natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A number of meetings and regular telephone conferences took place with Germany, the beneficiary and Landesbank Baden-Württemberg (hereinafter called LBBW).
Saksamaaga, abisaajaga ja ettevõtjaga Landesbank Baden-Württemberg (edaspidi LBBW) peeti mitmeid kohtumisi ja korrapäraseid telefonikonverentse.
The present case originated with the still ongoing US subprime crisis in which Landesbank Sachsen Girozentrale (hereinafter called Sachsen LB) and in particular one of its off-balance conduits, Ormond Quay, was caught.
Käesolev juhtum on tingitud ikka veel kestvast Ameerika Ühendriikide kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude turu kriisist, mis mõjutab ettevõtjat Landesbank Sachsen Girozentrale (edaspidi Sachsen LB) ja eriti selle bilansivälist eriotstarbelist investeerimisfondi Ormond Quay.
A conduit — also known as a special purpose vehicle (SPV) or special investment vehicle (SIV) — is a corporate body (usually a limited company of some type or, sometimes, a limited partnership) created to fulfil narrow, specific or temporary objectives, primarily to isolate financial risk (usually bankruptcy but sometimes a specific taxation or regulatory risk).
Eriotstarbeline investeerimisfond, ka eriotstarbeline ühing (special purpose vehicle) või investeerimisühing (special investment vehicle – SIV) on ettevõte (tavaliselt piiratud vastutusega osaühing või mõnel juhul usaldusühing), mis rajatakse konkreetsetel, kitsapiirilistel ja ajaliselt piiratud eesmärkidel, tavaliselt finantsriskide hajutamiseks (harilikult pankrotirisk, kuid vahetevahel ka konkreetne maksu- või järelevalverisk).
SIVs have been used because they can remain off balance sheet and not be consolidated by banks.
SIVe kasutatakse sellepärast, et need on bilansivälised ja pangad ei pea neid konsolideerima.
This allows banks to fund lending at cheaper rates than those they would provide themselves (due notably to the obligations of regulatory liquidity ratios).
Nii saavad pangad finantseerida laene madalamate määradega, kui on nende enda omad (sest nad on ise seotud pangandusjärelevalve likviidsusmääradega).
The conduit refinances investments in asset-backed securities (ABSs) by borrowing in the short-term asset-backed commercial paper [3] (CP) market.
Eriotstarbeline ühing refinantseerib investeeringud tagatisega väärtpaberitesse (asset-backed securities – ABS), mille käigus võetakse turult raha lühiajaliste tagatisega võlaväärtpaberite [3] (commercial papers – CP) jaoks.
Potential liquidity needs of the conduits (where the commercial papers are not sold completely) are bridged by credit lines provided by commercial banks.
Eriotstarbeliste ühingute võimalikust sularahapuudusest (kui kõiki CPsid ei saa ära müüa) saadakse üle kommertspankade krediidiliinidega.
Ormond Quay was used by Sachsen LB to fund investments in ABSs which included US mortgage-backed securities.
Sachsen LB investeeris eriotstarbelise investeerimisfondi Ormond Quay Investments kaudu ABSidesse, mille hulka kuulusid ka Ameerika Ühendriikide hüpoteegiga tagatud väärtpaberid.
In order to guarantee the liquidity needs of the conduit in case the commercial banks withdrew the credit lines, Sachsen LB had to guarantee the liquidity of Ormond Quay and assume special liquidity facilities.
Et Sachsen LB oleks suuteline eriotstarbelise investeerimisfondi sularahavajadusi ka edaspidi katma, kui kommertspangad peaksid krediidiliinid sulgema, pidi Sachsen LB garanteerima Ormond Quay likviidsuse ja määrama konkreetsed likviidsuskrediidid.
In return for assuming the risk, Sachsen LB received the generated surplus of the conduit in the form of an annual fee.
Selle riski ülevõtmise eest sai Sachsen LB vastutasuks eriotstarbelise ühingu majandustegevusest saadud ülejäägid aastamaksu kujul.
Ormond Quay generated a significant surplus by financing the long-term and high-yield ABS investments through short-term and low-yield commercial papers.
Pikaajaliste tasuvate ABS-investeeringute rahastamisel lühiajaliste madala intressiga CPdega teenis Ormond Quay märkimisväärse ülejäägi.
Market conditions deteriorated, however, as a result of the subprime crisis.
Siiski halvenesid turutingimused Ameerika Ühendriikide kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude turu kriisi tõttu.
In the light of these market conditions the hedge funds and institutional investors refused to reinvest in mortgage-backed commercial papers.
Võttes arvesse sellist turuolukorda, keeldusid riskifondid ja institutsioonilised investorid ka hüpoteegiga tagatud CPdesse investeerimast.
SPVs were thus no longer able to borrow in the short-term asset-backed commercial paper market.
Seepärast ei suutnud eriotstarbelised ühingud turult lühiajaliste tagatisega CPde jaoks raha enam laenata.
Ormond Quay was seriously affected by this phenomenon.
Ormond Quay sattus sellise olukorra tõttu rahalistesse raskustesse.
The commercial banks providing credit lines to Ormond Quay also withdrew, making it necessary that it draw upon the liquidity facility provided by Sachsen LB.
Lisaks sulgesid kommertspangad eriotstarbelisele ühingule antud krediidiliinid ja Ormond Quay oli sunnitud kasutusele võtma Sachsen LB likviidsuskrediidi.
In August 2007 it was unable to refinance itself any longer and needed liquidity of up to EUR 17,1 billion.
Kui Ormond Quay ei suutnud end enam 2007. aasta augustis refinantseerida, oli tema likviidsusvajadus 17,1 miljardit eurot.
Sachsen LB was not able to provide the credit facilities it had pledged.
Sachsen LB ei suutnud lubatud krediiti anda.
The beneficiary is Sachsen LB.
Abisaaja on ettevõtja Sachsen LB.
The shareholders of Sachsen LB were the Free State of Saxony (around 37 %) and Sachsen-Finanzgruppe (hereinafter called SFG), a holding company linking eight Saxony savings banks with the cross-regional Sachsen LB (around 63 %), which is itself owned by local authorities (77,6 %) and the Free State of Saxony (22,4 %).
Sachsen LB aktsionärid olid Saksimaa liidumaa (umbes 37 %) ja valdusettevõtja Sachsen-Finanzgruppe (edaspidi SFG, umbes 63 %), mis ühendab kaheksat Saksimaa hoiupanka kogu piirkonnas tegutseva ettevõtjaga Sachsen LB. SFG omakorda kuulub kohalikele omavalitsustele (77,6 %) ja Saksimaa liidumaale (22,4 %).
Sachsen LB had in 2006 a group balance-sheet total of EUR 67,8 billion and own capital of EUR 880 million.
Sachsen LB bilansimaht 2006. aastal oli 67,8 miljardit eurot ja omakapital 880 miljonit eurot.
Sachsen LB acted as central bank to Saxony’s savings banks.
Sachsen LB oli Saksimaa liidumaa hoiupankade keskpank.
As a commercial bank, Sachsen LB executed banking transactions of all kinds.
Kommertspangana osutas Sachsen LB erinevaid pangandusteenuseid.
Sachsen LB Europe plc (hereinafter called Sachsen LB Europe) was a wholly owned subsidiary of Sachsen LB and was based in Dublin.
Ettevõtja Sachsen LB Europe plc (edaspidi „Sachsen LB Europe”) oli Sachsen LB sajaprotsendiline tütarettevõte, asukohaga Dublinis.
It was a service provider for structured financial investments and was until mid-2007 the main source of profits for the Sachsen LB group.
Struktureeritud finantsinvesteeringute teenuste osutajana oli ta 2007. aasta keskpaigani Sachsen LB grupi peamine kasumiallikas.
Until 18 July 2005 Sachsen LB still profited from the unlimited state guarantees ‘Anstaltslast’ and ‘Gewährträgerhaftung’, which had to be abolished following a number of understandings between Germany and the Commission.
juulini 2005 kehtisid Sachsen LB jaoks avalik-õigusliku rahastamiskohustuse ja tagatiseandja vastutuse raames veel piiramatud riiklikud tagatised, mis seejärel mitme Saksamaa ja komisjoni vahelise kokkuleppe alusel kaotati.
According to the first of the understandings dated 17 July 2001, within a transitional period until 18 July 2005 new liabilities could still be covered by Gewährträgerhaftung (so-called grandfathering), provided their maturity did not go beyond 31 December 2015 [5].
Pärast esimest kokkulepet 17. juulil 2001 võis seniste õiguste kaitsmise käigus (nn grandfathering) väljastada üleminekuajal kuni 18. juulini 2005 uusi võlakirju kehtivusajaga kuni 31. detsember 2015, vältides riske tagatiseandja vastutusega [5].
On 26 October 2007 the legal form of Sachsen LB was changed from a public-sector institution (Anstalt des öffentlichen Rechts) into a joint stock company.
oktoobril 2007 muudeti Sachsen LB õiguslik vorm avalik-õiguslikust asutusest aktsiaseltsiks.
THE BUYER OF THE BENEFICIARY
ABISAAJA OSTJA
LBBW is the Landesbank for the Federal State of Baden-Württemberg and acts as well as a universal and a commercial bank.
Ettevõtja Landesbank des Bundeslandes Baden-Württemberg (LBBW) tegutseb nii universaalpanga kui kommertspangana.
Together with its regional retail bank BW-Bank it offers the whole range of banking products.
Koos Baden-Württembergi pangaga, mis on piirkondlik era- ja äripank, pakub see kõiki pangatooteid.
LBBW functions as the central bank for the savings banks in Baden-Württemberg.
LBBW tegutseb Baden-Württembergi liidumaa hoiupankade keskpangana.
For the savings banks in Rhineland-Palatinate it is the central banking institution together with Landesbank Rheinland-Pfalz, which was taken over by LBBW on 1 January 2005.
Rheinland-Pfalzi liidumaa hoiupankade jaoks täidab LBBW seda funktsiooni koos ettevõtjaga Landesbank Rheinland-Pfalz, mille LBBW võttis üle 1. jaanuaril 2005.
The LBBW model, which has now been extended to Saxony, is based on locally rooted banks concentrating on SMEs and private banking (BW-Bank for Baden-Württemberg, RP-Bank for Rhineland-Palatinate, and now Sachsen Bank for Saxony) and centralised functions in Stuttgart, supported by one direct LBBW branch in each, Saxony and Rhineland-Palatinate.
LBBW mudel, mis on nüüd laienenud ka Saksimaa liidumaale, põhineb kohalikel pankadel, mis keskenduvad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning eraklientide tehingutele (BW pank Baden-Württembergis, RP pank Rheinland-Pfalzis ja nüüd Sachsen Bank Saksimaal) ja tsentraliseeritud funktsioonidele Stuttgardis, mille täitmisega on seotud ka LBBW filiaalid Saksimaa ja Rheinland-Pfalzi liidumaades.
As described in detail in the opening decision [6] Sachsen LB got caught in the maelstrom of the still ongoing US subprime crisis in particular because of one off-balance conduit, Ormond Quay, which was unable to refinance itself and was in need of liquidity of up to EUR 17,1 billion in order to avoid fire sales.
Nagu juba menetluse algatamise otsuses [6] üksikasjalikult kirjeldatud, sattus ettevõtja Sachsen LB siiani veel kestva Ameerika Ühendriikide kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude turu kriisi keerisesse, eriti bilansivälise eriotstarbelise investeerimisfondi Ormond Quay tõttu, kes ei suutnud end refinantseerida ning kiirmüügi vältimiseks oli likviidsusvajadus kuni 17,1 miljardit eurot.
THE LIQUIDITY MEASURE
LIKVIIDSUSKREDIIT
On 19 August 2007, a group of 10 German Landesbanken and DekaBank (an agency under public law which is jointly held by the German Landesbanken and by DSGV) (hereinafter called ‘the banking pool’) entered into a pool contract, committing them to buying the CPs emitted by Ormond Quay up to an amount of EUR 17,1 billion if these could not be placed on the market.
augustil 2007 allkirjastati puulileping pankade puuli poolt, kuhu kuuluvad kümme Saksamaa liidumaade panka ja DSGV (Deutscher Sparkassen- und Giroverband) ning Saksamaa liidumaade pankade ja DSGV kontrollitav avalik-õiguslik DekaBank. Selle lepinguga võtsid pankade puuli kuuluvad pangad endale kohustuse eriotstarbelise investeerimisfondi Ormond Quay väljastatud CPd ära osta kuni 17,1 miljardi euro suuruse summa eest, kui neid ei õnnestu turul müüa („ostukohustus”).
Each pool bank would acquire the CPs in its own name and for its own account.
Iga pankade puuli kuuluv pank oleks ostnud vastavad CPd oma nimel oma arvele.
The pool banks were not jointly liable.
Solidaarvastutus oli välistatud.
DekaBank had a share of around […] [7].
DekaBank võttis üle ligikaudu […] [7] CPde mahust.
The remaining part was taken over by the other Landesbanken according to their respective size and performance.
Ülejäänud CPd võtsid üle teised pangad; jaotamine toimus liidumaa pankade suuruse ja baasandmete alusel.
According to the information received by Germany, the maximum amount of CPs actually bought until the beginning of January 2008 by the banking pool under the pool contract was EUR […] billion.
Saksamaa käsutuses oleva teabe kohaselt on pankade puul kuni 2008. aasta jaanuari alguseni puulilepingu raames CPsid tegelikult ostnud maksimaalselt summas […] miljardit eurot.
The remuneration for the CPs was fixed at the reference rate (Euribor or Libor depending on the origin of the underlying assets) plus a margin of […] bps.
CPde ostmise eest said pankade puuli kuuluvad pangad kompensatsioonina kindlaksmääratud intressimäära (Euribor või Libor, sõltuvalt aluseks olevate aktivate päritolust) pluss […] baaspunkti.
The duration of the CPs could not exceed one month.
CPde kehtivusaeg ei tohtinud olla pikem kui üks kuu.
The pool contract was limited to a period of six months.
Puulileping oli piiratud ajavahemikuga kuus kuud.
The pool banks only had to buy the CPs which could not be placed on the market.
Ostukohustus kehtis ainult CPde kohta, mille müümine teistele investoritele peale pankade puuli kuuluvate pankade ei olnud võimalik.
Whereas in August 2007 the demand for mortgage-backed CPs had completely dried up and there was no efficient market for this type of investment, the situation gradually improved.
Kuigi 2007. aasta augustis lõppes nõudlus hüpoteegiga tagatud CPde järele täielikult ja sellistele investeeringutele polnud enam toimivat turgu, hakkas olukord vähehaaval paranema.
Since October 2007 some investors (mainly […(banks belonging to the public sector)]) had started again to buy CPs on the market outside the context and the detrimental conditions of the pool contract, i.e. for a remuneration of less than […(50-100)] bps, so that the pool contract lost its initial purpose.
Alates 2007. aasta oktoobrist ostis CPsid jälle ka mõni puulilepinguväline investor (eelkõige […(avalikku sektorisse kuuluvad pangad)]) mitte puulilepingus kokkulepitud tingimustel, st vähem kui […(50–100)] baaspunktise kompensatsiooniga, nii et puulileping minetas oma esialgse eesmärgi.
The pool contract came formally to an end on 23 February 2008.
Puulileping lõppes 23. veebruaril 2008.
THE SALE OF SACHSEN LB
SACHSEN LB MÜÜK
Sachsen LB had already in 2005 started to look for a strategic partner in particular among the other Landesbanken [8].
Ettevõtja Sachsen LB alustas juba 2005. aastal strateegilise partneri otsinguid, eelkõige teiste liidumaa pankade hulgast [8].
Due to these pre-negotiations it was possible for negotiations on the sale of Sachsen LB to progress swiftly on 23 August 2007, i.e. one week after the signing of the pool contract, when Sachsen LB recorded losses of EUR 250 million as described in detail in the opening decision [9].
Tänu nendele ettevalmistavatele läbirääkimistele edenesid ettevõtja Sachsen LB müügi läbirääkimised 23. augustil 2007 hoogsalt, st kestsid ainult ühe nädala pärast puulilepingule allakirjutamist, kui ettevõtja Sachsen LB kahjum oli 250 miljonit eurot, nagu on algatamisotsuses üksikasjalikult kirjeldatud [9].
Since the losses in Sachsen LB’s structured finance portfolio would have implied a further decrease in Sachsen LB’s equity, approaching the minimum regulatory capital requirements, the shareholders of Sachsen LB had to find a sustainable solution for the bank.
Kahjum oleks ettevõtja Sachsen LB struktureeritud finantsportfelli korral põhjustanud ettevõtja Sachsen LB omakapitali jätkuvat vähenemist, mis teatud ulatuses oleks viinud selleni, et pangajärelevalve nõuete järgimine pangatehingute toetamise kohta omavahenditega ei oleks enam olnud tagatud. Seepärast pidid ettevõtja Sachsen LB osanikud leidma majanduslikult stabiilse lahenduse.
Talks with interested buyers were therefore continued and intensive negotiations were held with several interested parties.
Selleks peeti ettevõtja Sachsen LB ostmisest huvitatutega ettevalmistavaid kõnelusi, millele järgnesid intensiivsed läbirääkimised mitme huvitatud isikuga.
This led to the sale to LBBW because it submitted, according to Germany, the economically best offer.
Väljavalituks osutus ettevõtja LBBW, kuna ta tegi Saksamaa sõnul majanduslikult parima pakkumise.
LBBW had a particular interest in buying Sachsen LB in order to ensure its market expansion not only in Saxony but also in Eastern Europe.
LBBW-l olid siin erilised ettevõtlusalased huvid, sest Sachsen LB ostmisega sai ta tunduvalt laiendada oma tegevust Saksimaa liidumaal ja eriti Ida-Euroopas.
The signed sales agreement included immediate prepayment of EUR 250 million by LBBW to the shareholders of Sachsen LB, who in turn injected this capital into the bank to cover losses.
Lisaks oli allkirjastatud esialgses kokkuleppes ette nähtud, et LBBB maksab Sachsen LB aktsionäridele ettemaksena 250 miljonit eurot, mille need paigutavad kahjumi katmiseks Sachsen LBsse.
According to Germany, this amount was sufficient to fulfil the regulatory capital requirements and to absorb potential additional losses.
Vastavalt Saksamaa hinnangule piisab sellest summast, et täita pangajärelevalve nõudeid omavahenditele ja peatada täiendava lisakahjumi tekkimise võimalus.
At the time of the sale, the parties expected that the crisis would soon be over.
Müügihetkel lähtusid lepingupooled sellest, et kriis on peagi läbi.
On the assumption that the markets would have normalised by the end of the year, LBBW did not make any special arrangements for the structured investment portfolio of Sachsen LB and would have acquired it.
Eeldades, et turg normaliseerub aasta lõpuks, ei võtnud ettevõtja LBBW ettevõtja Sachsen LB struktureeritud investeerimisportfelli suhtes erimeetmeid ja tahtis portfelli üle võtta.
In particular, it was considered that Ormond Quay’s problems would resolve themselves over time and it would again be able to re-finance itself on the market.
Eelkõige lähtuti sellest, et Ormond Quay probleemid lahenevad iseenesest ja seejärel suudab eriotstarbeline investeerimisfond end ise jälle turul refinantseerida.
At the end of 2007, further risks involved in Sachsen LB’s structured investment portfolio appeared.
aasta lõpus ilmnesid uued riskid seoses ettevõtja Sachsen LB struktureeritud portfelliga.
Before closure of the sale, the situation in the financial markets further deteriorated and in particular Ormond Quay became problematic because the mark-to-market [10] evaluation of its assets amounted to losses of about EUR […(0,5-1,5)] billion.
Enne müügi lõpuleviimist halvenes olukord finantsturgudel veelgi, nii et eriti Ormond Quay tekitas probleeme, kuna tema aktivate turuväärtusesse ümberhindamisel [10] ilmnes kahjum summas ligi […(0,5–1,5)] miljardit eurot.
This endangered the final sale of the bank, given that the core capital could potentially have fallen below the required minimum threshold.
See ohustas panga lõplikku müüki, sest omakapital oleks võinud langeda alla kehtestatud piirmäära.
The mark-to-market devaluations had to be accounted as losses and as a consequence reduced the core capital in the balance sheet.
Turuhindadesse ümberarvestamisel tekkinud väärtuse langus tuli bilansis kajastada kahjumina ja see põhjustas omakapitali vähenemise.
It appeared that Sachsen LB’s core capital ratios would fall below […] %, which gave LBBW the right to renegotiate the sale.
Oli karta, et ettevõtja Sachsen LB omakapitali osakaal langeb alla […] %, mis oleks tähendanud, et ettevõtja LBBW võib nõuda uusi ostuläbirääkimisi.
Even if market conditions had improved from August [11] and selling the assets would have been a possibility, LBBW was neither capable nor willing to assume such high mark-to-market losses.
Isegi kui turutingimused oleksid alates augustist [11] paranenud ja aktivate müük oleks olnud võimalik, ei olnud ettevõtja LBBW võimeline ega valmis sellise suure turuhindadesse ümberarvestatud kahjumi ülevõtmiseks.
To be able to conclude the deal, a solution had to be found to prevent these losses from being reflected in the valuation of Sachsen LB.
Müügi lõpuleviimiseks tuli leida lahendus, et vältida selle kahjumi peegeldumist Sachsen LB väärtuse hindamises.
Otherwise, LBBW would have to pay for these losses, in addition to the minimum purchase price of EUR 300 million that had been set in August.
Vastasel korral oleks LBBW pidanud lisaks augustis väljakaubeldud minimaalsele 300 miljoni euro suurusele ostuhinnale üle võtma ka selle kahjumi.
After intensive negotiations, a final and non-reversible agreement concluding the sale of the bank (Eckpunktevereinbarung) was signed on 13 December 2007.
Intensiivsete läbirääkimiste tulemusel jõuti lõpliku ja pöördumatu müügikokkuleppeni, mis allkirjastati 13. detsembril 2007 baaskokkuleppena.
The solution found was to avoid consolidation of the mark-to-market losses coming from Sachsen LB’s conduits and to protect LBBW from potential losses that could be incurred from the conduits if the securities in the portfolio were held to maturity.
Müük oli võimalik seetõttu, et takistati turuhindadesse ümberarvestatud kahjumi konsolideerimist Sachsen LB eriotstarbelistest ühingutest ning kaitsti LBBWd eriotstarbeliste ühingute võimaliku kahjumi eest, mis võis tekkida, kui portfelli varasid hoitakse kuni maksetähtajani.
An alternative solution could have been e.g. to consolidate the mark-to-market losses and to obtain additional capital from the owners of Sachsen LB for the corresponding amount (estimated to be about EUR […(0,5-1,5)] billion), before selling the bank to LBBW.
Alternatiivselt oleks võinud kaaluda ka näiteks võimalust konsolideerida LBBW-le turuhindadesse arvestatud kahjum enne Sachsen LB müüki ja Sachsen LB omanikud oleksid sellele vastava lisakapitali ettevõttesse paigutanud (hinnanguline väärtus: […(0,5–1,5)] miljardit eurot).
Instead of incurring the mark-to-market losses, the preferred solution was for the Free State of Saxony to provide a state guarantee on a portfolio of structured investments.
Turuhindadesse ümberarvestatud kahjumiga leppimise asemel eelistas Saksimaa liidumaa anda struktureeritud investeeringute portfellile riikliku tagatise.
The final agreement identified the entire structured investments of Sachsen LB and divided them into two portfolios.
Selles lõplikus kokkuleppes on loetletud kõik ettevõtja Sachsen LB struktureeritud investeeringud ja need on jaotatud kahte portfelli.
In this way only structured portfolio investments [13] with a refinancing requirement of about EUR 11,8 billion remained in Sachsen LB and thus were sold to LBBW.
Need varad anti üle uude investeerimisvahendisse (nn Super-SIV), nii et Sachsen LB-le jäid ainult struktureeritud, umbes 11,8 miljardi eurose refinantseerimisvajadusega portfelliinvesteeringud [13] ja mis seega müüdi LBBW-le.
In order to cover potential losses from these investments, an amount of EUR 500 million was deducted from the sales price.
Nende investeeringute võimalike riskide katteks võeti müügihinnast maha 500 miljonit eurot.
The Super SIV is an investment vehicle which was created for the purpose of transferring structured investment portfolios with a low mark-to-market value out of Sachsen LB before the sale with the intention of holding them until maturity.
Super-SIV asutati selleks, et eraldada Sachsen LBst enne müüki väikese turuväärtusega struktureeritud investeeringuportfellid ja hoida neid lunastustähtajani.
In order to transfer the portfolio into the Super SIV its refinancing needed to be organised.
Portfelli üleviimiseks Super-SIVi tuli hoolitseda selle refinantseerimise eest.
This was provided partly by LBBW (junior tranche) and partly by the other Landesbanken (senior tranche).
Selle võtsid üle osaliselt LBBW (emissiooni teine osa) ja osaliselt teised liidumaa pangad (emissiooni esimene osa).
In order to avoid consolidation of the Super SIV in the LBBW balance sheet, LBBW’s participation had to remain below 50 %.
Et vältida Super-SIVi konsolideerimist LBBW bilanssi, pidi LBBW osa jääma alla 50 %.