natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The examined State aid package, by relieving Tieliikelaitos from the extra personnel costs it had to bear due to inherited liabilities from the time when the respective services were part of the public administration system (in-house services), would enable the company to operate freely in the liberalised market and to make the necessary adjustments to respond to market and other technological developments that affect the company’s viability in the long term.
Kuna käsitletud riigiabipakett vabastas Tieliikelaitose täiendavast personalikulust, mida tal tuli kanda selliste kohustuste tõttu, mis pärinesid ajast, kui kõnealused teenused olid osa riigi haldussüsteemist (asutustesisesed teenused), võimaldaks see ettevõttel vabalt tegutseda konkurentsile avatud turul ja teha vajalikke korrektsioone, et pidada sammu turu ja tehnoloogia arenguga, mis mõjutavad ettevõtte pikaajalist elujõulisust.
The Commission further notes that the complainants do not challenge in substance the argument by the Finnish authorities that opening the market to competition is in the common interest of the Community.
Komisjon märgib veel, et kaebuse esitajad ei ole sisuliselt vaidlustanud Soome ametiasutuste argumente, et turu avamine konkurentsile on ühenduse liikmete ühistes huvides.
Nor do they contend that there was no link between the opening of the market and the preservation of staff at Tieliikelaitos.
Samuti ei väida nad, et turu avamise ja Tieliikelaitose töötajate alleshoidmise vahel puudunuks igasugune seos.
They essentially argue that the desired results could also have been achieved without aid.
Sisuliselt väidavad nad, et soovitud tulemusi oleks võinud saavutada ka ilma abita.
Necessity and proportionality of the aid measures, no effect on competition and trade contrary to the common interest
Abimeetmete vajadus ja proportsionaalsus; ühiste huvidega vastuolus oleva konkurentsile ja kaubandusele avalduva mõju puudumine
In order to assess whether the relevant aid measures are necessary and proportionate to the objective of common interest identified above, it is appropriate to distinguish first between the various aid measures.
Selleks et hinnata, kas asjaomased abimeetmed on vajalikud ja proportsionaalsed eespool nimetatud ühistes huvides oleva eesmärgi suhtes, on kõigepealt asjakohane teha vahet eri abimeetmetel.
As set out in Section 6.3.2 of the present decision, State aid might have been granted to Tieliikelaitos by the Finnish government in relation to the land and gravel sites.
Nagu märgiti käesoleva otsuse osas 6.3.2, võis Soome valitsus anda Tieliikelaitosele riigiabi seoses maade ja kruusakarjääridega.
The Commission acknowledges that if the Finnish authorities were to introduce competition in the road and ferry services, they had to transform Tieliikelaitos into a separate entity and to provide it either with the assets necessary to perform its tasks or with the capital necessary to buy these assets.
Komisjon möönab, et kui Soome ametiasutused kavatsesid avada teehoiu- ja parvlaevateenuste sektori konkurentsile, pidid nad kujundama Tieliikelaitose ümber eraldi üksuseks ja andma talle kas tema ülesannete täitmiseks vajalikud varad või nende varade ostmiseks vajaliku kapitali.
Therefore, in the present case, taking into consideration the process undertaken by the Finnish authorities to open road services to competition, the possible State aid in relation to the land and gravel sites can be considered as a proportionate measure.
Seetõttu võib käesoleval juhul, võttes arvesse Soome ametiasutuste algatatud protsessi teehoiuteenuste turu avamiseks konkurentsile, pidada maade ja kruusakarjääridega seoses antud võimalikku riigiabi proportsionaalseks meetmeks.
The Commission concludes that, should there be State aid in relation to land and gravel sites, this State aid is necessary and proportionate.
Komisjon leiab, et kui maade ja kruusakarjääridega seoses anti riigiabi, on see riigiabi vajalik ja proportsionaalne.
The various Staff adjustment measures described above in Section 5.5 provided incentives to Tieliikelaitos’ employees to leave the company.
Eespool osas 5.5 kirjeldatud mitmesugused personali kohanemist hõlbustavad meetmed andsid Tieliikelaitose töötajatele stiimuli ettevõttest lahkumiseks.
Such measures were clearly necessary to the objective sought, in view of Tieliikelaitos’ overstaffing, which is not contested by the complainants.
Sellised meetmed olid vaieldamatult vajalikud taotletud eesmärgi saavutamiseks, arvestades Tieliikelaitose ülepaisutatud koosseisu, mida kaebuse esitajad ei vaidlusta.
They were also manifestly proportionate, since the State financed only 50 % of the respective expenditure (EUR 20,1 million were financed by the State and EUR 20 million by the undertaking).
Need meetmed olid ka ilmselgelt proportsionaalsed, kuna riik rahastas ainult 50 % asjaomastest kulutustest (20,1 miljonit eurot rahastas riik ja 20 miljonit eurot ettevõtja).
Since their effect was largely dependent on whether the relevant staff would seize the opportunity of leaving the company, they were not sufficient to compensate the significant costs of Tieliikelaitos’ overstaffing.
Kuna nende mõju sõltus suuresti sellest, kas asjaomased töötajad kasutasid ettevõttest lahkumise võimalust, ei olnud need piisavad, et hüvitada Tieliikelaitose ülepaisutatud koosseisu märkimisväärseid kulusid.
Funding of Special services projects
Eriteenuseprojektide rahastamine
As has been described above, Special service projects provided an activity to part of Tieliikelaitos’ excess staff.
Nagu eespool kirjeldati, pakkusid eriteenuseprojektid tegevust osale Tieliikelaitose liigsest personalist.
Had not such projects been put in place, it is clear that, in view of the fact that Staff adjustment measures could only solve part of the overstaffing problem, Tieliikelaitos would have either maintained the remaining excess staff temporarily without work or would have affected it to maintenance contracts.
Arvestades seda, et personali kohanemist hõlbustavate meetmetega suudeti ülepaisutatud koosseisu probleem lahendada üksnes osaliselt, on selge, et kui selliseid projekte ei oleks olnud, oleks Tieliikelaitos hoidnud liigseid töötajaid ajutiselt tööta või rakendanud nad tööle hoolduslepingute raames.
Both such options would have been detrimental to the objective of common interest aimed at through the measure.
Mõlemad variandid oleksid kahjustanud meetmega taotletud ühistes huvides eesmärgi saavutamist.
Maintaining the staff concerned inactive would have wasted human capital accumulated in the period prior to liberalisation, in terms of specific skills and know-how.
Töötajate hoidmine ilma tööta oleks olnud liberaliseerimiseelsel ajal omandatud erioskuste ja oskusteabe tõttu inimkapitali raiskamine.
Affecting the staff to maintenance contracts would have prevented Tieliikelaitos’ from progressively adapting its way of working in order to deliver the relevant road services in a cost-effective way.
Töötajate rakendamine hoolduslepingute raames oleks takistanud Tieliikelaitosel järkjärgult kohandada oma töömeetodeid, et muuta asjaomaste teehoiuteenuste osutamine tasuvaks.
Therefore, the Commission considers that the funding of Special services projects through State aid may meet the criterion of necessity of the aid to a common interest objective.
Komisjon leiab seetõttu, et eriteenuseprojektide rahastamine riigiabi kaudu võib vastata kriteeriumile, mille kohaselt peab abi olema vajalik ühist huvi pakkuva eesmärgi saavutamiseks.
As regards the proportionality of that measure, the Commission notes that there was no overcompensation for the work carried out in the Special service projects.
Komisjon märgib kõnealuse meetme proportsionaalsuse küsimuses, et eriteenuseprojektide raames tehtud tööd ei hüvitatud ülemäära.
Convincing evidence to that effect was submitted by the Finnish authorities (see above, Section 5.5).
Soome ametiasutused esitasid selle kohta veenvaid tõendeid (vt eespool osa 5.5).
There was naturally a limit as to the amount of work that could be done through Special service projects, this limit residing in the State’s actual need for such services to be provided.
Eriteenuseprojektide raames tehtavale tööle pani loomulikult piirid riigi tegelik vajadus selliste teenuste osutamise järele.
The Commission concludes from the various data submitted by the Finnish authorities that the Special services project only absorbed a part of Tieliikelaitos’ overstaffing-related costs.
Komisjon järeldab Soome ametiasutuste esitatud andmete põhjal, et eriteenuseprojektid korvasid vaid osa Tieliikelaitose ülepaisutatud koosseisu kuludest.
As mentioned above in Chapter 5.3, on average, Tieliikelaitos had during the transitional period, still 100 employees more than the optimum number, in spite of the Staff adjustment measures and the Special service projects.
Nagu eespool osas 5.3 märgitud, oli Tieliikelaitosel personali kohanemist hõlbustavatest meetmetest ja eriteenuseprojektidest hoolimata üleminekuperioodil ikkagi 100 töötajat optimaalsest rohkem.
For the same reasons set out above in relation with Special service projects, it was not in the common interest for Tieliikelaitos to maintain this extra staff inactive.
Samadel põhjustel, mida nimetati eespool seoses eriteenuseprojektidega, ei olnud ühistes huvides, et Tieliikelaitos hoiaks oma liigseid töötajaid tööta.
The ability not to overburden tendered contracts, where it was submitting bids to open tender, with the costs related to redundant staff was indeed essential if Tieliikelaitos was to adapt to a competitive market.
Kui Tieliikelaitosel tuli kohaneda konkurentsile avatud turuga, oli loomulikult oluline, et avatud hankemenetluses sõlmitavatele lepingutele pakkumiste tegemisel ei koormataks neid lepinguid ülemäära liigsete töötajate tõttu tekkivate kuludega.
Therefore the respective financial burden was compensated through the negotiated contracts.
Seetõttu korvasid asjaomase rahalise koormuse läbirääkimistega lepingud.
As regards the negotiated contracts, their existence was linked to the gradual nature of the liberalisation process as devised by Finland.
Mis puutub läbirääkimistega lepingutesse, siis nende olemasolu oli seotud Soome kavandatud turu järkjärgulise avamisega.
These contracts represented at the beginning of the period a large portion of Tieliikelaitos’ activity, which then gradually decreased.
Kõnealused lepingud hõlmasid perioodi alguses suure osa Tieliikelaitose tegevusest ja hiljem nende osakaal järkjärgult vähenes.
Not taking into account the additional costs borne by the undertaking as a result of its overstaffing would have led to significant deterioration of its financial situation.
Kui lisakulusid, mida ettevõtja pidi ülepaisutatud koosseisu tõttu kandma, ei oleks arvesse võetud, oleks see oluliselt halvendanud tema majanduslikku olukorda.
In the light of the above considerations, the Commission considers that the aid mechanism linked with negotiated contracts was necessary.
Espool nimetatud kaalutlusi arvestades leiab komisjon, et läbirääkimistega lepingutega kaasnev abimeede oli vajalik.
As regards the proportionality condition, a procedure was organised in order to limit risks of overcompensation.
Selleks et abi oleks proportsionaalne, kehtestati ülemäärase hüvitamise riski maandamiseks omaette kord.
The Commission considers that the annual expenditure adjustment procedure described above at the beginning of Section 5.3 was appropriate in this regard.
Komisjon leiab, et eespool osa 5.3 alguses kirjeldatud iga-aastane kulude korrigeerimise kord oli selles suhtes asjakohane.
Preferential loan and overall conclusion on necessity and proportionality
Soodustingimustel laen ning üldine järeldus vajaduse ja proportsionaalsuse kohta
As regards finally the preferential loan granted to Tieliikelaitos, the Commission notes firstly that it yields a net advantage for the undertaking of EUR 7,2 million, which is approximately 8 % of the overall amount of aid granted to Tieliikelaitos.
Mis puutub lõpuks Tieliikelaitosele antud sooduslaenu, siis märgib komisjon kõigepealt, et see andis ettevõtjale eelise, mille puhasväärtus on 7,2 miljonit eurot, mis moodustab Tieliikelaitosele antud abi kogusummast ligikaudu 8 %.
In this regard, one should mention in particular EUR 20 million that were allocated by Tieliikelaitos for financing severance packages.
Siinkohal tuleb nimetada eelkõige 20 miljonit eurot, mille Tieliikelaitos eraldas lahkumistoetuste rahastamiseks.
In the light of the financial statements of Tieliikelaitos, it appears that the undertaking could have faced difficulties, had it contributed much more from its own resources to the personnel adjustment measures.
Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetest ilmneb, et ettevõtja oleks olnud raskustes, kui ta oleks eraldanud personali kohanemist hõlbustavate meetmete rahastamiseks rohkem omavahendeid.
Tieliikelaitos’ operating profit/turnover ratio during the transitional period stood at a low level of 2,4 % whereas for its competitors the average indicator was 4,5 %.
Tieliikelaitose tegevuskasumi ja käibe suhtarv üleminekuperioodil püsis madal (2,4 %), samas kui tema konkurentide keskmine näitaja oli 4,5 %.
As staff reduction measures were not completed during the transitional period, the respective indicator was even worse in 2005 (1,6 %).
Kuna töötajate arvu vähendamise meetmeid üleminekuperioodil ei rakendatud, oli see näitaja 2005. aastal veelgi halvem (1,6 %).
In 2005 the undertaking had to bear the financial cost of reducing its staff number by more than 400 persons without any State support.
aastal tuli ettevõtjal kanda enam kui 400 töötaja koondamise kulud ilma riigi igasuguse toetuseta.
The operating profit indicator improved again in 2006 (2,2 %) and continues to improve.
Tegevuskasumi näitaja paranes jällegi 2006. aastal (2,2 %) ja see paranemine jätkub.
It therefore seems that the own contribution of Tieliikelaitos to removing the respective structural disadvantage had a negative impact on the undertaking’s profitability and hence its competitive position.
Seetõttu tundub, et Tieliikelaitose enda panus asjaomase struktuurilise halvemuse kõrvaldamisse mõjutas negatiivselt ettevõtja kasumlikkust ja seega ka tema konkurentsivõimet.
Furthermore, it must be recalled that the aid measure package does not seem to have had any lasting impact on the structure of competition (Cf. Section 5.10).
Lisaks tuleb meenutada, et abimeetmete paketil ei tundu olevat olnud mingit püsivat mõju konkurentsi struktuurile (vt osa 5.10).
In this regard, the Commission notes that the Finnish authorities had designed the aid package to Tieliikelaitos in a way that limited possible distortions of competition.
Komisjon märgib siinkohal, et Soome ametiasutused olid kavandanud Tieliikelaitose abipaketi selliselt, et see vähendas võimalikke konkurentsimoonutusi.
In particular this concerns the approach chosen with respect to the structure of the opening balance sheet of Tieliikelaitos (not distributing the entire stock of financial assets as equity) in order to align it with the balance sheets of private undertakings in the sector.
Eelkõige kehtib see Tieliikelaitose algbilansi koostamise põhimõtete kohta (mitte liigitada kõiki finantsvarasid omavahenditeks), et viia see vastavusse sektoris tegutsevate eraõiguslike ettevõtjate bilanssidega.
This also concerns the efforts to limit as much as possible the differences between the margins of negotiated and tendered contracts, inter alia, through the annual expenditure adjustment procedure.
Sama kehtib ka jõupingutuste kohta, mida tehti läbirääkimistega menetluses ja hankemenetluses sõlmitavate lepingute kasumimarginaalide erinevuste piiramiseks nii palju kui võimalik, muu hulgas iga-aastase kulude korrigeerimise korra kehtestamisega.
The Commission also notes that the Road Administration carried out a number of measures to facilitate entry of new market players.
Komisjon märgib veel, et maanteede amet rakendas mitmeid meetmeid, et lihtsustada uustulnukatele turule tulekut.
To reduce possible barriers to market entry which could be caused for instance by the complexity of tender documents, the Road administration arranged briefings for contractors and prepared the procurement programmes and tendering rules involving to the extent possible all the interested parties.
Maanteede amet korraldas töövõtjate jaoks infotunde ja kaasas hankeprogrammide ja -eeskirjade koostamisse võimaluste piires kõik huvitatud isikud, et vähendada võimalikke turuletuleku takistusi, mida võinuks põhjustada näiteks hankedokumentide keerukus.
The Road administration’s procurement strategy has been prepared by taking into account the opinions of actors in the sector about e.g. how big the maintenance contracts should be.
Maanteede ameti hankestrateegia koostamisel võeti arvesse turuosaliste arvamust näiteks selle kohta, kui mahukad peaksid olema hoolduslepingud.
Offer fees paid (5000 EUR per offer) with respect to offers meeting the minimum requirements set by the Road Administration also were conducive to the entry of new market players.
Maanteede ameti kehtestatud pakkumistasud, mida maksti miinimumnõuetele vastavate pakkumiste korral (5000 eurot pakkumise kohta), soodustasid samuti uustulnukate turuletulekut.
In 2006 the Ministry of Trade and Industry blocked Tieliikelaitos’ negotiations with several cities about setting up joint ventures that would combine the technical service units of the cities with Tieliikelaitos local service units.
aastal peatas kaubandus- ja tööstusministeerium Tieliikelaitose ja mitme linna vahelised läbirääkimised, kus arutati selliste ühisettevõtete loomist, mis ühendanuks linnade tehnilise teenistuse üksusi ja Tieliikelaitose kohalikke teenindusüksusi.
The Ministry required that the cities wishing to set up the planned joint ventures select their partner through an open competitive tender.
Ministeerium nõudis, et ühisettevõtete asutamist kavandavad linnad valiksid oma partneri konkurentsil põhinevas avatud hankemenetluses.
The Commission rejects the complainants’ allegation according to which Tieliikelaitos would have been using predatory pricing practices during the transitional period or in 2005.
Komisjon lükkab tagasi kaebuse esitajate väite, mille kohaselt Tieliikelaitos rakendas üleminekuperioodil või 2005. aastal röövellikku hinnakujunduspoliitikat.
The information provided by the Finnish authorities shows that Tieliikelaitos had positive margins from the tendered contracts it entered into.
Soome ametiasutuste esitatud teabest ilmneb, et Tieliikelaitos teenis hankemenetluses sõlmitud lepingutelt kasumit.
In fact, the Commission notes that the level of Tieliikelaitos profit during the transitional period would have corresponded to the average of its competitors if it did not have non-compensated additional costs (EUR 65 million — see Section 7.1.2) resulting from the legacy of the previous regime.
Komisjon märgib tegelikult, et Tieliikelaitose kasum üleminekuperioodil oleks vastanud tema konkurentide keskmisele kasumile, kui Tieliikelaitosel ei oleks olnud hüvitamata lisakulusid (65 miljonit eurot – vt osa 7.1.2), mis tulenesid varasema korra pärandist.
In the light of the above, the Commission concludes that, on balance, the examined new aid measures, which were transitory in nature since they were linked to the transitional period, are compatible with the common market, since they are necessary and proportionate to an objective of common interest and do not distort trade and competition to an extent contrary to the common interest.
Eespool nimetatud põhjustel leiab komisjon, et analüüsitud uued abimeetmed, mis olid oma laadilt ajutised, kuna need olid seotud üleminekuperioodiga, on kokkuvõttes ühisturuga kokkusobivad, olles vajalikud ja proportsionaalsed ühistes huvides eesmärgi saavutamiseks ning ei moonuta kaubandust ega konkurentsi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
This conclusion is in line with the Commission’s decision practice, notably in the OTE and EDF cases.
See järeldus on kooskõlas komisjoni varasemate otsustega, eriti OTE ja EDFi asjas.
In EDF, the Commission declared compatible a measure by which the French State relieved enterprises in the French electricity and gas sectors of the payment of some of the specific pension rights the employees had acquired in the past, at a time when companies were operating under a legal monopoly.
EDFi asjas kuulutas komisjon kokkusobivaks meetme, millega Prantsuse riik vabastas Prantsuse elektri- ja gaasitööstuse sektori ettevõtted mõnede spetsiifiliste pensionimaksete tasumisest, mille saamise õiguse olid töötajad omandanud juba varem, kui ettevõtted nautisid monopolistlikku seisundit.
The Commission considered that at that time the companies were shielded from any intra-industry competition and could thus bear the higher pension rights without suffering any significant economic disadvantage.
Komisjon leidis, et ettevõtted olid toona kaitstud igasuguse valdkonnasisese konkurentsi eest ja võisid seega kanda suuremaid pensionikohustusi, ilma et nad oleksid seeläbi kannatanud mis tahes olulise majandusliku halvemuse all.
The Commission acknowledged, that these ‘past liabilities’ represented a significant difficulty for these enterprises, once they were operating in competition with other electricity or gas enterprises that did not have to bear similar costs from the past (par. 143 of the Decision).
Komisjon möönis, et kõnealused „minevikukulutused” kujutavad endast nendele ettevõtetele suurt probleemi, kui nad konkureerivad teiste elektri- või gaasiettevõtetega, millel ei tule kanda analoogseid varasemast ajast pärit kulusid (otsuse 143. põhjendus).
The Commission regarded the aid granted ‘with the view to such sectoral reorganization’ as necessary and proportionate on the grounds that the other aspects of the sectoral reform did not involve any State aid (paragraph 146 of the Decision).
Komisjon pidas abi, mis oli antud, „arvestades sektoris toimuvaid ümberkorraldusi”, vajalikuks ja proportsionaalseks põhjusel, et valdkondliku reformi teised aspektid ei sisaldanud riigiabi elemente (otsuse 146. põhjendus).
In the present case, similarly, the overstaffing that burdened Tieliikelaitos was inherited from the pre-liberalisation period; the measures contributed to alleviate that burden in a proportionate manner and to allow Tieliikelaitos to participate fully in the competitive process, and hence take part in the reorganisation of the road services sector.
Käesoleval juhul pärines Tieliikelaitost koormav ülepaisutatud koosseis samamoodi liberaliseerimiseelsest perioodist; meetmed aitasid seda koormat proportsionaalselt kergendada ja võimaldasid Tieliikelaitosel osaleda täielikult konkurentsiprotsessis ning võtta seega osa teehoiuteenuste sektori ümberkorraldamisest.
In OTE, where the Commission explicitly referred back to the EDF decision, the Commission assessed the Greek government’s contribution to the Hellenic Telecommunication Operator’s (OTE) voluntary early retirement scheme.
OTE asjas, milles komisjon viitas sõnaselgelt uuesti EDFi otsusele, hindas komisjon Kreeka valitsuse poolt vahendite eraldamist Kreeka telekommunikatsioonioperaatori (OTE) vabatahtlikult eelpensionile jäämise kavale.
Due to the life tenure status of OTE employees, which was inherited from the time when OTE had a monopoly position, OTE could not unilaterally dismiss personnel, but had to have recourse to voluntary redundancy offers.
Tänu OTE töötajate eluaegse teenistuja staatusele, mis pärines ajast, kui OTE nautis monopolistlikku seisundit, ei võinud OTE ühepoolselt töötajaid vallandada ega koondada, vaid pidi tegema vabatahtliku lahkumise pakkumise.
To make such offers attractive, OTE had to offer its employees voluntary redundancy terms and conditions that reflect the latter’s permanent status, which, in turn, led to higher costs for OTE than the costs of comparable early retirement schemes offered by other companies under general labour laws and regulations.
Selliste pakkumiste atraktiivsuse suurendamiseks pidi OTE pakkuma oma töötajatele töölepingu vabatahtliku lõpetamise tingimusi, milles kajastus töötaja alaline staatus, mis omakorda põhjustas OTE jaoks suuremaid kulusid, võrreldes teiste ettevõtete poolt tööseaduste ja -määruste üldnormide alusel pakutud võrreldavate ennetähtaegselt pensionile jäämise kavade kuludega.