natgillin/translations-raw huggingface dataset:
on the State aid which Italy proposes to grant to the steel company Lucchini Siderurgica SpA (C 25/2000 (ex N 149/99))
Riigiabi C 25/2000 (exN 149/99) kohta, mida Itaalia kavatseb anda terasetööstusettevõttele Lucchini Siderurgica SpA
(notified under document number C(2008) 3515)
(teatavaks tehtud numbri K(2008) 3515 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [1], and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele [1] ja võttes neid märkusi arvesse,
On 21 December 2000, the Commission adopted a negative final decision in case C 25/2000 Lucchini (previously numbered N 145/99), which concerned environmental aid that Italy was planning to grant to the steel plant Lucchini SpA (Lucchini) [2].
detsembril 2000 võttis komisjon vastu negatiivse lõppotsuse juhtumi C 25/2000 Lucchini (ex N 145/99), mis käsitles keskkonnakaitseks antavat abi, mida Itaalia kavatses anda terasetööstusettevõttele Lucchini SpA („Lucchini”) [2].
The recipient challenged the decision before the Court of First Instance.
Abisaaja kaebas otsuse edasi Euroopa Ühenduste esimese astme kohtusse.
On 19 September 2006 the Court annulled the decision in so far as it found that the sum of ITL 2,7 billion (EUR 1396000) in aid towards investments in the coking plant and the sum of ITL 1,38 billion (EUR 713550) in aid towards investments in the water and sewerage system were incompatible with the common market.
septembri 2006. aasta kohtuotsusega tühistas Euroopa Ühenduste esimese astme kohus komisjoni otsuse, sest leidis, et koksitehasele antud investeerimisabi summas 2,7 miljardit liiri (1,396 miljonit eurot) ja vee- ja kanalisatsiooniseadme jaoks antud investeerimisabi summas 1,38 miljardit liiri (713550 eurot) ei ole ühisturuga kokkusobivad.
It upheld the Commission’s decision with respect to the steelworks, the blast furnace and the fume extraction system [3].
Samas toetas kohus komisjoni otsust terasetehase, kõrgahju ja suitsu ekstraheerimisseadme [3] kohta.
A final request for information dated 3 October 2007 was answered by letter of 7 November 2007.
Viimast korda paluti täiendavat teavet 3. oktoobril 2007 ning Itaalia esitas selle 7. novembri 2007. aasta kirjaga.
The undertaking and the installations concerned
Ettevõte ja asjaomased seadmed
The Lucchini steel plant is located in Piombino, Tuscany, on the shores of the Mediterranean.
Terasetööstustehas Lucchini asub Toskaana maakonnas (Itaalia) Piombinos Vahemere kaldal.
It is situated in an urban area, only a couple of hundred metres away from water used for swimming and fishing, and the local population will accept its presence only if proper attention is paid to the scale of the environmental impact.
Kuna tehas asub linnakeskkonnas, paarsada meetrit suplus- ja kalastuspiirkonnast eemal, lepib linnarahvas tehase asukohaga vaid juhul, kui selle mõju keskkonnale võetakse nõuetekohaselt arvesse.
The coking plant
Koksitehas
The coking plant distils coal at temperatures between 1240 °C and 1250 °C in order to obtain coke, which is needed for the production of pig iron.
Koksitehases destilleeritakse sütt 1240 – 1250 °C temperatuuril, selle tulemusel saadakse koksi, mida omakorda kasutatakse malmi tootmisel.
A coke oven battery is composed of a series of narrow, high and deep ovens set up next to each other.
Koksikambrid koosnevad mitmest kitsast, kõrgest ja sügavast ahjust, mis asuvad üksteise kõrval.
The ovens are separated by a walled burning chamber in which gas is burnt to heat the ovens.
Ahjud on üksteisest eraldatud põlemiskambritega, kus ahjude kütmiseks põletatakse gaasi.
The ovens are filled from the top with coal.
Süsi laaditakse ahjudesse ahju ülaosa kaudu.
To empty a coke oven, doors on both sides are opened and the coke is pushed out of the oven with a pusher machine.
Koksiahju tühjendamiseks avatakse mõlemal küljel asuvad uksed ja koks väljutatakse ahjudest spetsiaalse tõukurseadme abil.
The coking process has a specific duration of around 24 hours.
Koksistumine kestab umbes 24 tundi.
Any speeding up of the process before or during coke production will not speed up production overall or increase the amount of coke produced in a specific time.
Protsessi kiirendamine enne koksi tootmist või selle ajal ei too kaasa tootmise üldist kiirenemist ega suurenda ajaühikus toodetud koksi hulka.
In November 1992 coke production was stopped pending a management decision on the future of coke production inside the plant.
aasta novembris oodati juhtkonna otsust koksitootmise tuleviku kohta tehases ja koksitootmine ajutiselt peatati.
In March 1993, a decision was taken to continue coke production, and the coke oven batteries were reactivated.
aasta märtsis võeti vastu otsus koksitootmise jätkamise kohta ja koksikambrid taaskäivitati.
During the months of suspension the coke ovens were carefully emptied and slowly cooled to a temperature between 900 °C and 950 °C.
Tootmiskatkestuse ajal seisid koksiahjud tühjalt ja need lasti aeglaselt jahtuda temperatuurini 900–950 °C.
Italy has explained that even if the interruption is carefully controlled a certain level of degradation of the assets cannot be avoided.
Itaalia selgitas, et hoolimata tootmiskatkestuse ajal toimuvatest hoolikatest järelevalvetöödest on teatav seadmete seisundi halvenemine vältimatu.
In 1996, a decision was taken to invest in an upgrading of the coking plant.
aastal otsustati teha koksitehase täiustamiseks investeeringuid.
One battery was of relatively good quality and still in a relatively good state, and it was decided that, with an appropriate upgrading, it could continue to operate for a further 10 years.
Tollal suhteliselt heas seisukorras ja kvaliteediga koksikambri puhul otsustati, et kohase täiustamisega suudaks see töötada veel kümme aastat.
The water and sewerage system
Vee- ja kanalisatsioonisüsteem
This system is a closed circuit in which water is used to cool the various installations in the plant indirectly.
Kõnealune süsteem kujutab endast suletud ringsüsteemi, mille vett kasutatakse tehase erinevate seadmete jahutamiseks.
The water is in no direct physical contact with the installations and is therefore not altered in its chemical composition.
Kuna vesi ei puutu seadmetega otseselt kokku, jääb tema keemiline koostis samaks.
The water is taken from a source such as sea or ground water, and returned to the same source after use.
Jahutusveena kasutatakse mere- või põhjavett, mis pärast kasutamist juhitakse samasse allikasse tagasi.
One important source of cooling water at the Lucchini plant is the Mediterranean Sea.
Lucchini tehase jaoks on Vahemeri suure tähtsusega jahutusvee allikas.
The water is pumped in from the sea, used for cooling, and returned to the sea at a higher temperature.
Vesi pumbatakse merest välja, kasutatakse seadmete jahutamiseks ja juhitakse juba kõrgema temperatuuriga merre tagasi.
This is a problem for the marine fauna and flora, even if the temperature is below the permitted maximum of 35 °C.
See tekitab probleeme meretaimedele ja -loomadele ka siis, kui vee temperatuur on alla lubatud 35 °C.
Most of the measures being assessed here relate to stages of production in the coking plant.
Enamik hinnatavaid meetmeid on seotud koksitehase toomisetappidega.
They are described in more detail in the assessment below.
Meetmeid on kirjeldatud üksikasjalikumalt järgnevas analüüsis.
The total amount of the investments was ITL 38,45 billion (roughly EUR 19200000).
Investeeringute kogusumma oli 38,45 miljardit liiri (u 19,2 miljonit eurot).
The investments in the water and sewerage system aimed at replacing part of the water taken from and returned to the sea by water from the local authority water purification plant.
Vee- ja kanalisatsioonisüsteemi investeeringute eesmärgiks oli ühe osa merevee asendamine linna veepuhastusjaamast saadava veega.
Even though the investment was without effect on the increase in the temperature of the water as such, the amount of heated water returned was significantly reduced.
Kuigi investeering ei mõjutanud veetemperatuuri tõusu, vähenes merre tagasi suunatava soojendatud vee hulk märkimisväärselt.
The cost of the investments in the water and sewerage system was ITL 19,7 billion (roughly EUR 9850000).
Investeering vee- ja kanalisatsioonisüsteemi oli 19,7 miljardit liiri (u 9,85 miljonit eurot).
THE JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE
ESIMESE ASTME KOHTU OTSUS
The Court of First Instance essentially found that the Commission decision was inadequately reasoned in certain parts, which the Court annulled [5].
Esimese astme kohus leidis, et komisjoni otsus ei olnud teatavates osades küllaldaselt põhjendatud, ja tühistas sellised osad [5].
The Court confirmed that the specific conditions for environmental aid to the steel industry were set out in the Annex to the sixth Steel Aid Code (the Code) [6] and in the general Community guidelines on State aid for environmental protection (the Guidelines) [7] which were applicable at the time of granting [8].
Esimese astme kohus kinnitas, et terasetööstusele antava keskkonnaabi eritingimused on sätestatud kuuenda teraseabikoodeksi (edaspidi „koodeks”) lisas [6] ja ühenduse üldistes suunistes keskkonnakaitsele antava riigiabi kohta (edaspidi „suunised”), [7] mis tollal kehtisid [8].
More precisely, the provisions that were relevant to the present case were paragraphs 3.2.1. and 3.2.3.B of the Guidelines, clarified and adapted for the purposes of the ECSC steel industry by the second part of the Annex to the Code.
Käesoleva juhtumi puhul olid asjakohased sätted suuniste punktid 3.2.1 ja 3.2.3.B, mis võeti vastu ESTÜ terasetööstuse jaoks koodeksi lisa teise osaga.
Paragraph 3.2.1 of the Guidelines states that ‘aid ostensibly intended for environmental protection measures but which is in fact for general investment is not covered by these guidelines’.
Suuniste punktis 3.2.1 on sätestatud: „[…] abi, mis on näiliselt suunatud keskkonnakaitse meetmetele, kuid on tegelikult suunatud üldist laadi investeeringuteks arvatakse käesolevast määrusest välja […]”.
This reiterates the principle also set out in the Annex to the Code according to which ‘For all cases of State aid for environmental protection the Commission will, as appropriate, impose strict conditions and safeguards so as to avoid general investment aid for new plants or equipment being granted under cover of environmental protection’.
Nimetatud punkt kordab koodeksi lisas sätestatud põhimõtet, mille kohaselt kehtestab komisjon vajaduse korral keskkonnakaitseks antava abi suhtes ranged tingimused ja tagatised, et vältida sellise abi kasutamist üldinvesteeringutena uute tehaste või seadmete jaoks.
In such cases an assessment begins by establishing that the measure concerned would not in fact have been carried out in any event.
Sellisel juhul hindamine algab selle väljaselgitamisega, kas kõnealust meedet ei oleks läbi viidud igal juhul.
The Court of First Instance held that if the Member State succeeded in demonstrating that the measure had an environmental purpose, the aid could not be declared ineligible by reason only of the fact that it might have an impact on production.
Esimese astme kohtu seisukoht oli, et kui liikmesriik suudab siiski näidata, et meetmel oli keskkonnaalane eesmärk, ei tohi abi lugeda kokkusobimatuks pelgalt sel põhjusel, et see avaldas positiivset mõju ka tootmisele.
All that was required was that any advantage in regard to lower production costs be deducted [9].
Sellisel juhul tuleb väiksemate tootmiskuludega kaasnenud võimalik eelis lihtsalt maha arvestada [9].
As regards eligibility, the Code states that ‘new investment which would have been necessary in any event on economic grounds or due to the age of the existing plant or equipment will not be eligible for aid.
Teraseabikoodeksis on sätestatud, et investeeringud, mis oleks tehtud igal juhul kas majanduslikel põhjustel või võttes arvesse olemasoleva seadme või vahendite vanust, ei ole abikõlblikud.
The existing plant must have significant useful life left (at least 25 %) for the new investment to be eligible for aid’ [10].
Et uus investeering oleks abikõlblik, peab olemasoleva tehase kasuliku tööea jääk olema märkimisväärne (vähemalt 25 %) [10].
In the case before it the Court held that the Commission had failed to provide an adequate statement of its reasons for not accepting an expert’s report submitted by Italy which found that that the useful life left of the equipment in question was indeed higher than 25 % [11].
Kõnealuse juhtumi puhul väitis kohus, et komisjon ei ole suutnud anda piisavaid põhjendusi selle kohta, miks ta ei võtnud vastu Itaalia esitatud eksperdi aruannet, mille kohaselt oli kõnealuste seadmete kasuliku tööea jääk üle 25 % [11].
On the other hand, the Court accepted that investments that had to be carried out for technical and production reasons would have been carried out ‘in any event’ [12].
Teisalt kinnitas esimese astme kohus, et investeeringud, mis tehti tehnilistel põhjustel või tootmise eesmärgil, oleks tehtud igal juhul [12].
Both the Commission and the Court accepted that the Lucchini plant in Piombino complied with the mandatory standards before the investments.
Komisjon ja esimese astme kohus leiavad, et ettevõtte Lucchini di Piombino tegevus oli enne investeeringute tegemist kohustuslike standarditega kooskõlas.
Paragraph 3.2.3.B of the Guidelines makes provision for ‘Aid to encourage firms to improve on mandatory environmental standards’.
Suuniste punktis 3.2.3.B nähakse ette abi ettevõtetele kohustuslike keskkonnastandardite täitmise parandamiseks.
The Court found that the investment in the coking plant did ‘improve on mandatory environmental standards’: the two projects, which had been notified separately, should have been treated as a single project [13].
Kohus leidis, et investeeringud koksitehasesse aitasid kaasa kohustuslike keskkonnastandardite täitmise parandamisele: kaht projekti, millest teatati eraldi, oleks tulnud käsitleda ühe projektina [13].
The Commission had not properly explained why it did not accept Italy’s explanations.
Komisjon ei põhjendanud piisavalt, miks ta Itaalia selgitusi arvesse ei võtnud.
A condition for the application of this provision was that the investor demonstrate ‘that a clear decision was taken to opt for higher standards which necessitated additional investment, that is, that a lower-cost solution existed which would meet the new environmental standards’ [14].
Üks nimetatud sätte kohaldamise tingimusi oli see, et investor näitaks, et on „kindlalt otsustanud kõrgemate standardite kasuks, mis nõuavad täiendavaid investeeringuid, st ka väiksemate kuludega lahendus on olemas, millega oleks võimalik uusi keskkonnanõudeid täita” [14].
In the light of the documents and evidence submitted by Italy, the Court held that the Commission had failed to show that the old environmental equipment was unable to operate [15].
Itaalia esitatud dokumentide ja tõendite alusel leidis kohus, et komisjon ei suutnud näidata, et vanad keskkonnaseadmed ei töötanud [15].
The grants planned by Italy to support the investments in the steel plant are public funds which provide a selective advantage to Lucchini and threaten to distort competition and affect trade between Member States.
Terasetehase investeeringuteks kavandatud toetuste puhul on tegemist riiklike fondidega, mis annavad ettevõttele Lucchini valikulise eelise ja ähvardavad moonutada konkurentsi ning mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust.
They therefore constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Seega on nende toetuste puhul tegemist riigiabiga vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõikele 1.
The Commission has reassessed the two groups of investments by analysing each measure individually, to establish in particular whether it would have been carried out in any event, either for economic reasons or in view of the age of the plant concerned.
Komisjon hindas kahte investeeringurühma uuesti ja analüüsis meetmeid eraldi, et eelkõige välja selgitada, kas investeeringud oleks tehtud igal juhul kas majanduslikel kaalutlustel või kõnealuste seadmete vanust arvestades.
Environmental concerns regarding the coking plant
Koksitehasega seotud keskkonnaprobleemid
As a guide for the classification of the investments in the coking plant, the Commission referred to the Commission’s own Best Available Techniques Reference Document on the Production of Iron and Steel of December 2001 [16].
Koksitehases tehtavate investeeringute liigitamise juhendina osutas komisjon oma 2001. aasta raua ja terase tootmise parimat võimalikku tehnikat käsitlevale viitedokumendile [16].
That document states that emissions to air are most significant for coke oven plants.
Selle dokumendi kohaselt on koksiahjude õhusaaste väga tõsine probleem.
Many of them are fugitive emissions from various sources such as leakages from lids, oven doors and leveller doors, ascension pipes and emissions from certain operations like coal charging, coke pushing and coke quenching.
Suur osa saastest tuleb erinevatest allikatest, ahjukaantest, ahjuustest, silumisuksest või tõusutorudest või tekib teatud tööprotsessi käigus, nagu söe sisselaadimine, koksi väljalaadimine või koksi jahutamine.
In addition, fugitive emissions arise from the coke oven gas treatment plant.
Lisaks sellele tekib lenduvaid heitkoguseid koksigaasi käitlemise seadmes.
The main point source for emissions to air is the waste gas from the underfiring systems.
Suurimaks saasteallikaks on põletussüsteemist pärit heitgaasid.
Consequently most of the techniques to consider in the determination of best available techniques refer to the minimisation of emissions to air.
Seepärast tuleb parima võimaliku tehnika kindlaksmääramisel arvestada enamasti selliste tehnikatega, millega vähendatakse õhusaastet miinimumini.
Emphasis is placed on smooth and undisturbed operation as well as on maintenance of coke ovens, which appears to be essential.
Eriti tähtis on koksiahjude sujuv ja katkestusteta töö ning nende hooldus.
Further, desulphurisation of coke oven gas is a measure of high priority to minimise SO2 emissions, not only at coke oven plants themselves but also at other plants where the coke oven gas is used as a fuel.
Ahjudest lenduva gaasi väävlist puhastamine on samuti väga oluline SO2-saaste miinimumini viimisel. See kehtib nii koksiahjude kui ka muude seadmete puhul, kus nimetatud ahjudes toodetud gaasi kasutatakse kütusena.
As a result of its assessment, the Commission has concluded that Italy has demonstrated that investments totalling ITL 29,93 billion had a genuine environmental protection objective.
Hindamise tulemusena leidis komisjon, et Itaalia suutis tõestada, et 29,93 miljardi liiri ulatuses tehtud investeeringute eesmärk oli keskkonnakaitse.
For these measures, the Commission considers that Italy has shown that a clear decision was taken to opt for higher environmental protection standards.
Nende meetmete puhul näitas Itaalia selgelt, et oli kindlalt otsustanud kõrgemate keskkonnakaitsestandardite kasuks.
All of the parts of the plant to which these investments are directed have a useful life left of at least 25 %.
Kõigi investeeringute objektiks olnud tehaseosade kasuliku tööea jääk oli vähemalt 25 %.
The submission to that effect made by Italy has been confirmed by the Commission’s own assessment.
Vastav Itaalia taotlus sai kinnituse komisjonipoolse hinnangu käigus.
In addition, it is presumed that no lower-cost solution existed, other than the continuation of the old facility, as the investments referred to below constitute exclusively environmental measures.
Lisaks eeldatakse, et ei ole olemas väiksemate kuludega lahendust, v.a vanade struktuuride kasutamine, sest järgnevalt kirjeldatud investeeringud kujutavad endast eranditult keskkonnameetmeid.
These investments are further described in the following paragraphs.
Neid investeeringuid kirjeldatakse üksikasjalikult järgmistes punktides:
Reduction of dust emissions from conveyor belt
Lint-transportööri tolmusaaste vähendamine
Lucchini decided to invest ITL 3 billion (about EUR 1500000) in a new conveyor belt.
Lucchini kavandas 3 miljardi liiri suuruse (u 1,5 miljonit eurot) investeeringu uue linttransportööri ostmiseks.
The existing uncovered conveyor belt carrying coal from the harbour to the coking plant area was a significant source of dust emissions.
Katmata linttransportöör söe vedamiseks sadamast koksitehasesse oli märkimisväärne tolmusaasteallikas.
Lucchini therefore determined to replace it by a new ecological conveyor belt, i.e. a belt running in a tubular structure.
Seepärast otsustas Lucchini selle välja vahetada uue, torustruktuuri sisse paigutatud loodussõbraliku linttransportööri vastu.
As a further measure to reduce dust emissions, Lucchini installed a humidification system on the conveyor belt.
Tolmusaaste vähendamise edasise meetmena paigaldas Lucchini linttransportöörile niisutusseadme.
The amount of the investment was ITL 269 million (about EUR 135000).
Investeeringu kogusumma oli 269 miljonit liiri (u 135000 eurot).
A consequence of the humidification is that the coal tends to lump together, which can impede the subsequent filling of the oven chambers.
Niisutamise tulemusena muutub süsi tükiliseks ja tema selline konsistents takistab ahjudesse laadimist.
To prevent this, blowing devices were installed on the coal storage towers.
Selle vältimiseks paigaldati söetornidesse õhutusseadmed.
This investment amounted to ITL 295 million (about EUR 150000).
Investeeringu kogusumma oli 295 miljonit liiri (u 150000 eurot).
The measures have no effect on the operation of the coking facility or the steel plant in general.
Meetmed ei mõjuta koksitehase või terasetehase üldist tööd.
Reduction of gas emissions during charging of the oven chambers
Ahjudesse laadimise käigus tekkiva heitgaaside vähendamine
Lucchini decided to invest a total of ITL 14,3 billion (about EUR 5900000) in measures aimed at reducing emissions occurring during the filling of the oven chambers.
Lucchini otsustas ahjudesse laadimisel tekkiva saaste vähendamise meetmetesse investeerida 14,3 miljardit liiri (u 5,9 miljonit eurot).
The oven chambers were charged through the battery roof by coal charging cars.
Ahjudesse laadimine toimus piki ahjukambri ülaosa liikuvate laadimismasinate abil.
The charging car was filled from the coal storage tower, and during this operation was positioned under the tower.
Süsi transporditi söetornist laadimismasinasse, mis selles tööetapis pidi liikuma torni alla.
The charging car transported the coal mix on a rail track installed on the battery roof, and unloaded it into the oven chamber through special openings on each oven’s roof.
Laadimismasin transportis söesegu piki koksikambri ülaossa paigutatud rööbast edasi ja valas segu ahjude ülaosas paiknevatest avaustest sisse.
Before the investment, the coal was dropped into the oven without further protection, which resulted in significant gas emissions.
Enne investeeringut valati süsi ahju ilma ühegi täiendava kaitseta, tekitades märkimisväärselt heitgaase.
The purpose of the investment was to achieve a perfect join between the charging hopper and the oven roof, so that the charging process would be emission-free.
Investeeringu eesmärk oli saavutada laitmatu ühendus laadimismasinate mahutite ja ahju ülaosa vahel viisil, et laadimisprotsess oleks heitmevaba.
The investment breaks down into three components: (1) replacing the charging cars, ITL 5 billion (about EUR 2500000); (2) replacing the roof openings and levelling the roof (i.e. reconstructing the entire roof), ITL 7,7 billion (about EUR 3300000); and (3) replacing the rail system, ITL 1,5 billion (about EUR 750000).
Nimetatud investeering jaguneb kolmeks: 1) laadimismasinate väljavahetamine, 5 miljardit liiri (u 2,5 miljonit eurot); 2) laadimissuude väljavahetamine ja ahjude ülaosa tasandamine (täpsemalt ahjude ülaosa täielik ümberehitus), 7,7 miljardit liiri (u 3,3 miljonit eurot); 3) rööbaste väljavahetamine, 1,5 miljardit liiri (u 750000 eurot).
The Commission checked in particular that the high costs of the first two measures were justified.
Komisjon kontrollis eriti seda, kas kahele esimesele meetmele eraldatud suured summad olid õigustatud.