natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 12 October 2005, the second initiating decision was published in the Official Journal of the European Union.
oktoobril 2005. aastal avaldati teine algatamisotsus Euroopa Liidu Teatajas.
By letter of 17 June 2005, the Italian authorities observed that the scope of the two initiating decisions touched on issues that were sensitive for national security.
juuni 2005. aasta kirjas märkisid Itaalia ametiasutused, et kahe algatamisotsuse kohaldamisala käsitles riigi julgeoleku suhtes tundlikke teemasid.
By letter of 15 July 2005, the Commission replied that the Commission's investigation would be confined to civilian aspects and that the assessment of projects that were a matter of national security would be carried out precisely in order to exclude them from the scope of the final decision.
Komisjon vastas 15. juuli 2005. aasta kirjas, et komisjon piirdub oma uurimises vaid tsiviilaspektidega ja et riiklikku julgeolekuga seotud projektide puhul korraldatakse väga hoolikas hindamine, et välistada nende sattumine lõpliku otsuse kohaldamisalasse.
At the request of the Italian authorities, the Commission, by letters of 6 September 2005 and 18 November 2005, transmitted to Italy all the documents mentioned in the second initiating decision, namely those submitted by the anonymous third party.
Itaalia ametiasutuste nõudmisel andis komisjon oma 6. septembri 2005. ja 18. novembri 2005. aasta kirjadega Itaaliale edasi kõik teises algatamisotsuses nimetatud dokumendid, täpsemalt anonüümse kolmanda isiku esitatud dokumendid.
On 24 October 2005, the Italian authorities submitted initial observations on the second initiating decision, dealing mainly with the functioning of the overall scheme.
oktoobril 2005. aastal esitasid Itaalia ametiasutused teise algatamisotsuse kohta oma esialgsed tähelepanekud, mis käsitlesid peamiselt üldkava toimimist.
On 30 November 2005 the Italian authorities submitted further observations, which they supplemented with a number of annexes on 6 December 2005.
novembril 2005. aastal esitasid Itaalia ametiasutused veel tähelepanekuid, mida nad täiendasid arvukate lisadega 6. detsembril 2005.
On 11 November 2005, the anonymous third party submitted observations on the second initiating decision.
novembril 2005. aastal esitas anonüümne kolmas isik oma tähelepanekud teise algatamisotsuse kohta.
On 19 December 2005 those observations were transmitted to the Italian authorities, who commented on them by letter of 6 March 2006.
detsembril 2005. aastal anti need tähelepanekud edasi Itaalia ametiasutustele, kes kommenteerisid neid oma 6. märtsi 2006. aasta kirjas.
On 3 May 2006 a meeting took place between the Commission and the Italian authorities.
mail 2006. aastal toimus komisjoni ja Itaalia ametiasutuste kohtumine.
Following that meeting, by letter of 23 May 2006, the Commission asked for supplementary information, and reminded the Italian authorities of the requests for information in the second initiating decision.
Koosoleku järel palus komisjon oma 23. mai 2006. aasta kirjas lisateavet ja tuletas Itaalia ametiasutustele meelde teise algatamisotsuse teabenõudeid.
On 5 May 2006, the Italian authorities submitted observations on the nature of part of the information, and in particular the question whether the list of projects in the anonymous third party's submission could be attributed to the Italian Court of Auditors.
mail 2006. aastal esitasid Itaalia ametiasutused oma tähelepanekud teabe teatavate osade laadi kohta ning eeskätt küsimuse kohta, kas on põhjust arvata, et anonüümse kolmanda isiku esitatud projektiloend on seostatav Itaalia kontrollikojaga.
On 29 June 2006, the Italian authorities further transmitted the decision of the Interministerial Committee for Economic Programming (CIPE) adopted on 22 March 2006, which they said was intended to ensure that the scheme complied with the rules on state aid to R & D.
juunil 2006. aastal edastasid Itaalia ametiasutused ka ministeeriumidevahelise majanduse planeerimise komitee (Interministerial Committee for Economic Programming, CIPE) 22. märtsil 2006. aastal vastuvõetud otsuse, mis nende sõnul pidi kinnitama, et kava vastas teadus- ja arendustegevusele antava riigiabi eeskirjadele.
On 11 July 2006, the Italian authorities provided initial observations on the Commission's letter of 23 May 2006.
juulil 2006. aastal esitasid Itaalia ametiasutused oma esialgsed tähelepanekud komisjoni 23. mai 2006. kirja kohta.
On 17 October 2006, the Italian authorities completed their observations on the Commission's letter, and provided a list of projects financed under the scheme.
oktoobril 2006 täiendasid Itaalia ametiasutused oma tähelepanekud komisjoni kirja kohta ja lisasid kava alusel rahastatud projektide loendi.
On 24 October 2006 they provided annexes that had been mentioned in the previous letter.
oktoobril 2006. edastasid nad eelmises kirjas nimetatud lisad.
By letter of 12 December 2006, the Commission requested supplementary information on the reimbursement schedules for the projects in the list provided by the Italian authorities, and suggested discussions at technical level on the granting and reimbursement schedules for each of the projects.
detsembri 2006. aasta kirjaga nõudis komisjon lisateavet Itaalia ametiasutuste esitatud loendis toodud projektide tagasimaksmiskavade kohta ning tegi ettepaneku alustada tehnilised arutelud iga projekti tagasimaksmis- ja toetuskavade üle.
On 24 April 2007, following a meeting on 30 March, the Italian authorities provided information concerning a full computation for the projects, along with two notes concerning two projects referred to in the second initiating decision (A139 and BA609).
aprillil 2007. aastal, pärast 30. märtsil 2007. toimunud kohtumist, andsid Itaalia ametiasutused edasi projektide täielikke arvutusi käsitleva teabe koos kahe märkusega teises algatamisotsuses viidatud kahe projekti kohta (A139 ja BA609).
On 4 May 2007, following a meeting on 26 April 2007, there was a meeting on the premises of the Italian Permanent Representation to the EU, where the Italian authorities allowed a delegation from the Commission to consult documents concerning these two projects, which were classified for national security reasons.
mail 2007. aastal, 26. aprilli koosoleku järel toimus kohtumine ruumides, mis kuuluvad Itaalia alalisele esindusele ELi juures. Itaalia ametiasutused võimaldasid komisjoni delegatsioonil tutvuda kahe kõnealuse projekti dokumentidega, mis olid riigi julgeoleku kaalutlustel salastatud.
On 23 May 2007 there was a final meeting on the reimbursement schedules for the individual projects.
mail 2007. aastal kohtuti viimast korda üksikute projektide tagasimaksmiskavade asjus.
By letter of 21 June 2007 the Commission requested certain information.
juuni 2007. aasta kirjas nõudis komisjon konkreetset teavet.
The letter had attached the schedules for the individual R & D projects, including the conditions for the reimbursement of the loans.
Kirjale olid lisatud teatavate teadus- ja arendusprojektide kavad, sealhulgas ka laenude tagasimaksete tingimused.
Italy replied to this letter on 1 August 2007, indicating its agreement to the schedules annexed to the Commission's most recent letter, and providing information on the other issues raised in that letter.
Itaalia vastas sellele kirjale 1. augustil 2007. aastal, ilmutades nõusolekut komisjoni viimasele kirjale lisatud kavadega ja edastades teavet selles kirjas esitatud muude küsimuste kohta.
Further supplementary information was submitted on 1 October 2007.
oktoobril 2007. aastal esitati veel lisateavet.
Another meeting with the Italian authorities took place on 5 October 2007, attended by Commissioner Kroes and Minister Bersani.
Järgmine kohtumine Itaalia ametiasutustega toimus 5. oktoobril 2007. aastal ning sellel osalesid ka komisjoni liige Kroes ja minister Bersani.
The Italian authorities provided further information by letters of 29 October 2007, 27 November 2007 and 12 December 2007.
Itaalia ametiasutused andsid lisateavet 29. oktoobri 2007., 27. novembri 2007. ja 12. detsembri 2007. aasta kirjadega.
The Commission requested supplementary information by letter of 23 November 2007.
novembri 2007. aasta kirjas nõudis komisjon veel lisateavet.
Meetings with France and with the anonymous third party took place on: 21 March 2006, 18 October 2006, 10 November 2006, 22 May 2007, 5 July 2007, 6 September 2007, 14 and 19 November 2007 and 11 February 2008.
Kohtumine Prantsusmaa ja anonüümse kolmanda isikuga toimusid 21. märtsil 2006, 18. oktoobril 2006, 10. novembril 2006, 22. mail 2007, 5. juulil 2007, 6. septembril 2007, 14. ja 19. novembril 2007 ning 11. veebruaril 2008.
THE SCHEME APPROVED IN 1986
AASTAL HEAKSKIIDETUD KAVA
As mentioned in recital 45, the Commission approved the scheme of assistance to R & D in the Italian aeronautical industry in 1986.
Nagu põhjenduses 1 nimetatud, kiitis komisjon Itaalia lennundussektori teadus- ja arendustegevuse toetuskava heaks aastal 1986.
In its decision, the Commission took note of the fact that the precise mechanisms of the state financing, in particular as regards reimbursement, would be determined for each specific project at a later stage.
Oma otsuses võttis komisjon arvesse asjaolu, et riigiabi süsteemi täpne toimimine – eeskätt seoses tagasimaksetega – määratakse iga projekti puhul kindlaks hilisemas etapis.
In the decision the Commission pointed out that under point 5.5 of the 1986 Framework, individual aid measures had to be notified if they exceeded a threshold of ECU 20 million in eligible costs.
Oma otsuses juhtis komisjon tähelepanu asjaolule, et vastavalt 1986. aasta raamistiku punktile 5.5 tuli teatada igast abimeetmest, mille abikõlblikud kulud ületasid lävendi – 20 miljonit eküüd.
The Italian authorities never notified any individual case of application of Law No 808/1985 to the Commission under Article 88(3) of the EC Treaty.
Itaalia ametiasutused ei teatanud ühestki seaduse nr 808/1985 rakendamise juhust komisjonile vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 3.
Law No 808/1985, as notified to the Commission, provided for a budget of ITL 690 billion for these measures, to be spent during the period 1985-1989.
Nagu komisjonile teatatud, nähti seadusega nr 808/1985 nendeks meetmeteks ette 690 miljardi Itaalia liiri suurune eelarve, mis tuli ära kasutada ajavahemikus 1985–1989.
The scope of the Law originally notified was extended several times after 1989 in new budgetary decisions taken by the Italian Government.
Seaduse algselt teatatud kohaldamisala on pärast 1989. aastat korduvalt laiendatud Itaalia valitsuse võetud eelarveotsustega.
None of these extensions were notified to the Commission under Article 88(3) of the EC Treaty.
Ühestki kõnealusest laiendusest ei teatatud komisjonile vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 3.
When the 1996 Framework entered into force the Italian authorities accepted the appropriate measures, including new notification thresholds of ECU 25 million in eligible costs and ECU 5 million in aid.
aasta raamistiku jõustumisel nõustusid Itaalia ametiasutused asjakohaste meetmetega, sealhulgas uue teatamislävendiga 25 miljonit eküüd abikõlblike kulude puhul ja 5 miljonit eküüd abi puhul.
In 2001 and 2002, the Commission and the Italian authorities exchanged correspondence on the scheme.
Aastatel 2001 ja 2002 pidasid komisjon ja Itaalia ametiasutused kirjavahetust kava üle.
This concerned changes to be made to the scheme to bring it into line with the criteria of the 1996 Framework.
See käsitles muudatuste tegemist kavasse, et viia see kooskõlla 1996. aasta raamistiku kriteeriumidega.
The correspondence resulted in the adoption by Italy of a measure aimed at implementing the criteria of the Framework.
Kirjavahetuse tulemusena võttis Itaalia vastu meetme eesmärgiga rakendada raamistiku kriteeriume.
This document was sent to the Commission on 22 November 2002, and the Commission accepted the Italian commitments by letter of 18 December 2002.
Kõnealune dokument saadeti komisjonile 22. novembril 2002. aastal ja komisjon nõustus Itaalia võetud kohustustega oma 18. detsembri 2002. aasta kirjas.
Law No 808/1985 provided for three types of State assistance to companies in the aeronautical industry.
Seadusega 808/1985 nähti lennundussektori ettevõtjatele ette kolme tüüpi riigiabi.
Of the three there remains only one, which is the subject of the present decision, namely assistance under Article 3(a) of the Law.
Kolmest abitüübist kehtib käesolev otsus vaid ühe kohta, nimelt seaduse artikli 3 punkti a alusel antava abi kohta.
This assistance consists in the financing by the State of part of the costs of aeronautical R & D projects carried out by Italian companies in collaboration with foreign companies.
Abi seisneb selles, et riik rahastab teatava osa Itaalia ettevõtjate ja välismaiste ettevõtjate koostöös toimuvate lennundussektori teadus- ja arendusprojektide kuludest.
DOUBTS EXPRESSED IN THE FIRST INITIATING DECISION
ESIMESES ALGATAMISOTSUSES VÄLJENDATUD KAHTLUSED
The first initiating decision concerned 13 individual R & D projects.
Esimene algatamisotsus käsitles 13 teadus- ja arendusprojekti.
In the decision the Commission expressed doubts regarding the compatibility of a number of large R & D projects (listed below in recital 60, table 1) that had not been notified in accordance with the rules governing aid to R & D (the 1986 Framework and the 1996 Framework).
Oma otsuses väljendas komisjon kahtlusi teatavate suurte teadus- ja arendusprojektide (loetletud allpool põhjenduses 60, tabel 1 vastavuse kohta, millest ei olnud teatatud vastavalt teadus- ja arendustegevusele antava abi eeskirjadele (1986. aasta raamistik ja 1996. aasta raamistik).
In particular, the Commission doubted:
Eeskätt kahtlustas komisjon,
that part of the work packages of several projects could be classified as precompetitive development: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels and DO328 Extended Capacity;
et mitme projekti teatavaid tööpakette võis pidada konkurentsieelseks arendustegevuseks: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels ja DO328 Extended Capacity;
that the aid to several projects had had an incentive effect: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels and DO328 Extended Capacity.
et mitme projekti puhul oli abi mõjunud stiimulina: A109 X, A109 D/E/F, MD95, MD11, DO328 Panels ja DO328 Extended Capacity.
The Commission raised no objection to four other projects, on the basis on the information available at that time (DO328, MD11 Winglet, ATR72 and EH101).
Sel ajal saadaoleva teabe alusel ei esitanud komisjon vastuväiteid neljale ülejäänud projektile ((DO328, MD11 Winglet, ATR72 ja EH101).
The Commission accepted that one project fell under Article 296(2) of the EC Treaty ([…].
Komisjon nõustus, et üks projekt vastas EÜ asutamislepingu artikli 296 lõikele 2 ([…])*.
Finally, the Commission accepted that, on the basis of the information available at that time, two projects were below the thresholds for individual notification (Pressurised Cabins, A119 Koala).
Viimaks nõustus komisjon, et sel ajal saadaolevale teabele tuginedes jäi kaks projekti allapoole eraldi teatamise kohustuse lävendit (survestatud kabiinid, A119 Koala).
The table below summarises the information concerning these projects:
Kõnealuseid projekte käsitlev teave on kokku võetud allpool esitatud tabelis:
Projects covered by the first initiating decision
Esimese algatamisotsusega hõlmatud projektid
Pressurised Cabins
Survestatud kabiinid
At that time considered to be below the threshold for individual notification
Jäi toonase arvamuse kohaselt allapoole eraldi teatamise kohustuse lävendit
Doubts regarding classification of R & D activities and incentive effect
Kahtlused seoses teadus- ja arendustegevuste liigitamisega ja stimuleeriva mõjuga
Falling under Article 296 of the EC Treaty
Vastab EÜ lepingu artiklile 296
No objection raised on the basis of the information available at that time
Sel ajal saadaoleva teabe põhjal ei olnud vastuväiteid
RECIPIENTS
ABISAAJAD
The recipients referred to in the first initiating decision were the following:
Esimeses algatamisotsuses viidatud abisaajad olid järgmised:
Agusta, an enterprise belonging to the Finmeccanica group specialising in helicopters, since renamed AgustaWestland following a merger with Westland;
Agusta, kontserni Finmeccanica kuuluv ettevõtja, mis pärast Westlandiga ühinemist sai nime AgustaWestland ja spetsialiseerus helikopteritele;
Alenia, an enterprise belonging to the Finmeccanica group specialising in aero structures;
Alenia, õhusõidukite tarinditele spetsialiseerunud kontserni Finmeccanica kuuluv ettevõtja;
Aermacchi, an enterprise belonging to the Finmeccanica group since January 2003, which originally specialised in aircraft for military training, and subsequently diversified into aero structures;
Aermacchi, jaanuarist 2003 kontserni Finmeccanica kuuluv ettevõtja, mis algselt oli spetsialiseerunud sõjaväeõppustel kasutatavatele õhusõidukitele ning seejärel mitmekesistas tegevusala õhusõidukite tarinditega;
On the basis of the information made available after that decision, it emerged that there were two further recipients:
Nimetatud otsuse järel kättesaadavaks tehtud teabest selgus, et abisaajaid oli veel kaks:
Avio, an enterprise specialising in aero engines; Avio was formerly part of the Fiat Group (as FiatAvio); it was subsequently bought by the private equity group Carlyle, with a minority stake held by Finmeccanica; in 2006 Avio passed under the control of the private equity group Cinven, with Finmeccanica having a stake of 25 %;
Avio, õhusõidukite mootoritele spetsialiseerunud ettevõtja; Avio oli varem kontserni Fiat Group osa (FiatAvio); seejärel ostis selle eraõiguslik investeerimiskontsern Carlyle, nii et vähemusosalus jäi Finmeccanicale; aastal 2006 läks Avio eraõigusliku investeerimiskontserni Cinven kontrolli alla, kusjuures Finmeccanicale jäi osalus 25 %.
Piaggio Aero Industries (Piaggio), an enterprise active in aero structures and engines; it was established in November 1998 when a group of shareholders acquired the assets and took over the projects of the aerospace business of the firm formerly known as Rinaldo Piaggio SpA, as confirmed by the correspondence provided by the Italian authorities between the Ministry of Industry and Piaggio Aero Industries.
Piaggio Aero Industries (edaspidi „Piaggio”), õhusõidukite tarindite ja mootorite valdkonnas tegutsev ettevõtja asutati aastal 1998, kui rühm aktsionäre omandas varem Rinaldo Piaggio SpA-na tuntud firma varad ja võttis üle selle lennundusvaldkonna projektid, nagu kinnitas Itaalia ametiasutuste edastatud kirjavahetus tööstusministeeriumi ja Piaggio Aero Industriesi vahel.
ITALYS COMMENTS ON THE DOUBTS EXPRESSED IN THE FIRST INTIATING DECISION
ITAALIA MÄRKUSED ESIMESES ALGATAMISOTSUSES VÄLJENDATUD KAHTLUSTE KOHTA
Italy acknowledged that the information available to the Commission on the projects questioned in the first initiating decision was wholly insufficient.
Itaalia tunnistas, et komisjonile saadaolev teave esimeses algatamisotsuses küsitud projektide kohta oli täiesti ebapiisav.
Italy also acknowledged that because of this lack of information the Commission was right to express doubts regarding those projects.
Samuti tunnistas Itaalia, et teabe puudulikkuse tõttu oli komisjonil õigus väljendada nende projektide suhtes kahtlusi.
To dispel these doubts, Italy provided extensive information on the projects, notably concerning the eligibility of costs at the research stages and the incentive effect of the aid.
Nende kahtluste hajutamiseks andis Itaalia projektide kohta ulatuslikku teavet, eeskätt seoses kulude abikõlblikkusega teadustöö etappides ja toetuste stimuleerivat mõju.
On the A109 D/E/F project, Italy provided a detailed description of the R & D work with regard to the development of the helicopter, in particular concerning the installation of a new type of engine, the skids, the rotor, the avionic systems, and the fuselage.
Projekti A109 D/E/F puhul andis Itaalia helikopteri väljatöötamisega seotud teadus- ja arendustöö üksikasjaliku kirjelduse, mis käsitles eelkõige uut tüüpi mootori, jaluste, rootori, lennuelektroonikasüsteemi ja kere paigaldamist.
The Italian authorities also provided the schedule for the projects, showing that the innovations in these components came well before their certification, which took place in 1998, and their incorporation into in the A109 Power helicopter equipped with the Turbomeca engine, which was certified in June 2001.
Samuti esitasid Itaalia ametiasutused kõnealuste projektide ajakavad, millest nähtus, et nende komponentide uuendused algasid tükk aega enne nende sertifitseerimist, mis toimus aastal 1998, ja enne nende kasutamist helikopteris A109 Power, mis on varustatud 2001. aastal sertifitseeritud Turbomeca-mootoriga.
This succession of events, the Italian authorities argued, also showed that the aid did have an incentive effect, as the technologies were new and had not been installed in any aircraft.
Itaalia ametiasutuste väitel näitas sündmuste selline järjestus samuti, et abil oli stimuleeriv mõju, kuna tehnoloogiad olid uued ja neid ei olnud ühelgi õhusõidukil kasutatud.
On the A109 X project, Italy provided detailed information on the R & D work, in particular concerning the tail rotor, the transmission, the main rotor and the fuselage.
Projekti A109 X puhul andis Itaalia teadus- ja arendustöö kohta üksikasjalikku teavet, eeskätt seoses sabarootori, jõuülekande, pearootori ja kerega.
Italy indicated that the specific features of the A109 X — the main five-blade rotor, the antitorque rotor integrated into the tail boom, and the reducer with face gears — were not present in any other product made by Agusta.
Itaalia demonstreeris, et mudeli A109 X spetsiifilised osad – viie labaga pearootor, sabatorule kinnitatud tiirlemist takistav rootor ja hammasülekandega reduktor – puudusid kõigil teistel Agusta toodetel.
The Italian authorities said that the A109 X project was aimed at developing a new generation of helicopters, to be put on the market after 2009.
Itaalia ametiasutused ütlesid, et projekti A109 X eesmärk oli välja töötada uus helikopterite põlvkond, mis oleks turule toodud pärast 2009. aastat.
On the MD95 and MD11 projects, the Italian authorities acknowledged that the information available to the Commission at the time of the first initiating decision was not sufficient to distinguish between the two projects, which were separate, even though they both concerned fuselages.
Projektide MD95 ja MD11 puhul tunnistasid Itaalia ametiasutused, et esimese algatamisotsuse ajal komisjonile saadaolev teave oli ebapiisav kahe projekti eristamiseks, mis olid kaks erinevat projekti, kuigi mõlema puhul oli tegemist keredega.
According to the Italian authorities, the MD95 comprised activities classified as industrial research and precompetitive development, because it allowed Alenia to improve its knowledge of fuselages on large aircraft.
Itaalia ametiasutuste väitel hõlmas MD95 tegevusi, mis liigitusid tööstusuuringute ja konkurentsieelse arendustegevuse alla, kuna see võimaldas Alenial täiendada oma teadmisi suurte õhusõidukite kerede kohta.
The activities were concerned in particular with calculation methodologies for the engineering of fuselages, the development of specific codes for the damage tolerance of the fuselages, and the improvement of general knowledge in the company about some engineering aspects such as fireproof structural solutions and corrosion of materials.
Need tegevused seisnesid eeskätt kerede projekteerimise arvutusmeetodites, kerede lubatavate kahjustuste erikoodide väljatöötamises ning ettevõtja üldiste teadmiste täiendamist teatavates projekteerimisaspektides nagu tulekindlad tarindilahendused ja materjalide korrosioon.
Concerning the MD11, the Italian authorities indicated that the R & D activities concerned the development of a prototype with preliminary research.
Projekti MD11 puhul näitasid Itaalia ametiasutused, et teadus- ja arendustegevus oli seotud prototüübi väljatöötamise eeluuringutega.
It allowed the establishment of databases and of the development processes for the use of new fuselage technologies, which was a new activity for Alenia.
See võimaldas luua andmebaasid ning töötada välja protsessid uute keretehnoloogiate kasutuselevõtuks, mis oli Aleniale uus tegevusala.