natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘radio frequency identification (RFID)’ means the use of electromagnetic radiating waves or reactive field coupling in the radio frequency portion of the spectrum to communicate to or from a tag through a variety of modulation and encoding schemes to uniquely read the identity of a radio frequency tag or other data stored on it;
„raadiosagedustuvastus” (RFID) elektromagnetiliste lainete või spektri raadiosagedusosa induktiivsidestuse kasutamine selleks, et mitmesuguste moduleerimis- ja kodeerimissüsteemide abil teatada andmeid märgisele või lugeda neid märgiselt või üksnes lugeda raadiosagedusmärgise tunnuskoodi või muid märgisele salvestatud andmeid; b)
‘RFID tag’ or ‘tag’ means either a RFID device having the ability to produce a radio signal or a RFID device which re-couples, back-scatters or reflects (depending on the type of device) and modulates a carrier signal received from a reader or writer;
„RFID-märgis” või „märgis” kas RFID-seade, mis suudab saata raadiosignaali, või RFID-seade, mis tagasisidestab, hajutab tagasi või peegeldab (olenevalt seadme tüübist) ja moduleerib lugemis- või kirjutusseadmelt vastuvõetud kandevsignaali; c)
‘RFID reader or writer’ or ‘reader’ means a fixed or mobile data capture and identification device using a radio frequency electromagnetic wave or reactive field coupling to stimulate and effect a modulated data response from a tag or group of tags;
„RFID-lugeja või -kirjutaja” või „lugeja” püsiasukohaga või liikuv andmehõive- ja identifitseerimisseade, milles kasutatakse raadiosagedusega elektromagnetlaineid või induktiivsidestust, et kutsuda märgise või märgisterühma poolt esile moduleeritud andmevastus ja mõjutada seda; d)
‘RFID application’ or ‘application’ means an application that processes data through the use of tags and readers, and which is supported by a back-end system and a networked communication infrastructure;
„RFID-rakendus” või „rakendus” rakendus, milles märgiste ja lugejatega töödeldakse saadavaid andmeid ning mida toetab tagarakendussüsteem ja sidevõrgu infrastruktuur; e)
‘RFID application operator’ or ‘operator’ means the natural or legal person, public authority, agency, or any other body, which, alone or jointly with others, determines the purposes and means of operating an application, including controllers of personal data using an RFID application;
„RFID-rakenduse käitaja” või „käitaja” füüsiline või juriidiline isik, riigiasutus või -amet või muu organ, kes üksi või koos teistega määrab kindlaks rakenduse käitamise eesmärgid ja vahendid; käitaja mõiste hõlmab ka RFID-rakenduse abil saadud isikuandmete töötlemise eest vastutavaid isikuid; f)
‘information security’ means preservation of the confidentiality, integrity and availability of information;
„infoturve” teabe konfidentsiaalsuse, puutumatuse ja kättesaadavuse säilitamine; g)
‘monitoring’ means any activity carried out for the purpose of detecting, observing, copying or recording the location, movement, activities or state of an individual.
„jälgimine” üksikisiku asukoha, liikumise, tegevuse või seisundi tuvastamise, jälgimise, kopeerimise või salvestamise eesmärgil toimuv tegevus.
Privacy and data protection impact assessments
Eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamine
Member States should ensure that industry, in collaboration with relevant civil society stakeholders, develops a framework for privacy and data protection impact assessments.
Liikmesriigid tagavad, et ettevõtjad koos asjaomaste kodanikuühiskonna sidusrühmadega töötavad välja eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamise raamistiku.
This framework should be submitted for endorsement to the Article 29 Data Protection Working Party within 12 months from the publication of this Recommendation in the Official Journal of the European Union.
Nimetatud raamistik esitatakse kinnitamiseks artikli 29 alusel asutatud andmekaitse töörühmale 12 kuu jooksul alates käesoleva soovituse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas.
Member States should ensure that operators, notwithstanding their other obligations pursuant to Directive 95/46/EC:
Liikmesriigid tagavad, et käitajad, olenemata muudest kohustustest, mis on neile pandud direktiiviga 95/46/EÜ:
conduct an assessment of the implications of the application implementation for the protection of personal data and privacy, including whether the application could be used to monitor an individual.
hindavad rakenduse mõju isikuandmete kaitsele ja eraelu puutumatusele, sealhulgas võimalust, et rakendust võidakse kasutada üksikisiku jälgimiseks.
The level of detail of the assessment should be appropriate to the privacy risks possibly associated with the application;
Hindamine peab olema seda üksikasjalikum, mida rohkem võib rakendus ohustada eraelu puutumatust;
take appropriate technical and organisational measures to ensure the protection of personal data and privacy;
võtavad vajalikud tehnilised ja organisatsioonilised meetmed isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsmiseks;
designate a person or group of persons responsible for reviewing the assessments and the continued appropriateness of the technical and organisational measures to ensure the protection of personal data and privacy;
nimetavad isikud või isikute rühmad, kes vastutavad hinnangute läbivaatamise ning isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsmiseks võetud tehniliste ja organisatsiooniliste meetmete jätkuva sobivuse eest;
make available the assessment to the competent authority at least six weeks before the deployment of the application;
esitavad hinnangu pädevale asutusele vähemalt kuus nädalat enne rakenduse kasutuselevõttu;
once the framework for privacy and data protection impact assessments as set out in point 4 is available, implement the above provisions in accordance with it.
kui on olemas eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamise raamistik, mis on esitatud punktis 4, rakendavad nad eespool esitatud sätteid vastavalt nimetatud raamistikule.
Information security
Infoturve
Member States should support the Commission in identifying those applications that might raise information security threats with implications for the general public.
Liikmesriigid toetavad komisjoni selliste rakenduste kindlakstegemisel, mis üldsust mõjutavalt võivad ohustada infoturvet.
For such applications, Member States should ensure that operators, together with national competent authorities and civil society organisations, develop new schemes, or apply existing schemes, such as certification or operator self-assessment, in order to demonstrate that an appropriate level of information security and protection of privacy is established in relation to the assessed risks.
Selliste rakenduste puhul tagavad liikmesriigid, et ettevõtjad koos liikmesriigi pädevate asutuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega töötavad välja uued kavad või rakendavad olemasolevaid kavu, nagu sertifitseerimine või käitaja enesehindamine, millega tõendatakse, et on tagatud hinnangulistele ohtudele vastava tasemega infoturve ja eraelu kaitse.
Information and transparency on RFID use
Teavitamine ja läbipaistvus seoses RFIDi kasutamisega
Without prejudice to the obligations of data controllers, in accordance with Directives 95/46/EC and 2002/58/EC, Member States should ensure that operators develop and publish a concise, accurate and easy to understand information policy for each of their applications.
Ilma et see piiraks andmetöötlejatele direktiividega 95/46/EÜ ja 2002/58/EÜ seatud kohustusi, tagavad liikmesriigid, et käitajad töötavad välja ja avaldavad iga oma käitatava rakenduse kohta kokkuvõtliku, täpse ja kergesti arusaadava teabedokumendi.
The policy should at least include:
Nimetatud dokument peab sisaldama vähemalt järgmist:
the identity and address of the operators;
käitaja nimi ja aadress;
the purpose of the application;
rakenduse otstarve;
what data are to be processed by the application, in particular if personal data will be processed, and whether the location of tags will be monitored;
teave selle kohta, milliseid andmeid rakendusega töödeldakse, eelkõige see, kas töödeldakse isikuandmeid ja kas jälgitakse märgiste asukohta;
a summary of the privacy and data protection impact assessment;
ülevaade eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hinnangust;
the likely privacy risks, if any, relating to the use of tags in the application and the measures that individuals can take to mitigate these risks.
võimalikud ohud eraelu puutumatusele, mis on seotud märgiste kasutamisega rakenduses, ja meetmed, mida üksikisikud saavad võtta nimetatud ohtude vähendamiseks.
Member States should ensure that operators take steps to inform individuals of the presence of readers on the basis of a common European sign, developed by European standardisation organisations, with the support of concerned stakeholders.
Liikmesriigid tagavad, et käitajad võtavad meetmed üksikisikute informeerimiseks lugeja lähedalolekust, kasutades ühist Euroopa märki, mille Euroopa standardiorganisatsioonid on koos asjaomaste sidusrühmadega välja töötanud.
The sign should include the identity of the operator and a point of contact for individuals to obtain the information policy for the application.
Märgil näidatakse käitaja nimi ja kontaktandmed üksikisikute jaoks, kes soovivad saada teavet rakenduse kohta.
RFID applications used in the retail trade
Jaekaubanduses kasutatavad RFID-rakendused
On the basis of a common European sign, developed by European standardisation organisations, with the support of concerned stakeholders, operators should inform individuals of the presence of tags that are placed on or embedded in products.
Euroopa standardiorganisatsioonide ja asjaomaste sidusrühmade koostöös väljatöötatud ühise Euroopa märgi abil peaksid käitajad teavitama üksikisikuid sellest, et toodetele või nende sisse on paigutatud märgised.
When conducting the privacy and data protection impact assessment as referred to in points 4 and 5, the operator of an application should specifically determine whether tags placed on or embedded in products sold to consumers through retailers who are not operators of that application represent a likely threat to privacy or the protection of personal data.
Hinnates punktides 4 ja 5 osutatud eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatavat mõju, peaks käitaja määrama konkreetselt kindlaks, kas juhul, kui toodet, mille peale või sisse on paigutatud märgised, müüb tarbijale jaemüüja, kes ei ole kõnealuse rakenduse kasutaja, võivad märgised kujutada ohtu eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele.
Retailers should deactivate or remove at the point of sale tags used in their application unless consumers, after being informed of the policy referred to in point 7, give their consent to keep tags operational.
Jaemüüjad peaksid desaktiveerima või eemaldama müügipunktis märgised, mida on kasutatud nende rakenduses, kui tarbijad ei anna pärast seda, kui neid on punkti 7 kohaselt teavitatud märgise otstarbest, nõusolekut töötava märgise allesjätmiseks.
Deactivation of the tags should be understood as any process that stops those interactions of a tag with its environment which do not require the active involvement of the consumer.
Märgise desaktiveerimist tuleb mõista kui mis tahes protsessi, millega lõpetatakse märgise ja ümbruse vastastikune toime, mille jaoks ei ole vaja tarbija aktiivset osavõttu.
Deactivation or removal of tags by the retailer should be done immediately and free of charge for the consumer.
Jaemüüjad desaktiveerivad või kõrvaldavad märgised viivitamata ega nõua tarbijalt selle eest tasu.
Consumers should be able to verify that the deactivation or removal is effective.
Tarbijal peab olema võimalik kontrollida, et desaktiveerimine või kõrvaldamine on olnud tõhus.
Point 11 should not apply if the privacy and data protection impact assessment concludes that tags that are used in a retail application and would remain operational after the point of sale do not represent a likely threat to privacy or the protection of personal data.
Punkti 11 ei kohaldata, kui eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hinnangus on jõutud järeldusele, et jaemüügirakenduses kasutatav märgis, mis jääb müügikohas töökorda, ei kujuta endast võimalikku ohtu eraelu puutumatusele ega andmekaitsele.
Nevertheless, retailers should make available free of charge an easy means to, immediately or at a later stage, deactivate or remove these tags.
Sellele vaatamata peaksid jaemüüjad tegema tasuta kättesaadavaks lihtsa vahendi nimetatud märgiste desaktiveerimiseks või kõrvaldamiseks kas müügi ajal või hiljem.
Deactivation or removal of tags should not entail any reduction or termination of the legal obligations of the retailer or manufacturer towards the consumer.
Märgiste desaktiveerimine või kõrvaldamine ei tohiks tähendada selliste seaduslike kohustuste vähenemist või lõppemist, mis jaemüüjal või tootjal on tarbija ees.
Points 11 and 12 should apply only to retailers that are operators.
Punkte 11 ja 12 kohaldatakse üksnes nende jaemüüjate suhtes, kes on käitajad.
Awareness raising actions
Teadlikkuse tõstmise meetmed
Members States, in collaboration with industry, the Commission and other stakeholders, should take appropriate measures to inform and raise awareness among public authorities and companies, in particular SMEs, of the potential benefits and risks associated with the use of RFID technology.
Liikmesriik võtab koos ettevõtjate, komisjoni ja muude sidusrühmadega sobivad meetmed riigiasutuste ja äriühingute, eelkõige VKEde teadlikkuse tõstmiseks RFID-tehnoloogia kasutamisega seotud võimalikest eelistest ja ohtudest.
Specific attention should be given to information security and privacy aspects.
Erilist tähelepanu pööratakse infoturbe ja eraelu puutumatuse küsimustele.
Member States, in collaboration with industry, civil society associations, the Commission and other relevant stakeholders, should identify and provide examples of good practice in the implementation of RFID applications to inform and raise awareness among the general public.
Liikmesriigid teevad koostöös ettevõtjate, kodanikuühiskonna ühenduste, komisjoni ja muude asjaomaste sidusrühmadega kindlaks RFID-rakenduste kasutuselevõtu parimad tavad ja esitavad sellekohased näited, et tõsta üldsuse teadlikkust.
They should also take appropriate measures, such as large-scale pilot projects, to increase public awareness of RFID technology, its benefits, risks and implications of use, as a prerequisite for wider take-up of this technology.
Nad võtavad ka vajalikud meetmed, nagu suuremastaabilised katseprojektid, et tõsta üldsuse teadlikkust seoses RFID-tehnoloogiaga ning selle kasutamise eeliste, ohtude ja mõjuga; nimetatud meetmed on kõnealuse tehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu eeltingimus.
Member States should cooperate with industry, relevant civil society stakeholders and the Commission to stimulate and support the introduction of the ‘security and privacy by design’ principle at an early stage in the development of RFID applications.
Liikmesriik teeb koostööd ettevõtjate, asjaomaste kodanikuühiskonna sidusrühmade ja komisjoniga, et stimuleerida ja toetada sellise põhimõtte kasutuselevõttu, mille kohaselt turvalisus ja eraelu puutumatus projekteeritakse RFID-rakendustesse sisse juba nende väljatöötamise varases staadiumis.
Member States should take all necessary measures to bring this Recommendation to the attention of all stakeholders which are involved in the design and operation of RFID applications within the Community.
Liikmesriik võtab kõik vajalikud meetmed käesoleva soovituse tutvustamiseks kõikidele sidusrühmadele, kes on seotud RFID-rakenduste projekteerimise ja käitamisega ühenduses.
Member States should inform the Commission at the latest 24 months following the publication of this Recommendation in the Official Journal of the European Union of action taken in response to this Recommendation.
Liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mis on võetud seoses käesoleva soovitusega, hiljemalt 24 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Within three years from the publication of this Recommendation in the Official Journal of the European Union, the Commission will provide a report on the implementation of this Recommendation, its effectiveness and its impact on operators and consumers, in particular as regards the measures recommended in points 9 to 14.
Kolm aastat pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas esitab komisjon aruande käesoleva soovituse rakendamise, tõhususe ning käitajatele ja tarbijatele avaldatava mõju kohta, pöörates eelkõige tähelepanu punktides 9–14 soovitatud meetmetele.
COM(2007) 607 final.
KOM(2007) 607 (lõplik).
OJ C 101, 23.4.2008, p. 1.
ELT C 101, 23.4.2008, lk 1.
COM(2006) 251 final.
KOM(2006) 251 (lõplik).
OJ C 68, 24.3.2007, p. 1.
ELT C 68, 24.3.2007, lk 1.
Article 2(1) of Regulation (EC) No 460/2004 of the European Parliament and of the Council (OJ L 77, 13.3.2004, p. 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 460/2004 artikli 2 lõige 1 (ELT L 77, 13.3.2004, lk 1).
of 7 May 2009
mai 2009,
on the Regulatory Treatment of Fixed and Mobile Termination Rates in the EU
Euroopa Liidus püsiliini- ja mobiilikõne lõpetamise tasu reguleerimise kohta
Having regard to Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) [1] and in particular Article 19(1) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv), [1] eriti selle artikli 19 lõiget 1,
After consulting the Communications Committee,
pärast konsulteerimist sidekomiteega
According to Article 8(3) of Directive 2002/21/EC, National Regulatory Authorities (NRAs) shall contribute to the development of the internal market, inter alia, by cooperating with each other and with the Commission in a transparent manner to ensure the development of consistent regulatory practice.
Vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artikli 8 lõikele 3 aitavad riikide reguleerivad asutused siseturu arengule kaasa, tehes muu hulgas läbipaistvalt koostööd omavahel ja komisjoniga, et tagada järjekindla reguleerimispraktika areng.
However, during the assessment of more than 850 draft measures notified under Article 7 of Directive 2002/21/EC it appeared that inconsistencies in the regulation of voice call termination rates still exist.
Direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 alusel esitatud rohkem kui 850 meetme eelnõu hindamisel selgus, et häälkõne lõpetamise tasu on endiselt ebaühtlane.
Although some form of cost orientation is generally provided for in most Member States, a divergence between price control measures prevails across the Member States.
Kuigi enamikus liikmesriikides on ühel või teisel viisil sätestatud hinnatase, kasutavad liikmesriigid hinna reguleerimiseks erinevaid vahendeid.
In addition to a significant variety in the chosen costing tools, there are also different practices in implementing those tools.
Lisaks sellele, et hinna reguleerimise vahendid on erinevad, on üsna mitmekesised ka nende vahendite rakendamise viisid.
This widens the spread between wholesale termination rates applied across the European Union, which can only be partly explained by national specificities.
See süvendab Euroopa Liidu kõne lõpetamise hulgihindade erinevust, mida saab vaid osaliselt seletada riikide erinevate tingimustega.
The European Regulators Group (ERG) established by Commission Decision 2002/627/EC [2] recognised this in its Common Position on symmetry of fixed call termination rates and symmetry of mobile call termination rates.
Seda nentis ka komisjoni otsusega 2002/627/EÜ [2] moodustatud Euroopa reguleerivate organite töörühm (ERG) oma ühisseisukohas püsiliinikõne lõpetamise tasu ja mobiilikõne lõpetamise tasu sümmeetria kohta.
NRAs have also, in a number of cases, authorised higher termination rates for smaller fixed or mobile operators on the grounds that these operators are new entrants into the market and have not benefited from economies of scale and/or are subject to differing cost conditions.
Riikide reguleerivad asutused on sageli andnud väiksematele püsiliini- ja mobiilioperaatorile loa kehtestada kõrgem lõpetamistasu, kuna need operaatorid on uued turuosalised, kes ei ole saanud kasu mastaabiefektist ja/või nende kulude struktuur on teistsugune.
These asymmetries exist both within and across national boundaries, although they are slowly decreasing.
Niisugust ebasümmeetriat esineb nii riigisiseselt kui ka riikidevahelises võrdluses, kuigi see vähehaaval väheneb.
The ERG recognised in its Common Position that termination rates should normally be symmetric and asymmetry requires an adequate justification.
Euroopa reguleerivate organite töörühma ühisseisukohas märgitakse, et lõpetamistasud peaksid reeglina olema sümmeetrilised ja erinevusi tuleb asjakohaselt põhjendada.
Significant divergences in the regulatory treatment of fixed and mobile termination rates create fundamental competitive distortions.
Püsiliini- ja mobiilikõnede lõpetamistasude turgude reguleerimisel valitsevad suured erinevused ja see põhjustab põhimõttelist konkurentsimoonutust.
Termination markets represent a situation of two-way access where both interconnecting operators are presumed to benefit from the arrangement but, as these operators are also in competition with each other for subscribers, termination rates can have important strategic and competitive implications.
Kõne lõpetamise turgudel leiab aset kahesuunaline juurdepääs, mille puhul eeldatakse, et kehtiv kord on kasulik mõlemale ühenduses olevale operaatorile, kuid kuna need operaatorid konkureerivad teineteisega klientide pärast, võib lõpetamistasudel olla märkimisväärseid strateegilisi tagajärgi ja need võivad avaldada suurt mõju konkurentsile.
Where termination rates are set above efficient costs, this creates substantial transfers between fixed and mobile markets and consumers.
Kui lõpetamistasud on tegelikest kuludest suuremad, põhjustab see olulist liikumist püsiliini- ja mobiiliturgude vahel ning nende kasutajate seas.
In addition, in markets where operators have asymmetric market shares, this can result in significant payments from smaller to larger competitors.
Turgudel, kus operaatoritel on erinev turuosa, võib see põhjustada olukorra, kus väiksematel operaatoritel tuleb oma suurematele konkurentidele tasuda märkimisväärseid summasid.
Furthermore, the absolute level of mobile termination rates remains high in a number of Member States compared to those applied in a number of countries outside of the European Union, and also compared to fixed termination rates generally, thus continuing to translate into high, albeit decreasing, prices for end-consumers.
Paljude Euroopa Liitu mittekuuluvate riikidega võrreldes on mitmes liikmesriigis mobiilikõne lõpetamistasu määr endiselt kõrge ja see on kõrge ka võrreldes püsiliinivõrgus tehtava kõne lõpetamise tasuga; seetõttu on hind langustendentsist hoolimata endiselt kõrge ka lõpptarbija jaoks.
High termination rates tend to lead to high retail prices for originating calls and correspondingly lower usage rates, thus decreasing consumer welfare.
Kõrge lõpetamistasu tõttu on jaehind väljahelistaja jaoks enamasti kõrge, mistõttu helistatakse vähem ja see omakorda vähendab kliendi heaolu.
The lack of harmonisation in the application of cost-accounting principles to termination markets to-date demonstrates a need for a common approach which will provide greater legal certainty and the right incentives for potential investors, and reduce the regulatory burden on existing operators that are currently active in several Member States.
Kuna kuluarvestuse põhimõtte järgimine kõne lõpetamise turgudel on ikka veel ühtlustamata, on ilmne, et tuleb välja töötada ühine lähenemisviis, mis suurendaks võimalike investorite seisukohalt õiguskindlust ja stiimuleid ning vähendaks mitmes liikmesriigis tegutsevate operaatorite regulatiivset koormust.