osaluse omandamiseks tehtavaid sissemakseid aga muudetud maksuseadustikku üle ei võetud, mis põhjustas mitterahalise sissemaksena üleantud ettevõtte, millele DPR 917/1986 artikli 175 alusel laieneb mitterahalise sissemakse raamatupidamisliku neutraalsuse põhimõte, ja muude äriühingute restruktureerimise juhtude, millele laieneb maksustamise neutraalsuse põhimõte, ebavõrdset kohtlemist.
In conclusion, as the law stood at the time of Law 350/2003 it was still more convenient from a tax viewpoint to transfer assets by way of an exchange of shares rather then the sale of assets because the sale of qualified participations was exempt (participation exemption), while the disposition of the underlying assets was taxable.
Kokkuvõtvalt võib sedastada, et seaduse 350/2003 kehtimise ajal oli maksustamise seisukohalt kasulikum anda vara üle osade või aktsiate vastu kui seda müüa, sest kvalifitseeritud osaluse müük oli maksuvaba tehing; samas oli sellise tehingu aluseks oleva vara võõrandamine maksustatav.
The realignments under Laws 342/2000, 448/2001 and 350/2003
Seaduste 342/2000, 448/2001 ja 350/2003 alusel põhivara maksustatava väärtuse korrigeerimine
Banking reorganisations under Law 218/1990
Pangandusettevõtete restruktureerimine seaduse 218/1990 alusel