natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ETVA was the only development bank in Greece.
ETVA oli Kreeka ainus arengupank.
ETVA therefore endeavoured to play a decisive role in the economic and regional development of the country by financing enterprises, developing the regional infrastructure of the country, providing venture capital and participating in undertakings with strategic importance for the Greek economy.
Seetõttu püüdis ETVA mängida otsustavat rolli riigi majandus- ja regionaalarengus ettevõtjate rahastamise, riigi piirkondlike infrastruktuuride arendamise, riskikapitali pakkumise ja osaluse kaudu ettevõtjates, mis on Kreeka majandusele strateegiliselt olulised.
In 1995, following financial difficulties resulting from these activities, the recapitalisation, restructuring and modernisation of the bank became a top priority of the Greek government.
Pärast kõnealusest tegevusest tulenevaid finantsraskusi 1995. aastal muutus panga rekapitaliseerimine, ümberkorraldamine ja ajakohastamine Kreeka valitsuse peamiseks prioriteediks.
This was done on the basis of a five-year programme within the framework of Law 2359/95.
Seda tehti viieaastase kava alusel seaduse nr 2359/95 raames.
In addition to the provision of GRD 427 billion of capital by the government, the aim of the restructuring was to implement a new strategic orientation, change the organisational structure and formulate modern business procedures which respond to present-day conditions of competition.
Lisaks sellele, et valitsus andis 427 miljardit Kreeka drahmi kapitali, oli ümberkorraldamise eesmärk rakendada uut strateegilist suunda, muuta organisatsiooni struktuuri ja töötada välja kaasaegsed äriprotseduurid, mis vastavad ajakohastele konkurentsitingimustele.
Consequently, ‘In addition to its development activity, ETVA developed commercial banking services, in particular from 1997 onwards’.
Seega „töötas ETVA arendustegevuse kõrval välja samuti kommertspangateenuseid, eriti alates 1997. aastast”.
In 1999, the State, which held 100 % of ETVA’s shares, decided to proceed with the bank’s listing on the Athens Stock Exchange, offering 24 % of its share capital to the public.
aastal otsustas riik, kellele kuulus 100 % ETVA aktsiatest, jätkata panga noteerimist Ateena börsil, pakkudes 24 % oma aktsiakapitalist üldsusele.
The State decided to proceed even further with the bank’s privatisation and reduce the State’s participation to below 50 %.
Riik otsustas minna panga erastamisega veelgi kaugemale ja kahandas riigi osaluse alla 50 %.
A call for tender was conducted and Piraeus Bank was chosen.
Kuulutati välja pakkumismenetlus ning välja valiti Piraeus Bank.
On 20 March 2002, shares representing 57,7 % of ETVA’s capital were transferred to Piraeus Bank.
märtsil 2002. aastal anti Piraeus Bankile üle 57,7 % ETVA aktsiakapitalist.
Regarding the possibility for the State to control ETVA, the Commission observes that until the end of 1999 ETVA was fully owned by the Greek State.
Mis puutub riigi võimalustesse kontrollida ETVA-t, märgib komisjon, et kuni 1999. aasta lõpuni oli ETVA ainuomanikuks Kreeka riik.
This illustrates that the relation between ETVA and HSY has from the outset been a relation of State support in favour of a company which was important — in terms of employment and of activities — for the Greek government.
See selgitab, miks ETVA ja HSY suhted on algusest peale olnud riigi toetusega suhted ettevõtja kasuks, kes on Kreeka valitsusele oluline tööhõive ja majandustegevuse tõttu.
The second major decision was the sale by ETVA of 49 % of HSY’s capital to the employees, which was decided by Law 2367/1995.
Teiseks tähtsaks otsuseks oli see, kui ETVA müüs 49 % HSY kapitalist töötajatele, mille üle otsustati seadusega nr 2367/1995.
In addition, this Law imposes significant restructuring measures on HSY (and grants very large aid amounts to the yard).
Lisaks kehtestati kõnealuse seadusega ettevõtjale HSY märkimisväärsed ümberkorraldusmeetmed (ja anti laevatehasele suurtes summades abi).
The third major event was the privatisation of HSY in 2001–2002 (i.e. ETVA had to sell its remaining 51 % shareholding in HSY).
Kolmas suursündmus oli HSY erastamine aastatel 2001–2002 (st ETVA pidi müüma ülejäänud 51 % HSY aktsiatest).
This privatisation was decided by decision No 14/3-1-2001 of the relevant Inter-ministerial Privatisation Committee and took place within the framework of the Greek Privatisation Law 2000/2091.
Kõnealune erastamine kiideti heaks ministeeriumidevahelise erastamiskomitee otsusega nr 14/3-2001 ja erastamine toimus Kreeka erastamisõiguse 2000/91 raames.
This was constantly repeated in the tender documents submitted to the interested investors/bidders by Alpha Finance, which was the bank organising the sale of HSY on behalf of the State and of the Sellers (ETVA and the employees).
Seda korrati korduvalt pakkumisdokumentides, mille Alpha Finance – pank, kes korraldas HSY müüki riigi ja müüjate ehk siis ETVA ja töötajate nimel – esitas huvitatud investoritele/pakkujatele.
In addition to its direct involvement at these three occasions, the State granted very large amounts of aid during the period 1995 to 2002.
lisaks otsesele seotusele kolme kõnealuse sündmusega andis riik ajavahemikul 1995–2002 väga suurtes summades abi.
The State wrote off GRD 54,52 billion (EUR 160 million) of debts related to civil activities — this waiver was approved by decision C 10/94 — and GRD 46,35 (EUR 136 million) of debts related to military activities.
Riik kustutas võla summas 54,52 miljardit Kreeka drahmi (160 miljardit eurot), mis oli seotud tsiviiltegevusega (kõnealune kustutamine kiideti heaks otsusega C 10/94) ja võla summas 46,35 miljardit Kreeka drahmi (136 miljonit eurot), mis oli seotud sõjalise tegevusega.
As indicated in decision N 401/97, the State also intended to grant GRD 7,8 billion (EUR 22,9 million) of investment aid.
Nagu on osutatud otsuses N 401/97, kavatses riik samuti anda 7,8 miljardi Kreeka drahmi (22, 9 miljonit eurot) väärtuses investeerimisabi.
During the bidding process in 2001, the Greek State enacted law 2941/2001, which contained a large amount of financial support aimed at facilitating the privatisation of HSY (see recital 33 of the present decision).
aastal toimunud pakkumismenetluse ajal võttis Kreeka riik vastu seaduse 2941/2001, mis sisaldas suures summas rahalist toetust HSY erastamise lihtsustamiseks (vt käesoleva otsuse põhjendus 33).
As the Commission indicated in decision N 513/01, the State committed for instance to pay EUR 118 million as incentives to encourage employees to voluntarily leave the company.
Nagu komisjon osutas otsuses N 513/01, oli riik valmis maksma 118 miljonit eurot hüvitisi, et julgustada töötajaid lahkuma ettevõttest vabatahtlikult.
By granting large and repetitive aids, the government clearly signalled that it considered the survival of HSY as politically very important.
Korduvalt suurtes summades abi andmisega andis valitsus selgelt märku, et peab HSY ellujäämist poliitiliselt väga oluliseks;
Finally, the Commission observes that the State awarded strategic defence contracts to HSY during these years, like for instance the construction of the submarines.
lõpetuseks märgib komisjon, et riik sõlmis nimetatud aastate jooksul ettevõtjaga HSY strateegilised kaitselepingud, näiteks allveelaevade ehitamise kohta.
Consequently, the State had a direct interest in monitoring the activities of HSY and ensuring the continuation of the operations of the yard.
Seega oli riik otseselt huvitatud HSY majandustegevuse kontrollimisest ja laevatehase töö jätkamise tagamisest.
By deciding the size of the shareholding of ETVA in HSY, by giving constantly large financial support to HSY and because it granted military contracts of high importance for Greece’s security, the Greek government signalled very clearly that it attached a great importance to HSY’s activities and was monitoring the situation of the yard carefully.
Riik andis väga selgelt märku, et omistas suurt tähtsust HSY majandustegevusele ja jälgis laevatehase olukorda väga tähelepanelikult, kui otsustas ETVA osaluse suuruse üle HSYs, andis HSY-le pidevalt suurt rahalist toetust ja sõlmis Kreeka julgeoleku jaoks tähtsaid sõjalisi lepinguid.
In this general context, the Commission consider that, until ETVA’s privatisation in March 2002, the imputability of ETVA behaviour to the State can not be questioned.
Kõnealuses üldises kontekstis on komisjon seisukohal, et kuni ETVA erastamiseni 2002. aasta märtsis ei saa kahelda selles, et riik oli seotud ETVA käitumisega.
Indeed, in these circumstances, it was impossible for ETVA’s management to develop towards HSY a lending policy which would not have been in line with the policy of steady support adopted by the government.
Tõepoolest oli sellistes tingimustes ETVA juhtkonnal võimatu arendada edasi HSY laenupoliitikat, mis ei oleks olnud kooskõlas püsiva toetuse poliitikaga, mille võttis vastu valitsus.
In particular, it would have been impossible for ETVA to take a decision creating financial problems for HSY.
Eelkõige ei saanud ETVA võtta vastu otsuseid, mis oleks ettevõtjale HSY põhjustanud finantsprobleeme.
For instance, ETVA could not have charged a high interest rate (i.e. a high ‘spread’ above the interbank rate) on the loans granted to HSY, since this would have deteriorated HSY’s financial situation, what would have been politically unacceptable for the government.
Näiteks ei oleks ETVA saanud nõuda kõrgemat intressimäära (st pankadevahelisest määrast kõrgemat kursivahet) HSY-le antud laenude puhul, kuna see oleks halvendanud HSY finantsolukorda, mis oli valitsuse jaoks poliitiliselt lubamatu.
Similarly, ETVA could not have refused to grant a loan demanded by HSY to finance its operations.
Sarnaselt ei oleks ETVA saanud keelduda laenu andmisest, mida HSY küsis oma tegevuse rahastamiseks.
In other words, ETVA had no other choice than remaining coherent with the policy of strong and continuous support toward HSY adopted by the State.
Teisisõnu ei olnud ETVA-l muud võimalust kui järgida ettevõtjale HSY tugeva ja katkematu toetuse andmise poliitikat, mille riik oli vastu võtnud.
Consequently, the Commission concludes that all the measures implemented by ETVA towards HSY (loans, guarantees, capital injections, etc.) were automatically imputable to the State, and that it is not necessary to bring forward additional evidence of the State’s involvement at the moment when each of these measure were adopted by ETVA.
Komisjon järeldab seetõttu, et kõiki meetmeid, mida ETVA rakendas HSY suhtes (laenud, garantiid, kapitalisüstid jne), saab automaatselt seostada riigiga ning ei ole vaja esitada täiendavaid tõendeid riigi seotuse kohta ajal, kui kõigi meetmete rakendajaks oli ETVA.
In conclusion, the Commission considers that the different measures carried out by ETVA are imputable to the State.
Lõpetuseks on komisjon seisukohal, et ETVA rakendatud eri meetmeid saab seostada riigiga.
As subsidiary grounds, the Commission also notes the following elements confirming the imputability of ETVA’s behaviour to the State.
Täiendavate põhjendustena esitab komisjon järgmised elemendid, mis kinnitavad, et riiki saab ETVA käitumisega seostada.
First, in 1995 ETVA sold only 49 % — and thus not 100 % — of HSY shares to the employees.
Esiteks müüs ETVA 1995. aastal töötajatele üksnes 49 % HSY aktsiatest, mitte 100 %.
‘Greece invoked its military needs in shipbuilding to justify retaining 51 % of the yard as allowed by Article 10 of the Directive’.
„Kreeka tõi ettekäändeks oma sõjalised vajadused laevaehituse valdkonnas, et õigustada 51 % laevatehase aktsiate endale jätmist, nagu on lubatud direktiivi artiklis 10.”
It is obvious that in this context ETVA’s management could not have developed towards HSY a relation based on commercial terms.
On ilmne, et antud kontekstis ei saanud ETVA juhtkond arendada ettevõtjaga HSY suhteid, mis põhinevad äritingimustel.
Any decision regarding the provision of financing to HSY and the terms of this financing could not go against Greece’s defence interests.
Mis tahes otsus HSY-le rahalise toetuse andmise kohta ja selle tingimuste kohta ei tohtinud olla vastuolus Kreeka kaitsehuvidega.
In particular, the Commission fails to see how ETVA’s management could have refused to grant a financing to HSY or could have charged a high interest rate on these financings.
Eelkõige ei näe komisjon, kuidas ETVA juhtkonnal oleks olnud võimalik keelduda rahalise toetuse andmisest HSY-le või nõuda sellelt kõrgemat intressimäära.
Moreover, if Greece’s goal was the preservation of defence interests, one can suppose that the government was in fact directly supervising any significant decision of the management of HSY and any decision of ETVA regarding financing provided to HSY.
Lisaks, kui Kreeka eesmärk oli säilitada kaitsehuvid, võib oletada, et valitsus teostas tegelikult otsest järelevalvet HSY juhtkonna oluliste otsuste üle ja ETVA mis tahes otsuste üle, mis on seotud HSY-le antava rahalise toetusega.
Second, since ETVA’s mandate as ‘development bank’ was defined by the State, it can be concluded that all the activities of ETVA implemented in the framework of that mandate were imputable to the State.
Teiseks, kuna ETVA volitused arengupangana oli riigi poolt kindlaks määratud, võib järeldada, et kõiki ETVA meetmeid, mida ta rakendas kõnealuste volituste raames, saab seostada riigiga.
In a similar manner, the case law indicates that, in order to analyse the imputability of measures adopted by a firm ‘the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators’ may be relevant.
Sarnaselt osutatakse pretsedendiõiguses sellele, et asjakohane oleks analüüsida firma rakendatud meetmete seotust „firma majandustegevuse olemusega ja selle elluviimist turul tavapärase konkurentsi tingimustes eraettevõtjatega”.
In this context, the Greek authorities acknowledge that ‘ETVA from its creation onwards did not function like a usual commercial bank but as a special development credit institution mainly active in the field of long-term credits playing a decisive role in the economic and regional development of the country’.
Sellega seoses tunnistavad Kreeka ametiasutused, et „ETVA ei tegutsenud alates tema loomisest tavalise kommertspangana, vaid spetsiaalse arengualase krediidiasutusena peamiselt pikaajaliste laenude valdkonnas, millel on oluline roll riigi majandus- ja regionaalarengus”.
Third, according to case-law, ‘the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law’ may be relevant to show imputability.
Kolmandaks, vastavalt pretsedendiõigusele, võib „ettevõtja õiguslik seisund, st kas see kuulub avaliku õiguse või tavapärase äriühinguõiguse reguleerimisalasse” olla asjakohane seotuse tõestamisel.
In this respect, since ETVA, as a State-owned development bank, has as its principal corporate object to further the country’s development by financing the Greek economy, it was not subject to banking directives .
Kuna ETVA kui riigile kuuluva arengupanga peamine eesmärk on soodustada riigi arengut Kreeka majanduse rahastamise kaudu, ei kuulunud see pangandusdirektiivide reguleerimisalasse .
It is only when ETVA’s shares were listed on the Athens Stock Exchange on 12 January 2000 that ETVA became subject to the standard supervisory rules applicable to commercial banks.
Alles siis, kui ETVA aktsiad noteeriti Ateena börsil 12. jaanuaril 2000, hakkas ETVA kuuluma järelevalvealaste standardeeskirjade reguleerimisalasse, mida kohaldatakse kommertspankade suhtes.
Fourth, the Commission observes that during the period 1996–2002, the State was particularly attentive to the operations of ETVA.
Neljandaks märgib komisjon, et ajavahemikul 1996–2002 tundis riik erilist huvi ETVA tehingute vastu.
Indeed, the State adopted Law 2359/95 in order to restructure ETVA and injected hundred of billions of drachma whitin that framework.
Tõepoolest võttis riik vastu seaduse nr 2359/95, et korraldada ETVA ümber ja teha selle raames sadadesse miljarditesse drahmidesse ulatuv rahasüst.
In 1999, it decided to list a part of the capital on the Athens Stock Exchange.
aastal otsustas ta noteerida osa oma kapitalist Ateena börsil.
One year later, it decided to privatise the majority of the capital of ETVA.
Aasta hiljem otsustas ta erastada enamiku ETVA kapitalist.
The loans and guarantees provided to HSY were of a size sufficiently large such that the granting decisions could not have been taken by ETVA’s management without endorsement or direct order of ETVA’s sole shareholder.
HSY-le antud laenud ja garantiid olid piisavalt suured, et otsuseid nende andmise kohta ei oleks saanud teha ETVA juhtkond ilma ETVA ainuomanike heakskiidu või otsese korralduseta.
In the foregoing paragraphs the Commission has demonstrated that, in the period preceding the sale of the ETVA to Bank Piraeus in March 2002, all the measures implemented by ETVA involved State resources and all the measures implemented by ETVA towards HSY were imputable to the State.
Eelmistes punktides osutas komisjon sellele, et perioodil, mis eelnes ETVA müümisele Piraeus Bankile 2002. aasta märtsis, olid kõik ETVA rakendatud meetmed seotud riigi ressurssidega ning kõiki meetmeid, mida ETVA rakendas HSY suhtes, saab seostada riigiga.
When it will assess individually each of the measures implemented by ETVA, the Commission will therefore not demonstrate these two points anymore.
ETVA rakendatud meetmete üksikasjalikus hindamises ei osuta komisjon seetõttu enam nimetatud kahele punktile.
The Commission will only discuss again these two issues in the assessment of measure E18c, because some parties claim that this measure was granted by ETVA in May 2002, i.e. after the purchase of ETVA by Piraeus Bank.
Komisjon arutleb kõnealuse kahe küsimuse üle uuesti üksnes meetme E18c hindamise kontekstis, kuna mõned osapooled väidavad, et kõnealust meedet rakendas ETVA 2002. aasta märtsis ehk siis pärast seda, kui Piraeus Bank oli ETVA ära ostnud.
Horizontal issue 3: aid measures partially financing the military activities of HSY
horisontaalküsimus: abimeetmed, millega osaliselt rahastatakse HSY sõjalist tegevust
In its answer to the extension decision, Greece claims that several of the measures investigated by the Commission have supported the military activities of the yard.
Kreeka väidab vastuses pikendamisotsuse kohta, et paljud komisjoni uuritud meetmetest toetasid laevatehase sõjalist tegevust.
Greece therefore claims that they fall under Article 296 of the Treaty, and can not be assessed — and even less recovered — under State aid rules.
Seetõttu väidab Kreeka, et need kuuluvad asutamislepingu artikli 296 reguleerimisalasse ja neid ei saa riigiabi eeskirjade kohaselt hinnata ega tagasi nõuda.
The Commission has therefore to assess whether some measures could partially or entirely fall within the scope of Article 296 of the Treaty.
Seega peab komisjon hindama, kas mõned meetmetest võivad osaliselt või tervikuna kuuluda asutamislepingu artikli 296 reguleerimisalasse.
None of the parties to the present procedure contests that HSY has civil and military activities.
Mitte ükski kõnealuse menetluse osapooltest ei vaidlusta, et HSY teostab tsiviil- ja sõjalist tegevust.
Over the last 15 years, the main civil activity was the repair of civil ships.
Viimase viieteistkümne aasta jooksul oli peamine tsiviiltegevus tsiviillaevade remontimine.
HSY has also built railstock material and hulls of civil ships.
HSY on samuti valmistanud raudteid ja tsiviillaevade keresid.
HSY’s military activities consisted in the construction and repair of military ships and submarines for the Greek Navy.
HSY sõjaline tegevus seisnes sõjalaevade ja allveelaevade remontimises ja ehitamises Kreeka mereväe jaoks.
The Commission recalls that the extension decision has already identified the measures supporting exclusively the military activities of the yard.
Komisjon tuletab meelde, et pikendamisotsusega määrati kindlaks meetmed, mis toetavad eranditult laevatehase sõjalist tegevust.
The extension decision concludes that these measures entirely fall under Article 296 of the Treaty and are not subject to State aid rules.
Pikendamisotsuses järeldati, et kõnealused meetmed kuuluvad tervikuna asutamislepingu artikli 296 reguleerimisalasse ning ei kuulu seega riigiabi eeskirjade reguleerimisalasse.
The extension decision has not been challenged at the Court.
Pikendamisotsust ei ole kohtus vaidlustatud.
Some of the State supports covered by the present decision were not assigned to a particular activity, i.e. they were not earmarked to finance a given project.
Mõned käesoleva otsusega hõlmatud riigi poolt antud toetused ei olnud eraldatud konkreetse tegevuse jaoks, st need ei olnud eraldatud konkreetse projekti rahastamiseks.
The Commission has therefore to determine to which extent these State supports benefited the military activities and to which extent they benefited the civil activities.
Komisjon peab seetõttu kindlaks tegema, millisel määral toetati sellise abiga sõjalist tegevust ja millisel määral tsiviiltegevust.
This calculation is made complicated by the fact that HSY did not keep separate accounts for the civil activities and for the military activities.
Selle arvutuse muudab keeruliseks asjaolu, et HSY ei pidanud eraldi raamatupidamisarvestust tsiviil- ja sõjalise tegevuse kohta.
In these circumstances, the Commission will base its analysis on the relative size of the two activities.
Nendes tingimustes tugineb komisjon analüüsi koostamisel kahe tegevuse suhtelisele osakaalule.
It must therefore assess the relative weight each activity.
Seega peab ta hindama iga tegevuse suhtelist osakaalu.
The Commission observes that any State support (e.g. financing, capital injection, etc) granted to HSY (and not assigned to finance a particular activity) has at the same time covered losses of the past (i.e. losses generated by past contracts) and allowed the yard to finance future activities.
Komisjon märgib, et mis tahes riigi toetus (st rahaline toetus, kapitalisüst), mis anti HSY-le (ja mida ei eraldatud konkreetse tegevuse rahastamiseks), kattis samal ajal eelmiste perioodide kahju (st eelmiste lepingute tõttu tekkinud kahju) ja võimaldas laevatehasel rahastada tulevast tegevust.
In order to determine to which extent a given State support benefited the civil and the military activities, the Commission therefore considers that the analysis must not be limited to the division between civil and military activities (i.e. the relative weight of each activity) in the year when the support was provided, but it is necessary to calculate the average division between these two activities over a sufficiently long period.
Selleks et määrata kindlaks, millisel määral toetas kõnealune riigiabi tsiviil- ja sõjalist tegevust, on komisjon seisukohal, et analüüs ei tohiks piirduda vahe tegemisega tsiviil- ja sõjalise tegevuse vahel (st mõlema tegevuse suhtelisele osakaalule) abi andmise aastal, vaid tuleb arvutada välja kõnealuse kahe tegevuse keskmine osakaal suhteliselt pika perioodi kestel.
The fact that the relative weight of the two activities varies strongly from one year to another also justifies using an average over several years.
Asjaolu, et kahe tegevuse suhteline osakaal varieerub tugevalt aastate lõikes, räägib samuti mitme aasta keskmise osakaalu kasutamise kasuks.
Indeed, a given year may not be representative of the average division between the two activities over the medium and long term.
Tõepoolest ei pruugi kõnealune aasta olla nende kahe tegevuse keskmise osakaalu tüüpiliseks näiteks keskpikas või pikas perspektiivis.
In the framework of the procedure for the recovery of the aid found unlawful and incompatible by decision C 40/02, Greece has claimed that the civil activities accounted for 25 % of the activities of HSY and the military activities accounted for 75 % of the activities.
Otsusega C 40/02 ebaseaduslikuks ja kokkusobimatuks kuulutatud abi tagasimaksmise menetluse raames väitis Kreeka, et tsiviiltegevus hõlmas 25 % ja sõjaline tegevus 75 % HSY kogutegevusest.
In addition, the Commission had already accepted a division 25 % civil/75 % military in the decision N 513/01, which has not been contested in front of the Court.
Lisaks nõustus komisjon osakaaludega (25 % tsiviiltegevus ja 75 % sõjaline tegevus) oma otsuses N 513/01, mida ei ole kohtus vaidlustatud.