natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Secondly, CIL disputes the existence of State aid with reference to the criteria of Article 87(1) of the Treaty.
Seejärel seab CIL kahtluse alla, et tegemist on riigiabiga asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kriteeriumide kohaselt.
Regarding the advantage that CIL allegedly gained from operating Le Levant, CIL makes the following three observations.
Selle kohta, nagu oleks CIL saanud soodustusi Le Levant’i opereerimisel, teeb CIL kolm märkust.
Firstly, it is incorrect to regard CIL as operator of the vessel as, in fact, it had acted only in the capacity of manager on behalf of the joint-ownership which was the vessel’s real operator.
Esmalt leiab ta, et ei ole korrektne käsitleda CILi laeva opereerijana, sest ta tegutses üksnes haldajana tegeliku ettevõtja nimel, kelleks oli ühistu.
Secondly, CIL believes that the Commission has failed to prove that the aid helped to operate Le Levant under more favourable conditions than those available to other operators as the Commission had not quantified the size of the alleged advantage.
Seejärel leiab CIL, et komisjon ei ole tõestanud, nagu oleks abi võimaldanud opereerida Le Levant’i teistest operaatoritest soodsamatel tingimustel, kuivõrd komisjon ei ole teinud kindlaks väidetava soodustuse suurust.
Lastly, as regards the effect on trade between Member States, CIL notes that Le Levant is a low-capacity vessel, that it did not once operate in Community waters in the first five years of operation, that its clientele in this period consisted mainly of North Americans, i.e. non-Community nationals, and finally that it had no European competitors in its market niche.
Viimaks märgib CIL seoses liikmesriikidevahelise kaubanduse kriteeriumiga, et Le Levant on väikese mahutavusega laev, et seda ei ole viie esimese opereerimisaasta jooksul kordagi opereeritud ühenduse vetes, et laeva klientuur on selle aja jooksul pärinenud peamiselt Põhja-Ameerikast ehk väljastpoolt ühendust ning et tal ei ole oma turusegmendis Euroopas ühtegi konkurenti.
CIL doubts whether the operation of Le Levant can be considered to have affected trade between Member States.
CIL kahtleb, et Le Levant’i opereerimine oleks saanud kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
Nor did CIL benefit from aid in its capacity as investor-shareholder given that, as a company established outside mainland France, it did not pay tax in France and could not therefore make any tax deductions.
Peale selle ei ole CIL saanud abist kasu laeva kaasomanikuna, kuivõrd väljaspool emamaad asuva äriühinguna ei maksnud ta Prantsusmaal makse ega saanud seega maksudest midagi maha arvata.
The investors’ comments
Investorite kommentaarid
The investors consider first that the procedure adopted by the Commission was flawed.
Investorid leiavad esmalt, et komisjoni läbi viidud menetlus ei ole õiguspärane.
The Court of First Instance judgment of 22 February 2006 had invalidated the initiation decision of 2 December 1999, as this was inextricably linked to the final decision annulled, so the Commission could not legitimately supplement it with its Decision of 6 December 2006.
Nimelt olevat Esimese Astme Kohtu 22. veebruari 2006. aasta otsus muutnud kehtetuks 2. detsembril 1999. aastal langetatud menetluse algatamise otsuse, kuivõrd see oli lahutamatult seotud tühistatud lõppotsusega, mistõttu komisjon poleks saanud õiguspäraselt täiendada seda oma 6. detsembri 2006. aasta otsusega.
In accordance with the procedure, the Commission should have adopted a new initiation decision and its supplementary decision of 2 December 2006 must thus be regarded as initiating proceedings from scratch.
Menetluskorrast kinnipidamiseks oleks komisjon pidanud tegema uue algatusotsuse ning tema 2. detsembri 2006. aasta täiendusotsust tulebki mõista uue menetluse algatamisena.
Secondly, the investors believe that the supplementary decision of 6 December 2006 contains a number of errors and shortcomings, in short the omissions identified by the Court of First Instance in its judgment of 22 February 2006 relating in particular to the nature of the business relationship between the investors, the Bank and CIL.
Seejärel leiavad investorid, et 6. detsembri 2006. aasta täiendusotsus sisaldab mitmeid vigu ja puudujääke, mis vastavad Esimese Astme Kohtu 22. veebruari 2006. aasta otsuses esitatud lünkadele ning on seotud eelkõige investorite, Panga ja CILi vaheliste majandussuhete iseloomuga.
The investors stress that they had signed a membership contract proposed by the Bank which was designed to bring them the benefits of a tax optimisation scheme.
Investorid rõhutavad, et nad sõlmisid Panga pakutud liitumislepingu, mille eesmärk oli võimaldada neil osaleda maksude optimeerimise skeemis.
They also point out that they were not qualified to operate a cruise business as most of them were senior managers or professionals (doctors, chemists, lawyers, bailiffs, solicitors) or had retired.
Nad rõhutavad samuti, et neil ei ole mingit kvalifikatsiooni kruiiside korraldamiseks, kuivõrd enamik neist on juhtivtöötajad, vabakutselised (arstid, farmatseudid, advokaadid, kohtutäiturid, notarid) või pensionärid.
While it is formally correct that they were shareholders in the joint-ownership companies, the latter had no assets other than the shares and at no stage were they undertakings within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Ehkki nad olid vormiliselt tõepoolest kaasomanikest äriühingute osanikud, ei olnud nende ühingute näol kunagi tegemist ettevõtjatega asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kuivõrd laevaosakud olidki nende ainus aktiva.
Rather than economic operators bearing the risks inherent to an economic activity, the investors had merely subscribed to a financial product with a minimum return guaranteed by the promoters of the package.
Investorite väitel ei olnud nad majandusagendid, kes võtavad lahutamatult majandustegevuse juurde kuuluvaid riske, vaid ostsid lihtsalt finantstoote, millega kaasnes skeemi algatajate garanteeritud minimaalne tootlus.
As a result, neither the investors, nor their joint-ownership companies, nor the joint-ownership vehicle to which they belonged were eligible to receive State aid as they were not engaged in an economic activity.
Seetõttu ei saanud ei investorid, nende äriühingud ega neid ühendav ühistu olla riigiabi saajateks, kuivõrd nad ei tegelenud majandustegevusega.
The investors further contend that the Commission made a mistake by applying Directive 90/684/EEC to the aid in question.
Edasi leiavad investorid, et komisjon eksis, kohaldades kõnealuse abi osas direktiivi 90/684/EMÜ.
They believe that the Directive applies only to aid received by a vessel’s constructor (i.e. the shipyard), a fact which the Commission had dismissed in this case.
Nad leiavad nimelt, et nimetatud direktiiv on kohaldatav ainult sellise abi suhtes, millest on saanud kasu laevaehitaja (see tähendab laevatehas), mille komisjon olevat asjaomasel juhtumil välistanud.
In this connection, the investors are also of the opinion that the Commission’s conclusion is based on a superficial analysis and that a closer examination of the facts would have shown that the aid granted had benefited a shipyard.
Lisaks leiavad investorid selles küsimuses, et komisjoni järeldus tuleneb pealiskaudsest analüüsist ning et asjaolude tähelepanelikum uurimine oleks näidanud, et asjaomane abi andis soodustusi laevatehasele.
Winning the contract had given the shipyard, which was in financial difficulties, a genuine lifeline.
Nimelt olevat tellimuse saamine olnud rahalistes raskustes olevale laevatehasele tõeliseks hapnikuballooniks.
As the vessel would not have been built without the financing scheme which the Loi Pons allowed, the tax benefits at issue did indeed confer a financial advantage on the yard without any reciprocal concession.
Kuna ilma Pons’i seadusega võimaldatud finantsmehhanismita ei oleks laeva ehitatud, tõid kõnealused maksusoodustused laevatehasele tõepoolest tasuta rahalisi eeliseid.
V. COMMENTS OF THE FRENCH AUTHORITIES
V. PRANTSUSE AMETIASUTUSTE KOMMENTAARID
In their observations, the French authorities first point out that the real purpose of the Loi Pons was to help overseas operators develop their activities in order to compensate for the specific disadvantages they faced.
Prantsuse ametiasutused osutavad oma märkustes kõigepealt sellele, et Pons’i seaduse tegelik eesmärk oli aidata ülemerealade ettevõtjatel oma majandustegevust arendada, et kompenseerida nende ees seisvaid spetsiifilisi raskendavaid tegureid.
It was not therefore aid for shipbuilding and, moreover, no direct construction aid was granted under the project.
Seega ei olevat mingil juhul tegemist abiga laevaehitusele ning projekti raames ei olegi antud otsest abi ehitusele.
In this connection the French authorities also comment that, although the financing of the vessel under the Loi Pons requires an outsourcing scheme to bring in investors — in the form of a joint-ownership vehicle — who supply the vessel to the actual operator, the investors’ role is merely as subscribers to a ready-made financial product with potential tax benefits which transmits the aid to the operator who is the real beneficiary insofar as the scheme allows him eventually to acquire the vessel on favourable terms.
Prantsuse ametiasutused osutavad ka sellele, et ehkki laeva rahastamiseks Pons’i seaduse kaudu tuleb kasutada skeemi, millega kaasatakse projekti laevaühistusse koondunud investorid, kes annavad laeva selle tegeliku opereerija käsutusse, osalevad investorid üksnes valmis finantstoote ostjatena, mille tasuvus avaldub maksudes ja mis suunab abi edasi opereerijale, kes saab sellest tegeliku kasu, kuivõrd see skeem võimaldab tal laeva lõpuks soodustingimustel välja osta.
They therefore formally dispute the fact that the investors can be qualified as beneficiaries of State aid.
Prantsuse ametiasutused kahtlevad seega tõsiselt, et investoreid võiks pidada riigiabi saajateks.
Regarding the selective nature of the aid, the French authorities dispute the additional argument made by the Commission on the basis of the margin of discretion left to the authorities to issue the approvals necessary for granting tax benefits under the Loi Pons.
Abi selektiivsuse küsimuses seavad Prantsuse ametiasutused kahtluse alla komisjoni lisaargumendi, milleks on ametiasutustele jäetud suva Pons’i seaduse maksusoodustuse saamiseks vajalike nõusolekute väljastamisel. Prantsuse ametiasutused toovad kõigepealt esile, et see aspekt on osa Pons’i seadusest, mille komisjon on sellisena tingimusteta heaks kiitnud.
The French authorities state firstly that the above aspect is part of the Loi Pons as approved unreservedly by the Commission.
Seejärel väljendavad Prantsuse ametiasutused imestust selle üle, et nõusoleku andmise kriteeriume on nimetud ebamäärasteks, ehkki neid on täpsustatud haldusjuhendiga ja need on täpselt samasugused, nagu on ette nähtud niinimetatud Pauli ja Girardini seadustes, mis on mõlemad komisjoni poolt selles punktis tingimusteta heaks kiidetud riigiabi andmise korrad.
The French authorities thirdly state that, as the aid had not benefited the shipbuilding industry (and, in particular, had not benefited the shipyard that built Le Levant), Directive 90/684/EEC did not apply.
Seejärel toovad Prantsuse ametiasutused esile, et kuna abiga ei ole toetatud laevaehitust (ega täpsemalt Le Levant’i ehitanud laevatehast), ei ole alust kohaldada direktiivi 90/684/EMÜ.
Even if the aid were to be assessed in the light of Directive 90/684/EEC, the French authorities are of the opinion that the conditions are met for considering the aid in question compatible as development aid within the meaning of Article 4(7) of the Directive.
Isegi kui analüüsida abi direktiivi 90/684/EMÜ arvesse võttes, leiavad Prantsuse ametiasutused, et kõnealune abi vastab arenguabi tingimustele nimetatud direktiivi artikli 4 lõike 7 tähenduses.
The French authorities put forward the following arguments in particular in this connection.
Täpsemalt on Prantsuse ametiasutuste argumendid selles küsimuses järgmised.
Regarding the condition that the real owner must be resident in the recipient country and that the recipient company must not be a non-operational subsidiary of a foreign company, the French authorities state, with reference to the Commission’s assessment put forward in a similar case, ‘Renaissance’ [15], that CIL must be regarded as the actual owner of the vessel and the real recipient of the aid.
Seoses tingimusega, et tegelik omanik peab olema abi saava riigi resident ja abi saav ettevõtja ei tohi olla välismaa ettevõtja mittetegutsev tütarettevõtja, toetuvad Prantsuse ametiasutused komisjoni analüüsile sarnases juhtumis „Renaissance” [15] ja osutavad, et CILi tuleb lugeda laeva tegelikuks omanikuks ja tegelikuks abisaajaks.
As CIL is established in Wallis-et-Futuna, a territory that is eligible for development aid, the residence condition is met.
Et CIL asub Wallises ja Futunas, mis on arenguabikõlblik territoorium, on resideerimistingimus täidetud.
Moreover, as CIL is responsible for all aspects relating to the operation of the vessel, it is not a non-operational subsidiary.
Ning et CIL tegeleb laeva majandamise kõigi aspektidega, ei ole ta mittetegutsev tütarettevõtja.
On the question of the development component, the French authorities have made the following comments:
Arengukomponendi küsimuses on Prantsuse ametiasutuste märkused järgmised:
firstly, the French authorities consider that the aid should be assessed in the light of the special situation of Saint-Pierre-et-Miquelon, notably its remoteness, the difficult operating conditions there owing to the climate and geographical constraints, and, in particular, the economic and social situation of the islands arising from the fisheries monoculture crisis.
Esiteks leiavad Prantsuse ametiasutused, et abi analüüsimisel tuleb arvestada Saint Pierre’i ja Miqueloni konkreetset olukorda, täpsemalt selle kaugust, klimaatiliste ja geograafiliste oludega seotud raskeid opereerimistingimusi ning eelkõige saarestiku majanduslikku ja sotsiaalset olukorda, kuna seal peaaegu ainsaks majandusharuks olnud kalapüügis valitseb kriis.
The French authorities underline the importance in this connection of diversifying tourism to revive the local economy and maintain that the operation of Le Levant would be one of the few major projects likely to contribute to such a revival,
Seetõttu rõhutavad Prantsuse ametiasutused vajadust arendada turismi, et kohalikku majandust mitmekesistada ja seeläbi elavdada, ning kinnitavad, et Le Levant’i opereerimine on üks väheseid piisavalt suuri projekte, mis võiks elavdamisele kaasa aidata.
secondly, regarding the repercussions for employment, the French authorities point out that 16 persons from Saint-Pierre-et-Miquelon were employed on Le Levant in the first five years of its operation.
Edasi mainivad Prantsuse ametiasutused mõju tööhõivele, kuna Le Levant’i opereerimise esimese viie aasta jooksul töötas laeval 16 Saint Pierre’i ja Miqueloni elanikku.
Lastly, in the French authorities’ opinion, the proportionality of the aid should be assessed not in terms of absolute value, but of relative value.
Lõpetuseks leiavad Prantsuse ametiasutused, et abi proportsionaalsust ei tule hinnata mitte absoluutses, vaid suhtelises väärtuses.
The impact of the aid should be judged in the light of the size of the economy in the islands and their economic potential.
Abi mõju hindamisel tuleb pidada silmas saarestiku majanduse suurust ja selle majanduslikku potentsiaali.
RESPONSE OF THE FRENCH AUTHORITIES TO THE COMMENTS OF THE INTERESTED PARTIES
PRANTSUSE AMETIASUTUSTE VASTUS HUVITATUD POOLTE KOMMENTAARIDELE
The comments of interested third parties have been forwarded to the French authorities who have not made any further observations.
Huvitatud kolmandate isikute kommentaarid edastati Prantsuse ametiasutustele, kes ei teinud lisamärkusi.
The investors’ complaints about irregularities in the procedure must first be dismissed.
Kõigepealt tuleb lükata tagasi investorite etteheide, et menetlus ei olnud õiguspärane.
The Commission cannot agree with the view that the Court of First Instance’s annulment of Decision 2001/882/EC had the effect of invalidating the initiation decision of 2 December 1999.
Komisjon ei saa jagada seisukohta, nagu oleks otsuse 2001/882/EÜ tühistamine Esimese Astme Kohtu poolt toonud kaasa 2. detsembri 1999. aasta algatusotsuse kehtetuse. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei mõjuta ühenduse institutsiooni välja antud õigusakti tühistamine tingimata selle vastuvõtmist ette valmistanud akte.
It is incumbent on the institution whose act has been declared void to take the necessary measures, having regard both to the operative part and the grounds of the judgment annulling the act, to remedy the defects that gave rise to the annulment.
Institutsioon, kelle akt on tühistatud, peab võtma tarvitusele kõik abinõud, mis nii tühistamisotsuse resolutiivosa kui ka põhjendusi arvestades osutuvad vajalikuks tühistamiseni viinud puuduste kõrvaldamiseks.
In this case, the Court of First Instance annulled Decision 2001/882/EC on the grounds that the Commission had not respected the rights of the defence and the duty to give reasons for its conclusions regarding the existence of a State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Kõnealusel juhtumil tühistas Esimese Astme Kohus otsuse 2001/882/EÜ põhjendusega, et komisjon oli eksinud kaitseõiguse vastu ja kohustuse vastu põhjendada oma järeldust, et tegemist on riigiabiga asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Regarding the acts preliminary to the final decision in this case, the Court’s judgment therefore requires the Commission to take the necessary measures of inquiry in order to comply fully with the rights of the defence of the Member State and interested parties.
Lõppotsusele eelnenud õigusaktide osas kohustab Esimese Astme Kohtu otsus seega komisjoni võtma tarvitusele vajalikud eeluurimismeetmed, et tagada täielikult liikmesriigi ja huvitatud poolte õigus kaitsele.
This does not mean that the initiation decision of 2 December 1999 should be regarded as invalid and excluded from the procedure, as the investors would appear to believe.
See ei eelda sugugi 2. detsembri 1999. aasta algatusotsuse kehtetuks pidamist ja menetlusest kõrvaldamist, nagu näivad arvavat investorid.
The decision needs only to be amended and the parts that are incomplete supplemented in order for the French authorities and interested parties to be able to duly submit their observations as provided for in Article 88(2) of the Treaty [17].
Piisab otsuse muutmisest ja seal esinevate lünkade täiendamisest nii, et Prantsuse ametiasutused ja huvitatud pooled saaksid esitada oma märkused, nagu näeb ette asutamislepingu artikli 88 lõige 2.
That result is achieved in full by the supplementary decision of 6 December 2006.
See tulemus saavutati täielikult 6. detsembri 2006. aasta lisaotsusega.
Following the formal investigation procedure and in the light of the arguments presented in that respect by the French authorities and interested parties, the Commission considers that the tax benefits granted in relation to the construction and operation of Le Levant constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, according to which ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Tulenevalt ametlikust uurimismenetlusest ja arvestades argumente, mida Prantsuse ametiasutused ja huvitatud pooled selles asjas esitasid, leiab komisjon, et Le Levant’i ehitamise ja opereerimise käigus tehtud maksusoodustused kujutavad endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, mille kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
The classification of a national measure as State aid presupposes that the following cumulative conditions are met: (1) the measure in question confers an advantage through State resources; (2) the advantage is selective, i.e. it favours certain undertakings or the production of certain goods; and (3) the measure distorts or threatens to distort competition and is capable of affecting trade between Member States [18].
Riikliku meetme kvalifitseerimine riigiabiks eeldab järgmiste kumulatiivsete tingimuste täitmist: 1) kõnealune meede annab kellelegi riigi ressurssidest eelise, 2) see eelis on selektiivne, see tähendab soosib teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ning 3) see meede kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi ja võib kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust. [18]
It is necessary to explain the reasons why it is considered that the tax measures adopted in relation to the construction of Le Levant satisfy these conditions.
Siinkohal tuleb põhjendada seisukohta, et Le Levant’i ehitamisel kasutatud maksumeetmed täidavad need tingimused.
The existence of an advantage conferred through State resources
Riigi ressurssidest antud eelise olemasolu
The provisions of the Loi Pons applied to the contested financial package are a derogation from the general tax legislation and, because they allow a larger than usual deduction, confer an advantage on the taxpayers to which they relate.
Kõnealuse rahastamisskeemi suhtes kohaldatud Pons’i seaduse sätted kujutavad endast erandit üldisest maksuseadusest ning kuivõrd nad võimaldavad tavalisest suuremat mahaarvamist, annavad need eelise neile maksukohustuslastele, kelle suhtes need on kohaldatavad.
By conferring that advantage, France is foregoing tax revenues and its resources are consequently diminished.
Seda eelist andes loobub Prantsusmaa maksutuludest, mis toob kaasa tema ressursside vähenemise.
The aid is thus granted through State resources.
Eelis on seega antud riigi ressurssidest.
The instrument conferring that advantage is the budget minister’s approval decision of 23 November 1996.
Õigusakt, mis selle eelise annab, on eelarveministri 23. novembri 1996. aasta nõusolek.
Pursuant to the approval, the benefit of Article 238a HA IIIb and c CGI is granted to the ‘joint-ownership of the vessel Le Levant’.
Nõusoleku kohaselt on CGI artiklis 238a HA IIIb ja c ette nähtud eelise saaja „laeva Le Levant kaasomanike ühistu”.
However, the earnings of the joint-ownership vehicle are liable to tax in the hands of the joint-ownership companies that form it and it is to these companies that the possibility of deducting the amount for the purchase of the shares (granted on the basis of Article 238a HA I CGI) relates.
Sealjuures on ühistu majandustulemus maksustatav selle moodustavate äriühingute tasandil ning just neil äriühingutel on võimalus (CGI artikli 238a HA I alusel) arvata oma maksustatavatest tuludest maha laevaosakute ostusumma.
The derogation from Article 156(1a) CGI granted on the basis of Article 238a HA IIIc CGI benefits the investors in whose hands the earnings of the joint-ownership companies are subject to tax (income tax) by virtue of the fiscal transparency of the joint-ownership companies.
CGI artikliga 238a HA IIIc võimaldatav erand CGI artiklist 156 1oa annab soodustuse investoritele, kes maksavad makse (tulumaksu kujul) kaasomanikest äriühingute majandustulemuste pealt, kuivõrd need äriühingud on maksude seisukohast läbipaistvad.
The advantages conferred by the approval thus have an immediate financial impact on the investors in the form of tax savings, made possible by the deductions applied under the Loi Pons derogation scheme.
Nõusolekuga tehtavad soodustused mõjutavad seega vahetult investorite rahalist olukorda, kuivõrd need lubavad tänu Pons’i seaduse erandrežiimiga võimaldatud mahaarvamistele maksude pealt kokku hoida.