natgillin/translations-raw huggingface dataset:
per step 3 animals of a single sex (normally females) are used
igal etapil kasutatakse 3 ühest soost looma (tavaliselt emasloomad)
TEST PROCEDURE WITH A STARTING DOSE OF 50 MG/KG BODY WEIGHT
KATSEPROTSEDUUR LÄHTEANNUSE 50 MG/KEHAMASSI KG KORRAL
0, 1, 2, 3: Number of moribund or dead animals at each step - GHS: Globally Harmonised Classification System (mg/kg b.w.) - ∞: unclassified
igal etapil kasutatakse 3 ühest soost looma (tavaliselt emasloomad)
Appendix 1D TEST PROCEDURE WITH A STARTING DOSE OF 2000 MG/KG BODY WEIGHT Start 5 mg/kg 3 animals 50 mg/kg 3 animals
GHS: globaalselt harmoneeritud klassifikatsioonisüsteem (mg / kehamassi kg)
300 mg/kg 3 animals 2000 mg/kg 3 animals 5 mg/kg 3 animals 50 mg/kg 3 animals
klassifitseerimata
300 mg/kg 3 animals 2000 mg/kg 3 animals GHS Category 1 > 0 - 5 Category 2 > 5 - 50 Category 3 > 50 - 300 Category 4 > 300 - 2000 Category 5 > 2000 - 5000 ∞ 3 (at 50) at 1st step other 3 (at 300) at 1st step other
katsetamine annusega 5000 mg / kehamassi kg: vt 2. lisa”
Testing at 5000 mg/kg b.w.: see Appendix 2 -------------------------------------------------- Appendix 2
KLASSIFITSEERIMISKRITEERIUMID SELLISTE KATSEAINETE KORRAL, MILLE OODATAVAD LD50 VÄÄRTUSED ÜLETAVAD 2000 MG/KG JA MIDA EI OLE VAJA TESTIDA
CRITERIA FOR CLASSIFICATION OF TEST SUBSTANCES WITH EXPECTED LD50 VALUES EXCEEDING 2000 MG/KG WITHOUT THE NEED FOR TESTING Criteria for hazard Category 5 are intended to enable the identification of test substances which are of relatively low acute toxicity hazard but which, under certain circumstances may present a danger to vulnerable populations.
Ohukategooriat 5 käsitlevad kriteeriumid on ette nähtud selliste katseainete identifitseerimiseks, mille korral on ägeda mürgisuse oht suhteliselt väike, kuid mis teatud tingimustel võivad ohustada tundlikke populatsioone.
US EPA crk
USA EPA crk
Animals showing severe and enduring signs of distress and pain may need to be humanely killed.
Tõsistele ja kestvatele kannatustele ja valule viitavate märkidega loomad võib vaja olla humaanselt surmata.
Dosing test substances in a way known to cause marked pain and distress due to corrosive or severe irritating properties need not be carried out.
Testainet pole vaja annustada moel, mis teadaolevalt tekitab märgatavat söövitavatest või ärritavatest omadustest tingitud valu ja kannatusi.
Dosing test substances in a way known to cause marked pain and distress due to corrosive or irritating properties need not be carried out.
Testaineid pole vaja annustada moel, mis teadaolevalt tekitab märgatavat söövitavatest või ärritavatest omadustest tingitud valu ja kannatusi.
The LD50 should be determined by a recognised method.
Tunnustatud meetodi kohaselt määratakse LD50.
The temperature of the experimental animal room should be 20 oC (± 3 oC) for rabbits.
Loomade katseruumi temperatuur küülikutel peaks olema 20 oC (± 3 oC).
Although the relative humidity should be at least 30 % and preferably not exceed 70 %, other than during room cleaning, the aim should be 50-60 %.
Kuigi suhteline niiskus peaks olema vähemalt 30 % ja soovitavalt mitte üle 70 %, välja arvatud ruumi puhastamise ajal, siis eesmärk on hoida see vahemikus 50–60 %.
[Available from OECD Secretariat upon request].
(Saadaval taotluse korral OECD sekretariaadist).
The grading of ocular responses is necessarily subjective.
Silma reaktsioonide hindamine on tingimata subjektiivne.
To promote harmonisation of grading of ocular response and to assist testing laboratories and those involved in making and interpreting the observations, the personnel performing the observations need to be adequately trained in the scoring system used.
Silma reaktsiooni hindamise ühtlustamiseks ning katselaboratooriumide ning jälgivate või tõlgendavate isikute abistamiseks on vaja vaatlusi tegevatel isikutel piisavalt tundma õppida kasutatavat hindamissüsteemi (vt tabel allpool).
Substances that have demonstrated corrosive or severe irritant properties in an in vitro or ex vivo test (7)(8) that has been validated and accepted for the assessment specifically of eye or skin corrosivity/irritation, need not be tested in animals.
Aineid, mis on näidanud söövitavaid või tugevalt ärritavaid omadusi valideeritud ja heakskiidetud in vitro või ex vivo katses (7, 8), mis on valideeritud ja heakskiidetud spetsiaalselt silmade või naha ärrituse/söövituse hindamiseks, ei ole vaja katsetada loomade peal.
If validated and accepted in vitro/ex vivo tests are not available, one should bypass Steps 5 and 6 and proceed directly to Step 7.
Kui valideeritud ja heakskiidetud in vitro/ex vivo katsed ei ole kättesaadavad, tuleks vahele jätta 5. ja 6. etapp ning liikuda otse etappi 7.
Assessment of in vivo dermal irritancy or corrosivity of the substance (Step 7).
Aine in vivo nahakaudse ärritavuse või söövitavuse hindamine (7. etapp).
The test patch system should be fully loaded with test substance in a suitable vehicle (the choice of the vehicle should be justified; liquid test substances can be applied undiluted, if appropriate).
Katselapp peab olema sobivas vehiikelis uuritava ainega põhjalikult immutatud (vehiikeli valikut tuleks põhjendada; vedelaid uuritavaid aineid võib vajaduse korral kasutada lahjendamata kujul).
The test patch system is applied to the test area and held in contact with the skin by an occlusive patch or chamber and a suitable dressing for six hours.
Katselapid pannakse katsepiirkonda ning hoitakse kuus tundi oklusioonlapi või uuritavat ainet sisaldava nõu ja sobiva mähisega naha peal.
The test patch system must be occlusive.
Katselapid peavad olema oklusiivsed.
Generally, at least three test groups and a control group should be used.
Üldiselt tuleks kasutada kolme katserühma ja ühte võrdlusrühma.
The post-mitochondrial fraction is usually used at concentrations in the range from 1-10 % v/v in the final test medium.
Tavaliselt kasutatakse postmitokondriaalset fraktsiooni kontsentratsioonis 1–10 mahuprotsenti lõplikus katsekeskkonnas.
The condition of a metabolic activation system may depend upon the class of chemical being tested.
Metaboolse aktiveerimissüsteemi tingimused võivad sõltuda uuritava keemilise aine klassist.
Morita, T., Nagaki, T., Fukuda, I. and Okumura, K., (1992). Clastogenicity of low pH to Various Cultured Mammalian Cells.
Morita, T., Nagaki, T., Fukuda, I. and Okumura, K., (1992), Clastogenicity of low pH to Various Cultured Mammalian Cells, Mutation Res., 268, pp.
Ames, B.N., McCann, J. and Yamasaki, E., (1975). Methods for Detecting Carcinogens and Mutagens with the Salmonella/Mammalian Microsome Mutagenicity Test.
Ames, B. N., McCann, J. and Yamasaki, E. (1975), Methods for Detecting Carcinogens and Mutagens with the Salmonella/Mammalian Microsome Mutagenicity Test, Mutation Res., 31, pp.
Alternatives to Aroclor 1254-induced S9 in In Vitro Genotoxicity Assays.
Alternative to Aroclor 1254-induced S9 in In Vitro Genotoxicity Assays, Mutagenesis, 7, pp.
Richardson, C., Williams, D.A., Allen, J.A., Amphlett, G., Chanter, D.O. and Phillips, B., (1989) Analysis of Data from In Vitro Cytogenetic Assays. In: Statistical Evaluation of Mutagenicity Test Data.
Richardson, C, Williams, D. A., Allen, J. A., Amphlett, G., Chanter, D. O. and Phillips, B. (1989), Analysis of Data from In Vitro Cytogenetic Assays, in: Statistical Evaluation of Mutagenicity Test Data, Kirkland, D. J., (cd) Cambridge University Press, Cambridge, pp.
With the majority of chemical mutagens, induced aberrations are of the chromatid-type, but chromosome-type aberrations also occur.
Keemiliste mutageenide põhjustatud aberratsioonid on enamasti kromatiidaberratsioonid, aga esineb ka kromosoomaberratsioone.
Preston, R.J., Dean, B.J., Galloway, S., Holden, H., McFee, A.F. and Shelby, M. (1987). Mammalian In Vivo Cytogenetic Assays: Analysis of Chromosome Aberrations in Bone Marrow Cells.
Preston, R. J., Dean, B. J., Galloway, S., Holden, H., McFee, A. F. and Shelby, M. (19 8 7), Mammalian In Vivo Cytogenetic Assays: Analysis of Chromosome Aberrations in Bone Marrow Cells, Mutation Res., 189, pp.
Fielder, R.J., Allen, J.A., Boobis, A.R., Botham, P.A., Doe, J., Esdaile, D.J., Gatehouse, D.G., Hodson-Walker, G., Morton, D.B., Kirkland, D.J. and Richold, M. (1992). Report of British Toxicology Society/UK Environmental Mutagen Society Working Group: Dose setting in In vivo Mutagenicity Assays.
Fielder, R. J., Allen, J. A., Boobis, A. R., Botham, P. A., Doe, J., Esdaile, D. J., Gatehouse, D. G., Hodson-Walker, G., Morton, D. B., Kirkland, D. J. and Richold, M. (1992), Report of British Toxicology Society/UK Environmental Mutagen Society Working Group: Dose setting in In Vivo Mutagenicity Assays, Mutagenesis, 7, pp.
D.J.
Kirkland, Cambridge University Press, pp.
The Collaborative Study Group for the Micronucleus Test, (1992) Micronucleus Test with Mouse Peripheral Blood Erythrocytes by Acridine Orange Supravital Staining: The Summary Report of the 5th Collaborative Study by CSGMT/JEMMS. MMS.
The Collaborative Study Group for the Micronucleus Test (1992).
The Collaborative Study Group for the Micronucleus Test (CSGMT/JEMMS. MMS: The Mammalian Mutagenesis Study Group of the Environmental Mutagen Society of Japan), (1995) Protocol recommended for the short-term mouse peripheral blood micronucleus test.
The Collaborative Study Group for the Micronucleus Test (CSGMT/JEMMS, MMS: The Mammalian Mutagenesis Study Group of the Environmental Mutagen Society of Japan) (1995), Protocol recommended for the short-term mouse peripheral blood micronucleus test, Mutagenesis, 10, pp.
Report, Part III.
Report, Part III, Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, pp.
benzo[a]pyrene
Benso(a)püreen
cyclophosphamide monohydrate
Tsüklofosfamiidmonohüdraat
Tamura, G., Gold, C., Ferro-Luzzi, A. and Ames, B.N., (1980) Fecalase: A Model for Activation of Dietary Glycosides to Mutagens by Intestinal Flora. Proc.
Tamura, G., Gold, C, Ferro-Luzzi, A. and Ames, B. N. (1980), Fecalase: A Model for Activation of Dietary Glycosides to Mutagens by Intestinal Flora, Proc.
Adler, I.D., Shelby M.D., Bootman, J., Favor, J., Generoso, W., Pacchierotti, F., Shibuya, T. and Tanaka N., (1994) International Workshop on Standardisation of Genotoxicity Test Procedures. Summary Report of the Working Group on Mammalian Germ Cell Tests.
Adler, I. D., Shelby M. D., Bootman, J., Favor, J., Generoso, W., Pacchierotti, F., Shibuya, T. and Tanaka N. (19 94), International Workshop on Standardisation of Genotoxicity Test Procedures.
UKEMS Sub-Committee on Guidelines for Mutagenicity Testing, report, Part III.
UKEMS Subcommittee on Guidelines for Mutagenicity Testing, report, Part III.
A minimum of 25 diakinesis-metaphase I cells per male must be scored microscopically.
Mikroskoopiliselt tuleb uurida vähemalt 25 diakineesi I metafaasis olevat rakku ühe isase looma kohta.
Examination of mitotic metaphases, in spermatogonia or bone-marrow, is required in F1 males with small testes and meiotic breakdown before diakinesis or from F1 female XO suspects.
Mitootiliste metafaaside uurimine kas spermatogoonia ajal või luuüdis on nõutav F1 isaste puhul, kellel on väikesed testised ja meioosi katkemine enne diakineesi või F1 emastel XO kahtlusalusklaasidel.
Oro-nasal, head only, or whole body individual chamber exposure may be used; the first two will minimise uptake by other routes.
Kasutada või oronasaalset, ainult pead haaravat või individuaalset kogukehakambrit kasutavat ekspositsiooni; esimesed kaks viisi minimiseerivad aine teisi teid pidi organismi sattumise.
The findings of the Prenatal Developmental Toxicity Study should be evaluated in terms of the observed effects.
Sünnieelse arengutoksilisust käsitleva uurimuse avastusi hinnatakse vaadeldud mõjude tähenduses.
The evaluation will include the following information:
Hindamine peab hõlmama järgmist teavet:
Dissection Procedures for Rat Foetuses Permitting Alizarin Red Staining of Skeleton and Histological Study of Viscera.
Supplement to Teratology Workshop Manual, pp.
concentration: during the daily exposure period the concentration of the test substance should not vary more than ± 15 % of the mean value.
kontsentratsioon: igapäevase ekspositsiooni ajal ei tohi katseaine sisaldus erineda keskmisest väärtusest rohkem kui ± 15 %.
In inhalation studies, the entire respiratory tract should be preserved, including nasal cavity, pharynx and larynx.
Inhalatsiooniuuringute korral peab säilitama kogu hingamiselundkonna, sealhulgas ninaõõne, neelu ja kõri.
The epididymis should be evaluated for leukocyte infiltration, change in prevalence of cell types, aberrant cell types, and phagocytosis of sperm.
Munandimanuse puhul tuleks hinnata leukotsüüdi infiltratsiooni, rakutüüpide esinemissageduse muutusi, hälbivaid rakutüüpe ja sperma fagotsütoosi.
PAS and haematoxylin staining may be used for examination of the male reproductive organs.
PAS- ja hematoksüliiniga värvimist võib kasutada isasloomade suguelundite uurimisel.
Growth Factors and the Ovary, A.N.
Hirshfield (ed.), Plenum, New York, pp.
Concurrent positive and negative controls (solvent/vehicle) should be included in each independently performed part of the experiment.
Igasse sõltumatult läbiviidud katseossa kaasatakse paralleelsed positiivsed ja negatiivsed (lahusti/kandjaaine) kontrollid.
Except for treatment with the test substance, animals in the control group should be handled in an identical manner to the animals in the treated groups.
Kontrollrühma loomi käsitletakse sarnaselt katserühma loomadega, kuid neid ei töödelda uuritava ainega.
Kennelly, J.C., Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B., Benford, D.J., Dean, S.W. and Mitchell, I. de G., (1993) In Vivo Rat Liver UDS Assay. In: Kirkland D.J. and Fox M., (Eds) Supplementary Mutagenicity Tests: UKEM Recommended Procedures.
Kennelly, J. C, Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P. A., Burlinson, B., Benford, D. J., Dean, S. W. and Mitchell, I. de G. (1993), In Vivo Rat Liver UDS Assay, in: Kirkland D. J. and Fox M., (eds), Supplementary Mutagenicity Tests: UKEM Recommended Procedures.
Part II revised.
Part II revised, Cambridge University Press, Cambridge, New York, Port Chester, Melbourne, Sydney, pp.
Mirsalis, J.C., Tyson, C.K. and Butterworth, B.E., (1982) Detection of Genotoxic Carcinogens in the In Vivo/In Vitro Hepatocyte DNA Repair Assay. Environ.
Mirsalis, J. C, Tyson, C. K. and Butterworth, B. E. (1982), Detection of Genotoxic Carcinogens in the In Vivo/In Vitro Hepalocyte DNA Repair Assay, Environ.
Each skin disc is carefully removed from the PTFE tube and placed in a vial (e.g. a 20 mL glass scintillation vial) containing deionised water (8 mL).
Iga nahaliistak eemaldatakse ettevaatlikult PTFE-torult ja asetatakse väiksesse pudelisse (nt 20 ml klaasist stsintillatsioonianum), mis sisaldab deioniseeritud vett (8 ml).
The vials are agitated gently for five minutes to remove any additional unbound dye.
Pudelikesi loksutatakse ettevaatlikult viis minutit, et eemaldada kogu mitteseotud värvaine.
After incubation, each skin disc is removed and discarded and the remaining solution is centrifuged for eight minutes at 21 oC (relative centrifugal force ~175 × g).
Pärast inkubeerimist eemaldatakse nahaliistakud ja visatakse ära ning järelejäänud lahust tsentrifuugitakse kaheksa minutit temperatuuril 21 oC (suhteline tsentrifugaaljõud ~175 g).
A 1 ml sample of the supernatant is diluted 1 in 5 (v/v) [i.e. 1 mL + 4 mL] with 30 % (w/v) SDS in distilled water.
Seejärel lahjendatakse supernatandist võetud 1 ml proovi viis korda (maht/maht) (st 1 ml + 4 ml) 30 %lise (massi/mahuprotsent) SDSiga destilleeritud vees.
Testing Method B.4.
Testing Method B.4.
National Toxicology Program Interagency Center for the Evaluation of Alternative Toxicological Methods, National Institute of Environmental Health Sciences, Research Triangle Park, NC, USA. http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/epiddocs/epis_brd.pdf.
National Toxicology Program Interagency Center for the Evaluation of Alternative Toxicological Methods, National Institute of Environmental Health Sciences, Research Triangle Park, NC, USA. http://iccvam.niehs.nih.gov/methods/epiddocs/epis_brd.pdf
For solid materials, sufficient test substance must be applied evenly to cover the skin, and it should be moistened with deionised or distilled water to ensure good contact with the skin.
Tahket uuritavat ainet tuleb nahale kanda piisav kogus, et see kataks kogu naha ühtlaselt, ja niisutada deioniseeritud või destilleeritud veega, et tagada hea kontakt nahaga.
Where appropriate, solids should be ground to a powder before application.
Tahked ained tuleks enne pealekandmist peenestada vajaduse korral pulbriks.
Cells should be checked regularly for the absence of mycoplasma contamination and only used if none is found (11).
Rakke tuleks regulaarselt kontrollida mükoplasma nakkuse suhtes ja kasutada vaid siis, kui seda ei esine (11).
It is important that UV sensitivity of the cells is checked regularly according to the quality control procedure described in this method.
On oluline, et rakkude UV-tundlikkust kontrollitakse regulaarselt vastavalt käesolevas metoodikas kirjeldatud kvaliteedikontrolli eeskirjale.
Because the UVA sensitivity of cells may increase with the number of passages, Balb/c 3T3 cells of the lowest obtainable passage number, preferably less than 100, should be used. (See Section 1.4.2.2.2 and Appendix 2).
Kuna rakud võivad passaažide arvu suurenemisega muutuda UVA-tundlikumaks, tuleks kasutada Balb/c 3T3 rakke, mille passaažide arv on võimalikult väike, eelistatavalt alla 100 (vt punkti 1.4.2.2.2 ja 2. lisa).
It may be useful to assess solubility initially and at 60 min (or whatever treatment time is to be used), as solubility can change during time or during the course of exposure.
Kuna lahustuvus võib aja jooksul või valgustamise ajal muutuda, võib olla kasulik hinnata lahustuvust katse alguses ja siis uuesti 60 minuti (või muu kasutatava töötlemisaja) pärast.
To avoid toxicity induced by improper culture conditions or by highly acidic or alkaline chemicals, the pH of the cell cultures with added test chemical should be in the range 6,5 - 7,8.
Ebasobivate kasvutingimuste või liiga happeliste või aluseliste kemikaalide põhjustatud toksilisuse vältimiseks peab rakukultuuri pH pärast uuritava kemikaali lisamist jääma vahemikku 6,5–7,8.
It is defined as the weighted average across a representative set of photo effect values
See on fotoefekti väärtuste esindusliku hulga kaalutud keskmine:
Irradiance [mW/cm2]
Kiiritustihedus [mW/cm2]
The temperature of the experimental animals room should be 22 oC (±3 oC).
Loomade katseruumi temperatuur peaks olema 22 oC (± 3 oC).
Inject 250μl of phosphate-buffered saline (PBS) containing 20 μCi (7,4e + 8 Bq) of 3H-methyl thymidine into all test and control mice via the tail vein.
Süstitakse 250 μl fosfaatpuhvri lisandiga soolalahust (PBS), mis sisaldab 20 μCi (7,4e + 8 Bq) 3H-metüültümidiini, igale katse- ja kontrollrühma hiirele sabaveeni kaudu.
Alternatively inject 250 μL PBS containing 2 μCi (7,4e + 7 Bq) of 125I-iododeoxyuridine and 10-5 M fluorodeoxyuridine into all mice via the tail vein.
Alternatiivselt süstitakse 250 μL fosfaatpuhvrilisandiga soolalahust, mis sisaldab 2 μCi (7,4e + 7 Bq) 125l-jododeoksüuridiini ja 10-5 M-fluorodeoksüuridiini, kõikidele hiirtele sabaveeni kaudu.
Dose is expressed as weight (g, mg) or as weight of test substance per unit weight of the test animal (e.g. mg/Kg), or as constant dietary concentrations (ppm).
Annust väljendatakse massina (g, mg) või katseaine massina katselooma massiühiku kohta (nt mg kg kohta) või konstantsete toidukontsentratsioonidega (ppm).
The temperature in the experimental animal room should be 22 °C (± 3 °C).
Loomade katseruumi temperatuur peaks olema 22 oC (± 3 oC).
Loud intermittent noise should be kept to a minimum.
Valju katkendlikku heli tuleks vältida.
At least five males and five females, selected from these 10 males and 10 females, should be perfused in situ and used for detailed neurohistopathology at the end of the study.
Vähemalt viiele isasloomale ja viiele emasloomale, kes on valitud nimetatud 10 isaslooma ja 10 emaslooma hulgast, teha perfusioon in situ ja kasutada neid üksikasjalikus neurohistopatoloogilises uuringus katse lõpus.
In cases where only a limited number of animals in a given dose group are observed for signs of neurotoxic effects, consideration should be given to the inclusion of these animals in those selected for perfusion.
Juhul, kui vaadeldakse üksnes piiratud arvu antud annusrühmas olevaid loomi neurotoksiliste mõjude tunnuste osas, tuleks arvesse võtta nimetatud loomade lisamist nende hulka, kes valitakse perfusiooniks.
The highest dose level should be chosen with the aim of inducing neurotoxic effects or clear systemic toxic effects.
Kõrgeim annusemäär tuleks valida eesmärgiga põhjustada neurotoksilisi mõjusid või selgeid süsteemseid toksilisi mõjusid.
Thereafter, a descending sequence of dose levels should be selected with a view to demonstrating any dose-related response and no-observed-adverse effect (NOAEL) at the lowest dose level.
Tuleks valida annusmäärade alanev järjestus, eesmärgiga näidata annusega seotud reaktsiooni ja mittetäheldatud kahjulikku mõju (NOAEL) väikseima annusemäära puhul.
Additionally, all data should be summarised in tabular form showing for each test or control group the number of animals at the start of the test, the number of animals found dead during the test or killed for humane reasons and the time of any death or humane kill, the number showing signs of toxicity, a description of the signs of toxicity observed, including time of onset, duration, type and severity of any toxic effects, the number of animals showing lesions, including the type and severity of the lesion(s).
Lisaks sellele tuleks esitada kõik andmed kokkuvõtlikult tabeli kujul, näidates iga katse- või kontrollrühma puhul ära loomade arvu katse alguses, katse käigus surnud või humaanselt surmatud loomade arvu ning kõikide surmade või humaansete tapmiste aja, mürgistusnähtude arvu, täheldatud mürgistusnähtude kirjelduse, sh toksiliste mõjude algusaja, kestuse, liigi ja raskuse, kahjustustega loomade arvu, sh kahjustus(t)e liik ja raskus.
Testing Method B.44.
Testing Method B.44.
Schaefer, H. and Redelmeier, T.E., (1996).
Schaefer H and Redelmeier TE. (1996).
DIN Testverfahren mit Wasserorganismen, 38 412 (11) und 1 (15).
DIN Testverfahren mit Wasserorganismen, 38 412 (L1) und L (15).
In Aquatic Toxicology and Hazard Evaluation (edited by F.I.
In Aquatic Toxicology and Hazard Evaluation (edited by F.I..I.
Note that media containing known chelating agents, such as M4 and M7 media in Appendix 2, should be avoided for testing substances containing metals. The pH should be in the range of 6 to 9.
Metalle sisaldavate uuritavate ainete puhul tuleks vältida kelaadimoodustajaid sisaldavaid toitesegusid, nagu M4 ja M7 2. liites. pH peaks olema vahemikus 6–9.
If the pH does not remain in the range 6-9, then a second test could be carried out, adjusting the pH of the stock solution to that of the diluition water before addition of the test substance. The pH adjustment should be made in such a way that the stock solution concentration is not changed to any significant extent and that no chemical reaction or precipitation of the test substance is caused.
Kui pH ei püsi vahemikus 6–9, siis võib teha teise katse, milles põhilahuse pH väärtuseks seatakse lahjendamiseks kasutatava vee pH väärtus enne uuritava aine lisamist. pH tuleb korrigeerida nii, et see ei muudaks oluliselt põhilahuse kontsentratsiooni ega põhjustaks uuritava aine keemilist reaktsiooni ega sadenemist.
The dissolved oxygen concentration in controls should be in compliance with the validity criterion (see Section 1.6). The pH should normally not vary by more than 1,5 units in any one test.
Lahustunud hapniku sisaldus kontrollkatsetes peab vastama määramise õigsuse kriteeriumile (vt punkt 1.6). pH ei tohiks tavaliselt muutuda üle 1,5 ühiku üheski katses.
20000-fold
20000kordne
2000-fold
2000kordne
1000-fold
1000kordne
20-fold
20kordne
· 7H2O
7H2O
10000-fold
10000kordne
· 9H2O
9H2O
5000-fold
5000kordne
as mg/l
mg/l
preferably 7,0
eelistatavalt 7,0
DOC Dissolved organic Carbon
DOC lahustunud orgaaniline süsinik
ThoD Theoretical Oxygen Demand
ThOD lahustunud orgaaniline süsinik
SS Suspended Solids
SS hõljuvaine