natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the absence of a reply, and in accordance with Article 10 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 (now Article 88) of the EC Treaty [1], on 21 September 2005 the Commission requested France to provide it, within three weeks, with information on the Fund in order for it to be able to examine whether it actually involved State aid and, if so, whether or not that State aid was compatible with the common market.
Kuna vastust ei laekunud, nõudis komisjon 21. septembril 2005 Prantsusmaalt kooskõlas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 [nüüd artikkel 88] kohaldamiseks) [1] artikliga 10, et Prantsusmaa esitaks talle kolme nädala jooksul teavet kõnealuse fondi kohta, et komisjon saaks välja selgitada, kas tegu oli tõepoolest riigiabiga, ja kui see nii on, kas see riigiabi oli ühisturuga kokkusobiv või mitte.
No mentioned was made in that correspondence of the advance payments granted by the State.
See kiri ei sisalda ühtegi viidet riigi vahenditest tehtud ettemaksetele.
On the contrary, it was implicit from the French authorities’ reply that the financing of the Fund, managed by the trade, was based exclusively on the pooling of the members’ financial capacity.
Vastupidi, Prantsuse ametiasutuste vastusest võis välja lugeda, et ettevõtjate hallatavat fondi rahastati üksnes selle liikmete rahalistest vahenditest vastastikuse abi põhimõttel.
On 21 October 2005 the Commission reminded the French authorities of its formal request for information on the FPAP of 21 September 2005, granting them a new two-week deadline.
oktoobril 2005 tuletas komisjon Prantsuse ametiasutustele meelde, et ta oli saatnud neile 21. septembril 2005 kalapüügiriskide ennetamise fondi käsitleva ametliku teabenõude, ja andis vastamiseks uue kahenädalase tähtaja.
In the absence of a reply from France within the time limit set, the Commission decided, in accordance with paragraph 3 of Article 10 as referred to above, to issue France with an injunction to provide the information necessary for the examination.
Kuna Prantsusmaa ei olnud õigeks ajaks vastanud, otsustas komisjon kooskõlas eelnimetatud artikli 10 lõikega 3 esitada Prantsusmaale seoses teabenõude täitmatajätmisega ettekirjutuse.
That injunction, dated 5 December 2005, was sent on 6 December 2005 with a three-week deadline for reply.
Sellest 5. detsembri 2005. aasta ettekirjutusest teavitati liikmesriiki 6. detsembril 2005 ning see nägi vastamiseks ette kolme nädala pikkuse tähtaja.
France replied by letter dated 21 December 2005 and received by the Commission on 27 December 2005.
Prantsusmaa vastas 21. detsembri 2005. aasta kirjaga, mille komisjon sai kätte 27. detsembril 2005.
That letter referred back to a previous reply, dated 6 December and received on 8 December, sent in reply to the Commission’s letter of 21 September 2005 (see recital 5 of this Decision).
Selles kirjas osutati varasemale, 6. detsembri kirjale, mille komisjon oli saanud kätte 8. detsembril ja mis kujutas endast vastust komisjoni 21. septembri 2005. aasta kirjale (vt käesoleva otsuse põhjendus 5).
In those two letters France forwarded the Commission the FPAP’s articles of association and the three agreements on the introduction of a repayable State advance to the FPAP.
Nendes kahes kirjas teavitas Prantsusmaa komisjoni kalapüügiriskide ennetamise fondi põhikirjast ja kolmest konventsioonist, millega kehtestati riigipoolne tagasimakstav ettemakse kalapüügiriskide ennetamise fondi.
After examining these replies and the documents enclosed, on 8 March 2006 the Commission informed France of its decision to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) of the EC Treaty and Article 6 of Regulation (EC) No 659/1999.
Pärast nende vastuste ja lisatud dokumentide läbivaatamist teavitas komisjon 8. märtsil 2006 Prantsusmaad oma otsusest algatada EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikega 2 ja määruse (EÜ) nr 659/1999 artikliga 6 ettenähtud ametlik uurimismenetlus.
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Union of 19 April 2006 [2].
Komisjoni otsus algatada ametlik uurimismenetlus avaldati Euroopa Liidu Teataja19. aprilli 2006. aasta väljaandes.
The Commission called on interested parties to submit their comments on the measures in question within one month.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles avaldama kõnealuste meetmete kohta arvamust ühe kuu jooksul.
France submitted its comments on 21 April 2006 in the form of a note from its authorities.
Prantsusmaa esitas oma märkused 21. aprilli 2006. aasta kirjas oma ametiasutuste märgukirjana.
That note is accompanied by a list of defensive points which seems to have been originally intended for internal use; the list explains the position to be taken vis-à-vis the Commission’s arguments.
See märgukiri sisaldab tõenäoliselt algselt sisekasutuseks määratud argumente, mis selgitavad komisjoni väidete suhtes võetud seisukohta.
On 17 May 2006 Ménard, Quimbert et associés, a law firm in Nantes (‘MQA’ in the following) sent a fax indicating their intention to make comments on behalf of the FPAP at a later date, and accordingly requested that they be granted time to do so.
mail 2006 teatas Nantes’is asuv advokaadibüroo Ménard, Quimbert et associés (edaspidi „MQA”) faksi teel oma kavatsusest esitada lisamärkusi kalapüügiriskide ennetamise fondi nimel ja taotles tähtaega nende märkuste esitamiseks.
The Commission accepted an extension of two weeks.
Komisjon nõustus pikendama tähtaega kahe nädala võrra.
MQA then forwarded, by ordinary post dated 17 May received by the Commission on 23 May, a statement under the letterhead of Coopération Maritime signed by Mr de Feuardent, the Secretary-General of the FPAP, dated 18 May.
MQA esitas seejärel lihtkirjaga, mis kandis 17. mai kuupäeva ja mille komisjon sai kätte 23. mail, Coopération Maritime’i päismiku all märgukirja, mille oli allkirjastanud kalapüügiriskide ennetamise fondi peasekretär hr de Feuardent ja mis pärines 18. maist. Komisjonile laekus 14. juunil MQA kolmaski kiri, mis kandis samuti 17. mai kuupäeva ja kujutas endast „[tema] märkuste uut versiooni pärast mõningate hooletusvigade parandamist”; tegu oli komisjonile seni edastamata dokumentidega, mis sisaldasid täiendavaid märkusi eespool nimetatud hr de Feuardent’ märgukirjale ja millele oli lisatud veel hulk dokumente, mis kajastasid kalapüügiriskide ennetamise fondi tööd (põhikiri, tegevusjuhend, märgukirjad, sissemaksete maksustamine, rahanduse peainspektsiooni ning põllumajanduse ja kalanduse peainspektsiooni ühiskontrolli kiri).
A third letter from MQA, also dated 17 May and received by the Commission on 14 June, was ‘a new version of [its] comments following correction of a number of clerical errors’. In reality these were documents not previously forwarded to the Commission comprising additional comments to the statement by Mr de Feuardent referred to above, accompanied by a number of documents relating to the operation of the FPAP (articles of association, rules of procedure, information notes, tax treatment of contributions, and a letter relating to a joint audit by the Inspectorate-General for Finance and the Inspectorate-General for Agriculture and Fisheries).
MQA viimane, 12. juuni 2006. aasta kiri, mis saadeti samal päeval faksiga komisjonile ja mis kujutas endast järge MQA 19. mai kirjale – „mis kandis ekslikult 17. mai kuupäeva ja milles edastati [teile] Confédération de la Coopération, de la Mutualité et du Crédit Maritime’i [kalandusettevõtjate koostöö, kindlustuse ja krediidiühistu] peasekretäri hr de Feuardent’ märkused, mis pärinevad 18. maist 2006” –, sisaldas samu täiendavaid märkusi, mis edastati juba varem 17. mai kuupäeva kandvas kolmandas kirjas, kuid ilma lisadeta.
Finally, the last letter from MQA, dated 12 June 2006 and sent to the Commission the same day by fax, following on from its letter of 19 May ‘dated 17 May by mistake, sending [you] the comments made by Mr de Feuardent, Secretary-General of the Confédération de la Coopération, de la Mutualité et du Crédit Maritime, dated 18 May 2006’ contained the same additional comments as those sent by the third letter of 17 May, but without the accompanying documents.
juunil 2006 teavitas komisjon Prantsusmaad MQA 17. mai 2006. aasta kolmandast kirjast (hooletusvigade parandamise järgne versioon) ja MQA viimasest, 12. juuni 2006. aasta kirjast, nõudes, et Prantsusmaa saadaks oma märkused kuu aja jooksul. 12. juulil 2006 taotles Prantsusmaa tähtaja pikendamist 1. septembrini. Komisjon nõustus 18. juulil 2006 pikendama tähtaega ühe kuu võrra.
On 9 October 2006 the Commission gave France details of the correspondence received from MQA and requested it to confirm within ten days that the French authorities had indeed been aware of Mr de Feuardent’s statement.
Komisjon edastas Prantsusmaale 9. oktoobril 2006 MQA kirjade üksikasjaliku sisu, paludes liikmesriigil kümne päeva jooksul kinnitada, et Prantsuse ametiasutused olid tutvunud hr de Feuardent’ märgukirjaga.
France replied on 23 October 2006 that it did not have the statement, which it had in fact only mentioned previously because the letter (from MQA) dated 12 June mentioned it.
Prantsusmaa vastas 23. oktoobril 2006, et kõnealust märgukirja ei olnud tema käsutuses ja et ta oli seda varem maininud ainult seetõttu, et [MQA] 12. juuni kiri viitas sellele.
Since France stated that it had not received that letter, the Commission officially sent it a copy on 27 October 2006, requesting any comments that France had to be sent to it by 15 November.
Kuna Prantsusmaa kinnitas, et ta ei olnud kõnealust kirja saanud, edastas komisjon selle liikmesriigile ametlikult 27. oktoobril 2006, nõudes, et liikmesriik esitaks talle oma võimalikud märkused hiljemalt 15. novembril.
On 27 November 2006 France informed the Commission that it did not have any particular comments to make on the document.
novembril 2006 teatas Prantsusmaa komisjonile, et ta ei soovi selle dokumendi kohta esitada mingeid erilisi märkusi.
Presentation of the FPAP and its activities
Kalapüügiriskide ennetamise fondi ja selle töö tutvustus
In accordance with the French act of 21 March 1884, as amended by the act of 12 March 1920, the FPAP is constituted in the form of a trade association.
Kooskõlas Prantsuse 21. märtsi 1884. aasta seadusega, mida muudeti 12. märtsil 1920, on kalapüügiriskide ennetamise fond korraldatud ettevõtjate ametiühinguna.
The draft articles of association were approved by the constituent assembly held on 10 February 2004 and the articles of association themselves are dated 9 April 2004.
Põhikirja projekti kiitis heaks 10. veebruaril 2004 kokkutulnud asutav kogu, põhikiri võeti vastu 9. aprillil 2004.
According to the articles of association (Article 4), the association has been set up for a period of 99 years.
Põhikirja artikli 4 kohaselt loodi kõnealune ametiühing 99 aastaks.
Its seat is in Paris at: 24, rue du Rocher, i.e. the same address as the Confédération de la Coopération, de la Mutualité et du Crédit Maritime (‘Coopération Maritime’ in the following).
Ametiühing asub Pariisis (24, rue du Rocher) samal aadressil mis Confédération de la coopération, de la mutualité et du crédit maritimes (edaspidi „Coopération Maritime”).
Under Article 7, the founding members are the Coopération Maritime, the central contracting and development agency Cecomer, the retail traders’ cooperative society, which is in fact the central contracting agency of the maritime cooperatives whose function is, in particular, to supply equipment and operating material for fisheries undertakings, the Small-Scale Fishery Management Centre, and two persons active in the fishing industry.
Põhikirja artikli 7 järgi on fondi asutajaliikmed Coopération Maritime, keskne ostu- ja arendusorganisatsioon CECOMER (jaemüüjate ühistu, mis kujutab endast kalandusettevõtjatele töövahendeid ja tarbeid tarnivate kalandusühistute keskset ostuorganisatsiooni), väikesemahulise kalapüügi juhtimiskeskus ning kaks ametiisikut kalandussektorist.
At the constituent assembly on 10 February 2004 these five founding members were appointed administrators of the FPAP until the ordinary general meeting to be held in 2007.
veebruaril 2004 toimunud asutaval kogul nimetasid need viis asutajaliiget kalapüügiriskide ennetamise fondi juhatajad, kes jäid ametisse kuni 2007. aastal toimuva korralise üldkoguni.
Thus the FPAP appears to have been set up by the fisheries sector and organisations commercially involved in it (maritime cooperatives, central contracting agency and fisheries undertaking management centres).
Selle põhjal võib öelda, et kalapüügiriskide ennetamise fond kujutab endast algatust, mis pärineb kalandussektorist ja sellega seotud organisatsioonidelt (kalandusühistud, keskne ostuorganisatsioon, kalandusettevõtjate halduskeskused).
Applicants for membership must provide proof that they are active in the fishing industry. However, the association may take in ‘any other person willing to give their moral support to the association’, provided that the number of employees of this category of member does not exceed 5 % of the number of the association’s members.
Liikmekandidaadid peavad tõendama, et nad tegutsevad kalandussektoris; sellegipoolest võib ametiühing võtta liikmeks ka „kõiki teisi isikuid, kes on valmis osutama ametiühingule moraalset tuge”, tingimusel et selle kategooria liikmete arv ei ületa 5 % ametiühingu liikmete koguarvust.
In its letter of 6 December 2005 France points out that the FPAP has 2013 members and 2385 vessels, accounting for 30 % of the French fleet.
Prantsusmaa täpsustas oma 6. detsembri 2005. aasta kirjas, et kalapüügiriskide ennetamise fondi kuulub 2013 liiget ja 2385 laeva, mis moodustavad 30 % Prantsuse laevastikust.
Article 2 of the articles of association states that: ‘The purpose of the association is to develop products so as to enable fisheries undertakings to cover the following risks: fluctuations in the price of diesel, maritime pollution or health risks linked to pollution, the closure of quotas or a significant reduction in fishing opportunities, and market risks.
Põhikirja artiklis 2 on märgitud: „Ametiühingu eesmärk on arendada tooteid, mis võimaldavad kalandusettevõtjatel katta järgmisi riske: diislihindade kõikumine, merekeskkonna saaste või saastega seotud terviseriskid, püügikvootide sulgemine või püügivõimaluste oluline vähenemine, turuga seotud riskid.
France forwarded copies of three agreements concluded between the State and the FPAP relating to the introduction of repayable advances to the Fund by the State.
Prantsusmaa on esitanud koopiad kalapüügiriskide ennetamise fondi ja Prantsuse riigi vahel sõlmitud kolmest konventsioonist, mis käsitlevad riigi sellesse fondi tehtavaid tagasimakstavaid ettemakseid.
The advances are paid via the Office national interprofessionnel des produits de la mer et de l’aquaculture (Ofimer).
Need ettemaksed tehakse kalandus- ja vesiviljelussektori ettevõtjaid ühendava riikliku ameti (Office national interprofessionnel des produits de la mer et de l'aquaculture – OFIMER) vahendusel.
According to the list of defensive points enclosed with the note from France of 21 April 2006 (see recital 12 of this Decision), it is also possible that another advance of EUR 12 million was paid to the FPAP (see recital 40 of this Decision).
Kui võtta arvesse Prantsusmaa 21. aprilli 2006. aasta märgukirjale lisatud argumente (vt käesoleva otsuse põhjendus 12), on võimalik, et fondi tehti veel üks, 12 miljoni euro suurune ettemakse (vt käesoleva otsuse põhjendus 40).
Article 2 of the agreement of 27 May 2005 is drafted almost identically: instead of the ‘setting up’ of a cover mechanism, it provides for the ‘continuation’ of this mechanism and it gives 1 March 2005 as the date from which cover will be provided for advances paid under this agreement.
mai 2005. aasta konventsiooni artikkel 2 on sõnastatud peaaegu samamoodi – selles nähakse kaitsemehhanismi „loomise” asemel ette selle „jätkamist” ning esitatakse 1. märtsi 2005 kui kuupäeva, millest alates hakkab selle konventsiooni raames tehtud ettemakse osas kaitse toimima.
The detailed rules of procedure of the FPAP show that this cover mechanism operates by means of guarantee agreements between the FPAP and its member undertakings.
Kalapüügiriskide ennetamise fondi üksikasjalikust tegevusjuhendist nähtub, et see kaitsemehhanism toimib tänu tagatiskonventsioonidele, mis on sõlmitud fondi ja selle liikmeks olevate ettevõtjate vahel.
Members pay a registration fee of EUR 150 plus a guarantee contribution based on an estimated quantity of fuel expressed in litres at a rate of 0,035 cent per litre of fuel.
Liikmed tasuvad 150 euro suuruse registreerimismaksu, samuti tagatisena sissemakse, mis arvutatakse hinnangulise kütusekoguse (liitrites) alusel lähtuvalt hinnast 0,035 senti kütuseliitri kohta.
In return, the fisheries undertakings receive an allowance determined on the basis of the volume consumed, up to a maximum of the volume insured. The method of calculating the allowance is detailed in the rules of procedure.
Vastutasuks saavad kalandusettevõtted hüvitist, mille suurus määratakse kindlaks kulutatud kütusekoguse alusel, kuid kindlustatud koguse piirides, järgides tegevusjuhendis esitatud arvutuskäiku.
Article 3 of the agreements referred to in recital 21 states that advances may be paid by Ofimer only after certain supporting documents have been provided.
Põhjenduses 21 osutatud konventsioonide artiklis 3 on märgitud, et OFIMER saab teha ettemakseid alles pärast teatavate tõendavate dokumentide esitamist.
These must include the minutes of the FPAP’s governing body authorising management of the State advance and, in the case of the first two agreements, detailing the use to which the advance is to be put, and a forecast budget.
Nende dokumentide seas tuleb esitada kalapüügiriskide ennetamise fondi otsustusorgani protokoll, millega antakse luba riigi ettemakse haldamiseks, ning kahe esimese konventsiooni puhul ka täpsustus selle kohta, milleks ettemakset kasutatakse, samuti esialgne eelarve.
In its note dated 6 December 2005 France confirmed that the amounts indicated, covering a total of EUR 65 million, were actually granted to the FPAP.
Prantsusmaa kinnitas oma 6. detsembri 2005. aasta märgukirjas, et kalapüügiriskide ennetamise fondile eraldati tõepoolest osutatud summad kogusummas 65 miljonit eurot.
That note specifies that these advances are granted ‘to ensure the operation of the FPAP, as soon as possible, for the period November 2004 to the end of December 2005’.
Selles märgukirjas on täpsustatud, et need ettemaksed tehti selleks, „et tagada kalapüügiriskide ennetamise fondi võimalikult kiire käivitamine ajavahemikul novembrist 2004 kuni detsembri lõpuni 2005”.
In addition, the FPAP undertakes to keep accounts so that, on request, information on how the advances have been used and resources and expenditure have been allocated can be obtained.
Muu hulgas kohustub kalapüügiriskide ennetamise fond pidama raamatupidamisarvestust, mis võimaldab taotluse alusel saada teavet selle kohta, kuidas ettemakseid kasutatakse, samuti fondi vahendite kasutamise ja kulutuste kohta.
The accounting documents must be kept for ten years and must be made available to the various State bodies on request.
Raamatupidamisdokumente tuleb säilitada kümme aastat ja eri riigiasutused saavad nendega tutvuda tavalise taotluse alusel.
Article 4 sets the interest rate at which the FPAP is to repay the advances to Ofimer at 4,45 %.
Artikli 4 kohaselt peab kalapüügiriskide ennetamise fond tasuma nende ettemaksete tagastamisel OFIMERile intressi määraga 4,45 %.
The amount of EUR 15 million covered by the agreement of 12 November 2004 has to be repaid by 1 November 2006, the EUR 10 million covered by the agreement of 27 May 2005 by 1 May 2007, and the EUR 40 million covered by the agreement of 11 October 2005 by 1 July 2007.
novembri 2004. aasta konventsiooni reguleeritav summa 15 miljonit eurot tuleb tagastada hiljemalt 1. novembriks 2006; 27. mai 2005. aasta konventsiooni reguleeritav summa 10 miljonit eurot tuleb tagastada hiljemalt 1. maiks 2007 ning 11. oktoobri 2005. aasta konventsiooni esemeks olev summa 40 miljonit eurot tuleb tagasi maksta hiljemalt 1. juuliks 2007.
In view of the three (possibly four) agreements signed between the French State and the Fund, FPAP’s activity within the framework of the first of the objectives set out in Article 2 of the articles of association (to enable fisheries undertakings to cover the risks relating to the fluctuation in the price of diesel) is therefore two-fold:
Arvestades neid kolme (tõenäoliselt nelja) konventsiooni, mis sõlmiti Prantsuse riigi ja fondi vahel, on kalapüügiriskide ennetamise fondil seega kaks tegevussuunda seoses fondi põhikirja artiklis 2 sõnastatud eesmärkidest esimesega (võimaldada kalandusettevõtjatel kindlustada diislihinna kõikumisega seotud riske):
to counter fluctuations in the price of oil by acquiring options on the futures markets in the petroleum products sector; and
leevendada naftahindade kõikumist, ostes naftatoodete futuuriturgudel optsioone, ning
to partially compensate for the additional cost induced by high oil prices for the vessels of Fund members where the fuel price exceeds a certain threshold.
hüvitada fondi liikmeks olevatele laevadele kõrgest naftahinnast tingitud hinnavahe osaliselt, kui kütusehind ületab teatud läve.
As regards State aid, the Fund must be considered under these two aspects, on the one hand where it acts as an economic operator on futures markets, and on the other where it compensates fisheries undertakings for part of the costs incurred in fuel purchases with the aim of reducing their running costs.
Riigiabi seisukohast tulebki vaadelda fondi neist kahest aspektist: esiteks olukorras, kus fond tegutseb ettevõtjana futuuriturgudel, ja teiseks olukorras, kus ta hüvitab kalandusettevõtjatele nende tegevuskuludest kütuseostuga seotud osa, et vähendada nende tootmiskulusid.
The reasons for initiating the formal investigation were as follows.
Ametliku uurimismenetluse algatamise põhjused olid järgmised.
Regarding the acquisition of options on futures markets
Optsioonide ostmine futuuriturgudel
The advance paid to the FPAP can be regarded as a short-term loan at a rate of 4,45 %.
Kalapüügiriskide ennetamise fondile tehtud ettemakseid võib käsitada lühiajalise laenuna intressimääraga 4,45 %.
However, the Commission notes that the Fund has no real estate and that its current assets are extremely small because they only come from its members’ contributions.
Komisjon märgib aga, et fondil ei ole mingit kinnisvara ja et tema omakapital on äärmiselt väike, sest selle moodustavad ainult liikmete sissemaksed.
This is why a bank would never have granted such a loan.
Seepärast ei oleks ükski pank fondile niisugust laenu andnud.
As a result, the Fund is at a financial advantage compared to other undertakings active on the same futures markets.
Järelikult saab fond kasutada finantssoodustust võrreldes teiste ettevõtjatega, kes tegutsevad samadel futuuriturgudel.
That advantage constitutes State aid for the Fund.
See soodustus kujutab endast fondile antud riigiabi.
None of the provisions of Article 87 of the EC Treaty or the guidelines which the Commission has adopted for assessing State aid schemes allows it to be regarded as compatible with the common market.
Ükski säte EÜ asutamislepingu artiklis 87 ega suunistes, mis komisjon on riigiabikavade analüüsiks vastu võtnud, ei luba seda abi tõlgendada ühisturuga kooskõlas olevana.
In addition, as a result of this activity, the FPAP’s member fisheries undertakings can buy fuel at reduced prices.
Teisalt saavad kalapüügiriskide ennetamise fondi kuuluvad kalandusettevõtjad osta tänu fondile kütust madalama hinnaga.
This constitutes aid which results in a reduction of running costs for the undertakings covered by the Fund.
Tegemist on abiga, mis aitab vähendada fondist abisaavate ettevõtjate tootmiskulusid.