natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards application of the de minimis Regulation, the Spanish authorities explained that ICEX required from each recipient a declaration of the aid received based on the eligible costs pursuant to Article 14(1)(d) of Law 38/2003 of 17 November 2003. Recipients were required to inform ICEX of future subsidies.
Seoses vähese tähtsusega abi määruse kohaldamisega selgitasid Hispaania ametiasutused, et ICEX nõudis igalt abisaajalt saadud abi kohta deklaratsiooni, lähtudes abikõlblikest kuludest vastavalt 17. novembri 2003. aasta seaduse 38/2003 artikli 14 lõike 1 punktile d. Abisaajatelt nõuti ICEXi teavitamist edasistest toetustest.
In line with Article 17(3)(m), ICEX had to check compatibility with other aid received on the basis of the same eligible costs.
Kooskõlas artikli 17 lõike 3 punktiga m peab ICEX kontrollima kokkusobivust muu abiga, mida anti samade abikõlblike kulude alusel.
The Spanish authorities provided a table showing that the de minimis aid granted by the ICO and the ICEX from 2006 to 2008 in the textile and clothing sector did not exceed the threshold of EUR 200000 per company over three tax years.
Hispaania ametiasutused esitasid tabeli, mis näitas, et ICO ja ICEXi poolt 2006.–2008. aastal tekstiili- ja rõivasektorile antud vähese tähtsusega abi ei ületanud piirmäära 200000 eurot ettevõtja kohta kolme eelarveaasta jooksul.
Measure 6
Meede 6
The measure was of a general nature, although it was primarily targeted at SMEs.
Tegemist oli üldmeetmega, ehkki see oli peamiselt suunatud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.
Therefore only firms with fewer than 5 employees could receive higher amounts than those paid in the previous year to the Social Security General Fund.
Seetõttu said eelmisel aastal sotsiaalkindlustuse keskkassale makstud summast suuremat abi üksnes vähem kui viie töötajaga ettevõtjad.
Other recipients could only recover a percentage of the contribution paid for special training purposes in the current financial year.
Teised abisaajad said jooksval majandusaastal erikoolituse eesmärgil tagasi üksnes protsentuaalse osa makstud sotsiaalkindlustusmaksetest.
According to the Spanish authorities, the aid intensity for SMEs was about 11,3 % and 20 % for large enterprises.
Hispaania ametiasutuste kinnitusel oli abi osatähtsus väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul ligikaudu 11,3 % ja suurettevõtjate puhul 20 %.
The planned budget was EUR 50000 per year.
Kavandatud eelarve oli 50000 eurot aastas.
By 13 January 2008, only one company had been selected for the measure.
Seisuga 13. jaanuar 2008 oli meetme raames välja valitud ainult üks ettevõtja.
The Spanish authorities confirmed that in accordance with the rescue and restructuring Guidelines [21], firms in difficulty were excluded from the scheme.
Hispaania ametiasutused kinnitasid, et vastavalt äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi suunistele [21] jäeti kavast välja raskustes olevad ettevõtjad.
Measure 7
Meede 7
The Spanish authorities stressed that firms were only eligible if their employees over the age of 55 had been employed by the company for at least 5 years, which reduced eligibility to approximately 50 %.
Hispaania ametiasutused rõhutasid, et ettevõtjad olid abikõlblikud üksnes juhul, kui nende vanemad kui 55aastased töötajad olid ettevõtja juures töötanud vähemalt viis aastat, mis vähendas abikõlblikkust ligikaudu 50 %.
Most of the recipients (53 %) were women, while 76 % had very low skills and training, which made it difficult for them to find another job.
Enamik abisaajaid (53 %) olid naised; 76 % abisaajate oskused ja väljaõpe olid väga madalal tasemel, mistõttu neil oli raskusi uue töökoha leidmisega.
The Spanish authorities stressed that Article 137(1) and Article 4 of the EC Treaty gave Member States autonomy in social security matters.
Hispaania ametiasutused rõhutasid, et EÜ asutamislepingu artikli 137 lõikega 1 ja artikliga 4 anti liikmesriikidele sotsiaalkindlustuse valdkonnas autonoomia.
By 1 January 2008, 6313 employees in 2015 firms had benefited from the scheme, corresponding to 16,6 % of firms and 4,5 % of employees in the sector.
Kava raames oli 1. jaanuariks 2008 toetatud 2015 ettevõtja 6313 töötajat, s.o 16,6 % sektori ettevõtjatest ja 4,5 % sektori töötajatest.
56 % of the recipient companies benefited from the measure for only one worker, 30 % for 2, 3 or 4 workers and 13 % for between 5 and 30 workers; only 1 % benefited from the measure for more than 30 workers.
Abi saanud ettevõtjatest 56 % said abi ainult ühele töötajale, 30 % kahele, kolmele või neljale töötajale ning 13 % 5–30 töötajale; vaid 1 % abisaajatest sai abi rohkem kui 30 töötajale.
The average aid per worker aged 55-58 was EUR 151/month, which corresponds to an intensity of 8,3 % of labour costs.
Keskmiselt maksti 55–58 aasta vanuse töötaja kohta toetust 151 eurot kuus, mis vastab abi osatähtsusele 8,3 % tööjõukuludest.
Aid to workers aged 59 years amounted to EUR 44/month, i.e. 2,6 % of labour costs.
töötajatele maksti toetust 44 eurot kuus, s.o 2,6 % tööjõukuludest.
Only 5,2 % of workers in the sector were eligible for this measure.
Kõnealuse meetme raames olid abikõlblikud vaid 5,2 % sektori töötajatest.
The average impact for a company was 0,3 % of its labour costs.
Abi keskmine mõju ettevõtjale oli 0,3 % ettevõtja tööjõukuludest.
Despite its name, this was not a measure aimed at maintaining employment but an alternative to early retirement.
Vaatamata meetme nimetusele ei olnud tegemist tööhõive säilitamisele suunatud meetmega, vaid ennetähtaegselt pensionile jäämise alternatiiviga.
The Spanish authorities also claimed that the amount of EUR 151/month was a sufficient incentive for keeping the person employed rather than hiring the same person and not declaring him.
Hispaania ametiasutused väitsid ka, et 151 eurot kuus on piisav summa, et motiveerida inimest tööle jätma selle asemel, et sama inimene tööle võtta ja teda mitte deklareerida.
The measure could be applied to the synthetic fibres industry if the company had its main activity in the textile sector and if it was included in the collective bargaining for the textile and clothing sector rather than the chemical industry.
Meedet sai kohaldada sünteeskiutööstuses, kui ettevõtja põhitegevusala oli tekstiilisektoris ning ettevõtja osales tekstiili- ja rõivasektori, mitte keemiatööstuse kollektiivläbirääkimistes.
Consequently there was only a slight possibility that these synthetic fibre producers would benefit from the measure.
Seega oli vaid väga väike võimalus, et sünteeskiutootjad võisid meetme raames abi saada.
Measure 8
Meede 8
By letter of 17 September 2008 the Spanish authorities confirmed that this was a general measure and that no tax deferrals had been granted to companies in the textile sector under the Textile Plan.
Hispaania ametiasutused kinnitasid 17. septembri 2008. aasta kirjas, et tegemist oli üldmeetmega ning tekstiilikava alusel ei võimaldatud tekstiilisektori ettevõtjatele maksude edasilükkamist.
On 21 October 2008, the Spanish authorities agreed that in the unlikely event of a textile or clothing company requesting a guarantee exemption for tax deferrals, the request would be dealt with on the basis of the general legislation and not the Textile Plan.
Hispaania ametiasutused lubasid 21. oktoobril 2008, et kui ka mõni tekstiili- või rõivasektori ettevõtja taotleb maksude edasilükkamise tagatisest vabastamist, mis on ebatõenäoline, käsitletaks tema taotlust üldistest õigusaktidest ja mitte tekstiilikavast lähtudes.
Lastly, the Spanish authorities undertook to comply with the Community legislation on the combination of de minimis measures.
Hispaania ametiasutused kohustusid ka järgima ühenduse õigusakte, mis käsitlevad vähese tähtsusega abimeetmete kombineerimist.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
HUVITATUD KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED
The Commission received comments from two parties, who wished to remain anonymous.
Komisjonile laekusid kahe isiku märkused, kes soovisid jääda anonüümseks.
The first set of comments rejected sectoral State aid to the textile industry because it distorted competition.
Esimestes märkustes olid huvitatud kolmandad isikud tekstiilitööstusele antava valdkondliku riigiabi vastu, sest see moonutab konkurentsi.
The authors favoured the line taken by the Commission in the decision to initiate the procedure and underlined that the Textile Plan set no limits on the subsidies that each company could receive.
Märkuste autorid toetasid komisjoni otsust algatada menetlus ja rõhutasid, et tekstiilikava ei sea piire toetusele, mida iga ettevõtja võib saada. Hispaania ametiasutuste õigustused olid ebapiisavad.
They considered that State aid for intangible assets should be rejected because it was too easily misused.
Märkuste esitajad arvasid, et immateriaalse põhivara soetamiseks ei tohiks riigiabi anda, sest seda kiputakse väärkasutama.
Furthermore, although training measures for employees laid off from the textile industry were beneficial, giving an 80 % discount on social security contributions would only benefit employees indirectly and was not acceptable.
Peale selle, kuigi tekstiilitööstusest koondatud töötajate koolitusmeetmed olid kasulikud, tõi sotsiaalkindlustusmaksete 80 % vähendamine töötajatele vaid kaudset kasu ega olnud vastuvõetav.
If textile companies had more advantages than other sectors as regards paying social security debts by instalments, this would constitute unlawful State aid.
Kui tekstiilitööstuse ettevõtjatel oli teiste sektoritega võrreldes rohkem eeliseid sotsiaalkindlustusvõlgnevuste tasumisel osamaksetena, siis oli tegemist ebaseadusliku riigiabiga.
The other comments referred to Geotexan’s extremely low prices on the Spanish market, which could be due to implementation of the Spanish Textile Plan.
Teise huvitatud isiku märkused viitasid Geotexani äärmiselt madalatele hindadele Hispaania turul, mis võis tuleneda Hispaania tekstiilikava rakendamisest.
SPAIN’S RESPONSE TO THE INTERESTED PARTIES’ COMMENTS
HISPAANIA VASTUS HUVITATUD KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSTELE
The Spanish authorities argued that the Commission did not classify the measures as State aid in the decision to initiate the procedure but simply referred to that possibility.
Hispaania ametiasutused väitsid, et menetluse algatamise otsuses ei käsitle komisjon meetmeid riigiabina, vaid üksnes viitab sellisele võimalusele.
Spain also replied that the training subsidy for companies with 50-249 employees amounted to a 20 % rather than an 80 % increase.
Hispaania vastas ka, et 50–249 töötajaga ettevõtjatele antav koolitustoetus kujutab endast 20 %, mitte 80 % suurust soodustust.
The intensity complied with the limits given in Article 4 of Commission Regulation (EC) No 68/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to training aid [22].
Abi osatähtsus vastas komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruse (EÜ) nr 68/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist koolitusabi suhtes) [22] artiklis 4 esitatud piirmääradele.
Moreover, the recipient of the training measure was the worker, who could either stay in the company or upgrade his training in order to seek a new job.
Peale selle oli koolitusmeetme abisaaja töötaja, kes võis jääda endisele töökohale või saada täienduskoolitust uue töö leidmiseks.
As regards the second comment, the Spanish authorities argued that the allegations were submitted late and no proof was provided.
Seoses teise märkusega teatasid Hispaania ametiasutused, et väited esitati hilinenult ja olid tõendamata.
The aim of the Textile Plan was to adapt companies in the sector to market liberalisation and not to favour the position of any specific company.
Tekstiilikava eesmärk oli kohandada sektori ettevõtjaid turu liberaliseerimisega, mitte tugevdada ühegi konkreetse ettevõtja positsiooni.
There is no record of Geotexan having benefited from the training aid measures.
Ei ole dokumentaalselt tõendatud, et Geotexan oleks koolitusabi meetmetest abi saanud.
In any event, it would have received a subsidy of EUR 970 per year, which would not be a decisive factor in developing an aggressive pricing policy.
Igal juhul oleks ta saanud toetuse summas 970 eurot aastas, mis ei oleks agressiivse hinnapoliitika kujundamise juures otsustav tegur.
In short, the comments did not contain any new legal facts or grounds and they were presented in general terms without providing any proof.
Lühidalt öeldes ei sisaldanud märkused ühtki uut asjaolu ega õiguslikku põhjendust ning need esitati üldsõnaliselt ja ilma tõenditeta.
Hence they should not be taken into account.
Seega ei tuleks neid arvesse võtta.
State aid nature of the measures
Meetmete käsitletavus riigiabina
As stated in Article 87(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Nagu sätestatud asutamislepingu artikli 87 lõikes 1, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
According to the Spanish authorities, measure 3 had not been applied: the 0,5 % interest rate subsidy had not been granted and funding was based on normal market conditions.
Hispaania ametiasutuste kinnitusel meedet 3 ei kohaldatud: 0,5 % intressitoetust ei antud ning rahastamine põhines tavapärastel turutingimustel.
The Commission asked the Spanish authorities for information about the interest rates actually granted to the ten recipients.
Komisjon küsis Hispaania ametiasutustelt teavet kümnele abisaajale tegelikult võimaldatud intressimäärade kohta.
Given the tiny difference between the two rates, the Commission must conclude that the State aid would have been so small that it would fall below the de minimis threshold.
Arvestades väikest erinevust kahe intressimäära vahel, peab komisjon järeldama, et riigiabi olnuks nii väike, et jääks vähese tähtsusega abi piirmäärast allapoole.
The Spanish authorities undertook not to apply this measure until the Plan expired.
Hispaania ametiasutused kohustusid kõnealust meedet kuni kava kehtivuse lõppemiseni mitte kohaldama.
In these circumstances, the Commission must conclude that the amount of aid was less than the de minimis threshold and that it was not a question of State aid.
Nendel asjaoludel peab komisjon järeldama, et abisumma oli vähese tähtsusega abi piirmäärast väiksem ja tegemist ei olnud riigiabiga.
On measures 4 and 5 the Spanish authorities said that they were covered by the Commission Regulation on de minimis aid and therefore did not constitute State aid.
Meetmete 4 ja 5 kohta ütlesid Hispaania ametiasutused, et nende suhtes kohaldati komisjoni määrust, mis käsitleb vähese tähtsusega abi, ning seega ei olnud tegemist riigiabiga.
The Commission must accordingly examine whether the conditions of the de minimis Regulation were fulfilled.
Komisjon peab seega veel uurima, kas vähese tähtsusega abi määruse tingimused olid täidetud.
As regards measure 4 the Spanish authorities provided evidence of having complied with the de minimis Regulation in the past and undertook to do so in future.
Meetme 4 puhul tõendasid Hispaania ametiasutused, et vähese tähtsusega abi määrust on seni järgitud, ning kohustusid seda järgima ka tulevikus.
They also gave assurances that they had complied with the new Communication on Reference Rates since 1 July 2008.
Nad kinnitasid ka, et olid alates 1. juulist 2008 järginud uut teatist viitemäärade kohta.
Regarding measure 5, the de minimis Regulation excludes aid for export promotion.
Seoses meetmega 5 välistab vähese tähtsusega abi määrus ekspordi edendamiseks antava abi.
In general, export aid is traditionally defined in Article 1(d) as ‘aid directly linked to the quantities exported, to the establishment and operation of a distribution network or to other current costs linked to the export activity’.
Üldiselt määratletakse ekspordiabi artikli 1 punktis d abina, „mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, jaotusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega”.
By letter of 30 May 2008 the Spanish authorities confirmed that the measure was intended to encourage firms that had so far not exported to come to international fairs.
Hispaania ametiasutused kinnitasid 30. mai 2008. aasta kirjas, et meetme eesmärk oli ergutada rahvusvahelistel messidel osalema ettevõtjaid, kes ei olnud seni ekspordiga tegelnud.
It therefore met that condition.
Seega vastas abi nimetatud tingimusele.
Aid for setting up information infrastructure via Internet portals is not export aid and therefore falls within the scope of the de minimis Regulation.
Abi internetiportaalide kaudu infoinfrastruktuuri loomiseks ei ole ekspordiabi ja jääb seega vähese tähtsusega abi reguleerimisalasse.
Lastly, the provision of consultancy services to foster companies’ export potential is covered by the de minimis Regulation and therefore does not come under the definition of export aid.
Ka nõustamisteenuste osutamine ettevõtjate ekspordipotentsiaali suurendamiseks on hõlmatud vähese tähtsusega abi määrusega ning jääb seega ekspordiabi määratlusest välja.
Nevertheless, the Commission continued to harbour doubts about whether the Spanish authorities had complied with the de minimis Regulation in the past.
Komisjon kahtles siiski jätkuvalt, kas Hispaania ametiasutused olid minevikus vähese tähtsusega abi määrust järginud.
It therefore asked the Spanish authorities to prove on the basis of Article 3(3) of the de minimis Regulation that it had been complied with in the past as regards measures 4 and 5.
Seetõttu palus komisjon Hispaania ametiasutustel vähese tähtsusega abi määruse artikli 3 lõike 3 alusel tõendada, et meetmete 4 ja 5 puhul oli määrust varem järgitud.
The Commission also called on the Spanish authorities to undertake to respect the Regulation in future, in accordance with Article 3(1).
Komisjon kutsus Hispaania ametiasutusi üles kohustuma määrust ka tulevikus vastavalt artikli 3 lõikele 1 järgima.
This implied that the ceiling of EUR 200000 per undertaking had been respected in all three tax years, especially as regards possible combination with other measures in the Textile Plan based on the same eligible costs.
See tähendas, et ülemmäära 200000 eurot ettevõtja kohta oli järgitud kõigil kolmel eelarveaastal, eelkõige seoses võimaliku kombineerimisega tekstiiliabi kava teiste meetmetega samade abikõlblike kulude alusel.
As already mentioned in recital 47, the Spanish authorities provided evidence that the de minimis Regulation had been complied with in the past and they undertook to respect it in future.
Nagu juba osutatud põhjenduses 47, esitasid Hispaania ametiasutused tõendid selle kohta, et vähese tähtsusega abi määrust oli minevikus järgitud, ning kohustusid määrust ka tulevikus järgima.
Therefore, measures 4 and 5 do not constitute State aid.
Seega ei ole meetmete 4 ja 5 puhul tegemist riigiabiga.
Measure 8 is a general measure provided for by Spanish law which, according to the Spanish authorities, had never been applied under the Textile Plan.
Meede 8 on Hispaania seadusega ettenähtud üldmeede, mida Hispaania ametiasutuste kinnitusel ei oldud mitte kunagi tekstiilikava raames kohaldatud.
If a company requested a tax deferral in future, the Spanish authorities undertook to apply the general rules and not this measure.
Hispaania ametiasutused lubasid, et kui mõni ettevõtja tulevikus maksude edasilükkamist taotleb, kohaldatakse üldisi eeskirju ja mitte kõnealust meedet.
Since measure 8 had not been applied, no State aid was involved.
Et meedet 8 ei oldud rakendatud, ei olnud tegemist riigiabiga.
Measures 1, 2, 6 and 7 were granted through State resources.
Meetmeid 1, 2, 6 ja 7 rahastati riigi vahenditest.
These measures appear to offer a better selective advantage to companies from the textile and clothing sector than the conditions applied under the general rules and consequently to favour those undertakings.
Kõnealused meetmed näivad pakkuvat tekstiili- ja rõivasektori ettevõtjatele paremat valikulist eelist kui üldiste õigusaktide alusel kohaldatavad tingimused ning seega ka soosivat nimetatud ettevõtjaid.
There is extensive trade in the textile and clothing sector so the measures could affect trade between Member States.
Tekstiili- ja rõivasektoris toimub ulatuslik kaubandustegevus ning seetõttu võivad kõnealused meetmed mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.
Therefore, these measures constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Seega on kõnealuste meetmete puhul tegemist riigiabiga asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Measures 1 and 2
Meetmed 1 ja 2
Concerning measure 1, the Commission noted that the approved aid scheme N 415/2004 is only applicable to large enterprises and eligible R & D activities: personnel costs, relevant instruments and equipment, external consultancy costs, operating costs and additional general costs deriving from the research activity.
Meetme 1 kohta järeldas komisjon, et heakskiidetud abikava N 415/2004 kohaldatakse üksnes suurettevõtjate ning abikõlbliku teadus- ja arendustegevuse (personalikulud, asjaomased vahendid ja seadmed, välise nõustamise kulud, tegevuskulud ja täiendavad üldkulud, mis tulenevad uurimistegevusest) suhtes.
The budget was EUR 16 million in the form of grants and EUR 74,45 million in the form of subsidised loans.
Toetuste eelarve oli 16 miljonit eurot ja subsideeritud laenude eelarve 74,45 miljonit eurot.
The Textile Plan defined the following as eligible projects for large enterprises: R & D projects, projects to disseminate the results of R & D activities and projects to set up and develop inter-company cooperation agreements.
Tekstiilikava kohaselt olid suurettevõtjate abikõlblikud projektid määratletud järgmiselt: teadus- ja arendusprojektid, teadus- ja arendustegevuse tulemuste levitamise projektid ning ettevõtjatevaheliste koostöökokkulepete sõlmimise ja arendamise projektid.
The budget was EUR 12,5 million in the form of grants and EUR 51 million in the form of subsidised loans.
Toetuste eelarve oli 12,5 miljonit eurot ja subsideeritud laenude eelarve 51 miljonit eurot.
On 13 January 2008 the Spanish authorities reiterated that they would respect the conditions imposed on the scheme.
Hispaania ametiasutused kordasid 13. jaanuaril 2008, et nad järgivad kavaga kehtestatud tingimusi.
On this basis, the Commission must conclude that measure 1 for large undertakings fulfils the criteria laid down in the scheme.
Selle põhjal peab komisjon järeldama, et suurettevõtjatele suunatuna vastab meede 1 kavas sätestatud kriteeriumidele.
As regards measure 1 for SMEs, which according to the Textile Plan are the main focus of measure 1, the Spanish authorities explained that it would be covered by aid scheme XS 50/2005.
Seoses meetme 1 kohaldamisega väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suhtes, kes tekstiilikava kohaselt on meetme 1 peamine sihtrühm, selgitasid Hispaania ametiasutused, et meede oli hõlmatud abikavaga XS 50/2005.
The objectives of scheme XS 50/2005 are to promote research projects for SMEs, enhance cooperation between SMEs and research entities and to disseminate research results.
Kava XS 50/2005 eesmärk oli edendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate uurimisprojekte, edendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning teadusasutuste vahelist koostööd ning levitada uuringutulemusi.
Like the previous scheme, this one covers personnel costs, relevant instruments and equipment, external consultancy costs, operating costs and additional general costs deriving from the research activity, as well as investment in tangible and intangible assets and consultancy services.
Nagu varasem kava, hõlmab ka kõnealune kava personalikulusid, asjaomaseid vahendeid ja seadmeid, välise nõustamise kulusid, tegevuskulusid ja täiendavaid üldkulusid, mis tulenevad uurimistegevusest, samuti investeeringuid materiaalsesse ja immateriaalsesse põhivarasse ning nõustamisteenuseid.