natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission further observes that, in the absence of the reform notified, the obligation to ensure the financial equilibrium of the regime which had been incumbent upon RATP would have given rise to the entering of a commitment in respect of the State, which would have been provisioned in the accounts upon the transition to the IFRS standards (International Financial Reporting Standards), applicable at RATP since 30 June 2007 [28].
Peale selle sedastab komisjon, et RATPi kohustus vältida finantstagajärgi erisüsteemis oleks teatatud reformi puudumise korral väljendunud selles, et RATPi maksekohustused riigi ees oleks kantud raamatupidamisse bilansiväliselt ja kirjendatud rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (International Financial Reporting Standard) üleminekul, mida kohaldatakse RATPi suhtes alates 30. juunist 2007 [28].
The Commission would like to emphasise at this stage that the question raised by the creation of the CRP-RATP is identical to the question which arose in conjunction with the reform of the financing arrangements for the pensions of civil servants working for La Poste [29].
Käesolevas etapis peab komisjon oluliseks rõhutada, et tõstatatud küsimus RATPi pensionikassa loomise kohta kattub probleemidega, mis kerkisid esile ettevõtjaga La Poste seotud riigiteenistujate pensionide rahastamise reformi raames [29].
Consequently, the Commission will assess whether the measure under assessment includes State aid components by means of the same procedure as was adopted for the aforementioned decision.
Seetõttu kontrollib komisjon, kas käesoleval juhul sisaldab kõnealune meede riigiabi tunnuseid, kasutades sama meetodit, mida eespool osutatud otsuses.
Article 87(1) of the EC Treaty provides: ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 on sätestatud, et „kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
The classification of a national measure as State aid as provided for in Article 87(1) of the EC Treaty requires the following cumulative conditions to be fulfilled, namely: (1) the measure in question confers a selective economic advantage; (2) that advantage is financed via State resources; (3) that advantage distorts or threatens to distort competition and, lastly, (4) that advantage has an effect on trade between Member States.
Riikliku meetme liigitamiseks riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses peavad asutamislepingu kohaselt olema täidetud järgmised kumulatiivsed tingimused: 1) kõnealuse meetmega antakse valikuline majanduslik eelis; 2) seda eelist rahastatakse riigi ressurssidest; 3) see eelis moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi; 4) see eelis mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The reasons for considering that the measure in question meets these cumulative conditions and thus constitutes State aid in favour of RATP within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty need to be explained.
Esitada tuleks põhjused, mille alusel saab järeldada, et kõnealune meede vastab neile kumulatiivsetele tingimustele ning et seega on tegemist RATPile antava riigiabiga EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
EXISTENCE OF A SELECTIVE ECONOMIC ADVANTAGE IN FAVOUR OF RATP
RATPILE ANTUD VALIKULISE MAJANDUSLIKU EELISE OLEMASOLU
In order to assess whether the measure under assessment incorporates State aid components, it must be established whether this measure confers an economic advantage on RATP by enabling it to avoid having to bear costs which would normally have had to be met out of the undertaking's own financial resources, thereby preventing market forces from having their normal effect [30].
Selleks et hinnata, kas kõnealune meede sisaldab riigiabi elemente, tuleks kindlaks määrata, kas selle meetmega antakse RATPile majanduslik eelis, mis võimaldab tal vältida kulusid, mida peaks tavaliselt kandma ettevõtja eelarvevahenditest, ning kas see takistab seega turujõudude tavalist toimimist [30].
It that context, it is settled case law that a normal burden is a normal charge inherent in the day-to-day management or usual activities of an enterprise [31].
Selles kontekstis on väljakujunenud kohtupraktika kohaselt tavalised kulud need, mis on seotud ettevõtja igapäevase halduse või jooksva tegevusega [31].
The Court also held that an aid consists of a mitigation of the charges which are normally included in the budget of an undertaking, taking account of the nature or general scheme of the system of charges in question, whereas a special charge is, on the contrary, an additional charge over and above those normal charges [32].
Samuti leidis Euroopa Kohus, et abi seisneb selliste kulude vähendamises, mis koormavad tavaliselt ettevõtja eelarvet, võttes arvesse kulusüsteemi laadi või ülesehitust, samas kui erilised maksekohustused kujutavad endast tavaliste maksekohustustega võrreldes lisamaksekohustust [32].
In the light of the case-law of the Court, and in line with past practice [33] the Commission considers that in order to determine whether a charge is ‘normal’ or ‘special’ a reference framework or comparison must be defined, with the objective of identifying companies which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question.
Pidades silmas Euroopa Kohtu praktikat ning lähtudes enda otsustuspraktikast, [33] leiab komisjon, et kulukohustuse liigitamine „tavaliseks” või „eriliseks” eeldab võrdlusraamistiku või võrdlusobjekti määratlemist, et määrata kindlaks ettevõtjad, kes oleksid asjaomase meetme eesmärgi seisukohast õiguslikult ja faktiliselt võrreldavas olukorras.
In this respect, it has to be recalled that, for application of Article 87(1) of the EC Treaty, the only question to be determined is whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question.
Sellega seoses tuleb meelde tuletada, et EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaldamiseks tuleks välja selgitada üksnes see, kas konkreetses õiguslikus raamistikus soodustab asjaomane meede „teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist” EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses teiste ettevõtjatega võrreldes, kes on asjaomase meetmega taotletava eesmärgi seisukohast võrreldavas faktilises ja õiguslikus olukorras.
More precisely, the Court indicates that the choice of the reference framework follows a two-step approach: firstly, the determination of the system of charges which is the object of the measure under assessment and, secondly, determination of the general scheme applicable to the system of charges in question.
Täpsemalt osutab Euroopa Kohus sellele, et võrdlussüsteemi valimisel järgitakse kaheastmelist lähenemisviisi: esiteks asjaomase meetmega seonduva kulusüsteemi kindlaksmääramine ja teiseks kõnealuse kulusüsteemi suhtes kohaldatava üldsüsteemi kindlaksmääramine.
On the assumption that an appropriate external comparison can be identified, by reference to which the existence of ‘abnormal’ charges could be defined, the measure under assessment would not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Eeldusel, et on võimalik kindlaks määrata asjakohane väline võrdlusobjekt, mille järgi saaks teha kindlaks „ebatavaliste” kulukohustuste olemasolu, ei ole kõnealuse meetme puhul tegemist riigiabiga EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
If this is not the case, the measure under assessment would constitute State aid within the meaning of that provision.
Vastupidisel juhul on kõnealune meede asjaomase sätte tähenduses riigiabi.
Absence of an external comparison in the present case
Välise võrdlusobjekti puudumine käesoleval juhul
Applying this methodology to the case in question, the Commission considers that the system of charges concerned by the measure under assessment comprises social contributions paid by an employer into a mandatory pension scheme for employees.
Käesoleval juhul välise võrdlusobjekti metoodikat kohaldades leiab komisjon, et kõnealuse meetmega seotud kulusüsteem koosneb sotsiaalkindlustusmaksetest, mida tööandja maksab oma töötajate kohustusliku vanaduskindlustuse raames.
From a theoretical standpoint the Commission distinguishes between two potential reference frameworks:
Teoreetiliselt eristab komisjon kahte võimalikku võrdlusraamistikku:
provisions relating to mandatory old-age pensions insurance applicable to statutory pension schemes, i.e. the social security scheme managed by CNAV and the complementary schemes managed by AGIRC and ARRCO,
kohustusliku vanaduskindlustusega seonduvad sätted, mida kohaldatakse üldiste pensionisüsteemide suhtes, st CNAVi hallatava sotsiaalkindlustussüsteemi ning AGIRC ja ARRCO hallatavate täiendavate süsteemide suhtes;
provisions relating to mandatory old-age pensions applicable to other public enterprises.
muude riigiasutuste suhtes kohaldatavad kohustuslikku vanaduskindlustust käsitlevad sätted.
With reference to the first potential basis for comparison, namely statutory pension schemes, the Commission notes that, since 1 January 2006, RATP has been paying a social contribution, the level of which is identical to the social contribution paid by companies affiliated to the pension funds responsible for statutory schemes.
Esimese võimaliku võrdlusobjekti, nimelt üldiste pensionisüsteemide kohta märgib komisjon, et alates 1. jaanuarist 2006 tasub RATP sotsiaalkindlustusmakset, mille tase on identne sotsiaalkindlustusmaksega, mida ettevõtjad maksavad üldisi pensionisüsteeme haldavatesse pensionikassadesse.
The Commission observes however that, at 1 January 2006, the benefits paid to RATP beneficiaries by the special scheme managed by the CRP-RATP are in excess of the benefits paid to employees affiliated to statutory schemes.
Siiski märgib komisjon, et 1. jaanuaril 2006 olid RATPi pensionikassa hallatava erisüsteemi alusel RATPi pensioniõiguslikele isikutele makstavad hüvitised üldiste süsteemidega liitunud töötajate saadavatest hüvitistest suuremad.
Moreover, the Commission finds that the members of the statutory schemes are employees under private law contracts whereas the conditions of RATP employees are governed by service regulations.
Peale selle märgib komisjon, et üldiste süsteemidega on liitunud erasektori töötajad, samas kui RATPi töötajad on hõlmatud personalieeskirjadega.
In this respect, it should be noted that the status of RATP staff diverges from statutory law in several respects (see footnote 6).
Sellega seoses tuleks märkida, et RATPi personalieeskirjad kalduvad üldisest süsteemist mitmes aspektis kõrvale (vt joonealune märkus 6).
In the light of the considerations set out above and its practice in previous decisions [34], the Commission considers that the provisions applicable to statutory schemes for mandatory old-age pensions cannot provide a basis for comparison in the analysis conducted by the Commission to determine the existence of an economic advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Eespool osutatut ja oma otsustuspraktikat [34] silmas pidades leiab komisjon, et üldiste süsteemide suhtes kohustusliku vanaduskindlustuse valdkonnas kohaldatavaid sätteid ei saa kasutada võrdlusobjektina käesolevas analüüsis, mille komisjon teeb selleks, et määrata kindlaks majandusliku eelise olemasolu EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
With regard to the second possible basis for comparison, namely public enterprises, the Commission has not been able to identify a set of economic operators constituting a homogenous group which could provide a basis for comparison.
Teise võimaliku võrdlusobjekti, nimelt riigiasutuste puhul ei olnud komisjonil võimalik määratleda ettevõtjate kogumit, kes moodustaksid ühtse rühma, mida võiks kasutada võrdlusobjektina.
The situation of RATP in France is therefore very particular from the legal and factual point of view in more that one respect [35].
RATP on Prantsusmaal tõepoolest mitmel põhjusel väga erilises juriidilises ja õiguslikus olukorras [35].
In conclusion, the Commission considers that there is no external basis for comparison which could be used to define a ‘normal’ contribution supported by undertakings in a legal and factual situation comparable to that of RATP in the light of the objective pursued by the measure in question.
Kokkuvõtteks leiab komisjon, et ei ole ühtegi välist võrdlusobjekti, mis võimaldaks määrata kindlaks „tavalise” kindlustusmakse suuruse, mida maksavad ettevõtjad, kes on sellises õiguslikus ja faktilises olukorras, mis on asjaomase meetme eesmärgi seisukohast RATPi olukorraga võrreldav.
The Enirisorse [36] case, cited by France, does not change the Commission's conclusions as to the existence of an advantage in favour of RATP.
Prantsusmaa osutatud Enirisorse kohtuotsus [36] ei muuda komisjoni järeldusi RATPi saadava eelise olemasolu kohta.
In this case the Court based its conclusion on a comparison of the contested measure with a ‘normal situation’ which the Court had been able to define; a similar comparable situation does not exist in the present case.
Kõnealuses otsuses tugineb Euroopa Kohus oma järelduste tegemisel vaidlusaluse meetme võrdlemisele „tavaolukorraga”, mida Euroopa Kohtul oli võimalik määratleda, kuid mida käesoleva juhtumi puhul teha ei saa.
In the absence of an appropriate external comparison, the Commission considers that, in order to determine the existence of an advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, the reference framework for assessing the existence of the advantage is the situation of RATP itself prior to the implementation of the measure.
Asjakohase välise võrdlusobjekti puudumisel leiab komisjon, et selleks, et määrata kindlaks eelise olemasolu EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, on võrdlusraamistik eelise olemasolu hindamiseks RATPi enda olukord enne kõnealuse meetme rakendamist.
As indicated above, under the system in place before 1 January 2006, RATP was legally liable for the pension commitments under the special scheme.
Nagu eespool osutatud, vastutas enne 1. jaanuari 2006 kehtinud süsteemi raames erisüsteemi kohaste pensionitega seotud kohustuste eest juriidiliselt RATP.
In this capacity, RATP was the guarantor of the financial equilibrium of the scheme in question, the ‘employer’ contribution paid by RATP to the special scheme did not constitute full discharge of its obligations.
Sellega seoses tagas RATP kõnealuse süsteemi finantstasakaalu, kuna tööandja sissemakse, mida RATP erisüsteemi maksis, ei olnud hilisematest maksekohustustest vabastava mõjuga.
The Commission has observed that the main effect of the provisions foreseen by the reform notified is to transform the ‘employer’ contribution paid by RATP for the pensions of its staff into a contribution discharging it from its obligations.
Komisjon märkis, et teatatud reformiga ette nähtud meetmete peamise tulemusena vabastab tööandja sissemakse, mida RATP oma töötajate pensionite jaoks tegi, ta hilisematest maksekohustustest.
The Commission therefore concludes that the measures under assessment relieve RATP of charges it would otherwise have had to bear under the provisions of the aforementioned 1948 law.
Seetõttu järeldab komisjon, et kõnealused meetmed vabastavad RATPi kohustustest, mida ta oleks eespool osutatud 1948. aasta seaduse alusel pidanud kandma.
In the context of an analysis of the normal or abnormal nature of the retirement pension charges for RATP itself, the Commission considers that the obligations a company itself bears under employment legislation or collective agreements with trade unions to provide redundancy benefits and/or early retirement pensions are part of the normal costs of a business which a firm has to meet from its own resources [37].
Seoses analüüsiga RATPi enda tehtavate pensionimaksete tavalisuse või ebatavalisuse kohta leiab komisjon, et kohustused, mida äriühing peab täitma tööõigusaktide või ametiühingutega sõlmitud koondamistasusid ja/või ennetähtaegset vanaduspensioni käsitlevate kollektiivlepingute alusel, kuuluvad äriühingu omavahenditest makstavate tavaliste kulude hulka [37].
By extension, the Commission considers that the charges incumbent on RATP under the 1948 law are normal charges.
Sellest tulenevalt leiab komisjon, et kulud, mida RATP 1948. aasta seaduse alusel kannab, on tavalised kulud.
Consequently, since the measure under assessment enables RATP to avoid having to bear costs which would normally have had to be met out of the undertaking's own financial resources, the Commission considers that this measure confers an economic advantage within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Kuna kõnealune meede võimaldab vältida kulude kandmist, mida RATP peaks tavaliselt kandma oma eelarvevahenditest, leiab komisjon, et selle meetmega antakse ettevõtjale majanduslik eelis EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
This advantage is selective since it concerns a single beneficiary only.
See eelis on valikuline, kuna sellest saab kasu ainult üks ettevõtja.
The Commission has further observed that in the absence of the reform notified the obligation to ensure the financial equilibrium of the special regime which had been incumbent upon RATP would have given rise to the entering of a commitment in respect of the State on the RATP balance sheet, which would have been provisioned in the accounts on the adoption of the IFRS standards (International Financial Reporting Standards), which have been applicable at RATP since 30 June 2007.
Samuti sedastas komisjon, et RATPi kohustus tagada erisüsteemi finantstasakaal oleks teatatud reformi puudumise korral väljendunud selles, et RATPi maksekohustused riigi ees oleks kantud raamatupidamisse bilansiväliselt ja kirjendatud rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (International Financial Reporting Standard) üleminekul, mida kohaldatakse RATPi suhtes alates 30. juunist 2007.
This confirms that the creation of the CRP-RATP relieves RATP of charges that it would normally have had to bear.
See asjaolu kinnitab, et RATPi pensionikassa loomine leevendab RATPi kohustusi, mida ta oleks pidanud tavapärasel juhul kandma.
Inapplicability of the Combus ruling to the present case
Combusi kohtupraktika kohaldamatus käesoleval juhul
The French authorities refer at length to the Combus [38] judgment, in which the Court of First Instance considered as ‘abnormal’ charges the charges resulting from a reform whereby the special status of the staff of an undertaking is transformed into a statutory status, therefore identical to that of its competitors in terms of the management of staff.
Prantsusmaa ametiasutused osutavad üksikasjalikult Combusi kohtuasjale, [38] milles esimese astme kohus pidas ebatavalisteks kuludeks personalihaldusega seotud kohustusi, mis tulenevad reformi tagajärjel üldkehtiva õiguse kohaldamisalasse ehk oma konkurentidega võrdsetesse tingimustesse sattunud äriühingu töötajate erandlikust staatusest. Esimese astme kohtu kohaselt oli „kõnealuse meetme eesmärk asendada Combusis töötavate riigiteenistujate eelisõiguslik ja kulukas staatus Combusiga konkureerivate teiste bussiveoettevõtete töötajate staatusega võrreldava lepingulise töötaja staatusega. Seega vabastati Combus ebasoodsatest struktuurilistest tingimustest erasektori konkurentide suhtes.
The Court stated that: ‘the measure in question had been introduced to replace the privileged and costly status of the officials employed by Combus with the status of employees on a contract basis comparable to that of employees of other bus transport undertakings competing with Combus. The intention was thus to free Combus from a structural disadvantage it had in relation to its private-sector competitors. Article 87(1) EC is aimed merely at prohibiting advantages for certain undertakings and the concept of aid covers only measures which lighten the burdens normally assumed in an undertaking's budget and which are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions. […]. Moreover, instead of paying the DKK 100 million directly to the officials employed by Combus, the Danish Government could have obtained the same result by reassigning those officials within the public administration, without paying any particular bonus, which would have enabled Combus to employ immediately employees on a contract basis falling under private law.’
Asutamislepingu artikli 87 lõike 1 eesmärk on aga üksnes keelata eelised, mis soosivad teatavaid ettevõtjaid, ja abi mõiste hõlmab ainult sellist abi, mis kergendab tavaliselt ettevõttel lasuvaid eelarvelisi kulusid, ja mida tuleb pidada majanduslikuks eeliseks, mida abisaaja ettevõtja ei oleks tavalistes turutingimustes saanud. […]. Pealegi oleks Taani riik saanud sama tulemuse, kui ta oleks 100 miljoni Taani krooni suuruse summa otse Combusi riigiteenistujatele maksmise asemel suunanud asjaomased riigiteenistujad eritasu maksmiseta ümber muudele avaliku sektori ametikohtadele, mis oleks Combusil võimaldanud hakata pärast seda võtma vahetult tööle lepingulisi töötajaid, kelle kohta kehtivad eraõiguslikud normid”.
As a general principle it must be borne in mind that the Combus ruling has not been confirmed by the Court of Justice.
Üldiselt tuleb kõigepealt meenutada, et Euroopa Kohus ei ole Combusi kohtuotsusest hiljem lähtunud.
Some of the Court's rulings contradict the theory that compensation for a structural disadvantage exempts a measure from being qualified as aid.
Teatavad Euroopa Kohtu praktika aspektid on vastuolus hüpoteesiga, mille kohaselt ei saa käsitleda riigiabina ebasoodsate struktuuriliste tingimuste likvideerimist.
In this regard, the Court has constantly held that the existence of aid is to be assessed in relation to the effects and not in relation to the causes or objectives of State intervention [39].
Nii on Euroopa Kohus järjepidevalt märkinud, et abi olemasolu tuleb hinnata riigi sekkumise tagajärje ja mitte selle põhjuste või eesmärkide järgi [39].
The Court has also held that the concept of aid includes advantages granted by public authorities which, in various forms, reduce the charges which are normally included in the budget of an undertaking [40].
Euroopa Kohus on samuti väitnud, et abi mõiste hõlmab ametiasutuse ükskõik mis kujul antavaid eeliseid, mis vähendavad ettevõtja eelarvel tavaliselt lasuvaid maksekohustusi [40].
The Court has also clearly stated that the costs linked to remuneration of employees naturally place a burden on the budgets of undertakings, irrespective of whether or not those costs stem from legal obligations or collective agreements [41].
Ka on Euroopa Kohus selgelt märkinud, et töötasudega seotud kulud on juba oma olemuselt ettevõtja eelarvelised kulud, olenemata sellest, kas need kulud tulenevad seadusega sätestatud kohustustest või kollektiivlepingutest [41].
In this context, the Court has considered that the fact that State measures aim to compensate for additional costs cannot constitute grounds for disqualifying them from the definition of aid [42].
Sellega seoses on Euroopa Kohus leidnud, et asjaolu, et riiklikud meetmed on mõeldud lisakulude hüvitamiseks, ei tähenda, et neid ei saa riigiabiks liigitada [42].