natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 14 December 2007, pursuant to Article 5(2) of Regulation (EC) No 659/1999, the Commission sent a reminder to the Hungarian authorities listing the questions for which the information provided was still incomplete.
detsembril 2007 saatis komisjon kooskõlas määruse (EÜ) nr 659/1999 (edaspidi „menetlusmäärus”) artikli 5 lõikega 2 Ungari ametiasutustele meeldetuletuse, loetledes küsimused, millele ei oldud veel täielikult vastatud.
The Hungarian authorities replied by letter dated 16 January 2008.
Ungari ametiasutused vastasid 16. jaanuari 2008. aasta kirjaga.
As the companies Dunament and AES-Tisza did not provide the requested data, the Hungarian authorities argued they were not able to furnish a complete answer to the Commission's questions.
Ungari ametiasutused väitsid, et nad ei saanud komisjoni küsimustele täielikku vastust anda, sest äriühingud Dunament ja AES-Tisza olid jätnud nõutud andmeid esitamata.
Accordingly, on 15 February 2008, the Commission adopted an information injunction enjoining Hungary to supply the data listed in the decision within a period of fifteen days.
Seepärast võttis komisjon 15. veebruaril 2008 vastu teabe esitamise korralduse, kohustades Ungarit esitama 15 päeva jooksul otsuses nimetatud andmed.
On 27 February, Dunament power plant sent to the Commission a copy of its reply to the Hungarian authorities’ questions and explained the reasons why it could not answer the questions put to it.
veebruaril saatis Dunamenti elektrijaam komisjonile koopia oma vastusest Ungari ametiasutuste küsimustele ja selgitas, miks ta ei saa esitatud küsimustele vastata.
It appears from the Hungarian authorities’ replies that AES-Tisza did not give Hungary any reply.
Ungari ametiasutuste vastustest ilmneb, et AES-Tisza jättis neile üldse vastamata.
By fax dated 10 March 2008, AES-Tisza sent a letter to Commissioner Kroes expressing its view that the Hungarian authorities were already in possession of all the data that had been requested by the Commission.
märtsi 2008. aasta faksiteatega saatis AES-Tisza volinik Neelie Kroesile kirja, väljendades arvamust, et Ungari ametiasutustel on juba olemas kõik komisjoni nõutud andmed.
In their answer dated 13 March 2008, on the basis of the information available to them the Hungarian authorities provided the Commission with the relevant data for questions (1)(a) to (d) of Chapter III of the information injunction.
märtsi 2008. aasta vastuses esitasid Ungari ametiasutused nende käsutuses oleva teabe alusel komisjonile teabe esitamise korralduse III peatüki 1. küsimuse punktides a–d nõutud andmed.
However, they did not give any additional data relating to the question asked under point (1)(e) of Chapter III of the information injunction concerning the investments of the two abovementioned power generators.
Nad ei esitanud siiski teabe esitamise korralduse III peatüki 1. küsimuse punktis e nõutud täiendavaid andmeid kahe eespool nimetatud elektritootja investeeringute kohta.
A substantial part of the information exchanged since the registration of case HU 1/04 concerned the interpretation and concrete application of the Commission Communication relating to the methodology for analysing State aid linked to stranded costs (the Stranded Costs Methodology) [14].
Oluline osa pärast juhtumi nr HU1/2004 registreerimisest vahetatud teabest oli luhtunud kuludega seotud riigiabi analüüsimise metoodikat käsitleva komisjoni teatise (edaspidi „luhtunud kulude metoodika”) [14] tõlgendamise ja konkreetse kohaldamise kohta.
On the basis of the documents submitted in the present procedure, it seemed that the Hungarian authorities planned to introduce a system of stranded cost compensations, the assessment of which could have been included in this Decision.
Käesolevas menetluses esitatud dokumentide põhjal tundus, et Ungari ametiasutused kavatsesid kasutusele võtta luhtunud kulude hüvitamise süsteemi, mille hinnangu oleks saanud lülitada käesolevasse otsusesse.
Consequently, substantial discussions took place throughout the present procedure between the Commission and the Hungarian authorities on the details of a compensation system which Hungary could adopt in order for such a system to meet the criteria of the Methodology.
Seepärast toimusid käesoleva menetluse jooksul komisjoni ja Ungari ametiasutuste vahel olulised arutelud hüvitussüsteemi üksikasjade üle, mille Ungari pidi vastu võtma, et süsteem vastaks metoodikas sätestatud kriteeriumitele.
Notwithstanding the technical discussions about a potential future compensation mechanism, the Hungarian authorities, until the date of this Decision, have not submitted to the Commission a comprehensive compensation mechanism officially confirmed by the Hungarian Government.
Hoolimata võimalikku tulevast hüvitusmehhanismi käsitlevatest tehnilistest aruteludest ei ole Ungari ametiasutused käesoleva otsuse vastuvõtmise ajaks esitanud komisjonile Ungari valitsuse poolt ametlikult heaks kiidetud tervikliku hüvitusmehhanismi.
In their letter of 13 March 2008, the Hungarian authorities explicitly confirmed that, at present, they did not wish to grant stranded costs compensation; however, they reserved their right to grant such compensation to certain power generators at a later stage.
Oma 13. märtsi 2008 aasta kirjas kinnitasid Ungari ametiasutused selgesõnaliselt, et praegu nad luhtunud kulusid hüvitada ei soovi; nad jätsid endale siiski õiguse maksta edaspidi sellist hüvitist teatavatele elektritootjatele.
Other connected procedures pending
Muud käimasolevad seotud menetlused
The Opening Decision was challenged by Budapest power plant before the Court of First Instance by way of an application lodged on 3 March 2006 and registered as case T-80/06.
Budapesti elektrijaam vaidlustas menetluse algatamise otsuse Esimese Astme Kohtus 3. märtsil 2006 esitatud ja kohtuasjana T-80/06 registreeritud kaebusega.
On 6 June 2006, Csepel power plant requested leave to intervene in the procedure in support of Budapest power plant and this was granted by an order of the Court dated 11 March 2008.
juunil 2006 palus Csepeli elektrijaam luba astuda menetlusse Budapesti elektrijaama toetajana ning selleks anti luba kohtu 11. märtsi 2008. aasta määrusega.
Furthermore, two international arbitrage procedures are pending before the International Centre for the Settlement of Investment Disputes in Washington, D.C, launched against the Republic of Hungary by the electricity generation companies […] and […], both shareholders of power plants under PPA in Hungary.
Lisaks sellele on Washingtonis asuvas Investeeringuvaidluste Lahendamise Rahvusvahelises Keskuses pooleli kaks rahvusvahelist vahekohtumenetlust, mille Ungari Vabariigi vastu on algatanud elektriettevõtjad […] ja […], kellel on mõlemal osalus elektrienergia ostulepingud sõlminud Ungari elektrijaamades.
The proceedings are based on the investment protection provisions contained in the Energy Charter Treaty.
Menetlus põhineb energiaharta lepingu sätetel, mis käsitlevad investeeringute kaitset.
Historical background to the PPAs
Elektrienergia ostulepingute ajalooline taust
From 31 December 1991 to 31 December 2002 the Hungarian electricity market was structured around a ‘Single Buyer’, the company Magyar Villamos Művek (MVM).
detsembrist 1991 kuni 31. detsembrini 2002 oli Ungari elektriturg koondunud üksikostja, äriühingu Magyar Villamos Művek (MVM) ümber.
MVM is a 99,9 % State-owned entity whose activities comprise power generation, wholesale, transmission and retail.
MVM on 99,9 % riigi osalusega äriühing, mis tegeleb elektri tootmise, hulgimüügi, edastamise ja jaemüügiga.
Under the ‘Single Buyer’ model, the power generators could supply energy directly to MVM only (unless MVM cancelled the regional distribution companies’ contracts) and MVM was the only company authorised to supply electricity to the regional distribution companies.
Nn ühe ostja mudeli puhul said elektritootjad elektrit otse tarnida ainult MVMile (v.a juhul, kui MVM tühistas piirkondlike jaotusettevõtete lepingud) ja MVM oli ainus äriühing, kellel oli luba piirkondlikele jaotusettevõtetele elektrit tarnida.
Under Act XLVIII of 1994 on Electric Energy (Energy Act I), MVM was required to ensure security of energy supply in Hungary at the lowest possible cost.
Vastavalt 1994. aasta elektrienergia seadusele XLVIII (edaspidi „I energiaseadus”) pidi MVM tagama Ungaris energiavarustuse kindluse madalaima võimaliku hinnaga.
Under this dual model there was a public utility segment and a competitive segment, and eligible customers (the scope of which gradually enlarged) were allowed to switch to the competitive segment.
Nimetatud kahese mudeli moodustasid kommunaalteenuste segment ja konkurentsil põhinev segment ning teatavatel vabatarbijatel (kelle ring järkjärgult laienes) oli lubatud minna üle konkurentsil põhinevasse segmenti.
On the public utility segment, MVM remained the only wholesaler, whereas in the free market segment other traders appeared.
Kommunaalteenuste segmendis jäi MVM ainsaks hulgimüüjaks, samas kui vabaturu segmendis tulid turule teised ettevõtjad.
Energy Act III put an end to the existence of the public utility segment but nevertheless kept household customers and some commercial customers – as permitted by the second Electricity Directive [15] – under a universal service obligation.
III energiaseadusega kommunaalteenuste segment kaotati, kuid kodutarbijate ja mõnede äritarbijate (vastavalt teises elektridirektiivis [15] lubatule) suhtes kehtis siiski ka edaspidi universaalteenuse osutamise kohustus.
Energy Act I required MVM to assess the country's total energy demand and to prepare, every two years, a National Power Plant Construction Plan (Országos Erőműépítési Terv).
I energiaseaduse kohaselt pidi MVM hindama energia kogunõudlust riigis ja koostama iga kahe aasta järel riikliku elektrijaamade ehituskava (Országos Erőműépítési Terv).
This Plan had then to be submitted to and accepted by the Hungarian Government and the Parliament.
Seejärel tuli nimetatud kava esitada kinnitamiseks Ungari valitsusele ja parlamendile.
It appears from Energy Act I and from the submissions of the Hungarian government [16] that the most urgent objectives on the Hungarian energy market in the mid-1990s were security of supply at the lowest possible cost, modernisation of the infrastructure with particular regard to the prevailing standards of environmental protection, and the necessary restructuring of the power sector.
I energiaseadusest ja Ungari valitsuse märkustest [16] ilmneb, et 1990. aastate keskel olid Ungari energiaturu kõige pakilisemad eesmärgid varustuskindluse tagamine võimalikult madala hinnaga, infrastruktuuri moderniseerimine, pöörates erilist tähelepanu kehtivatele keskkonnakaitse normidele, ja energiasektori vajalik ümberkorraldamine.
With a view to achieving these general objectives, long-term power purchase agreements were proposed to foreign investors that would undertake to invest in the construction and modernisation of power plants in Hungary.
Nimetatud üldeesmärkide saavutamiseks tehti välisinvestoritele, kes kohustusid investeerima Ungari elektrijaamade ehitusse ja moderniseerimisse, ettepanek sõlmida pikaajalised elektrienergia ostulepingud.
The PPAs were signed by the power generators on the one hand and by the company MVM on the other hand.
Elektrienergia ostulepingud sõlmiti ühelt poolt elektritootjate ja teiselt poolt MVMi vahel.
The PPAs
Elektrienergia ostulepingud
The PPAs entered into between MVM and individual power plants [17] established a balanced production portfolio enabling MVM to meet its obligation of ensuring security of supply.
MVMi ja üksikute elektrijaamade [17] vahel sõlmitud elektrienergia ostulepingutes sätestati tasakaalustatud tooteportfell, mis võimaldas MVMil täita varustuskindluse tagamise kohustust.
They allow MVM to satisfy both base load demand (with lignite-fired and nuclear power stations) and peak load demand (with gas-fired power plants).
Lepingud võimaldasid MVMil rahuldada nii baaskoormuselektrienergia nõudlust (pruunsöeküttel töötavate ja tuumaelektrijaamade abil) kui ka tippkoormuselektrienergia nõudlust (gaasiküttel töötavate elektrijaamade abil).
The PPAs require the power generators to duly maintain and operate their generation facilities.
Elektrienergia ostulepingute kohaselt on elektritootjad kohustatud oma tootmisseadmeid nõuetekohaselt hooldama ja kasutama.
They reserve all or the bulk of the power plants’ generation capacities (MW) for MVM.
Elektrijaama tootmisvõimusus (megavattides) on tervikuna või suuremas osas reserveeritud MVMile.
This capacity allocation is independent of the actual use of the power plant.
Selline võimsuse jaotamine ei sõltu elektrijaama tegelikust kasutusest.
Beyond the reserved capacities, the PPA requires MVM to purchase a specific minimum quantity of electricity (MWh) from each power plant.
Elektrienergia ostuleping kohustab MVMi ostma igalt elektrijaamalt lisaks reserveeritud võimsusele kindlaksmääratud miinimumkoguse elektrit (megavatt-tundides).
Some PPAs include so-called ‘system services’ [18] in the case of power plants technically capable of providing them, which MVM provides to the system operator, MAVIR.
Elektrijaamade puhul, mis on tehniliselt suutelised selliseid teenuseid osutama, hõlmavad elektrienergia ostulepingud nn süsteemiteenuseid, [18] mida MVM osutab süsteemi käitajale MAVIRile.
The PPAs signed in 1995-1996 (seven of the ten PPAs under assessment) were awarded in view of the privatisation of the power plants.
Aastatel 1995–1996 sõlmitud elektrienergia ostulepingute (seitse kümnest hinnatavast lepingust) sõlmimisel võeti arvesse elektrijaamade erastamist.
These PPAs followed a model agreement drafted by an international law firm at the Hungarian Government's request.
Kõnealused elektrienergia ostulepingud põhinesid näidislepingul, mille Ungari valitsuse tellimusel koostas rahvusvaheline õigusbüroo.
There was no tendering procedure for the signature of these PPAs.
Nende elektrienergia ostulepingute sõlmimiseks pakkumismenetlust ei korraldatud.
There was, however, a tendering procedure for the privatisation of the power plants.
Elektrijaamade erastamisel toimus siiski pakkumismenetlus.
The PPAs (signed before privatisation) formed part of the privatisation package.
Elektrienergia ostulepingud (mis olid sõlmitud enne erastamist) moodustasid osa erastamispaketist.
Some of these agreements (mainly the Mátra, Tisza and Dunament agreements) were partially amended by the parties after privatisation.
Pärast erastamist muutsid pooled osaliselt mõnesid nimetatud lepingutest (peamiselt Mátra, Tisza ja Dunamenti elektrijaamadega sõlmitud lepingud).
The PPA of Csepel power plant was signed in 1997 and followed a somewhat different model.
Csepeli elektrijaamaga sõlmiti elektrienergia ostuleping 1997. aastal ja see leping järgis mõnevõrra erinevat mudelit.
However, there was no tendering procedure in this case either and the signature of the PPA was similarly linked to the power plant's privatisation.
Pakkumismenetlust ei korraldatud siiski ka selle lepingu sõlmimiseks ja ka siin oli elektrienergia ostulepingu sõlmimine seotud elektrijaama erastamisega.
The PPA of Ujpest power plant (one of the three plants of Budapest power plant) was signed with Budapest power plant in 1997, likewise without a specific tendering procedure.
Ujpesti elektrijaama (üks Budapesti elektrijaama moodustavast kolmest elektrijaamast) käsitlev elektrienergia ostuleping sõlmiti Budapesti elektrijaamaga 1997. aastal samuti eraldi pakkumismenetlust korraldamata.
Only the PPA of the Kispest plant (another – aging – plant of Budapest power plant which was essentially rebuilt at the time) was signed in 2001 as a result of an open tendering procedure.
Ainult Kispesti elektrijaama (veel üks Budapesti elektrijaama alla kuuluv (vananenud) elektrijaam, mida sel ajal praktiliselt ümber ehitati) käsitlev leping sõlmiti 2001. aastal avatud pakkumismenetluse tulemusena.
From 2000 to 2004, the capacities reserved by the PPAs covered approximately 80 % of total Hungarian electricity demand (MW).
Aastatel 2000–2004 moodustas elektrienergia ostulepingutega reserveeritud võimsus umbes 80 % Ungari elektrienergia kogunõudlusest (megavattides).
From 2005 to the date of this Decision, the share has been around 60-70 %.
Alates 2005. aastast kuni käesoleva otsuse vastuvõtmise kuupäevani on see osakaal olnud umbes 60–70 %.
It was expected that this would gradually decrease in the period between 2011 and 2024 [19].
Elektrienergia ostulepingute lõpetamisel väheneb see osakaal eeldatavalt järkjärgult aastatel 2011–2024 [19].
Of the nearly twenty PPAs signed between 1995 and 2001, ten were still in force at the date of Hungary's accession to the EU (1 May 2004).
Peaaegu 20 elektrienergia ostulepingust, mis sõlmiti aastatel 1995–2001, olid kümme sõlmitud enne Ungari ühinemist Euroopa Liiduga (1. mail 2004).
Although some PPAs (see recital 28 above) were ended by the parties in April 2008, this Decision covers these and assesses their State aid nature and compatibility with the common market in the period between 1 May 2004 and their end date (April 2008).
Kuigi pooled lõpetasid mõned elektrienergia ostulepingud (vt eespool põhjendus 28) 2008. aasta aprillis, hõlmab käesolev otsus ka neid ja otsuses hinnatakse riigiabi olemasolu neis lepinguis ning nende kokkusobivust ühisturuga ajavahemikul 1. maist 2004 kuni lepingu lõppemise kuupäevani (2008. aasta aprill).
The power plants under PPA and the duration of the PPAs
Elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamad ja lepingute kestus
The power plants under PPA covered by this Decision are listed in the table below.
Järgmises tabelis on loetletud elektrijaamad, kes sõlmisid käesolevas otsuses käsitletud elektrienergia ostulepingu.
The duration shown refers to the initially scheduled end date of the PPAs as established in the PPAs themselves.
Märgitud lepingu kestus näitab elektrienergia ostulepingu algselt kavandatud lõppkuupäeva, mis on sätestatud elektrienergia ostulepingus endas.
Overview of the generation companies under PPA, the main shareholders and the duration of the PPAs
Elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrienergiaettevõtjad, põhiaktsionärid ja elektrienergia ostulepingu kestus
Name of generation company
Elektrienergiaettevõtja nimi
Majority shareholder group
Põhiaktsionär
Power plant under PPA
Elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaam
Duration of PPA
Elektrienergia ostulepingu kestus
Dunament F blocks
Dunament F-plokid
(signed in 1995, entered into force in 1996)
(sõlmitud 1995. aastal, jõustunud 1996. aastal)
Dunament G2 block
Dunament G2-plokk
(initial duration until 2015, extended to 2022 in 2005)
(esialgne kestus kuni 2015. aastani; 2005. aastal pikendatud kuni 2022. aastani)
(signed in 1997, entered into force in 2000)
(sõlmitud 1997. aastal, jõustunud 2000. aastal)
1995-2017 [20](signed in 1995, entered into force in 1996)
1995–2017 [20](sõlmitud 1995. aastal, jõustunud 1996. aastal)
In Government Decree 1074/1995 (VIII.4) on electricity price regulation, the government made a commitment that, as of 1 January 1997 (the beginning of the so-called first price regulation cycle), ‘in addition to covering the justified operating costs, wholesale and retail prices shall ensure 8 % return on equity’.
Elektrihinna reguleerimist käsitlevas valitsuse dekreedis nr 1074/1995. (VIII.4.) kinnitas valitsus, et alates 1. jaanuarist 1997 (nn hinnareguleerimise esimese tsükli algus) „tagavad hulgi- ja jaehinnad lisaks põhjendatud tegevuskulude katmisele 8 % omakapitali tasuvuse (ROE)”.
The government thereby guaranteed an 8 % rate of return on capital to the power plants under PPA.
Seega tagas valitsus elektrienergia ostulepingu sõlminud elektrijaamadele 8 % kapitalitasuvuse määra.
As of 1 January 2001 (the beginning of the second price regulation cycle), the official prices included 9,8 % profit on assets (eszközarányos megtérülés) for the power plants.
Alates 1. jaanuarist 2001 (hinnareguleerimise teise tsükli algus) sisaldasid ametlikud hinnad elektrijaamade 9,8 % suurust kapitalitasuvust (eszközarányos megtérülés).
The increase in percentage did not necessarily mean a change in actual amounts, as the bases of the two rates of return were different (the first one was calculated on equity while the second one was calculated on assets).
Protsendi suurenemine ei tähendanud tingimata tegelike koguste suurenemist, sest kahe tasuvusmäära alused olid erinevad (esimene arvutati omakapitali alusel, teine varade alusel).
The prices reflected changes in inflation.
Hindades kajastus inflatsioonimäära muutumine.
The regulated prices remained in place for the power plants until 31 December 2003.
Reguleeritud hinnad kehtisid elektrijaamadele 31. detsembrini 2003.
During this period of price regulation, the Hungarian Energy Office analysed the cost structure of each power plant and fixed the price for the purchase of electricity by MVM at a value that ensured guaranteed profitability.
Hindade reguleerimise ajal analüüsis Ungari Energiaamet iga elektrijaama kulusid ja määras MVMile sellise elektri ostuhinna, mis tagas garanteeritud kasumlikkuse.
The list of costs covered by this price-setting mechanism included the following main cost items [21]:
Hindade määramisel kasutatud kulude hulka kuulusid järgmised kuluartiklid [21]:
fixed costs depreciation, insurance, certain fixed maintenance and operating costs, loan interest [‘hitelkamatok’], decommissioning [‘rekultivációs költségek’], fiscal costs (taxes), personnel expenditure [‘személyi jellegű költségek’], environmental protection costs, expenditures to the Central Nuclear Fund [‘Központi Nukleáris Alap befizetések’] for the nuclear power plant and extraordinary expenses [‘rendkívüli ráfordítások’];
püsikulud amortisatsioon, kindlustus, teatavad püsivad hooldus- ja tegevuskulud, laenuintressid (hitelkamatok), kasutusest kõrvaldamine (rekultivációs költségek), maksukulud (maksud), tööjõukulud (személyi jellegű költségek), keskkonnakaitse kulud, tuumaelektrijaamade puhul tuumaenergia keskfondi kulud (Központi Nukleáris Alap befizetések) ja erakorralised kulud (rendkívüli ráfordítások);
variable costs fuel costs.
muutuvkulud kütusekulud.
The Hungarian Energy Office had the task of ensuring that the costs covered were reasonable and necessary.
Ungari Energiaameti ülesanne oli tagada, et kaetavad kulud oleksid mõistlikud ja vajalikud.
The official price overwrote the price established by the PPAs.
Elektrienergia ostulepingus sätestatud hinnad asendati ametlike hindadega.
As of 1 January 2004, the prices were determined on the basis of the PPAs’ price formulae.
Alates 1. jaanuarist 2004 määrati hinnad elektrienergia ostulepingus sätestatud hinnavalemite alusel.
The exact meaning of the formulae was clarified in the context of the yearly price negotiations between MVM and the power generators.
Täpne valem selgitati välja MVMi ja elektritootjate vaheliste iga-aastaste hinnaläbirääkimiste käigus.
(According to the submission, ‘the agreements copied in the formulae and definitions contained in the decree’.)
(Märkuste kohaselt „kopeeriti lepingutes dekreedis kasutatud valemeid ja määratlusi”.)
Consequently, the price-fixing principles of the PPAs are based, similarly to the mechanism used for setting regulated prices, on the justified cost categories.
Järelikult põhinesid elektrienergia ostulepingute hindade määramise põhimõtted sarnaselt ametlike hindade määramise mehhanismiga põhjendatud kulukategooriatel.
Each PPA contains two main types of fee components: the capacity fee (or fee for making capacity available) for the reserved capacities (MW) covering fixed costs + profit (cost of capital), and the electricity fee covering variable costs.
Kõik elektrienergia ostulepingud sisaldavad kahte tasude põhiliiki: võimsustasu (või tasu võimsuse kättesaadavaks tegemise eest) reserveeritud võimsuse eest (megavattides), mis hõlmab püsikulusid ja kasumit (kapitalikulu), ja energiatasu, mis hõlmab muutuvkulusid.
The different PPAs provide for different additional charges.
Erinevates elektrienergia ostulepingutes on sätestatud erinevad täiendavad tasud.