natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The expenditure financed by the amount stipulated in paragraph 1 shall be managed in accordance with the European Community procedures and rules applicable to the general budget of the European Communities.
Kulutusi, mida rahastatakse lõikes 1 sätestatud summast, hallatakse vastavalt Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavatele Euroopa Ühenduse menetlustele ja eeskirjadele.
The Commission shall supervise the proper management of the expenditure referred to in paragraph 2, which shall take the form of a grant.
Järelevalvet lõikes 2 nimetatud kulutuste nõuetekohase haldamise üle teostab komisjon. Kulutuste rahastamine toimub toetuse vormis.
The Commission shall endeavour to conclude the financing agreement referred to in paragraph 3 as soon as possible after the entry into force of this Joint Action.
Komisjon püüab sõlmida lõikes 3 nimetatud rahastamislepingud nii pea kui võimalik pärast käesoleva ühismeetme jõustumist.
It shall inform the Council of any difficulties in that process and of the date of conclusion of the financing agreement.
Komisjon teavitab nõukogu kõigist raskustest selles protsessis ning teatab rahastamislepingu sõlmimise kuupäeva.
These reports shall form the basis for the evaluation by the Council.
Need aruanded on aluseks nõukogu poolt teostatavale hindamisele.
It shall provide information on the financial aspects of the implementation of this Joint Action.
Komisjon annab teavet käesoleva ühismeetme rakendamise finantsaspektide kohta.
It shall expire 24 months after the date of the conclusion of the financing agreement between the Commission and the IAEA or after 12 months if no financing agreement has been concluded before that date.
Ühismeetme kehtivus lõpeb 24 kuud pärast komisjoni ja IAEA vahelise rahastamislepingu sõlmimise kuupäeva või 12 kuu pärast, kui rahastamislepingut ei ole sõlmitud enne seda kuupäeva.
OJ L 165, 17.6.2006, p. 20.
ELT L 165, 17.6.2006, lk 20.
EU support for IAEA activities in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction
ELi toetus IAEA tegevusele tuumajulgeoleku ja vastavustõendamise alal ning massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamisel
The number of terrorist incidents in EU Member States and elsewhere over recent years has shown no sign of diminishing.
Viimaste aastate jooksul ELi liikmesriikides ja mujal aset leidnud terrorijuhtumite arv ei ole vähenenud.
The international community has recognised in various forums that the risk of successful acts of nuclear terrorism involving nuclear or other radioactive material remains high.
Rahvusvaheline üldsus on mitmetel foorumitel tunnistanud, et sellise reaalselt elluviidava terroriakti oht, milles kasutatakse tuumamaterjale või muid radioaktiivseid aineid, on püsivalt suur.
In addition, recent reports of illicit trafficking, also involving particularly sensitive nuclear material, have underscored the continuing risk that terrorists could acquire such materials.
Lisaks sellele on püsivat ohtu, et terroristid võiksid selliseid materjale hankida, suurendanud hiljutised teated salakaubaveo kohta, mis on hõlmanud ka eriti tundlikke tuumamaterjale.
The international community has reacted strongly to these threats and has taken several initiatives aimed at preventing nuclear or other radioactive material from falling into the hands of criminals and terrorists.
Rahvusvaheline üldsus on nendele ohtudele asjakohaselt reageerinud ning võtnud mitmeid meetmeid, mille eesmärgiks on vältida tuumamaterjalide või muude radioaktiivsete ainete kurjategijate ja terroristide kätte langemist.
Particular attention was drawn to the situation in Asia by the Seminar on Strengthening Nuclear Security in Asian Countries, which took place in Tokyo in November 2006, which called on the IAEA to enhance its cooperation with States in the region to ensure that acceptable levels of security are applied to all nuclear and other radioactive material under national jurisdictions and according to effective national systems and functions.
Erilist tähelepanu pöörati olukorrale Aasias novembris 2006 Tokyos toimunud seminaril, kus käsitleti tuumajulgeoleku suurendamist Aasia riikides ning kus kutsuti IAEAd üles suurendama oma koostööd piirkonnas asuvate riikidega, et tagada vastuvõetava julgeolekutaseme kehtestamine kõigi tuuma- ja muude radioaktiivsete materjalide suhtes, mis kuuluvad riikliku jurisdiktsiooni alla, järgides tõhusaid riiklikke süsteeme ja funktsioone.
Added impetus to international efforts was given through the launch in July 2006 of the Global Initiative to Combat Nuclear Terrorism.
Rahvusvahelisi jõupingutusi hoogustas juulis 2006 käivitatud tuumaterrorismi vastase võitluse ülemaailmne algatus.
IAEA verification remains an indispensable tool for building confidence among States with regard to nuclear non-proliferation undertakings, and for advancing the peaceful use of nuclear material.
IAEA teostatav vastavustõendamine on jätkuvalt hädavajalik vahend riikidevahelise usalduse suurendamiseks tuumarelvade leviku tõkestamisega seotud tegevuses ning tuumamaterjali rahumeelse kasutamise edendamiseks.
Recent international developments have resulted in a new and strengthened set of international legal instruments that are relevant for nuclear security and verification: in July 2005, States Parties adopted the Amendment to the Convention on the Physical Protection of Nuclear Material; the International Convention for the Suppression of Acts of Nuclear Terrorism was opened for signature in September 2005; and in April 2004, the UN Security Council adopted Resolution 1540(2004), dealing with weapons of mass destruction and non-State actors.
Hiljutised rahvusvahelised arengud on endaga kaasa toonud uued ja tugevdatud rahvusvahelised õigusaktid, mis on tuumajulgeoleku ja vastavustõendamise valdkonnas olulised: konventsiooniosalised riigid võtsid juulis 2005 vastu tuumamaterjali füüsilise kaitse konventsiooni muudatuse; tuumaterrorismi tõkestamise konventsioon avati 2005. aasta septembris allakirjutamiseks; ning 2004. aasta aprillis võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 1540 (2004), mis käsitleb massihävitusrelvasid ja valitsusväliseid osalejaid.
UN Security Council Resolution 1373(2001) calls for all States to become parties as soon as possible to the relevant international conventions and protocols relating to terrorism.
ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1373 (2001) kutsutakse kõiki riike niipea kui võimalik ühinema asjakohaste terrorismi käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide ja protokollidega.
Over 80 States have made a political commitment to implement the Code of Conduct on the Safety and Security of Radioactive Sources [1].
Üle 80 riigi on võtnud poliitilise kohustuse rakendada kiirgusallikate ohutuse ja julgeoleku juhendit.
In addition, in 2005 the General Conference and the Board of Governors of the IAEA have adopted several resolutions and decisions to strengthen the IAEA safeguards system [2].
Lisaks sellele on IAEA juhatajate nõukogu üldkoosolek 2005. aastal vastu võtnud mitu resolutsiooni ja otsust, mille eesmärgiks on tugevdada IAEA kaitsemeetmete süsteemi.
States' implementation of these international instruments may be significantly facilitated, in part, by assistance provided through the IAEA Nuclear Security Plan for 2006-2009, which was approved by the Board of Governors of the IAEA in September 2005 [3].
[2]Nimetatud rahvusvaheliste õigusaktide rakendamist riikide poolt võib oluliselt hõlbustada IAEA juhatajate nõukogu poolt 2005. aasta septembris heakskiidetud IAEA 2006.-2009. aasta tuumajulgeoleku kava [3] kaudu osutatava abiga.
This is a continuation to the 2003-2005 Plan of Activities to protect against nuclear terrorism [4].
Tegemist on 2003.-2005. aasta tuumaterrorismi vastase kaitse tegevuskava [4] jätkumeetmega.
The Nuclear Security Plan includes three activity areas: (1) Needs assessment, analysis and coordination; (2) Prevention; and (3) Detection and response.
Tuumajulgeoleku kava hõlmab kolme tegevusvaldkonda: 1) vajaduste hindamine, analüüs ja koordineerimine, 2) vältimine, ning 3) avastamine ja reageerimine.
It also includes a part referred to as ‘Activities Supporting Nuclear Security’, which comprises activities originally identified for their safety and safeguards objectives but which are also recognised for their important contributions to nuclear security.
Samuti sisaldab see osa, mida nimetatakse „Tuumajulgeolekut toetavad tegevused” ning mis hõlmab tegevusi, mis esialgselt valiti nende ohutus- ja kaitsemeetmete alaste eesmärkide tõttu, kuid mida samuti tunnustatakse nende olulise panuse tõttu tuumajulgeoleku valdkonnas.
It is of utmost importance that the required national legislation for the implementation of a comprehensive safeguards agreement with the IAEA, and, if applicable, an additional protocol, is in place [5].
On äärmiselt oluline, et IAEAga sõlmitud üldise kaitsemeetmete lepingu ja vajaduse korral lisaprotokolli rakendamiseks vajalikud siseriiklikud õigusaktid oleks kehtestatud.
In September 2005, the IAEA Board of Governors requested that the IAEA Secretariat assist States for which comprehensive safeguards agreements had small quantities protocols attached, including non-members of the Agency, through available resources, in the establishment and maintenance of such SSACs.
IAEA juhatajate nõukogu pani 2005. aasta septembris IAEA sekretariaadile ülesandeks selliste SSACde loomisel ja haldamisel aidata olemasolevate vahenditega neid riike, kelle üldistele kaitsemeetmete lepingutele on lisatud väikeste koguste protokollid, sealhulgas ka riike, kes pole agentuuri liikmed.
The Nuclear Security Plan 2006-2009 pursues similar objectives to some elements of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction.
2006.–2009. aasta tuumajulgeoleku kaval on massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia mõnede elementidega sarnased eesmärgid.
These provide a comprehensive approach to nuclear security including the regulatory controls, accountability and protection of nuclear and other radioactive materials in use, storage and transport, ‘from cradle to grave’, in the short term as well as in the long term.
Nendega esitatakse nii lähemas kui ka pikemas perspektiivis terviklik lähenemine tuumajulgeolekule, käsitledes sealhulgas regulatiivset kontrolli, kasutatavate, ladustatavate ja transporditavate tuumamaterjalide ning muude radioaktiivsete ainete ja tuumarajatiste üle arvestuse pidamist ja nende kaitset „hällist hauani”.
The IAEA is about to complete implementation of Council Joint Action 2004/495/CFSP of 17 May 2004 on support for IAEA activities under its Nuclear Security Programme and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction.
IAEA on lõpule viimas nõukogu 17. mai 2004. aasta ühismeetme 2004/495/ÜVJP (IAEA tegevuse toetamise kohta tuumajulgeoleku programmi alusel ja massihävitusrelvade leviku vastase EL strateegia rakendamise raames) rakendamist.
In addition, the IAEA is in the process of implementing Council Joint Action 2005/574/CFSP of 18 July 2005 on support of IAEA activities in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction, as well as Council Joint Action 2006/418/CFSP of 12 June 2006, on support for IAEA activities in the areas of nuclear security and verification and in the framework of the implementation of the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction.
Lisaks on IAEA rakendamas nõukogu 18. juuli 2005. aasta ühismeedet 2005/574/ÜVJP (IAEA tegevuse toetamise kohta tuumajulgeoleku- ja vastavustõendamise alal ja massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamise raames) ning samuti nõukogu 12. juuni 2006. aasta ühismeedet 2006/418/ÜVJP (IAEA tegevuse toetamise kohta tuumajulgeoleku ja vastavustõendamise valdkonnas ning massihävitusrelvade leviku vastase ELi strateegia rakendamise raames).
With the associated contributions of the EU, the IAEA has initiated major activities to support the efforts of recipient States in the Caucasus, Central Asia, south-eastern Europe and the Balkans, the Mediterranean region in the Middle East, and Africa to strengthen nuclear security and the implementation of international safeguards in these countries.
IAEA on ELi asjakohasel toetusel algatanud ulatusliku tegevuse, mille eesmärgiks on toetada abi saavate Kaukaasia, Kesk-Aasia, Kagu-Euroopa ja Balkani, Lähis-Ida Vahemere piirkonna ja Aafrika saajariikide jõupingutusi tuumajulgeoleku suurendamiseks ja rahvusvaheliste kaitsemeetmete rakendamiseks nendes riikides.
in south-eastern Europe: Turkey, Albania, Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Montenegro, Republic of Moldova, and the former Yugoslav Republic of Macedonia;
Kagu-Euroopas: Türgi, Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Serbia, Montenegro, Moldova Vabariik ning endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik;
in the Central Asia region: Kazakhstan, Kyrgyzstan, Uzbekistan, Tajikistan and Turkmenistan;
Kesk-Aasia piirkonnas: Kasahstan, Kõrgõzstan, Usbekistan, Tadžikistan ja Türkmenistan;
in the Caucasus region: Armenia, Azerbaijan and Georgia;
Kaukaasia piirkonnas: Armeenia, Aserbaidžaan ja Gruusia;
in the Mediterranean region in the Middle East: Israel, Jordan, Lebanon, and Syrian Arab Republic; and
Lähis-Ida Vahemere piirkonnas: Iisrael, Jordaania, Liibanon ja Süüria Araabia Vabariik;
in Africa [6]: Algeria, Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Cameroon, Cape Verde, Central African Republic, Chad, Comoros, Congo (Brazzaville), Cote d'Ivoire, Democratic Republic of the Congo, Djibouti, Egypt, Equatorial Guinea, Eritrea, Ethiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kenya, Lesotho, Liberia, Libyan Arab Jamahiriya, Madagascar, Malawi, Mali, Mauritania, Mauritius, Morocco, Mozambique, Namibia, Niger, Nigeria, Rwanda, Sao Tome & Principe, Senegal, Seychelles, Sierra Leone, Somalia, South Africa, Sudan, Swaziland, Togo, Tunisia, Uganda, United Republic of Tanzania, Zambia and Zimbabwe;
Aafrikas [6]: Alžeeria, Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Cabo Verde, Cōte d’Ivoire, Djibouti, Egiptus, Ekvatoriaal-Guinea, Eritrea, Etioopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kenya, Kesk-Aafrika Vabariik, Komoorid, Kongo (Brazzaville), Kongo Demokraatlik Vabariik, Lesotho, Libeeria, Liibüa Araabia Džamahirija, Lõuna Aafrika, Madagaskar, Malawi, Mali, Maroko, Mauritaania, Mauritius, Mosambiik, Namiibia, Nigeeria, Niger, Rwanda, Sambia, Sao Tomé ja Principe, Seišellid, Senegal, Sierra Leone, Somaalia, Sudaan, Svaasimaa, Zimbabwe, Tansaania Ühendvabariik, Togo, Tšaad, Tuneesia ja Uganda;
in the South-East Asia region: Bangladesh, Brunei, Cambodia, Indonesia, Laos, Malaysia, Myanmar, Philippines, Singapore, Thailand, Vietnam.
Kagu-Aasia piirkonnas: Bangladesh, Brunei, Kambodža, Indoneesia, Laos, Malaisia, Myanmar, Filipiinid, Singapur, Tai, Vietnam.
Work will continue in south-eastern Europe, Central Asia, the Caucasus, in the Mediterranean region in the Middle East, and in Africa on the basis of the existing Joint Actions and an update of the needs evaluations carried out as part of those Joint Actions.
Olemasolevate ühismeetmete ja nende ühismeetmete raames ajakohastatud vajaduste hindamiste alusel jätkub töö Kagu-Euroopas, Kesk-Aasias, Kaukaasias, Lähis-Ida Vahemere piirkonnas ja Aafrikas.
This Joint Action will focus on South-East Asia.
Käesolev ühismeede keskendub Kagu-Aasiale.
The final selection of the additional countries in the South-East Asia region to receive support will be made on the basis of the needs evaluation phase, which will comprise evaluation of existing information in headquarters supplemented by assessment missions where required.
Täiendavate toetust saavate Kagu-Aasia piirkonna riikide lõplik valik tehakse vajaduste hindamise etapis, mis hõlmab olemasoleva teabe hindamist peakorterites, millele lisanduvad vajaduse korral hindamismissioonid.
The support activities for each project will be focused on those countries that are in most need of support in each project area.
Iga projekti raames osutatav toetustegevus keskendatakse nendele piirkonna riikidele, kes vajavad kõige rohkem toetust igas projektivaldkonnas.
For the purpose of the needs evaluations, a team of recognised experts will assess the present status of nuclear security system already in place in these countries and give recommendations on improvements.
Vajaduste hindamiseks hindab rühm tunnustatud eksperte nimetatud riikides juba rakendatud tuumajulgeoleku süsteemi hetkeseisu ning annab soovitusi selle tõhustamiseks.
The recommendations will constitute a platform for the definition of subsequent assistance, covering present status and need for improvement as regards prevention, detection of and response to malicious acts involving nuclear and other radioactive materials, including those in non-nuclear use, and of nuclear facilities.
Soovitused on järgnevalt osutatava abi määratlemise aluseks ning seejuures antakse ülevaade nii hetkeseisust kui ka tõhustamise vajadusest tuumamaterjalide ja muude radioaktiivsete ainete (sealhulgas tuumavaldkonnaga mitteseotud aladel kasutatavate ainete) ja tuumarajatistega seotud kuritahtlike tegude vältimise, avastamise ja nendele reageerimise valdkondades.
The legal foundation for nuclear security comprises, in large part, international instruments and recognised principles (treaties, conventions, agreements, norms, IAEA standards, codes of conduct and guidance documents, and recommendations) that are implemented by national authorities to control nuclear material and other radioactive sources.
Tuumajulgeoleku õiguslik alus hõlmab suures osas rahvusvahelisi õigusakte ja tunnustatud põhimõtteid (lepingud, konventsioonid, kokkulepped, normid, IAEA standardid, tegevusjuhendid ja juhenddokumendid ning soovitused) mida rakendavad riiklikud ametiasutused tuumamaterjali ja muude kiirgusallikate kontrollimise eesmärgil.
In many States such legislation is inadequate and the regulatory infrastructure is not in place or is inadequate.
Paljudes riikides on sellised õigusaktid ebapiisavad ja regulatiivne infrastruktuur kas puudub või on ebapiisav.
Some of these sources are highly radioactive and belong to categories 1 to 3 as defined in the IAEA document ‘Categorisation of Radioactive Sources’.
Mõned kõnealustest kiirgusallikatest on suure aktiivsusega ja kuuluvad kategooriatesse 1–3, nagu on määratletud IAEA dokumendis „Radioaktiivsete kiirgusallikate liigitus”.
These sources, if not adequately under regulatory control and protected, may fall into the wrong hands and be used in malicious activities.
Need kiirgusallikad võivad, juhul kui neid piisavalt ei kontrollita ja kaitsta, sattuda valedesse kätesse ning neid võidakse kasutada kuritegelikel eesmärkidel.
The regulatory infrastructure for radiation safety and security of radioactive sources must be effective and must function adequately in accordance with international standards, the guidelines of the Code of Conduct on the Safety and Security of Radioactive Sources and the associated import/export guidance, and with best practices.
Radioaktiivsete ainete ohutuse ja kiirgusallikate turvalisuse regulatiivne infrastruktuur peab olema tõhus ja toimima vastavalt rahvusvahelistele standarditele, kiirgusallikate ohutuse ja julgeoleku tegevusjuhendile, seonduvale impordi/ekspordi juhendile ning headele tavadele.
The conclusion of safeguards agreements and additional protocols with the IAEA is an effective measure that promotes stringent national and international control over nuclear material and related technologies.
Kaitsemeetmete lepingute ja lisaprotokollide sõlmimine IAEAga on tõhus meede, mis edendab ranget riiklikku ja rahvusvahelist kontrolli tuumamaterjali ja sellega seotud tehnoloogiate üle.
In addition, States that have concluded an additional protocol need to ensure that their national implementing legislation has been enhanced to enable the State concerned to comply with the additional obligations under the additional protocol.
Lisaks peavad lisaprotokolli sõlminud riigid tagama nende riiklike rakendusaktide täiendamise selliselt, et neil oleks võimalik täita lisaprotokollist tulenevaid lisakohustusi.
In particular, the State's domestic legislation should be revised to expand the responsibilities and powers of the regulatory body designated for the purposes of implementing and applying the safeguards agreements concluded.
Eelkõige tuleb siseriiklikud õigusaktid üle vaadata eesmärgiga suurendada sõlmitud kaitsemeetmete lepingute rakendamiseks ja kohaldamiseks määratud regulatiivse organi kohustusi ja volitusi.
States also accept obligations to meet international norms related to nuclear security when becoming parties to the CPPNM by ratifying the Amendment to the CPPNM, and when becoming a party to the Nuclear Terrorism Convention.
Samuti võtavad riigid tuumajulgeolekuga seotud rahvusvaheliste normide täitmise alaseid kohustusi, kui nad saavad CPPNMi muudatuse ratifitseerimise tulemusena CPPNMi osalisteks ning kui nad saavad tuumaterrorismi konventsiooni osalisteks.
In addition, United Nations Security Council Resolution 1540(2004) also obliges all States to establish domestic controls including the establishment of appropriate controls over materials related to nuclear weapons.
Lisaks sellele kohustatakse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga nr 1540 (2004) kõiki riike kehtestama siseriiklikke kontrollimehhanisme, sealhulgas asjakohaseid kontrollimehhanisme tuumarelvadega seotud materjalide üle.
Strengthening the Security and Control of Nuclear and other Radioactive Materials
Tuumamaterjalide ning muude radioaktiivsete ainete julgeoleku ja kontrolli suurendamine
It is also of vital importance that powerful and vulnerable sources in non-nuclear applications are physically protected against malicious acts when used or stored, and when no longer required, that they be dismantled and stored, or disposed of as radioactive waste, in a safe and secure location.
Samuti on väga oluline, et tuumavaldkonnaga mitteseotud kasutusaladel kasutatavad võimsad ja vähekaitstud kiirgusallikad oleks nende kasutamisel või ladustamisel kuritahtliku tegevuse eest füüsiliselt kaitstud ning et need siis, kui neid enam ei vajata, demonteeritaks ja ladustataks (või kõrvaldataks radioaktiivsete jäätmetena kasutusest) turvalises ja ohutus hoidlas.
All States with comprehensive safeguards agreements are required to establish and maintain state systems of accounting for and control of all nuclear material (SSACs) subject to safeguards.
Kõik riigid, kes on üldise kaitsemeetmete lepingu osalised, peavad kehtestama ja pidama riiklikku tuumamaterjalide arvestus- ja kontrollisüsteemi (SSAC), võttes arvesse kaitsemeetmeid.
However, IAEA estimates that such systems are lacking or inadequate in many States that are party to such agreements.
Siiski leiab IAEA, et paljudes riikides, kes on selliste lepingute osalised, sellised süsteemid kas puuduvad või on ebapiisavad.
Strengthening of States' Capabilities for Detection and Response to Illicit Trafficking
Riikide suutlikkuse suurendamine salakaubaveo avastamise ja sellele reageerimise alal
To combat illicit trafficking, States thus require the necessary regulatory systems to be in place, as well as technical systems (including user-friendly instruments) and available procedures and information at border stations for detecting attempts to smuggle radioactive materials (including fissile, radioactive materials) or unauthorised trade in sensitive equipment and technology.
Salakaubaveo tõkestamiseks nõuavad riigid seega, et oleks kehtestatud vajalikud reguleerimissüsteemid ning piiripunktides olemas tehnilised süsteemid (kaasa arvatud kasutajasõbralikud instrumendid) ja töökord ning informatsioon radioaktiivsete ainete (sealhulgas radioaktiivsete lõhustuvate materjalide) salakaubaveo või tundlike seadmete ja tehnoloogiaga ebaseadusliku kauplemise katsete avastamiseks.