natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That Decision was also accompanied by a Commission press release and received wide press coverage.
Kõnealusele otsusele järgnes muu hulgas ka komisjoni pressiteade, mis leidis ajakirjanduses laialdast kajastamist.
The Commission considers, therefore, that it can regard the date on which Decision 2003/757/EC was notified as the final date of infringement of the legitimate expectation placed by the coordination centres in the compatibility of the scheme with the common market and thus as the starting date of the transitional measures justified by this previous legitimate expectation.
Komisjon leiab seega, et tal on õigus käsitleda 2003/757/EÜ teatavakstegemise kuupäeva kui maksustamiskorra ühisturuga kokkusobivuse suhtes koordineerimiskeskustel olnud õiguspärase ootuse katkemise kõige hilisemat kuupäeva ja seega kui varasema õiguspärase ootusega õigustatud üleminekumeetmete alguskuupäeva.
Since the legitimate expectation was infringed once Decision 2003/757/EC had been notified, the Commission takes the view that deferment of the start of the transitional period is not justified, not even until the date of publication of that Decision in the Official Journal.
Õiguspärase ootuse katkemise tõttu alates otsuse 2003/757/EÜ teatavakstegemisest leiab komisjon, et üleminekuaja alguse hilisemale kuupäevale edasilükkamine ei ole õigustatud, isegi mitte kõnealuse otsuse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäevani.
Forum 187, the association representing and acting on behalf of the coordination centres and, as it has itself stated, recognised as such by Belgium, lodged a detailed appeal before the Court at the end of April 2003 against 2003/757/EC, i.e. prior to publication of the Decision in the Official Journal. This shows that, through the association charged with defending their interests, the coordination centres were aware of the content of that Decision, and in particular the description of the aid as being incompatible with the common market and the requirement that Belgium amend or terminate the scheme in question.
Koordineerimiskeskusi esindav ja nende nimel tegutsev Forum 187, kes on enda sõnul Belgia riigi poolt sellena tunnustatud, esitas Euroopa Kohtule 2003. aasta aprilli lõpus (seega enne otsuse 2003/757/EÜ avaldamist Euroopa Liidu Teatajas) otsuse vastu põhjalikult argumenteeritud hagi, mis näitab, et koordineerimiskeskused olid neid kaitsma volitatud liidu vahendusel kõnealuse otsuse sisuga tutvunud, ja eelkõige teadlikud sellest, et abi loeti ühisturuga kokkusobimatuks, ja et Belgia oli kohustatud kõnealust maksustamiskorda muutma või selle kaotama.
Lastly, the Commission notes that no coordination centre has, in practice, suffered from the prohibition on renewing the authorisations and that, pursuant to either Decision 2003/757/EC or the order of 26 June 2003, all have been able since 18 February 2003 to benefit from a transitional period enabling them to adapt to the change of scheme imposed by the Commission.
Lõpuks täheldab komisjon, et ükski koordineerimiskeskus ei ole tegelikult volituste pikendamise keelu läbi kannatanud ning kõik on saanud kas otsuse 2003/757/EÜ või 26. juuni 2003. aasta määruse alusel alates 18. veebruarist 2003 kasutada üleminekuaega, et kohaneda komisjoni kehtestatud maksustamiskorra muudatustega.
The order of 26 June 2003 also refers explicitly to the date on which Decision 2003/757/EC was notified by suspending the effects of the decision ‘insofar as it prohibited the Kingdom of Belgium from renewing coordination centre authorisations effective as at the date of notification of the decision’ (underlining added).
juuni 2003. aasta määruses nimetatakse samuti sõnaselgelt otsuse 2003/757/EÜ teatavakstegemise kuupäeva, peatades otsuse jõu „osas, milles sellega keelatakse Belgia Kuningriigil pikendada koordineerimiskeskuste nimetatud otsuse teatamise hetkel kehtinud volitusi” (allajoonimine lisatud).
This suspension thus paved the way for renewal of the authorisations in force on 17 February 2003 and for extension of the effects of the scheme until 22 June 2006 at the latest, the date of the judgment as to substance.
Peatamine võimaldas seega pikendada 17. veebruaril 2003 kehtinud volitusi, samuti pikendada maksustamiskorra kehtivust hiljemalt 22. juunini 2006, st põhiküsimuses tehtud kohtuotsuse kuupäevani.
On 16 July 2003 the Commission also confirmed that it would not be seeking repayment of the aid granted on the basis of the order of 26 June 2003, thereby assuring the coordination centres of effective and definitive enjoyment of the transitional period resulting from the effects of the suspension.
Lisaks kinnitas komisjon alates 16. juulist 2003, et ta ei nõua 26. juuni 2003. aasta määruse alusel antud abi tagastamist, andes nii koordineerimiskeskustele kindlustunde, et eelised, mis nad olid saanud määratud peatamisest tingitud üleminekuajast, on reaalsed ja lõplikud.
The Commission also takes the view that it cannot accept the arguments put forward by Belgium and the coordination centres in support of their request for deferral of the starting date of the appropriate transitional period.
Komisjon leiab ühtlasi, et ta ei saa nõustuda Belgia ja koordineerimiskeskuste argumentidega, millega nõuti sobiva üleminekuaja alguskuupäeva edasilükkamist hilisemale kuupäevale.
This is because the Court confirmed the description of the aid as being incompatible with the common market on 17 February 2003.
Nimelt kinnitas Euroopa Kohus 17. veebruari 2003. aasta hinnangut, et maksustamiskord on ühisturuga kokkusobimatu abi.
The legitimate expectation raised by the Commission decisions of 1984 and 1987 authorising the scheme was thus infringed in February 2003 at the latest.
Komisjoni 1984. ja 1987. aasta heakskiitvate otsustega maksustamiskorra kohta tekitatud õiguspärane ootus lõppes seega hiljemalt 2003. aasta veebruaris.
If the date of the Court judgment and its content were not known to the coordination centres, this uncertainty did not stem from any actions on the part of the Commission.
Kui Euroopa Kohtu otsuse kuupäev ja selle sisu ei olnud koordineerimiskeskustele teada, ei olnud ebakindlus tingitud komisjoni tegevusest.
The judicial procedure was thus not likely to give rise to a legitimate expectation — enforceable against the Commission — that the coordination centre scheme was compatible with the common market.
Kohtumenetlusega ei võinud seega kaasneda komisjoni suhtes õiguspärast ootust, et koordineerimiskeskuste maksustamiskord on ühisturuga kokkusobiv.
The uncertainty stems from the introduction of appeals which, as such, do not have suspensive effect.
See järeldub hagi esitamisest, mis iseenesest ei ole peatava toimega.
The duration of the judicial procedure cannot, therefore, justify extension of the transitional period, which had, in practice, been granted to the coordination centres with effect from 18 February 2003, by deferring the starting date of the transitional period to that date.
Kohtumenetluse kestus ei õigusta seega üleminekuaja pikendamist (mis oli koordineerimiskeskustele tõepoolest antud alates 18. veebruarist 2003), lükates üleminekuaja alguskuupäeva nii palju edasi.
Date of the end of the appropriate transitional period
Sobiva üleminekuaja lõppkuupäev
In determining the content of the appropriate transitional measures and the exact duration of the appropriate transitional period, the Commission has based itself on the information that is available from the commitments entered into and from the requests and statements made by Belgium or the undertakings concerned before or shortly after adoption of Decision 2003/757/EC.
Sobivate üleminekumeetmete sisu ja sobiva üleminekuaja täpse kestuse kindlaksmääramiseks võttis komisjon aluseks teabe, mis johtus võetud kohustustest, taotlustest ja avaldustest, Belgia või asjaomased ettevõtjad olid esitanud enne või veidi pärast otsuse 2003/757/EÜ vastuvõtmist.
In its opinion, this information provides the best illustration not only of Belgium's position but also of the position of the undertakings concerned as at 17 February 2003.
Komisjon leiab nimelt, et asjaomane teave näitab kõige paremini nii Belgia enese kui ka asjaomaste ettevõtjate seisukohta 17. veebruari 2003. aasta seisuga.
The absence of any reaction to some of the formal — and challengeable — acts of the national authorities or to Decision 2003/531/EC has also been interpreted as a sign of acceptance on the part of the undertakings concerned.
Ka on ettevõtjate mittereageerimist Belgia pädevate asutuste teatavatele ametlikele – ja vaidlustatavatele – aktidele või otsusele 2003/531/EÜ tõlgendatud asjaomaste ettevõtjate nõusoleku märgina.
First, Belgium had, within the code of conduct monitoring group, committed itself to abolishing the effects of the coordination centre scheme by 31 December 2005 at the latest.
Esiteks võttis Belgia ettevõtete maksustamise tegevusjuhendi järelevalverühma tööde raames kohustuse kaotada koordineerimiskeskuste maksustamiskord hiljemalt 31. detsembriks 2005.
This undertaking was given in the Council conclusions of 26 and 27 November 2000 [21].
Sama kohustust korratakse nõukogu 26. ja 27. novembri 2000. aasta järeldustes. [21]
In a letter of 6 March 2003 addressed to the Commission and mentioning the Council conclusions and the statement by the Finance Minister, Belgium commented as follows: ‘Under these conditions, Belgium has entered into commitments towards its coordination centres the effects of which will come to an end on 31 December 2005’.
Komisjonile saadetud 6. märtsi 2003. aasta kirjas leidis Belgia nõukogu järeldustele ja rahandusministri teatisele vihjates, et nendel tingimustel võttis Belgia koordineerimiskeskuste suhtes kohustused, mis lõpevad 31. detsembril 2005.
It also developed this argument before the Court (paragraphs 141 and 142 of the judgment).
Belgia esitas selle argumendi ka Euroopa Kohtus (kohtuotsuse punktid 141 ja 142).
Although it was not viewed by the Court as justification for a legitimate expectation vis-à-vis the Commission, the political commitment entered into by Belgium towards its coordination centres seems, by contrast, to be relevant for assessing the transitional period that Belgium deemed appropriate for them.
Kuigi Euroopa Kohus ei sätestanud, et Belgia poliitilise kohustuse võtmine tekitas komisjonile õiguspärase ootuse, näib Belgia kohustuse võtmine koordineerimiskeskuste ees seevastu asjakohane, et hinnata üleminekuaega, mida Belgia pidas nende jaoks sobivaks.
Third, on 20 March and 26 May 2003 Belgium notified the Commission of its ‘intention to maintain the coordination centre scheme for coordination centres that existed on 31 December 2000 and had an authorisation expiring between 17 February 2003 and 31 December 2005 until the latter date’.
Kolmandaks teatas Belgia 20. märtsil ja 26. mail 2003 komisjonile oma kavatsusest säilitada koordineerimiskeskuste maksustamiskord 31. detsembri 2000. aastal juba tegutsenud ja 17. veebruari 2003 ja 31. detsembri 2005. aasta vahelisel ajal lõppevate volitustega koordineerimiskeskuste jaoks kuni viimatinimetatud kuupäevani.
It also asked the Council to adopt on the basis of the third subparagraph of Article 88(2) of the Treaty a decision authorising that extension.
Ka palus Belgia nõukogul võtta asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kolmanda lõigu alusel vastu maksustamiskorra pikendamist lubav otsus.
That decision, Decision 2003/531/EC, was adopted by the Council on 16 July 2003.
Nõukogu võttiski otsuse (otsus 2003/531/EÜ) vastu 16. juulil 2003.
A number of press articles reported the request made by Belgium and Decision 2003/531/EC.
Belgia taotluse ja otsuse 2003/531/EÜ kohta on avaldatud ajakirjanduses palju artikleid.
The Commission reacted to that Decision in a press release on 16 July 2003.
Komisjon reageeris eespool nimetatud otsusele 16. juuli 2003. aasta pressiteatega.
Neither Forum 187 nor any of the coordination centres concerned challenged the said decision or contested the restriction of the extension to 31 December 2005.
Ei Forum 187 ega ükski asjaomane koordineerimiskeskus ei vaidlustanud kõnealust otsust ega maksustamiskorra pikendamist 31. detsembrini 2005.
Fourth, the Court resumed the request by Forum 187 in the following terms: ‘Forum 187, which seeks the annulment of the decision insofar as it does not lay down appropriate transitional measures for the centres with an authorisation which expires between 17 February 2003 and 31 December 2004’ and ‘the coordination centres with an authorisation that expired during 2003 and 2004 needed a transitional period of two years in which to reorganise themselves or, if appropriate, to leave Belgium’ [24].
Neljandaks tegi Euroopa Kohus Forum 187 nõudest järgmise kokkuvõtte: „Forum 187 taotleb sama otsuse tühistamist osas, milles see ei näe ette piisavaid üleminekumeetmeid nende keskuste jaoks, kelle volitus lõpeb 17. veebruari 2003 ja 31. detsembri 2004 vahel” ning „keskused, kelle volitused lõppesid 2003. ja 2004. aastal, vajasid kaheaastast üleminekuperioodi, et oma tegevus ümber korraldada või vajaduse korral Belgiast lahkuda”.
The Commission notes that 34 months elapsed between 17 February 2003 and 31 December 2005.
Komisjon täheldab, et ajavahemik 17. veebruar 2003 kuni 31. detsember 2005 teeb kokku 34 kuud.
Fifth, as authorised by the order of 26 June 2003, Belgium renewed the coordination centre authorisations that expired between 17 February 2003 and 31 December 2005.
Viiendaks, nagu oli lubatud 26. juuni 2003. aasta määrusega, pikendas Belgia koordineerimiskeskuste volitusi, mis lõppesid 17. veebruari 2003 ja 31. detsembri 2005 vahel.
With the exception of four coordination centres, these authorisation were all renewed for a period ending on 31 December 2005.
Kõigi keskuste volitusi pikendati 31. detsembrini 2005, välja arvatud neli koordineerimiskeskust.
Neither Belgium nor the undertakings concerned reported any appeals against this explicit restriction of the duration of the authorisations.
Ei Belgia ega asjaomased ettevõtjad ei vaidlustanud seda selgesõnalist volituste kehtivuse piiramist.
Similarly, it would seem that none of the undertakings concerned submitted — either before 31 December 2005 or even before 22 June 2006 — any request for a further extension.
Samamoodi näib, et ükski asjaomastest ettevõtjatest ei esitanud ei enne 31. detsembrit 2005 ega isegi enne 22. juunit 2006 taotlust pikendada oma volitust veel kord.
Sixth, since appropriate transitional measures were needed to allow Belgium to adapt its legislation and the coordination centres to adapt to a new tax regime, the following points should be noted:
Kuuendaks on seoses sobivate üleminekumeetmete nõudmisega, mis võimaldaksid Belgial oma õigusakte kohandada ja koordineerimiskeskustel uue maksusüsteemiga kohaneda, kasulik märkida järgmist:
the Royal Decree of 16 May 2003 amending, as regards withholding tax, the Royal Decree implementing the Income Tax Code coordinated in 1992 (AR/CIR92) provides for exemption from withholding tax in respect of interest paid by intra-group banks (including coordination centres).
mai 2003. aasta kuninga määrusega, millega muudeti dividendimaksu osas kuninga määrust 1992. aasta tulumaksuseadustiku rakendamise kohta (AR/CIR92), vabastati kontsernisisesed pangad (kelle hulka kuuluvad koordineerimiskeskused) intresside pealt makstavast dividendimaksust.
It entered into force on 5 June 2003.
See jõustus 5. juunil 2003.
On 23 April 2003 the Commission approved the advance tax ruling scheme implemented by Belgium on 1 January 2003 [25], which also applied to coordination centres.
aprillil 2003 kiitis komisjon heaks korra, mida Belgia rakendas 1. jaanuarist 2003 [25] ja mis on kohaldatav ka koordineerimiskeskuste suhtes.
It also approved part of the new scheme for coordination centres notified in May 2002.
Samuti kiitis komisjon heaks osa koordineerimiskeskuste suhtes kohaldatavast uuest maksustamiskorrast, millest oli teatatud 2002. aasta mais.
This measure was announced at the end of 2004 and was presented at the beginning of 2005 to the representatives of the coordination centres, who seemed to have welcomed it [28].
Kuigi nimetatud korda ei rakendata üksnes koordineerimiskeskuste suhtes, arendati see välja kindla eesmärgiga pakkuda koordineerimiskeskuste suhtes kohaldatavale maksustamiskorrale atraktiivset alternatiivi, eelkõige nende keskuste jaoks, kelle volitused lõppesid 31. detsembril 2005.
The measure also received broad press coverage.The Law of 22 June 2005 also provides for the — general — abolition of the 0,5 % registration duty on capital transfers with effect from 1 January 2006.
Meede avalikustati 2004. aasta lõpus ja alates 2005. aasta algusest tutvustati seda koordineerimiskeskuste esindajatele, kelle hulgas paistis see leidvat soodsat vastuvõttu. [28] Ka seda meedet kajastati ajakirjanduses ulatuslikult.22. juuni 2005. aasta seaduses nähakse samuti ette 0,5 %-lise registreerimismaksu üldine kaotamine sissemaksetelt põhikapitali alates 1. jaanuarist 2006.
Consequently, on 1 January 2006 at the latest, the undertakings concerned that had decided to stay in Belgium could opt for a replacement scheme that was simple (since it did not involve any major reorganisation [29]) and attractive.
Järelikult võisid Belgiasse jääda otsustanud asjaomased ettevõtjad rakendada hiljemalt 1. jaanuarist 2006 alternatiivset maksustamiskorda, mis oli lihtne ja atraktiivne ega eeldanud suuremaid ümberkorraldusi.
On this basis too, the date of 31 December 2005 thus seems to be a reasonable date for the expiry of the appropriate transitional period demanded by the Court in so far as it allows all the coordination centres to move seamlessly from one scheme to another.
Ka selle põhjal näib 31. detsember 2005 Euroopa Kohtu nõutud sobiva üleminekuaja mõistes mõistliku lõppkuupäevana, kuivõrd see võimaldab kõigil koordineerimiskeskustel minna ühelt maksustamiskorralt sujuvalt üle järgmisele.
The Commission also notes that 70 of the 243 coordination centres present in 2002 have ceased operations in Belgium.
Komisjon täheldab lisaks, et 70 koordineerimiskeskust 2002. aastal tegutsenud 243-st on tõepoolest oma tegevuse Belgias lõpetanud.
Situation of coordination centres with an authorisation that was extended between 17 February 2003 and 31 December 2005
Koordineerimiskeskused, kelle volitusi pikendati 17. veebruari 2003 ja 31. detsembri 2005 vahel
For the reasons given above, the Commission considers that the appropriate transitional period sought by the Court should have run from 18 February 2003 to 31 December 2005.
Eespool esitatud põhjustel on komisjon seisukohal, et Euroopa Kohtu nõutud sobiv üleminekuaeg oleks pidanud olema 18. veebruarist 2003 kuni 31. detsembrini 2005.
For most of the coordination centres with a renewed authorisation based on the order of 26 June 2003, the renewal period was restricted by Belgium to 31 December 2005, in line therefore with the appropriate transitional period defined in Sections 2 and 3.
Enamiku koordineerimiskeskuste puhul, kelle volitust pikendati 26. juuni 2003. aasta määruse alusel, määras Belgia volituse lõpptähtajaks 31. detsembri 2005, mis on seega kooskõlas 2. ja 3. jaos määratletud sobiva üleminekuajaga.
However, as regards the four coordination centres with a renewed authorisation based on the order of 26 June 2003, the authorisation was renewed by Belgium for an indefinite period.
juuni 2003. aasta määruse alusel pikendatud volitustega koordineerimiskeskustest nelja keskuse volitusi pikendas Belgia aga määramata ajaks.
The Commission notes that the order of 26 June 2003 explicitly restricts the effects of such renewals to the date of the judgment as to substance.
Komisjon täheldab, et 26. juuni 2003 määruses piirati sõnaselgelt selliste pikendatud volituste jõusolek põhiküsimuses tehtava kohtuotsuse kuupäevaga.
Consequently, provided that the coordination centres concerned had not opted out of the coordination centre scheme in favour of the notional interest scheme for income in 2006, these authorisations were covered by the said order until 22 June 2006.
Järelikult, kui asjaomased koordineerimiskeskused ei loobunud koordineerimiskeskuste maksustamiskorrast, olles otsustanud 2006. aasta tulude suhtes riskikapitali intresside vähendamise süsteemi kasuks, siis oleksid volitused pidanud kestma seega kõnealuse määruse kohaselt kuni 22. juunini 2006.
While the Commission is of the opinion that the appropriate transitional period ended on 31 December 2005, it does acknowledge that its press release of 16 July 2003 could have given rise among the coordination centres concerned to the legitimate expectation that there would be no request for repayment of the aid from which they benefited up to the date of the Court judgment as to substance.
Kuigi komisjon on seisukohal, et sobiv üleminekuaeg lõppes 31. detsembril 2005, tunnistab ta sellegipoolest, et tema 16. juuli 2003. aasta pressiteade võis asjaomastes koordineerimiskeskustes tekitada õiguspärase ootuse, et neilt ei nõuta kuni põhiküsimuses langetatud Euroopa Kohtu otsuse kuupäevani tegelikult saadud abi tagastamist.
Lastly, the coordination centre scheme is a tax scheme applicable by tax year.
Lõpuks kehtib koordineerimiskeskuste maksustamiskord maksuaasta põhiselt.
Now, in many cases, the tax year corresponds to the calendar year.
Paljudel juhtudel vastab maksuaasta aga kalendriaastale.
Since the judgment was delivered in mid-2006, the Commission takes the view that the principle of legitimate expectation must apply for each enterprise concerned until the end of the normal tax period running on the date of the judgment.
Kuna kohtuotsus tehti 2006. aasta keskel, leiab komisjon, et iga asjaomase ettevõtja suhtes tuleb kohaldada õiguspärase ootuse põhimõtet kuni kohtuotsuse tegemise ajal poolelioleva tavalise maksustamisaasta lõpuni.
Situation of the coordination centres with an authorisation that was renewed prior to notification of Decision 2003/757/EC
Koordineerimiskeskused, kelle volitusi oli pikendatud enne otsuse 2003/757/EÜ teatavakstegemist
Decision 2003/757/EC recognised for all the coordination centres the existence of a legitimate expectation based on the 10-year duration of the authorisations in force on the date of notification of that Decision and defined the appropriate transitional period on that same basis.
Otsusega 2003/757/EÜ tunnistati kõikide koordineerimiskeskuste õiguspärast ootust otsuse teatavakstegemise kuupäeval kehtinud 10aastase volituse suhtes, ning sobiv üleminekuaeg määratleti samadel alustel.
The Court ruled that, in the case of a scheme that had become permanent, renewal of authorisation was a simple administrative formality.
Euroopa Kohus leidis, et alaliseks muutunud maksustamiskorra raames oli volituse pikendamine lihtsalt haldusformaalsus.
The coordination centres could, therefore, legitimately expect to benefit from an appropriate transitional period and, as expiry of their authorisation approached, they could also expect to have their authorisation renewed so that they could benefit from that appropriate transitional period.
Koordineerimiskeskused võisid seega õiguspäraselt oodata, et neile võimaldatakse sobivat üleminekuaega ja oma volituse lõpu lähenedes võisid nad samuti oodata selle pikendamist nii, et nad saaksid seda sobivat üleminekuaega kasutada.
As indicated in paragraphs (31) to (34), the Court also ruled that the granting of different transitional periods as a function of the date of expiry of the authorisations amounted to an inequality of treatment.
Nagu on märgitud põhjendustes 31–34, otsustas ka Euroopa Kohus, et volituste lõppkuupäevast sõltuvate erisuguste üleminekuaegade määramine tekitas ebavõrdset kohtlemist.
The Commission concludes from this that it should have fixed a single — appropriate — transitional period for all the coordination centres.
Komisjon järeldab sellest, et ta oleks pidanud kõikidele koordineerimiskeskustele ette nägema ühesuguse sobiva üleminekuaja.