natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In many cases the transmission of personal data by the judiciary, police or customs to private parties is necessary to prosecute crime or to prevent an immediate and serious threat to public security or to prevent serious harm to the rights of individuals, for example, by issuing alerts concerning forgeries of securities to banks and credit institutions, or, in the area of vehicle crime, by communicating personal data to insurance companies in order to prevent illicit trafficking in stolen motor vehicles or to improve the conditions for the recovery of stolen motor vehicles from abroad.
Paljudel juhtudel on õigusasutuse, politsei- või tolliasutuse poolt isikuandmete eraisikule edastamine siiski vajalik kuritegude eest vastutusele võtmiseks või avalikku korda ähvardava vahetu ja tõsise ohu vältimiseks või isikute õiguste tõsise rikkumise vältimiseks, näiteks väljastatakse pankadele ja krediidiasutustele väärtpaberite võltsimiste kohta hoiatusi või edastatakse sõidukitega seotud kuritegevuse valdkonnas isikuandmeid kindlustusseltsidele, et vältida varastatud mootorsõidukitega ebaseaduslikku kauplemist või parandada tingimusi varastatud mootorsõidukite tagasisaamiseks välismaalt.
This is not tantamount to the transfer of police or judicial tasks to private parties.
See on samaväärne politsei- või õigusasutuste ülesannete üleminekuga eraisikutele.
The rules in this Framework Decision regarding the transmission of personal data by the judiciary, police or customs to private parties do not apply to the disclosure of data to private parties (such as defence lawyers and victims) in the context of criminal proceedings.
Käesoleva raamotsuse eeskirju, mis käsitlevad õigusasutuse, politsei- või tolliasutuse poolt isikuandmete eraisikule edastamist, ei kohaldata andmete avalikustamise suhtes eraisikule (nt kaitseadvokaatidele ja kuriteo ohvritele) kriminaalmenetluse raames.
The further processing of personal data received from, or made available by, the competent authority of another Member State, in particular the further transmission of or making available such data, should be subject to common rules at European level.
Teise liikmesriigi pädevalt asutuselt saadud või selle asutuse poolt kättesaadavaks tehtud isikuandmete täiendava töötlemise suhtes, eelkõige selliste andmete edastamise või kättesaadavaks tegemise suhtes tuleks kohaldada Euroopa tasandil ühiseid eeskirju.
Where personal data may be further processed after the Member State from which the data were obtained has given its consent, each Member State should be able to determine the modalities of such consent, including, for example, by means of a general consent for categories of information or categories of further processing.
Kui isikuandmeid võib täiendavalt töödelda pärast nõusoleku saamist liikmesriigilt, kellelt andmed saadi, peaks igal liikmesriigil olema võimalik kindlaks määrata sellise nõusoleku andmise üksikasjad, sealhulgas andes näiteks üldise nõusoleku teabekategooriate või täiendava töötlemise kategooriate kaupa.
Where personal data may be further processed for administrative proceedings, these proceedings also include activities by regulatory and supervisory bodies.
Kui isikuandmeid võib täiendavalt töödelda haldusmenetluse käigus, sisaldavad need menetlused ka tegevust, mida teostavad reguleerivad ja järelevalveasutused.
The legitimate activities of the police, customs, judicial and other competent authorities may require that data are sent to authorities in third States or international bodies that have obligations for the prevention, investigation, detection or prosecution of criminal offences or the execution of criminal penalties.
Politsei-, tolli-, õigusasutuste ja muude pädevate asutuste õiguspärane tegevus võib ette näha andmete saatmist kolmandate riikide ametiasutustele või rahvusvahelistele organitele, kellel on kuritegude ennetamise, uurimise, avastamise ja kuritegude eest vastutusele võtmisega seotud kohustusi.
Where personal data are transferred from a Member State to third States or international bodies, these data should, in principle, benefit from an adequate level of protection.
Kui liikmesriik edastab isikuandmeid kolmandatele riikidele või rahvusvahelistele organitele, tuleks põhimõtteliselt tagada selliste andmete nõuetekohane kaitse.
Where personal data are transferred from a Member State to third States or international bodies, such transfer should, in principle, take place only after the Member State from which the data were obtained has given its consent to the transfer.
Kui liikmesriik edastab isikuandmeid kolmandatele riikidele või rahvusvahelistele organitele, peaks selline edastamine põhimõtteliselt toimuma alles pärast seda, kui riik, kust andmed saadi, on andnud nõusoleku nende edastamiseks.
Each Member State should be able to determine the modalities of such consent, including, for example, by means of a general consent for categories of information or for specified third States.
Igal liikmesriigil peaks olema võimalik kindlaks määrata sellise nõusoleku andmise üksikasjad, sealhulgas andes näiteks üldise nõusoleku teabekategooriate või konkreetsete kolmandate riikide kaupa.
The interests of efficient law enforcement cooperation require that where the nature of a threat to the public security of a Member State or a third State is so immediate as to render it impossible to obtain prior consent in good time, the competent authority should be able to transfer the relevant personal data to the third State concerned without such prior consent.
Kui liikmesriigi või kolmanda riigi avalikku korda ähvardav oht on nii vahetu, et ei ole võimalik õigeaegselt eelnevat nõusolekut saada, peaks pädeval asutusel olema tõhusa õiguskaitsealase koostöö huvides võimalik edastada asjakohased isikuandmed asjaomasele kolmandale riigile ilma eelneva nõusolekuta.
The same could apply where other essential interests of a Member State of equal importance are at stake, for example where the critical infrastructure of a Member State could be the subject of an immediate and serious threat or where a Member State’s financial system could be seriously disrupted.
Sama kehtib olukorra puhul, kui kaalul on liikmesriigi samaväärse tähtsusega muud olulised huvid, näiteks kui liikmesriigi esmatähtsat infrastruktuuri ähvardab otsene või tõsine oht või kui liikmesriigi rahandussüsteem võib olla tõsiselt häiritud.
It may be necessary to inform data subjects regarding the processing of their data, in particular where there has been particularly serious encroachment on their rights as a result of secret data collection measures, in order to ensure that data subjects can have effective legal protection.
Andmesubjektide tõhusa õiguskaitse tagamiseks võib osutuda vajalikuks neid teavitada sellest, et nende andmeid töödeldakse, eelkõige juhul, kui andmete salajase kogumise meetmete tulemusel on nende õigusi tõsiselt rikutud.
Member States should ensure that the data subject is informed that the personal data could be or are being collected, processed or transmitted to another Member State for the purpose of prevention, investigation, detection, and prosecution of criminal offences or the execution of criminal penalties.
Liikmesriik peaks tagama andmesubjekti teavitamise sellest, et isikuandmeid võidakse koguda, töödelda või edastada teisele liikmesriigile või seda tehakse kuritegude ennetamise, uurimise, avastamise või kuritegude eest vastutusele võtmise või kuritegude eest mõistetud sanktsioonide täideviimise eesmärgil.
The modalities of the right of the data subject to be informed and the exceptions thereto should be determined by national law.
Viisid, kuidas tagatakse andmesubjekti õigus olla teavitatud, tuleks kindlaks määrata siseriikliku õigusega.
This may take a general form, for example, through the law or through the publication of a list of the processing operations.
See võib toimuda üldisel viisil, näiteks õigusaktide alusel või töötlemistoimingute loetelu avaldamise kaudu.
In order to ensure the protection of personal data without jeopardising the interests of criminal investigations, it is necessary to define the rights of the data subject.
Selleks et tagada isikuandmete kaitse ja mitte ohustada eeluurimise huve, on vaja määratleda andmesubjekti õigused.
Some Member States have provided for the right of access of the data subject in criminal matters through a system where the national supervisory authority, in place of the data subject, has access to all the personal data related to the data subject without any restriction and may also rectify, erase or update inaccurate data.
Mõned liikmesriigid on sätestanud andmesubjekti õiguse tutvuda teda puudutavate andmetega kriminaalasjades süsteemi kaudu, mille puhul siseriiklikul järelevalveasutusel on andmesubjekti asemel õigus piiranguteta tutvuda kõikide andmesubjektiga seonduvate andmetega, samuti on tal õigus ebatäpsed andmed parandada, kustutada või ajakohastada.
In such a case of indirect access, the national law of those Member States may provide that the national supervisory authority will inform the data subject only that all the necessary verifications have taken place.
Sellisel andmetega kaudse tutvumise juhul võib nende liikmesriikide õiguses olla sätestatud, et siseriiklik järelevalveasutus teavitab andmesubjekti üksnes sellest, et kõik vajalikud kontrollid on teostatud.
However, those Member States also provide for possibilities of direct access for the data subject in specific cases, such as access to judicial records, in order to obtain copies of own criminal records or of documents relating to own hearings by the police services.
Kõnealused liikmesriigid võivad aga samuti erijuhtudel näha ette, et andmesubjektile antakse võimalus andmetega, näiteks kohtutoimikutega, vahetult tutvuda, et saada enda kohta karistusregistri väljavõtteid või dokumente politseiasutustes toimunud enda ülekuulamiste kohta.
It is appropriate to establish common rules on confidentiality and security of processing, on liability and penalties for unlawful use by competent authorities and on judicial remedies available to the data subject.
Tuleks kehtestada ühised eeskirjad, mis käsitlevad andmete töötlemise konfidentsiaalsust ja turvalisust, vastutust, andmesubjekti õiguskaitsevahendeid ja karistusi, kui pädevad asutused kasutavad andmeid ebaseaduslikult.
It is, however, for each Member State to determine the nature of its tort rules and of the penalties applicable to violations of domestic data protection provisions.
Siiski määrab iga liikmesriik lepinguvälist kahju reguleerivate sätete laadi ja karistused, mida kohaldatakse siseriiklike andmekaitsesätete rikkumise korral.
This Framework Decision allows the principle of public access to official documents to be taken into account when implementing the principles set out in this Framework Decision.
Käesoleva raamotsuse põhimõtete rakendamisel on lubatud arvesse võtta ametlike dokumentide üldise kättesaadavuse põhimõtet.
When necessary to protect personal data in relation to processing which by scale or by type holds specific risks for fundamental rights and freedoms, for example processing by means of new technologies, mechanisms or procedures, it is appropriate to ensure that the competent national supervisory authorities are consulted prior to the establishment of filing systems aimed at the processing of these data.
Kui isikuandmeid on vaja kaitsta seoses töötlemisega, mille ulatus või laad toob endaga kaasa konkreetse ohu andmesubjekti põhiõigustele ja -vabadustele, näiteks kasutades töötlemisel uusi tehnoloogiaid, mehhanisme või menetlusi, on asjakohane tagada, et pädevate siseriiklike järelevalveasutustega konsulteeritakse enne kõnealuste andmete töötlemiseks ettenähtud kataloogide loomist.
The establishment in Member States of supervisory authorities, exercising their functions with complete independence, is an essential component of the protection of personal data processed within the framework of police and judicial cooperation between the Member States.
Täielikult sõltumatute järelevalveasutuste loomine liikmesriikides on oluline tegur üksikisikute kaitsmisel seoses isikuandmete töötlemisega liikmesriikide vahelise politsei- ja õigusalase koostöö raames.
The supervisory authorities already established in Member States under Directive 95/46/EC should also be able to assume responsibility for the tasks to be performed by the national supervisory authorities to be established under this Framework Decision.
Direktiivi 95/46/EÜ kohaselt liikmesriikides juba loodud asutused peaksid samuti olema võimelised vastutama käesoleva raamotsuse kohaselt loodavate riiklike järelevalveasutuste ülesannete täitmise eest.
Such supervisory authorities should have the necessary means to perform their duties, including powers of investigation and intervention, particularly in cases of complaints from individuals, or powers to engage in legal proceedings.
Sellistel järelevalveasutustel peaksid olema oma kohustuste täitmiseks vajalikud vahendid, sealhulgas volitus tegeleda uurimisega ja sekkuda, seda eelkõige üksikisikute esitatud kaebuste puhul, või volitus osaleda kohtumenetlustes.
These supervisory authorities should help to ensure transparency of processing in the Member States within whose jurisdiction they fall.
Sellised järelevalveasutused peaksid aitama tagada töötlemise läbipaistvust liikmesriikides, kelle jurisdiktsiooni alla nad kuuluvad.
However, their powers should not interfere with specific rules set out for criminal proceedings or the independence of the judiciary.
Samas ei tohi selliste asutuste pädevus mõjutada kriminaalmenetluse erisätteid ega kohtunike sõltumatust.
Article 47 of the Treaty on European Union stipulates that nothing in it is to affect the Treaties establishing the European Communities or the subsequent Treaties and Acts modifying or supplementing them.
Euroopa Liidu lepingu artiklis 47 sätestatakse, et miski selles lepingus ei mõjuta Euroopa ühenduste asutamislepinguid ega hilisemaid lepinguid või õigusakte, mis neid muudavad või täiendavad.
Accordingly, this Framework Decision does not affect the protection of personal data under Community law, in particular as provided for in Directive 95/46/EC, in Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data [4] and in Directive 2002/58/EC of the European Parliament and of the Council of 12 July 2002 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the electronic communications sector (Directive on privacy and electronic communications) [5].
Järelikult ei mõjuta käesolev raamotsus ühenduse õigusaktide kohast isikuandmete kaitset, eelkõige direktiivis 95/46/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) [4] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivis 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) [5] sätestatud kujul.
This Framework Decision is without prejudice to the rules pertaining to illicit access to data laid down in Council Framework Decision 2005/222/JHA of 24 February 2005 on attacks against information systems [6].
Käesolev raamotsus ei piira andmetele ebaseaduslikku juurdepääsu käsitlevate eeskirjade kohaldamist, mis on sätestatud nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsuses 2005/222/JSK (infosüsteemide vastu suunatud rünnete kohta). [6]
This Framework Decision is without prejudice to existing obligations and commitments incumbent upon Member States or upon the Union by virtue of bilateral and/or multilateral agreements with third States.
Käesolev raamotsus ei piira kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsete ja/või mitmepoolsete lepingutega liikmesriikidele või liidule pandud kehtivate kohustuste täitmist.
Future agreements should comply with the rules on exchanges with third States.
Edasised lepingud peaksid vastama eeskirjadele, mis käsitlevad teabevahetust kolmandate riikidega.
Several acts, adopted on the basis of Title VI of the Treaty on European Union, contain specific provisions on the protection of personal data exchanged or otherwise processed pursuant to those acts.
Mitmed Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel vastu võetud õigusaktid sisaldavad nende õigusaktide kohaselt vahetatavate või muul viisil töödeldavate isikuandmete kaitset käsitlevaid erisätteid.
In some cases these provisions constitute a complete and coherent set of rules covering all relevant aspects of data protection (principles of data quality, rules on data security, regulation of the rights and safeguards of data subjects, organisation of supervision and liability) and they regulate these matters in more detail than this Framework Decision.
Mõnel juhul moodustavad need sätted täieliku ja tervikliku eeskirjade kogumi, mis hõlmab kõiki andmekaitse asjakohaseid aspekte (andmete kvaliteedi põhimõtted, andmete turvalisus, andmesubjekti õiguste ja kaitse reguleerimine, järelevalve ja vastutuse korraldus), ning nad reguleerivad neid küsimusi üksikasjalikumalt kui käesolev raamotsus.
The relevant set of data protection provisions of those acts, in particular those governing the functioning of Europol, Eurojust, the Schengen Information System (SIS) and the Customs Information System (CIS), as well as those introducing direct access for the authorities of Member States to certain data systems of other Member States, should not be affected by this Framework Decision.
Käesolev raamotsus ei tohiks mõjutada nende õigusaktide asjakohaseid andmekaitset käsitlevaid sätteid, eelkõige neid, mis reguleerivaid Europoli, Eurojusti, Schengeni infosüsteemi (SIS) ja tolliinfosüsteemi (CIS) toimimist ning millega kehtestatakse liikmesriigi ametiasutustele otsene juurdepääs teise liikmesriigi teatavatele andmesüsteemidele.
The same applies in respect of the data protection provisions governing the automated transfer between Member States of DNA profiles, dactyloscopic data and national vehicle registration data pursuant to the Council Decision 2008/615/JHA of 23 June 2008 on the stepping up of cross-border cooperation, particularly in combating terrorism and cross-border crime [7].
Sama kehtib ka nende andmekaitset käsitlevate sätete puhul, mis reguleerivad DNA profiilide, sõrmejälgede andmete ja riiklike sõidukite registreerimisandmete automatiseeritud edastamist liikmesriikide vahel vastavalt nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsusele 2008/615/JSK (piiriülese koostöö tõhustamise kohta, eelkõige seoses terrorismi- ja piiriülese kuritegevuse vastase võitlusega). [7]
In other cases the provisions on data protection in acts, adopted on the basis of Title VI of the Treaty on European Union, are more limited in scope.
Muudel juhtudel on Euroopa Liidu lepingu VI jaotise alusel vastu võetud õigusaktides sisalduvate andmekaitset käsitlevate sätete kohaldamisala piiratum.
They often set specific conditions for the Member State receiving information containing personal data from other Member States as to the purposes for which it can use those data, but refer for other aspects of data protection to the Council of Europe Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data of 28 January 1981 or to national law.
Sageli nähakse nendega ette eritingimused liikmesriigile, kes saab teiselt liikmesriigilt isikuandmeid sisaldavat teavet, millisel eesmärgil ta neid andmeid kasutada võib, ent teiste andmekaitse aspektide osas osutatakse Euroopa Nõukogu 28. jaanuari 1981. aasta konventsioonile üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel või siseriiklikule õigusele.
To the extent that the provisions of those acts imposing conditions on receiving Member States as to the use or further transfer of personal data are more restrictive than those contained in the corresponding provisions of this Framework Decision, the former provisions should remain unaffected.
Kuna nende õigusaktide sätted, millega kehtestatakse andmeid vastuvõtvale liikmesriigile isikuandmete kasutamise või edastamise tingimused, on käesoleva raamotsuse vastavates sätetes sisalduvatest tingimustest piiravamad, ei tohiks käesolev raamotsus ka esimesena nimetatud sätteid mõjutada.
However, for all other aspects the rules set out in this Framework Decision should be applied.
Kõikide muude aspektide osas peaks aga kohaldama käesolevas raamotsuses kehtestatud eeskirju.
This Framework Decision does not affect the Council of Europe Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, the Additional Protocol to that Convention of 8 November 2001 or the Council of Europe conventions on judicial cooperation in criminal matters.
Raamotsus ei mõjuta Euroopa Nõukogu konventsiooni üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel, selle konventsiooni 8. novembri 2001. aasta lisaprotokolli ega kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevaid Euroopa Nõukogu konventsioone.
Since the objective of this Framework Decision, namely the determination of common rules for the protection of personal data processed in the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, cannot be sufficiently achieved by the Member States, and can therefore, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at the Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty establishing the European Community and referred to in Article 2 of the Treaty on European Union.
Kuna käesoleva raamotsuse eesmärki, nimelt ühtsete eeskirjade määratlemist isikuandmete kaitsmiseks nende töötlemisel kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on seda meetme ulatuse ja toime tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib nõukogu võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 5 sätestatud ja Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 osutatud subsidiaarsuse põhimõttega.
In accordance with the principle of proportionality as set out in Article 5 of the Treaty establishing the European Community, this Framework Decision does not go beyond what is necessary to achieve that objective.
Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev raamotsus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
The United Kingdom is taking part in this Framework Decision, in accordance with Article 5 of the Protocol integrating the Schengen acquis into the framework of the European Union annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty establishing the European Community, and Article 8(2) of Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [8].
Ühendkuningriik osaleb käesolevas raamotsuses Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Schengeni acquis’ Euroopa Liitu integreerimist käsitleva protokolli artikli 5 ning nõukogu 29. mai 2000. aasta otsuse 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes) [8] artikli 8 lõike 2 kohaselt.