natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This can be achieved by redirecting expenditure towards growth-enhancing categories such as Research and Development (R & D), physical infrastructure, environmentally friendly technologies, human capital and knowledge, without jeopardising the goals of economic stability and sustainability.
Selleni võib jõuda kulude ümberjaotamisega majanduskasvu soodustavatesse kulukategooriatesse, nagu teadus- ja arendustegevus, füüsiline infrastruktuur, keskkonnasõbralikud tehnoloogiad, inimkapital ja teadmised, ohustamata sealjuures majanduse stabiilsuse ja jätkusuutlikkuse eesmärkide saavutamist.
Public resources have to be used in the most efficient and effective manner.
Avaliku sektori vahendeid tuleb kasutada kõige tulemuslikumalt ja tõhusamalt.
Member States can help to control expenditure categories through adequate budgetary institutions and fiscal frameworks such as the use of expenditure rules and performance budgeting, which moves the focus away from spending towards actual achievements and by putting assessment mechanisms in place to ensure that individual reform measures and overall reform packages are well-designed.
Liikmesriigid võivad adekvaatsete eelarvepädevate institutsioonide ja maksundusraamistike abil, nagu kulutusi käsitlevad eeskirjad ja tõhus eelarvestus, mis ei keskendu mitte kulutustele, vaid tegelikele saavutustele, kulukategooriaid kontrolli all hoida ning luua hindamismehhanisme, millega tagatakse üksikute reformimeetmete ja kompleksse reformitegevuse läbimõeldud planeerimine.
Key priorities for the EU economy are to ensure that tax structures and their interaction with benefit systems increase incentives to work and to invest, to promote higher growth through more employment and investment and to enhance the efficiency and effectiveness of expenditure in order to improve the quality of public finances.
ELi majanduse olulisimad prioriteedid on tagada, et maksusüsteemid ja nende vastasmõju hüvitissüsteemidega looksid lisastiimuleid tööks ja investeeringuteks, et soodustada suurema tööhõive ja suuremate investeeringute kaudu majanduskasvu suurenemist ning parandada eelarvekulutuste tulemuslikkust ja tõhusust, et tõsta riigi rahanduse kvaliteeti.
Member States should, without prejudice to guidelines on economic stability and sustainability, re-direct the composition of public expenditure towards growth-enhancing categories in line with the Lisbon strategy, adapt tax structures to strengthen growth potential, ensure that mechanisms are in place to assess the relationship between public spending and the achievement of policy objectives, and ensure the overall coherence of reform packages.
Liikmesriigid peaksid suunama riiklikke kulutusi ümber majanduskasvu soodustavatesse kulukategooriatesse vastavalt Lissaboni strateegiale, kohandama kasvupotentsiaali tugevdamiseks maksusüsteeme, kindlustama, et oleksid loodud riiklike kulutuste ja poliitikaeesmärkide saavutamise vahelise seose hindamise mehhanismid ning tagama reformipakettide omavahelise sidususe, ilma et see piiraks majanduse stabiilsust ja jätkusuutlikkust käsitlevate suuniste kohaldamist.
See also integrated guideline ‘To encourage the sustainable use of resources and strengthen the synergies between environmental protection and growth’ (No 11).
Vt ka kompleksne suunis „Ergutada ressursse säästlikult kasutama ning tugevdada majanduskasvu ja keskkonnakaitse koostoimet” (nr 11).
Ensure that wage developments contribute to growth and stability and complement structural reforms
Tagada, et palkade areng aitaks kaasa majanduskasvu ja stabiilsuse saavutamisele ning täiendaks struktuurireforme
Wage developments can contribute to stable macroeconomic conditions and an employment friendly policy mix.
Palkade areng võib aidata kaasa stabiilsete makromajanduslike tingimuste loomisele ja tööhõivet soodustavale poliitikale.
This requires that real wage increases are in line with the underlying rate of productivity growth over the medium term and consistent with a rate of profitability that allows for productivity, capacity and employment-enhancing investment.
Selleks peab reaalpalkade tõus järgima keskpikas perspektiivis selle aluseks olevat tootlikkuse kasvumäära ning olema kooskõlas kasumlikkusega, mis võimaldab tootlikkust, suutlikkust ja tööhõivet suurendavaid investeeringuid.
This requires that temporary factors such as variation in productivity caused by cyclical factors or one off rises in the headline rate of inflation do not cause an unsustainable trend in wage growth and that wage developments reflect local labour market conditions.
See nõuab, et ajutised tegurid nagu tsüklilisest teguritest tingitud tootlikkuse muutumine või üldise inflatsioonimäära lühiajalised tõusud ei põhjustaks mittejätkusuutlikku palgatõusu ning et palkade areng peegeldaks tingimusi kohalikul tööturul.
In countries with declining market shares, wage moderation together with reforms boosting productivity are necessary so as to ensure that unit labour costs adjust in order to restore competitiveness.
Väheneva turuosaga riikides on konkurentsivõime taastamiseks vajalik palgatõusu piiramine ja tootlikkuse tõstmine, et korrigeerida ühiku tööjõukulusid.
These issues need to be taken into account in the continued dialogue and information exchange between monetary and fiscal authorities and the social partners via the Macroeconomic Dialogue.
Nende küsimustega tuleb arvestada finants- ja maksuasutuste ning tööturu osapoolte vahelises dialoogis ja teabevahetuses makromajandusliku dialoogi raames.
See also integrated guideline ‘Ensure employment-friendly labour cost developments and wage-setting mechanisms’ (No 22).
Vt ka kompleksne suunis „Tagada tööhõivet soodustav tööjõukulude areng ja palkade kujundamise mehhanismid” (nr 22).
Promote coherent macroeconomic, structural and employment policies
Edendada makromajanduspoliitika, struktuuripoliitika ja tööhõivepoliitika vahelist sidusust
Structural reforms, consistent with sound fiscal positions in the short and medium term, are essential to increase productivity and employment in the medium-term, thus leading to the full realisation and strengthening of growth potential.
Struktuurireformid, mis on kooskõlas usaldusväärsete eelarvepositsioonidega lühikeses ja keskpikas perspektiivis, on keskse tähtsusega keskpika perioodi tootlikkuse ja tööhõive suurendamisel, võimaldades kasvupotentsiaali täielikult realiseerida ja seda tugevdada.
They also contribute to fiscal sustainability, macroeconomic stability and resilience to shocks.
Samuti aitavad need kaasa eelarve jätkusuutlikkusele ja makromajanduslikule stabiilsusele ning suurendavad vastupanuvõimet tagasilöökide korral.
At the same time, appropriate macroeconomic policies are key for reaping the full growth and employment benefits of structural reforms.
Samal ajal on asjakohane makromajanduspoliitika võtmetähtsusega ka struktuurireformidest majanduskasvule ja tööhõivele tulenevate eeliste täielikuks ära kasutamiseks.
A key feature of Member States’ overall economic strategy is to ensure that they have a consistent set of structural policies that support the macroeconomic framework and vice versa.
Liikmesriikide üldise majandusstrateegia oluline element on tagada järjepidev struktuuripoliitika, mis toetab makromajanduslikku raamistikku ja vastupidi.
In particular, market reforms and investment in human capital need to improve the overall adaptability and adjustment capacity of economies in response to changes in both cyclical economic conditions and longer-term trends such as globalisation and technology.
Turgude reformimisega ja inimkapitali investeerimisega tuleb eelkõige parandada majanduse üldist paindlikkust ja kohanemisvõimet nii majandustingimuste tsükliliste muutustega kui ka pikemaajaliste suundumustega, nagu globaliseerumine ja tehnoloogia areng.
In this regard, reform of tax and benefit systems are important in order to make work pay and minimise disincentives for labour market participation.
Selles kontekstis on oluline reformida maksu- ja hüvitissüsteeme, et muuta töö tasuvaks ning viia tööturul mitteosalemise soodustamine miinimumini.
Member States should pursue labour and product markets reforms that at the same time increase the growth potential and support the macroeconomic framework by increasing flexibility, factor mobility and adjustment capacity in labour and product markets in response to globalisation, technological advances, demand shift, and cyclical changes.
Liikmesriigid peaksid läbi viima töö- ja kaubaturu reforme, mis suurendavad kasvupotentsiaali ja samal ajal toetavad makromajanduslikku raamistikku, suurendades paindlikkust ja liikuvust töö- ja kaubaturul ning nende turgude võimet kohaneda globaliseerumise, tehnoloogia arengu, nõudluse muutumise ja tsükliliste muutustega.
In particular, Member States should: renew impetus in tax and benefit reforms to improve incentives and to make work pay; increase adaptability of labour markets combining employment flexibility and security and improve employability by investing in human capital.
Eelkõige peaksid liikmesriigid: andma uue hoo maksu- ja sotsiaalhüvitiste süsteemide reformidele, et luua mõjusamad ajendid ning muuta töötamine tasuvaks; suurendama tööturgude kohanemisvõimet, ühendades tööhõive paindlikkuse ja kindlustatuse ning parandama inimkapitali investeerides töötajate konkurentsivõimet.
See also integrated guideline ‘Promote flexibility combined with employment security and reduce labour market segmentation, having due regard to the role of the social partners’ (No 21, No 19).
Vt ka kompleksne suunis „Tööturu osapoolte rolli vajalikul määral arvesse võttes edendada paindlikkust koos tööga kindlustatusega ja vähendada tööturu killustatust” (nr 21 ja nr 19).
Ensuring a dynamic and well-functioning euro-area
Dünaamilise ja hästitoimiva eurotsooni tagamine
Since the creation of the euro-area almost 10 years ago four further countries joined the euro-area.
Ligi kümme aastat tagasi loodud euroalaga on lisaks ühinenud neli uut riiki.
The euro has helped to embed economic stability in euro-area countries, consequently providing euro-area countries with favourable financing conditions and mitigating the effects of external exchange rate fluctuations.
Euro on aidanud euroala riikides kindlustada majanduslikku stabiilsust, mis on omakorda võimaldanud euroala riikidele soodsad finantseerimistingimused ja leevendanud vahetuskursside kõikumise mõju.
Subdued growth performance in some parts of the euro-area and persistent divergences in growth and inflation between euro-area countries raise questions as to whether internal adjustment in the euro-area is working smoothly, suggesting that economic policies and governance structures may not yet have fully adjusted to draw the full benefit from the monetary union.
Nõrk majanduskasv mõnes euroala osas ning kasvu- ja inflatsioonimäärade püsivad erinevused euroala riikide vahel põhjustavad küsimusi seoses eurotsooni sisese ühtlustumise sujuvusega ning osutavad, et võib-olla ei ole majanduspoliitika ja valitsemisstruktuurid veel piisavalt kohanenud, et rahaliidu eeliseid täielikult ära kasutada.
Since euro-area countries can no longer make independent use of monetary or exchange rate policies, further structural reforms are key to foster smooth adjustment to economic shocks and regain competitiveness, thus firmly putting economic growth on a sustainable basis.
Kuna eurotsooni riigid ei saa enam raha- ja vahetuskursipoliitikat iseseisvalt teostada, on olulised edasised reformid, mis aitaksid edendada majanduse tagasilöökidega sujuvat kohandumist ja konkurentsivõimet taastada, rajades seega majanduskasvu kindlalt jätkusuutlikule alusele.
The policy mix in the euro-area needs to support economic growth while safeguarding long-term sustainability and stability.
Eurotsooni poliitika peab toetama majanduskasvu ja samal ajal kindlustama pikaajalise jätkusuutlikkuse ja stabiilsuse.
At the current juncture, it is important that the policy mix underpins confidence among consumers and investors, which also implies commitment to medium-term stability.
Praeguses faasis on oluline, et poliitika paneks aluse usalduse suurenemisele tarbijate ja investorite seas, mis tähendab ka stabiilsuse säilitamist keskpikas perspektiivis.
Budgetary policy has to ensure a fiscal position which can support price stability, and is consistent with the need to prepare for the impact of ageing populations on the one hand and to accomplish a composition of public expenditure and revenues that fosters economic growth on the other.
Eelarvepoliitika peab tagama sellise eelarveseisundi, mis ühelt poolt suudab tagada hindade stabiilsuse ja on kooskõlas vajadusega valmistuda ette elanikkonna vananemisega kaasnevateks mõjudeks ning teiselt poolt aitab saavutada riigi kulude ja tulude kooslust, mis soodustab majanduskasvu.
In April 2007, the Eurogroup agreed that ‘taking advantage of the favourable cyclical conditions, most euro-area members would achieve their MTOs in 2008 or 2009 and all of them should aim for 2010 at the latest.’
Eurorühm leppis 2007. aasta aprillis kokku, et „soodsate tsükliliste tingimuste ärakasutamisel saavutaks enamik euroala liikmeid oma keskpika perioodi eesmärgid 2008. või 2009. aastal ja kõik peaksid seadma eesmärgiks hiljemalt 2010. aasta”.
Due to the high share of the public sector in economic activity in the euro-area, the quality of public finances has a considerable influence on economic performance.
Kuna avalikul sektoril on eurotsooni majandustegevuses suur osa, on riigi rahanduse kvaliteedil märkimisväärne mõju majanduse käekäigule.
It is also crucial that resources are spent in an efficient and effective manner, with a view to enhancing growth potential, and to minimise the distortions arising from the financing of public activity.
Samuti on äärmiselt oluline kulutada vahendeid tulemuslikult ja tõhusalt, eesmärgiga tõsta majanduskasvu potentsiaali, ning viia avaliku sektori tegevuse rahastamisest tulenevad moonutused miinimumini.
Comprehensive structural reforms will allow the euro-area to raise its growth potential over time and ensure that stronger growth does not build up potential for higher inflation.
Laiaulatuslike struktuurireformidega saab eurotsooni kasvupotentsiaali aja jooksul suurendada ning tagada, et suurem majanduskasv ei too kaasa kõrgemat inflatsiooni.
Reforms catering for more adaptable, inclusive and integrated labour markets, more competition on product markets and deeper financial market integration accompanied by growth and stability-oriented macroeconomic policies are particularly salient for euro-area Member States as they have an important impact on their capacity to adequately adjust to shocks.
Tööturu kohanemisvõime ja integreerituse ning sotsiaalse kaasatuse tõstmisele, kaubaturul konkurentsi suurendamisele ja finantsturu ulatuslikumale integreerumisele suunatud reformid koos majanduskasvule ja stabiilsusele suunatud makromajanduspoliitikaga on eurotsooni liikmesriikide jaoks eriti vajalikud, kuna need mõjutavad oluliselt nende riikide võimet tagasilöökidega sujuvalt kohaneda.
While the appointment of a Eurogroup President for a two-year term of office as of 2005 has brought greater stability to the external representation of the euro-area, the external representation of the euro-area should be further improved in line with the existing agreements, so that the euro-area can take a leading strategic role in the development of the global economic system that is commensurate with its economic weight.
Kuigi eurogrupi eesistuja kaheks aastaks ametissenimetamine 2005. aastal on eurotsooni välisele esindatusele stabiilsust lisanud, on eurotsooni välist esindatust vaja kooskõlas kehtivate lepingutega parandada, et eurotsoon saaks võtta oma majanduslikule kaalule vastava juhtiva strateegilise rolli ülemaailmse majandussüsteemi arendamisel.
Spill-over effects are most powerful and the need for a common agenda is strongest in the euro-area.
Eurotsoonis on mõju levimine naaberturgudele suurim ning ühise tegevuskava vajadus tugevaim.
Sharing a common currency and a common monetary policy offers an extra dimension to coordination that could strengthen the role of the euro-area in delivering growth and jobs for the whole EU.
Ühine valuuta ja ühine rahapoliitika annavad kooskõlastamisele uue mõõtme, mis võib tugevdada eurotsooni rolli kogu ELi majanduskasvu ja töökohtade arvu suurendamisel.
pay particular attention to fiscal sustainability of their public finances in full compliance with the Stability and Growth Pact;
pöörama erilist tähelepanu riigi rahanduse eelarvelisele jätkusuutlikkusele, järgides täielikult stabiilsuse ja kasvu pakti;
contribute to a policy mix that supports economic recovery and is compatible with price stability, and thereby enhances confidence among business and consumers in the short run, while being compatible with long term sustainable growth;
toetama sellist poliitikat, mis soodustab majanduskasvu taastumist ning hindade stabiilsust, suurendades seega usaldust ettevõtjate ja tarbijate seas lühiajalises perspektiivis, ja on samal ajal kooskõlas pikaajalise jätkusuutliku kasvuga;
press forward with structural reforms that will increase euro-area long-term potential growth and will improve its productivity, competitiveness and economic adjustment to asymmetric shocks, paying particular attention to employment policies; and
jätkama struktuurireforme, mis suurendavad eurotsooni pikaajalist potentsiaalset kasvu ning parandavad tootlikkust, konkurentsivõimet ja asümmeetriliste tagasilöökidega kohanemise võimet, pöörates erilist tähelepanu tööhõivepoliitikale, ja
ensure that the euro-area’s influence in the global economic system is commensurate with its economic weight.
tagama, et eurotsooni mõjujõud maailma majandussüsteemis oleks proportsionaalne tema majandusliku kaaluga.
Productivity gains are fuelled by competition, human capital, investment, innovation.
Tootlikkuse kasvule sillutavad teed konkurents, investeeringud ja innovatsioon.
After lagging US productivity growth for more than a decade, productivity growth in the EU has accelerated since mid-2005, although productivity growth in several service sectors has stalled.
Pärast enam kui kümneaastast Ameerika Ühendriikide tootlikkuse kasvule allajäämist on tootlikkuse kasv ELis alates 2005. aasta keskpaigast kiirenenud, kuigi mitmes teenussektoris on tootlikkuse kasv seisma jäänud.
Sustaining this improvement is a major challenge facing the Union, especially in the light of its ageing population.
Selle suundumuse säilitamine on üks Euroopa Liidu peamisi väljakutseid, eelkõige elanikkonna vananemist silmas pidades.
Population ageing alone is estimated to reduce by nearly half the current rate of potential growth.
Ainuüksi elanikkonna vananemine vähendab praegust potentsiaalset kasvumäära hinnanguliselt umbes poole võrra.
A continuation of the productivity upswing, better educated, skilled and motivated labour force and increasing the hours worked are thus indispensable to maintain and increase future living standards, and to ensure a high level of social protection.
Seetõttu on tootlikkuse kasvu jätkumine, parema haridusega ja oskustega ning motiveeritud tööjõud ning töötundide arvu suurendamine hädavajalikud, et tulevikus elatustaset säilitada ja tõsta ning tagada sotsiaalkaitse kõrge tase.
Moreover, greater cooperation between the different government levels will allow for more coherent, coordinated and effective policy making.
Lisaks võimaldab tihedam koostöö eri valitsustasandite vahel poliitikat välja töötada sidusamalt, kooskõlastatumalt ja tõhusamalt.
Knowledge and innovation — engines of sustainable growth
Teadmised ja innovatsioon – jätkusuutliku majanduskasvu mootorid
Knowledge accumulated through investment in R & D, innovation, education, skills and life long learning, is a key driver of long-run growth.
Pikaajalise majanduskasvu oluliseks käivitajaks on teadmised, mis saadakse teadus- ja arendustegevusse investeerimise teel, ning innovatsioon, haridus, kutseoskused ja elukestev õpe.
Policies aimed at increasing investment in knowledge and strengthening the innovation capacity of the EU economy are at the heart of the Lisbon strategy for growth and employment.
Teadmistesse investeerimisele ja ELi majanduse innovatsioonisuutlikkuse suurendamisele suunatud poliitika on Lissaboni majanduskasvu ja tööhõive strateegias kesksel kohal.
This is why national and regional programmes for the period 2007-2013 have been increasingly targeted on investments in these fields in accordance with the Lisbon objectives.
Seetõttu on riiklikud ja piirkondlikud programmid ajavahemikuks 2007–2013 vastavalt Lissaboni eesmärkidele üha enam suunatud neisse valdkondadesse investeerimisele.
A high level of R & D is a crucial input to the innovative process and therefore makes an important contribution to our future competitiveness.
Kõrgetasemeline teadus- ja arendustegevus on hädavajalik sisend innovaatilisse protsessi ning aitab seega olulisel määral kaasa meie konkurentsivõimele tulevikus.
R & D affects economic growth through various channels: first, it can contribute to the creation of new markets or production processes; second, it can lead to incremental improvements in already existing products and production processes; third, it increases the capacity of a country to absorb new technologies; and fourth, it promotes the innovative potential.
Teadus- ja arendustegevus mõjutab majanduskasvu mitmel viisil: esiteks võib see kaasa aidata uute turgude või tootmisprotsesside loomisele; teiseks võib see viia täiendavate paranduste tegemiseni olemasolevates toodetes ja tootmisprotsessides; kolmandaks tõstab see riigi võimet rakendada uusi tehnoloogiaid ning neljandaks edendab see innovatsioonipotentsiaali.
In achieving sustainable growth, environmental technologies and eco-innovation play an important role.
Jätkusuutliku majanduskasvu saavutamisel on oluline roll keskkonnatehnoloogiatel ja ökoinnovatsioonil.
The EU is currently spending about 1,85 % of GDP on R & D (although ranging from below 0,5 % to nearly 4 % of GDP across Member States).
EL kulutab praegu teadus- ja arendustegevusele umbes 1,85 % SKTst (kuigi liikmesriigiti varieerub see siiski alla 0,5 %st kuni peaaegu 4 %ni SKTst).
The level of R & D spending compared to GDP has slightly decreased since 2000.
Teadus- ja arendustegevuse kulutuste tase võrreldes SKTga on 2000. aastast alates pisut vähenenud.
Low levels of private R & D investments are identified as one of the main explanations for the EU/US innovation gap.
Teadus- ja arendustegevusse tehtavate eraettevõtjate investeeringute madalat taset peetakse üheks ELi ja Ameerika Ühendriikide vahelise innovatsioonilõhe peamiseks põhjuseks.
More rapid progress towards establishing the European Research Area, including meeting the collective EU target of raising research investment to 3 % of GDP by 2010 is needed.
Kiirendada tuleb edusamme Euroopa teadmiste ruumi loomiseks, sealhulgas saavutada ELi ühine eesmärk, milleks on teadusinvesteeringute suurendamine 2010. aastaks 3 %ni SKTst.
Member States are invited to report on their R & D expenditure targets and the measures to achieve these in their National Reform programmes and the annual Implementation Reports paying attention in particular to integrating the European dimension within their national R & D policies.
Liikmesriike kutsutakse üles andma oma riiklikes reformiprogrammides ja iga-aastastes rakendusaruannetes aru teadus- ja arendustegevuse kulutuste eesmärkidest ning meetmetest, mille abil neid eesmärke kavatsetakse saavutada, pöörates erilist tähelepanu Euroopa mõõtme kaasamisele oma teadus- ja arendustegevuse poliitikasse.
The main challenge is to put in place framework conditions, instruments and incentives for companies to invest more in research.
Peamine väljakutse on luua raamtingimused, vahendid ja stiimulid, et äriühingud teadusuuringutesse rohkem investeeriksid.
Public research expenditure must be made more effective and the links between public research and the private sector have to be improved.
Avaliku sektori kulutusi teadusuuringutele tuleb tõhustada ning avaliku sektori teadusuuringute ja erasektori vahelisi seoseid tuleb parandada.