natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The argument that the measures granted to IFB by SNCB do not lead to any loss of the Belgian State’s capital is factually incorrect: as Belgium is the owner of SNCB, any bad investment which diminishes the SNCB’s value also diminishes the Belgian State’s capital.
Väide, et SNCB poolt IFB-le antud abi ei tekita kahju Belgia riigi varale, on ekslik: kuivõrd Belgia on SNCB omanik, siis vähendab iga halb ja SNCB väärtust vähendav investeering ka Belgia riigi vara.
The Commission therefore concludes that the measures examined were financed by State resources.
Komisjon leiab niisiis, et vaadeldavat abi rahastatakse riigi vahenditest.
Imputability
Riigiga seostatavus
According to the same case-law, ‘… it must be accepted that the imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken’ [31].
Sama kohtuotsuse kohaselt „… tuleb tõdeda, et riigi osalusega äriühingu poolt antud abi riigiga seostatavuse saab tuletada mitmetest selle abi andmise konkreetsetest asjaoludest ja taustast nähtuvatest ilmingutest” [31].
The Court of Justice then clarifies which criteria may be utilised to demonstrate imputability:
Seejärel selgitab Euroopa Kohus, milliseid kriteeriume on võimalik seostatavuse tõendamiseks kasutada:
‘The imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
„Riigi osalusega äriühingu poolt antud abi riigiga seostatavuse saab tuletada mitmetest selle abi andmise konkreetsetest asjaoludest ja taustast nähtuvatest ilmingutest.
In that respect, the Court has already taken into consideration the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities (see, in particular, Van der Kooy, paragraph 37) or the fact that, apart from factors of an organic nature which linked the public undertakings to the State, those undertakings, through the intermediary of which aid had been granted, had to take account of directives issued by a Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (Case C-303/88 Italy v Commission, cited above, paragraphs 11 and 12; Case C-305/89 Italy v Commission, cited above, paragraphs 13 and 14).
Selles küsimuses on Euroopa Kohus varem arvestanud seda, et kõnealune organ ei saa avaliku võimu nõudmisi arvestamata vaidlusalust ostust teha (vt. eriti eelviidatud kohtuasjas Vab der Kooy vs. komisjon tehtud otsuse punkti 37) või et lisaks riiki ja riigi osalusega äriühinguid siduvatele orgaanilistele elementidele, ei peavad viimased, kelle kaudu abi anti, arvestama comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) poolt antud juhiseid (eelviidatud 21. märtsi 1991. aasta otsused kohtuasjas C-303/88: Itaalia vs komisjon (punktid 11 ja 12) ning kohtuasjas C-305/88: Itaalia vs. komisjon punktid 13 ja 14).
Other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains’ [32].(202) In the letter initiating the procedure (points 140 to 150), as regards the imputability of the measure the Commission distinguished between the period prior to the conclusion of the framework agreement on 7 April 2003 and the period subsequent to this contract.
Vajadusel on riigi osalusega äriühingu poolt võetud abimeetme riigiga seostatavust võimalik järeldada ka muude näitajate pinnalt nagu näiteks nende lõimitus avaliku halduse struktuuridesse, nende tegevuse olemus ja tegevus turul tavalistes eraettevõtjatega konkurentsi tingimustes, ettevõtte õiguslik staatus, kas see kuulub avaliku õiguse või tavaõiguse ühinguõiguse pädevusse, riigiasutuste kontrolli intensiivsus ettevõtte juhtimises või mistahes muud näitajad, mis osutavad konkreetsel juhul riigiasutuste asjassesegatusele või asjassesegatuse puudumise ebatõenäosusele meetme kohaldamises, arvestades selle ulatust, selle sisu või selles sisalduvaid tingimus” [32].(202) Menetluse algatamise kirjas (punktid 140–150) käsitles komisjon abi riigiga seostatavuse suhtes eraldi 7. aprilli 2003. aasta raamlepingu sõlmimisele eelnenud ja nimetatud lepingu sõlmimisele järgnenud aega.
In view of Belgium’s observations, it would appear more appropriate to distinguish between three different periods:
Belgia märkuste kohaselt oleks kohasem eristada kolme perioodi:
the period prior to 19 July 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the granting of a cash advance and to accept that an increase in capital for IFB was ‘probable’),
aega kuni 19. juulini 2002 (päev, mil SNCB haldusnõukogu otsustas heaks kiita rahalise ettemakse ja nõustuda sellega, et IFB kapitali suurendamine on „võimalik”);
the period between 19 July 2002 and 20 December 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the principle of an increase in IFB’s capital and authorising the executive committee to negotiate the framework contract of 7 April 2003),
ajavahemikku 19. juulist 2002 kuni 20. detsembrini 2002 (päev, mil SNCB haldusnõukogu otsustas IFB kapitali suurendamise põhimõtteliselt heaks kiita ning lubas juhatusel asuda 7. aprilli 2003. aasta raamlepingu läbirääkimistesse);
the period subsequent to 20 December 2002.
aega pärast 20. detsembrit 2002.
Period prior to the Management Board’s decision of 19 July 2002
Haldusnõukogu 19. juuli 2002. aasta otsusele eelnenud aeg
As regards the period prior to this decision of the Management Board, the question is whether the tolerance demonstrated by SNCB’s management (Management Board) in not requiring payment from IFB for transport services from 2000 onward, is attributable to the Belgian State.
Haldusnõukogu otsusele eelnenud aja puhul on küsimus selles, kas saab seostada Belgia riigiga SNCB juhtkonna (juhatuse) leebust seoses IFB poolt alates 2000. aastast kasutatud veoteenuste eest tasumata jätmisega.
In its letter initiating the procedure (points 141 to 142), the Commission expressed doubts as to whether the decision to accept the systematic non-payment of invoices during the period from the end of 2000 to the beginning of 2003 had been taken without the intervention of the Belgian authorities.
Menetluse algatamise kirjas (punktides 141 ja 142) väljendas komisjon kahtlust selles, et otsus aktsepteerida 2000. aasta lõpust kuni 2003. aasta alguseni toimunud süstemaatilist arvete tasumata jätmist tehti ilma Belgia ametiasutuste sekkumiseta.
According to the Belgian Government’s response, SNCB’s Management Board was not informed of this practice until 19 July 2002; the Government Commissioner was informed at the same time.
Belgia valitsuse vastuse kohaselt teavitati SNCB haldusnõukogu sellisest olukorrast alles 19. juulil 2002 ning et samal ajal teavitati sellest ka valitsuse asjurit.
The Commission has not received any observations from third parties.
Kolmandad isikud ei ole komisjonile märkusi esitanud.
In records of the proceedings in the Chamber of Deputies and the Senate of 6 March 2002, 24 January 2002 and 28 February 2002, the Commission found comments about IFB, within the context of the members’ and senators’ wider debate on the opening up of the rail market and the ABX case.
Komisjon on leidnud esindajatekojas ja senatis 6. märtsil 2002, 24. jaanuaril 2002 ja 28. veebruaril 2002 toimunud istungite kokkuvõtetest IFBd käsitlevaid märkusi seoses esindajatekoja ja senati liikmete laiema aruteluga raudteeturu avamise ja ABXi küsimuse üle.
Consequently, it asked the Belgian Government to send it the studies by Boston Consulting Group and Team Consult which were referred to during these discussions, along with the Belgian Government’s decision of 22 February 2002, which was also discussed.
Seetõttu palus komisjon Belgia valitsusel edastada aruteludes mainitud Boston Consulting Group’i ja Team Consult’i uuringud ning samuti arutelude esemeks olnud Belgia valitsuse 22. veebruari 2002. aasta otsuse.
Analysis of these documents has not revealed any indication of influence by the Belgian Government on SNCB’s decisions concerning the future of IFB.
Pärast nimetatud dokumentide analüüsimist ei saa väita, et Belgia valitsus oleks mõjutanud IFB tulevikku käsitlevaid SNCB otsuseid.
Therefore, the question is whether the tolerance of the management of a public undertaking, as described in point 203 of this decision, may be imputed to the Belgian State, when there is no evidence of any specific intervention on the part of the administration as the situation emerged.
Niisiis tekib küsimus, kas punktis 203 kirjeldatud olukorra aktsepteerimine riigi osalusega äriühingu juhtkonna poolt on seostatav Belgia riigiga, kui märgid ametiasutuste konkreetse sekkumise kohta olukorda puuduvad.
According to the 1993 Act establishing SNCB as a joint stock company under public law, SNCB’s management, that is to say the Chief Executive and the members of the executive committee, manage the business autonomously, without the intervention of the public authorities.
aasta seaduse kohaselt, millega loodi SNCB riigile kuuluva aktsiaseltsina, juhib SNCB juhtkond, see tähendab tegevjuht ja juhatuse liikmed, ettevõtet sõltumatult ilma ametiasutuste sekkumiseta.
Therefore, in the absence of concrete evidence of State intervention in the management of the IFB case, the Commission must conclude that the decision by SNCB’s management to tolerate the non-payment of IFB’s invoices during the period from the end of 2000 to July 2002 is not imputable to the Belgian State.
Niisiis, kuna konkreetseid märke riigi sekkumise kohta IFB küsimuse lahendamisesse ei ole, tuleb komisjonil järeldada, et SNCB juhtkonna otsus aktsepteerida, et IFB ei tasunud arveid 2000. aasta lõpust kuni 2002. aasta juulini, ei ole seostatav Belgia riigiga.
Period between the Management Board’s decision of 19 July 2002 and the Management Board’s decision of 20 December 2002
Haldusnõukogu 19. juuli 2002. aasta otsuse ja haldusnõukogu 20. detsembri 2002. aasta otsuse vaheline aeg
Since 19 July 2002, SNCB’s Management Board, among whom the Government Commissioner who represents Belgium’s interests on SNCB’s Management Board, has known that IFB had not been paying its invoices since the end of 2000, and approved the granting of an advance of EUR 2,5 million to IFB during the second half of 2002.
juulil 2002 sai SNCB haldusnõukogu ning sealhulgas haldusnõukogus Belgia riigi huve esindav valitsuse asjur teada, et alates 2000. aastast ei ole IFB enam tasunud oma arveid ning kiitis heaks IFB-le 2,5 miljoni euro suuruse rahalise ettemakse tegemise 2002. aasta teise poolaasta jooksul.
In this respect, the Commission must verify if the criteria established by the Stardust Marine case-law allows this decision by SNCB’s Management Board to be imputed to Belgium.
Selle puhul peab komisjon kontrollima, kas Stardust Marine kohtuasjas tehtud otsuses nimetatud kriteeriumide põhjal on võimalik seostada SNCB haldusnõukogu otsust Belgia riigiga.
In other words, it is a question of verifying in this particular case if the presence of the Government Commissioner on the Management Board, despite his lack of any concrete intervention in the measure in question, allows the decision to be imputed to the Belgian State in any case.
Teisisõnu tuleb konkreetsel juhul kontrollida, kas valitsuse asjuri osalemine haldusnõukogus, vaatamata sellele, et ta konkreetsel kõnealuse abi andmise küsimusse ei sekkunud, võimaldab siiski seda otsust Belgia riigiga seostada.
As regards the presence of the Government Commissioner on SNCB’s Management Board, the Commission notes that the commissioner’s role was limited (see also the Audit Office report on this subject [33]:): The Government Commissioner could only intervene with regard to the decision of 19 July 2002 if it was likely to prejudice the implementation of SNCB’s public service duties.
Valitsuse asjuri osalemise kohta SNCB haldusnõukogus märgib komisjon, et asjuri roll oli piiratud (vt. selles küsimuses ka kontrollikoja vastavat aruannet) [33]: valitsuse asjuril olnuks võimalus 19. juuli 2002. aasta otsuse tegemisse sekkuda üksnes juhul kui see otsus ohustanuks SNCB avalike ülesannete täitmist.
In view of the amount of the aid (EUR 2,5 million) and the nature of the aid (cash advance, with interest), it has to be concluded that the decision was not such as to prejudice the implementation of SNCB’s public service duties.
Arvestades abi suurust (2,5 miljonit eurot) ning selle andmise vormi (intressidega rahaline ettemakse) tuleb asuda seisukohale, et otsus ei olnud selline, mis oleks võinud kahjustada SNCB avalike ülesannete täitmist.
The Commission concludes that, in view of these factors, the granting of an advance of EUR 2,5 million to IFB by SNCB to maintain commercial activity without any link to public service is not imputable to the Belgian State.
Komisjon leiab nende andmete pinnalt seega, et SNCB poolt IFB-le viimase äritegevuse jätkamiseks 2,5 miljoni euro suuruse rahalise ettemakse tegemine ei olnud kuidagi seotud avalike teenustega ega ole seostatav Belgia riigiga.
The Commission concludes that this case does not contain any evidence in terms of the involvement of the public administration, the nature of the activities concerned or their status which would allow the Management Board’s decision of 19 July 2002 to grant an advance of EUR 2,5 million to IFB to be imputed to the Belgian State.
Komisjon leiab, et eelnevast lähtuvalt ei esine avaliku haldusega lõimitust, tegevuse iseloomu ega õiguslikku staatust käsitlevaid märke, millest võiks järeldada Belgia riigi seotust haldusnõukogu 19. juuli 2002. aasta otsusega teha IFB-le 2,5 miljoni euro suurune ettemakse.
Period subsequent to the Management Board’s decision of 20 December 2002
Aeg pärast haldusnõukogu 20. detsembri 2002. aasta otsust
On 20 December 2002, the Management Board decided to finalise a framework agreement with IFB, which had to include rescue measures as well as restructuring measures and increase IFB’s capital.
detsembril 2002 otsustas haldusnõukogu sõlmida IFBga raamlepingu, mis pidi hõlmama päästmis- ja ümberkorraldusabi andmist ning tipnema IFB kapitali suurendamisega.
Analysis of the case by the Commission in its letter initiating the procedure (points 143 to 150) revealed three specific indications of the imputability to the Belgian State of these rescue and restructuring measures in support of IFB.
Menetluse algatamise kirjas sisalduvas komisjoni analüüsis (punktid 143–150) toodi välja kolm konkreetset märki, mis räägivad selle kasuks, et Belgia riiki saab seostada IFB-le päästmis- ja ümberkorraldusabi andmisega.
These indications were:
Need märgid olid järgmised:
The submission of the restructuring plan to the Belgian State for approval,
ümberkorralduskava esitamine Belgia riigile heakskiitmiseks;
The press articles demonstrating strong influence of the Belgian Government on SNCB during the year 2003,
ajakirjanduses ilmunud artiklid, millest nähtus Belgia valitsuse tugev surve SNCB-le 2003. aastal;
The scope, contents and conditions of the framework agreement of 7 April 2003.
aprilli 2003. aasta raamlepingu ulatus, sisu ja tingimused.
In their reply to the letter initiating the procedure, the Belgian authorities contested that these three indications were sufficient to establish the imputability of the measures to the State within the meaning of the Stardust Marine case-law.
Vastuses menetluse algatamise kirjale vaidlustavad Belgia ametiasutused, et need kolm märki on piisavad, et järeldada abi seostatavust riigiga Stardust Marine asjas tehtud kohtuotsuse mõistes.
Below the Commission repeats the contents of the indications, and explains why the Belgian Government’s arguments could not be accepted.
Komisjon käsitleb järgnevalt veelkord neid märke ning selgitab, miks ei saa nõustuda Belgia valitsuse argumentidega.
Approval by public authorities (point 56 of the Stardust Marine ruling)
Belgia ametiasutuste heakskiit (Stardust Marine’i asjas tehtud kohtuotsuse punkt 56
In its rulings on Van der Kooy [34], Italy/Commission [35] and Commission/France [36], the Court of Justice decided as to the imputability of aid from the fact that the granting of aid had been submitted for the approval of the public authorities.
Kohtuasjades Van der Kooy [34], Itaalia vs. komisjon [35] ning komisjon vs. Prantsusmaa [36] tuletas Euroopa Kohus abi riigiga seostatavuse asjaolust, et abi andmine sõltus ametiasutuste heakskiidust.
In the Van der Kooy ruling, this factor alone sufficed to establish imputability; in the Italy/Commission and Commission/France, approval was combined with other elements which showed the influence of central government [37].
Kohtuasjas Van der Kooy piisas riigiga seostatavuse tuvastamiseks ainuüksi sellest asjaolust, kohtuasjades Itaalia vs. komisjon ning komisjon vs. Prantsusmaa tehtud otsustes oli heakskiidu kõrval ka muid avaliku võimu mõju näitavaid asjaolusid [37].
The Space Park Development GmbH decision, which was the first decision by the Commission applying the Stardust Marine ruling, equally inferred the imputability of aid from the fact that the loan in question must been approved by the Bremen authorities [38].
Space Park Development GmbH asjas tehtud otsuses, mis oli esimene otsus, kus komisjon Stardust Marine kohtuostust kohaldas, tuletati abi riigiga seostatavus samuti asjaolust, et kõnealuse laenu andmine eeldas Bremeni liidumaa ametiasutuste heakskiitu [38].
Consequently, the submission of a measure to the Member State for approval constitutes an indication of imputability.
Seetõttu on abi andmise sõltuvus liikmesriigi heakskiidust märgiks riigiga seostatavuse kohta.
In the case in question, Article 2 of the framework agreement obliges the Boards of Directors of SNCB and the IFB to submit their restructuring plan to the Belgian State for approval [39].
Käesoleval juhul sätestatakse lepingu artiklis 2 SNCB ja IFB haldusnõukogudele kohustus esitada ümberkorralduskava Belgia riigile heakskiitmiseks [39].
This therefore constitutes initial evidence of imputability to the Belgian State of SNCB’s decision to restructure IFB.
See on niisiis esimene märk sellest, et SNCB otsus IFB ümberkorraldamise kohta on seostatav Belgia riigiga.
The Belgian Government emphasises that, in contrast to the provisions of the framework agreement, SNCB and IFB did not finally submit the restructuring plan for the approval of the Belgian Government, as that would have violated SNCB’s commercial independence.
Belgia valitsus väidab, et erinevalt raamlepingus sätestatust ei esitanud SNCB ja IFB viimaks siiski ümberkorralduskava Belgia valitsusele heakskiitmiseks, kuna see oleks olnud vastuolus SNCB ärilise sõltumatusega.
As already explained in the letter initiating the procedure (points 146 and 147), this de facto situation does not render this indication of imputability inoperative: the two parties to the contract, SNCB and IFB, would likely not have included such a clause in the contract, if there was no influence by the Belgian Government to that effect.
Nagu menetluse algatamise kirjas (punktides 146 ja 147) juba selgitatud, ei muuda see faktiline olukord seostatavusele viitavat märki olematuks: näib olevat välistatud, et lepingupooled SNCB ja IFB oleksid sellise sätte lepingusse lisanud, kui Belgia valitsus ei oleks neid selleks mõjutanud.
The fact that the Belgian Government claims that it was not formally consulted about the restructuring does not suffice to exclude any informal influence of the Belgian Government during the preparation of the framework agreement of 7 April 2003, nor to exclude approval.
Asjaolu, et Belgia valitsus väidab, et ametlikult ei ole temaga ümberkorralduskava osas konsulteeritud, ei ole piisav selleks, et välistada valitsusepoolne mitteametlik mõju 7. aprilli 2003. aasta raamlepingu ettevalmistamisel ega selleks, et välistada, et heakskiit tegelikult anti.
In its reply to the letter initiating the procedure, the Belgian Government explains that the clause contained in Article 2 of the framework agreement does not concern the restructuring plan itself, but the communication by means of which Belgium was going to notify the Commission of the framework agreement.
Vastuses menetluse algatamise kirjale selgitab Belgia valitsus, et raamlepingu artiklis 2 sisalduv klausel ei hõlma ümberkorralduskava ennast, vaid teatist, millega Belgia komisjoni raamlepingust teavitab.
The Commission considers that this argument is unconvincing: if the parties to the framework agreement had had mere notification by Belgium to the Commission in mind, they would have expressly written so in Article 2 of the agreement.
Komisjon leiab, et argument ei ole veenev: kui lepingupooled oleksid pidanud silmas pelgalt Belgia riigi vahendusel komisjonile esitatavat teatist, oleksid nad selle lepingu artiklisse 2 ka sõnaselgelt nii märkinud.
The interpretation proposed by the Belgian Government is contrary to the letter of the agreement.
Belgia valitsuse poolt lepingule antud tõlgendus on lepingut käsitleva kirjaga vastuolus.
Consequently, the Commission concludes that Article 2 of the agreement implies the approval of measures by the Belgian authorities and constitutes an indication of imputability of the measures in question to the Belgian State.
Seetõttu leiab komisjon, et lepingu artiklis 2 peetakse silmas Belgia ametiasutuste poolse heakskiidu andmist abile ning see on märgiks, et kõnealune abi on seostatav Belgia riigiga.
Press articles
Ajakirjanduses ilmunud artiklid
The additional evidence of intervention by the Belgian Government in this case is also to be found in press articles [40].
Täiendavaid märke Belgia valitsuse seotuse kohta käesoleva asjaga leidub ka ajakirjanduse artiklites [40].
Thus, an article which appeared in La Libre Belgique of 19 May 2003 [41] quotes SNCB’s press department, which explains that Belgium had still not notified the Commission of the rescue measures on 19 May 2003, whereas the framework agreement had been signed on 7 April 2003, by the fact that ‘the federal authority is [was] to have its say’.
Nii tsiteeritakse väljaandes La Libre Belgique 19. mail 2003 [41] SNCB pressiesindajat, kes selgitab, et vaatamata sellele, et raamleping sõlmiti 7. aprillil 2003, ei ole Belgia 19. mail 2003. aastal komisjonile päästmisabi andmisest veel teatanud, sest „föderaalvalitsus ei ole oma sõna veel öelnud”.
In an article which appeared in March 2003 on the website www.cheminots.be, Karel Vinck, at the time the Chief Executive of SNCB, was quoted on the subject of the ABX and IFB cases as follows: ‘He demands sufficient financial headroom for the management of the company.’
aasta märtsis veebilehel www.cheminots.be ilmunud artiklis viidatakse ABX ja IFB küsimustes tolleaegsele SNCB tegevjuhile Karel Vinck’ile järgmiselt: „Ta nõuab äriühingu juhtimiseks piisavat otsustamisvabadust”.
That allows the interpretation that SNCB’s management considered that the State was intervening too much in these cases.
See lubab aimata, et SNCB juhtkond leidis, et riik sekkub liialt SNCB tegevusse.
Belgium refutes this implication.
Belgia vaidleb sellele vastu.