natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fish should then be chosen at random.
Seejärel tuleks kalad valida välja juhuslikult.
Using a general anaesthetic (e.g. an aqueous solution of 100 mg/l tricaine methane sulphonate (MS 222) neutralised by the addition of two parts of sodium bicarbonate per part of MS 222), fish should be weighted individually as wet weights (blotted dry) to the precision given in Appendix 1.
Kasutades üldanesteetikumi (nt 100 mg/l trikaiinmetaansulfonaati (MS 222) sisaldavat vesilahust, mis on neutraliseeritud kahe osa naatriumvesinikkarbonaadi lisamisega ühe osa MS 222 kohta), kaalutakse kalad üksikult märjalt (kuivaks pühituna) 1. liites toodud täpsusega.
Those fish with weights within the intended range should be retained and then should be randomly distributed between the test vessels.
Kalad, kelle kaal on ettenähtud piirides, tuleks katsesse võtta ja jagada ära juhuslikult katseanumate vahel.
The total wet weight of fish in each test vessel should be recorded.
Kalade kogu märgmass igas katsemahutis tuleks protokollida.
The use of anaesthetics likewise handling of fish (including blotting and weighing) may cause stress and injuries to the juvenile fish, in particular for those species of small size.
Nii anesteetikumide kasutamine kui ka kalade käitlemine (sealhulgas kuivatamine ja kaalumine) võib põhjustada stressi ja vigastusi noorkaladele, eriti väiksema suurusega liikidele.
Therefore handling of juvenile fish must be done with the utmost care to avoid stressing and injuring test animals.
Seetõttu tuleks noorkalu käidelda äärmise ettevaatlikkusega, et vältida katseloomadele stressi tekitamist ja nende vigastamist.
The fish are weighed again on day 28 of the test (see Section 1.8.6).
Kalad kaalutakse uuesti katse 28. päeval (vt punkti 1.8.6).
However, if it is deemed necessary to recalculate the food ration, fish can be weighed again on day 14 of the test (see Section 1.8.2.3).
Siiski, kui peetakse vajalikuks toiduratsioon ümber arvutada, võib kalu uuesti kaaluda ka katse 14. päeval (vt punkti 1.8.2.3).
Other method as photographic method could be used to determine changes in fish size from which food rations could be adjusted.
Kalade suuruse muutuste määramiseks võib kasutada ka teist meetodit, näiteks fotografeerimist, mille põhjal saab kohandada toiduratsioone.
The test duration is ≥ 28 days.
Katse kestus on ≥ 28 päeva.
Loading rates and stocking densities
Laadimisnormid ja loomkoormused
It is important that the loading rate and stocking density is appropriate for the test species used (see Appendix 1).
On oluline, et laadimisnorm ja loomkoormus sobiksid kasutatavale katseliigile (vt 1. liidet).
If the stocking density is too high, then overcrowding stress will occur leading to reduced growth rates and possibly to disease.
Kui loomkoormus on liiga suur, põhjustab ülekoormus stressi, mis omakorda aeglustab kasvamise kiirust ja võib põhjustada haigestumist.
If it is too low, territorial behaviour may be induced which could also affect growth.
Kui see on liiga väike, võib see põhjustada territoriaalset käitumist, mis omakorda võib mõjutada kasvu.
In any case, the loading rate should be low enough in order that a dissolved oxygen concentration of at least 60 % ASV can be maintained without aeration.
Igal juhul peaks laadimisnorm olema piisavalt väike, et õhustamiseta säilitada lahustunud hapniku kontsentratsioon, mis moodustab vähemalt 60 % õhuga küllastamisel saadavast väärtusest.
A ring-test (2) has shown that, for rainbow trout, a loading rate of 16 trouts of 3-5 g in a 40-litre volume is acceptable.
Laboritevaheline võrdlus (2) on näidanud, et vikerforelli puhul on aktsepteeritav laadimisnorm 16 forelli (kaaluga 3–5 g) 40 liitris.
Recommended frequency of water removal during the test is 6 litres/g of fish/day.
Soovitatav vee eemaldumiskiirus katse jooksul on 6 liitrit grammi kala kohta päevas.
The fish should be fed with an appropriate food (Appendix 1) at a sufficient rate to induce acceptable growth rate.
Kalu tuleks sööta sobiva toiduga (1. liide) piisaval määral, et esile kutsuda aktsepteeritavat kasvukiirust.
Care should be taken to avoid microbial growth and water turbidity.
Hoolt tuleb kanda mikroobide kasvu vältimise ja vee hägustumise eest.
For rainbow trout, a rate of 4 % of their body weight per day is likely to satisfy these conditions (2)(15)(16)(17).
Vikerforelli puhul vastab 4 %ne päevane kaaluiive tõenäoliselt nendele tingimustele (2, 15, 16, 17).
The daily ration may be divided into two equal portions and given to the fish in two feeds per day, separated by at least 5 h. The ration is based on the initial total fish weight for each test vessel.
Päevase ratsiooni võib jagada kaheks võrdseks portsjoniks ja anda kaladele kaks korda päevas, vähemalt viietunnise vahega. Ratsioon põhineb kalade esialgsel kogukaalul iga katseanuma kohta.
If the fish are weighted again on day 14, the ration is then recalculated.
Kui kalad kaalutakse uuesti 14. päeval, arvutatakse ratsioon ümber.
Food should be withheld from the fish 24 h prior to weighing.
Kalu ei tohiks toita 24 tundi enne kaalumist.
Uneaten food and fecal material should be removed from the test vessels each day by carefully cleaning the bottom of each tank using a suction.
Söömata toit ja väljaheited tuleks eemaldada katseanumast iga päev, puhastades hoolikalt iga mahuti põhja imedes.
The photoperiod and water temperature should be appropriate for the test species (Appendix 1).
Fotoperiood ja veetemperatuur peaksid olema sobivad katseliigile (1. liide).
Normally five concentrations of the test substance are required, regardless of the test design (see Section 1.7.2).
Tavaliselt nõutakse uuritava aine viit kontsentratsiooni hoolimata uuringu kavast (vt punkti 1.7.2).
Prior knowledge of the toxicity of the test substance (e.g. from an acute test and/or from range-finding studies) should help in selecting appropriate test concentrations.
Eelnevad teadmised uuritava aine toksilisusest (nt ägeda toksilisuse katse ja/või vahemiku leidmise katsed) peaksid aitama sobivaid uuritavaid kontsentratsioone välja valida.
Justification should be given if fewer than five concentrations are used.
Kui kasutatakse vähem kui viit kontsentratsiooni, tuleb seda põhjendada.
The highest tested concentration should not exceed the substance solubility limit in water.
Kõige kõrgem uuritav kontsentratsioon ei tohiks ületada aine lahustuvuspiiri vees.
Where a solubilising agent is used to assist in stock solution preparation, its final concentration should not be greater than 0,1 ml/l and should preferably be the same in all test vessels (see Section 1.6.3).
Kui põhilahuse valmistamisel kasutatakse solubiliseerivat ainet, ei tohiks selle lõplik kontsentratsioon olla suurem kui 0,1 ml/l ja see peaks eelistatavalt olema sama kõikides katseanumates (vt punkti 1.6.3).
However, every effort should be made to avoid use of such materials.
Siiski tuleks tarvitusele võtta kõik meetmed, et vältida selliste kemikaalide kasutamist.
The number of dilution-water controls depends on the test design (see Sections 1.7-1.7.2).
Lahjendamiseks kasutatava vee kontrollimiste arv sõltub uuringu kavast (vt punkte 1.7–1.7.2).
If a solubilising agent is used, then the same number of solubilising-agent controls as dilution-water controls should also be included.
Kui kasutatakse solubiliseerivat ainet, tuleks seda kontrollida sama arv kordi kui vett.
Frequency of analytical determinations and measurements
Analüütiliste määramiste ja mõõtmiste sagedus
During the test, the concentrations of test substance are determined at regular intervals (see below).
Katse jooksul määratakse uuritava aine kontsentratsioonid korrapäraste ajavahemike tagant (vt allpool).
In flow-through tests, the flow rates of diluent and toxicant stock solution should be checked at intervals, preferably daily, and should not vary by more than 10 % throughout the test.
Läbivoolukatsetes tuleb kontrollida lahusti ja mürkaine põhilahuse voolukiiruseid kindlate ajavahemike järel, eelistatavalt iga päev, ja need ei tohiks varieeruda rohkem kui 10 % kogu katse jooksul.
Where the test substance concentrations are expected to be within ± 20 % of the nominal values (i.e. within the range 80-120 %; see Sections 1.6.2 and 1.6.3), it is recommended that, as a minimum, the highest and lowest test concentrations be analysed at the start of the test and at weekly intervals thereafter.
Kui eeldatakse, et uuritava aine kontsentratsioonid on ± 20 % nimiväärtusest (st vahemikus 80–120 %; vt punkte 1.6.2 ja 1.6.3), soovitatakse analüüsida vähemalt kõige kõrgemaid ja madalamaid uuritavaid kontsentratsioone katse alguses ja seejärel nädalaste vaheaegadega.
For the test where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of nominal (on the basis of stability data of the test substance), it is necessary to analyse all test concentrations, but following the same regime.
Katse puhul, milles ei eeldata, et uuritava aine kontsentratsioon jääb vahemikku ± 20 % nimiväärtusest (uuritava aine püsivusandmete põhjal), on vajalik analüüsida kõiki uuritavaid kontsentratsioone, kuid järgides sama režiimi.
In semi-static (renewal) tests where the concentration of the test substance is expected to remain within ± 20 % of the nominal values, it is recommended that, as a minimum, the highest and lowest test concentrations be analysed when freshly prepared and immediately prior to renewal at the start of the study and weekly thereafter.
Poolstaatilistes (uuendamis)katsetes, kus eeldatakse, et uuritava aine kontsentratsioon jääb vahemikku ± 20 % nimiväärtusest, soovitatakse analüüsida vähemalt kõige kõrgemaid ja madalamaid kontsentratsioone kohe pärast valmistamist ja vahetult enne uuendamist uuringu alguses ja seejärel iga nädal.
For tests where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of nominal, all test concentrations must be analysed following the same regime as for more stable substances.
Katsete puhul, milles ei eeldata, et uuritava aine kontsentratsioon jääb vahemikku ± 20 % nimiväärtusest, tuleb analüüsida kõiki uuritavaid kontsentratsioone, järgides sama režiimi, mida kasutatakse püsivamate ainete puhul.
However, if evidence is available to demonstrate that the concentration of the test substance in solution has been satisfactorily maintained within ± 20 % of the nominal or measured initial concentration throughout the test, then the results can be based on nominal or measured values.
Siiski, kui on tõendeid selle kohta, et uuritava aine kontsentratsiooni lahuses on suudetud säilitada rahuldavalt vahemikus ± 20 % nimiväärtusest või esialgsest mõõdetud kontsentratsioonist kogu katse jooksul, võivad tulemused põhineda nimi- või mõõdetud väärtustel.
Samples may need to be filtered (e.g. using a 0,45 μm pore size) or centrifuged.
Proove võib olla vaja filtreerida (nt kasutades 0,45 μm suuruseid poore) või tsentrifuugimist.
Centrifugation is the recommended procedure.
Tsentrifuugimine on soovitatav menetlus.
However, if the test material does not adsorb to filters, filtration may also be acceptable.
Siiski, kui uuritav aine ei adsorbeeru filtritel, on ka filtreerimine aktsepteeritud.
During the test, dissolved oxygen, pH and temperature should be measured in all test vessels.
Katse jooksul tuleks mõõta lahustunud hapniku kontsentratsiooni, pH-d ja temperatuuri kõikides katseanumates.
Total hardness, alkalinity and salinity (if relevant) should be measured in the controls and one vessel at the highest concentration.
Kontrollkatsetes ja suurima kontsentratsiooniga anumas mõõdetakse vee kogukaredust, leelisust ja soolsust (kui see on oluline).
As a minimum, dissolved oxygen and salinity (if relevant) should be measured three times (at the beginning, middle and end of the test).
Lahustunud hapniku kontsentratsiooni ja soolsust (kui see on oluline) tuleb mõõta minimaalselt kolm korda (katse alguses, keskel ja lõpus).
In semi-static tests, it is recommended that dissolved oxygen be measured more frequently, preferably before and after each water renewal or at least once a week. pH should be measured at the beginning and end of each water renewal in static renewal test and at least weekly in flow-through tests.
Poolstaatiliste katsete puhul soovitatakse lahustunud hapniku kontsentratsiooni mõõta sagedamini, eelistatavalt enne ja pärast iga vee uuendamist või vähemalt kord nädalas. pH tuleks määrata staatilistes uuendamise katsetes iga vee uuendamise alguses ja lõpus ning vähemalt kord nädalas läbivooluga katsetes.
Hardness and alkalinity should be measured once each test.
Karedust ja leelisust tuleks mõõta üks kord iga katse ajal.
Temperature should preferably be monitored continuously in at least one test vessel.
Temperatuuri tuleks eelistatavalt jälgida pidevalt vähemalt ühes katseanumas.
Weight: at the end of the test all surviving fish must be weighed as wet weights (blotted dry) either in groups by test vessel or individually.
Kaal: katse lõpus tuleb ära kaaluda kõik ellujäänud kalad märgmassi (kuivaks pühituna) saamiseks kas rühmana katseanuma kaupa või üksikult.
Weighing of animals by test vessel is preferred to individual weights which require that fish be individually marked.
Üksikute loomade kaalumisele, mis eeldab, et kõik kalad oleksid märgistatud, eelistatakse kaalumist katseanuma kaupa.
In the case of the measurement of individual weights for determination of individual fish specific growth rate, the marking technique selected should avoid stressing the animals (alternatives to freeze marking may be appropriate, e.g. the use of coloured fine fishing line).
Individuaalkaalu mõõtmise korral üksikute kalade kasvu erikiiruse kindlaksmääramiseks peaks olema valitud selline märgistamismeetod, mis väldiks loomadele stressi tekitamist (sobida võivad külmmärgistamise alternatiivid, nt peene värvilise õngenööri kasutamine).
The fish should be examined daily during the test period and any external abnormalities (such as hemorrhage, discoloration) and abnormal behaviour noted.
Kalad tuleks katseperioodi jooksul üle vaadata iga päev ja mis tahes välised anomaaliad (nagu verejooks, värvimuutus) ja ebanormaalne käitumine kirja panna.
Any mortalities should be recorded and the dead fish removed as soon as possible.
Suremus tuleks registreerida ja surnud kalad eemaldada võimalikult kiiresti.
Dead fish are not replaced, the loading rate and stocking density being sufficient to avoid effects on growth through changes in number of fish per tank.
Surnud kalu ei asendata, sest laadimisnorm ja loomkoormus on piisavad, et vältida mahutis olevate kalade arvu muutuse mõju kasvule.
However, the feeding rate will need to be adjusted.
Siiski tuleb kohandada söödaratsiooni.
It is recommended that a statistician be involved in both the design and analysis of the test since this test method allows for considerable variation in experimental design as for example, in the number of test chambers, number of test concentrations, number of fish, etc. In view of the options available in test design, specific guidance on statistical procedure is not given here.
Katse kavandamisel ja analüüsimisel soovitatakse kaasata statistikut, kuna käesolev katsemeetod võimaldab märkimisväärset varieerumist eksperimentaalses plaanis, näiteks katsekambrite arvus, uuritavate kontsentratsioonide arvus, kalade arvus jne. Pidades silmas uuringu kavandamises olevaid võimalusi, ei ole siin antud konkreetseid juhiseid statistiliste menetluste kohta.
Growth rates should not be calculated for test vessels where the mortality exceeds 10 %.
Kasvukiirusi ei tuleks arvutada välja nende katseanumate kohta, milles suremus ületab 10 %.
However, mortality rate should be indicated for all test concentrations.
Siiski tuleks suremuse määr registreerida kõikide uuritavate kontsentratsioonide kohta.
Whichever method is used to analyse the data, the central concept is the specific growth rate r between time t1 and time t2.
Mis meetodit ka ei kasutata andemete analüüsimisel, keskseks kontseptsiooniks on kasvu erikiirus r aegade t1 ja t2 vahel.
This can be defined in several ways depending on whether fish are individually marked or not or whether a tank average is required.
Seda võib väljendada erinevalt, sõltuvalt sellest, kas kõik kalad on märgistatud või mitte, või kas on tarvis keskmist väärtust mahuti kohta.
individual fish specific growth rate
üksikute kalade kasvu erikiirus
tank-average specific growth rate
keskmine kasvu erikiirus mahutis
‘pseudo’ specific growth rate
kasvu pseudoerikiirus
weights of a particular fish at times t1 and t2, respectively
ühe konkreetse kala kaal vastavalt ajahetkedel t1 ja t2
logarithm of the weight of an individual fish at the start of the study period
logaritm üksiku kala kaalust uuringuperioodi alguses
logarithm of the weight of an individual fish at the end of the study period
logaritm üksiku kala kaalust uuringuperioodi lõpus
average of the logarithms of the values w1 for the fish in the tank at the start of the study period
väärtuste logaritmide keskmine kalade kohta mahutis uuringuperioodi alguses
average of the logarithms of the values w2 for the fish in the tank at the end of the study period
väärtuste logaritmide keskmine kalade kohta mahutis uuringuperioodi lõpus
time (days) at start and end of study period
aeg (päevades) uuringuperioodi alguses ja lõpus
r1, r2, r3 can be calculated for the 0-28 days period and, where appropriate (i.e. when measurement at day 14 has been done) for the 0-14 and 14-28 days periods.
r1, r2, r3 võib välja arvutada perioodi 0–28 päeva kohta ja vajaduse korral (st kui on tehtud mõõtmised 14. päeval) ka perioodide 0–14 ja 14–28 päeva kohta.
Analysis of results by regression (concentration-response modelling)
Regressioonanalüüsi tulemused (kontsentratsioon – vastuse modelleerimine)
This method of analysis fits a suitable mathematical relationship between the specific growth rate and concentration, and hence enables the estimation of the ‘ECx’ i.e. any required EC value.
Käesolev analüüsimeetod sobib esitama sobivat matemaatilist sõltuvust kasvu erikiiruse ja kontsentratsiooni vahel ja seega võimaldab kindlaks määrata ECX, st mis tahes nõutava EC väärtuse.
Using this method the calculation of r for individual fish (r1) is not necessary and instead, the analysis can be based on the tank-average value of r (r2).
Käesoleva meetodi kasutamisel ei ole r arvutamine üksiku kala jaoks (r1) vajalik ja selle asemel võib analüüs põhineda keskmisel r väärtusel (r2) mahuti kohta.
This last method is preferred.
Eelistatud on viimane meetod.
It is also more appropriate in case of the use of smallest species.
See on samuti sobivam väiksemate liikide kasutamise korral.
The tank-average specific growth rates (r2) should be plotted graphically against concentration, in order to inspect the concentration response relationship.
Mahuti keskmised spetsiifilised kasvu kiirused (r2) tuleks j joonestada graafiliselt kontsentratsiooniga suhestatuna, selleks et jälgida kontsentratsiooni-reaktsiooni suhet.
For expressing the relationship between r2 and concentration, an appropriate model should be chosen and its choice must be supported by appropriate reasoning.
ja kontsentratsiooni vahelise sõltuvuse väljendamiseks tuleks valida sobiv mudel ja selle valikut tuleb toetada sobiva põhjendusega.
If the numbers of fish surviving in each tank are unequal, then the process of model fitting, whether simple or non-linear, should be weighted to allow for unequal sizes of groups.
Kui ellujäänud kalade arv on erinevates mahutites erinev, peab mudeli sobitamisel kasutama kas lihtsaid või mittelineaarseid kaalutud mudeleid, mis võimaldavad kasutada erineva suurusega rühmasid.
The method of fitting the model must enable an estimate of, for example, the EC20 and of its dispersion (either standard error or confidence interval) to be derived.
Mudeli sobitamise meetod peab võimaldama hinnangu andmist näiteks EC20-le ja selle dispersioonile (kas standardviga või usaldusvahemik).
The graph of the fitted model should be shown in relation to the data so that the adequacy of the fit of the model can be seen (8)(18)(19)(20).
Graafik sobitatud mudeli kohta tuleks andmete suhtes esitada nii, et mudeli sobivus oleks ilmne (8, 18, 19, 20).
Analysis of results for the estimation of the LOEC
Tulemuste analüüs LOEC kindlaksmääramiseks
If the test has included replication of tanks at all concentration levels, the estimation of the LOEC could be based on an analysis of variance (ANOVA) of the tank-average specific growth rate (see Section 2.1), followed by a suitable method (e.g. Dunnett's or Williams' test (12)(13)(14)(21)) of comparing the average r for each concentration with the average r for the controls to identify the lowest concentration for which this difference is significant at a 0,05 probability level.
Kui katse sisaldab endas mahutite dubleerimist kõikidel kontsentratsioonitasanditel, peaks LOEC kindlaksmääramine põhinema mahutit iseloomustava keskmise kasvu erikiiruse (vt punkti 2.1) dispersioonanalüüsil (ANOVA), millele järgneb sobiv meetod (nt Dunnetti või Williamsi katse (12, 13, 14, 21) iga kontsentratsiooni keskmise r-väärtuse võrdlemiseks kontrollkatsete keskmise r-väärtusega eesmärgiga kindlaks määrata madalaim kontsentratsioon, mille jaoks see erinevus on oluline 0,05 tõenäosuse tasemel.
If the required assumptions for parametric methods are not met — non-normal distribution (e.g. Shapiro-Wilk's test) or heterogeneous variance (Bartlett's test), consideration should be given to transforming the data to homogenise variances prior to performing the ANOVA, or to carrying out a weighted ANOVA.
Kui parameetriliste meetodite eeldatavad nõuded ei ole täidetud –normaaljaotusest erinev jaotus (nt Shapiro-Wilki katse) või heterogeenne dispersioon (Barletti katse) –, tuleks kaaluda andmete teisendamist homogeenseteks dispersioonideks enne ANOVA analüüsi või kaalutud ANOVA tegemist.
The average r3 for each test concentration may then be compared with the average r3 for the controls.
Iga uuritava kontsentratsiooni r3 keskväärtust võib seejärel võrrelda kontrollkatsete r3 keskväärtusega.
The LOEC can then be identified as before.
Seejärel võib kindlaks määrata LOEC nii nagu varem.
It must be recognised that this method provides no allowance for, nor protection against, variability between tanks, beyond that which is accounted for by the variability between individual fish.
Tuleb tunnistada, et kõnealune meetod ei võimalda mingil moel võtta arvesse suuremat mahutitevahelist varieeruvust kui see, mis on põhjustatud üksikute kalade vahelisest varieeruvusest, ega taga kaitset selle eest.
However, experience has shown (8) that between-tank variability was very small compared with within-tank (i.e. between fish) variability.
Siiski on kogemus näidanud (8), et mahutitevaheline varieerivus oli väga väike võrreldes mahutisisese (st kaladevahelise) varieerivusega.
If individual fish are not included in the analysis, the method of outlier identification and justification for its use must be provided.
Kui analüüs ei hõlma üksikuid kalu, tuleb esitada võõrväärtuste identifitseerimise meetod ja õigustus selle kasutamiseks.
The results should be interpreted with caution where measured toxicant concentrations in test solutions occur at levels near the detection limit of the analytical method or, in semi static tests, when the concentration of the test substance decreases between freshly prepared solution and before renewal.
Tulemuste tõlgendamisel tuleks olla ettevaatlik, kui uuritavates lahustes mõõdetud mürkaine kontsentratsioonid on analüütilise meetodi avastamispiiri lähedal või kui poolstaatilistes katsetes on uuritava aine kontsentratsioon enne uuendamist väiksem kui värskelt valmistatud lahuses.
physical nature and relevant physical-chemical properties;
füüsikaline loomus ning olulised füüsikalis-keemilised omadused;
chemical identification data including purity and analytical method for quantification of the test substance where appropriate.
keemilised identifitseerimisandmed, sealhulgas puhtus ja uuritava aine kvantifitseerimiseks kasutatav analüütiline meetod (vajaduse korral).
scientific name, possibly
võimaluse korral teaduslik nimi;
strain, size, supplier, any pre-treatment, etc.
liin, suurus, tarnija, mis tahes eelnev ravi jms