natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the complainants, respective sums must be increased by the amount of aid received through negotiated contracts in ferry traffic and interest income on funds returned annually from negotiated contracts through the expenditure adjustment procedure.
Kaebuse esitajate sõnul tuleb asjaomaseid summasid suurendada abi võrra, mis saadi parvlaevaliikluse korraldamiseks läbirääkimistega menetluses sõlmitud lepingute tõttu ja igal aastal läbirääkimistega lepingute alusel kulude korrigeerimise korra järgi tagastatud vahendite intressitulu näol.
The complainants believe that Tieliikelaitos has received advantages which have reduced its expenses and which it could not have received under normal market conditions.
Kaebuse esitajad leiavad, et Tieliikelaitos sai eeliseid, mis vähendasid tema kulusid ja mida ta tavalistel turutingimustel ei oleks saanud.
While the complainants do not contest that there were the cost savings achieved through the opening up of the market to competition, they stress that during the transitional period Tieliikelaitos received aid that was almost equal to the savings for the State for the same period.
Kuigi kaebuse esitajad ei vaidlusta seda, et turu avamisega konkurentsile hoiti kulusid kokku, rõhutavad nad, et Tieliikelaitos sai üleminekuperioodil abi, mis oli peaaegu võrdne riigi kokkuhoitud kuludega sama ajavahemiku jooksul.
The complainants consider the aid granted to Tieliikelaitos has distorted competition in the infrastructure sector and allowed Tieliikelaitos to carry out contracts at a lower margin than private actors in a competitive market.
Kaebuse esitajad leiavad, et Tieliikelaitosele antud abi moonutas infrastruktuuri sektoris konkurentsi ja võimaldas Tieliikelaitosel sõlmida lepinguid konkurentsile rajatud turul tegutsevatest eraõiguslikest ettevõtjatest väiksema kasumimarginaaliga.
In the complainants’ view Tieliikelaitos has enjoyed a dominant market position in road maintenance contracts throughout the transitional period, and in 2005 it got 88 % of new maintenance contracts awarded by the Road administration.
Kaebuse esitajate arvates oli Tieliikelaitosel teehoolduslepingute valdkonnas turgu valitsev seisund kogu üleminekuperioodi jooksul ja ta sai 2005. aastal endale 88 % maanteede ameti pakutud uutest hoolduslepingutest.
This would show that the opening up of the market has failed.
See viitab sellele, et turu avamine ei ole õnnestunud.
Thus, the complainants dispute that the State aid measures have been necessary and proportionate to the results, in other words the liberalisation of Finland’s road maintenance and ferry traffic markets.
Kaebuse esitajad väidavad seega, et riigiabi meetmed ei olnud vajalikud ega proportsionaalsed võrreldes tulemustega, st Soome teedehoolduse ja parvlaevaliikluse turu liberaliseerimisega.
Therefore, in the complainants’ view, the State aid received by Tieliikelaitos has not been justified and is thus incompatible with the common market.
Seetõttu leiavad kaebuse esitajad, et Tieliikelaitose saadud riigiabi ei olnud põhjendatud ja on seega ühisturuga kokkusobimatu.
COMMENTS SUBMITTED BY THE FINNISH AUTHORITIES
SOOME AMETIASUTUSTE MÄRKUSED
First, the Finnish authorities explain the reasons underlying the approach which was chosen for liberalising road services market in Finland.
Esiteks selgitavad Soome ametiasutused teehoiuteenuste turu liberaliseerimiseks Soomes valitud lähenemisviisi põhjuseid.
In their view, the gradual opening of the market together with granting a job security to the employees of Tieliikelaitos was necessary to achieve a political compromise on the market opening.
Nende arvates oli turu järkjärguline avamine koos Tieliikelaitose töötajatele töökohtade tagamisega vajalik, et jõuda turu avamises poliitilise kompromissini.
In fact, the Finnish government started to work on the design of the road services reform already in 1994.
Soome valitsus tegi teehoiuteenuste reformi kavandamisega algust tegelikult juba 1994. aastal.
Nevertheless, given the vested interests involved, for a long time it was not possible to reach an agreement on the market liberalisation and on 20 May 1997 the Government’s Committee on Economic policy decided to keep the existing system largely unchanged except for introducing certain ‘border-lines’ between administrative and ‘production’ functions of the Road Service.
Arvestades asjassepuutuvaid seaduslikke huve, ei olnud turu liberaliseerimise küsimuses siiski pikka aega võimalik jõuda kokkuleppele ja 20. mail 1997 otsustas valitsuse majanduspoliitika komisjon jätta senise süsteemi suures osas muutmata, kuid „piiritleda” teataval määral maanteede ameti haldusülesanded ja „tootmisülesanded”.
It is only at the beginning of 2000 that the Government could reach a political agreement on the gradual liberalisation of the road services' market.
Alles 2000. aasta alguses saavutas valitsus teehoiuteenuste turu järkjärgulise liberaliseerimise küsimuses poliitilise kokkuleppe.
This agreement was reflected in the package of legislative proposals submitted to the Parliament, namely the proposals for the Act on the Road Administration and the Act governing Tieliikelaitos, as well as the preliminary proposal for the annual budget law (the latter containing the foreseen financing necessary to measures accompanying the reform).
Seda kokkulepet peegeldas parlamendile esitatud õigusaktide eelnõude pakett, täpsemalt maanteede ameti seaduse ja Tieliikelaitose seaduse eelnõud ning riigieelarve seaduse esialgne eelnõu (see sisaldas reformiga kaasnevate meetmete jaoks vajalikku rahastamist).
When approving the respective acts, the Parliament not only endorsed the package of support measures for the benefit of Tieliikelaitos proposed by the Government, but decided that additional safeguards for the benefit of the undertaking’s employees would be introduced.
Kiites asjaomased seadused heaks, parlament mitte ainult ei toetanud valitsuse poolt Tieliikelaitose heaks kavandatud abimeetmete paketti, vaid otsustas ka, et tuleb rakendada lisameetmeid ettevõtja töötajate kaitseks.
On top of the political and social considerations, there was also a competition-related aspect underpinning the market liberalisation model chosen by the Finnish Government.
Soome valitsuse valitud turu liberaliseerimise mudelit toetas lisaks poliitilistele ja sotsiaalsetele kaalutlustele ka teatav konkurentsiga seotud aspekt.
In view of the Finnish authorities, market opening without transition may have led to an oligopoly or even monopoly on the market, as Tieliikelaitos would have disappeared from the market, with its share being picked up by the biggest private competitors.
Soome ametiasutuste arvates oleks võinud turu avamine ilma üleminekuperioodita põhjustada turul oligopoli või isegi monopoli tekke, kuna Tieliikelaitos oleks turult kadunud ja tema turuosa oleksid endale haaranud suurimad eraõiguslikest ettevõtjatest konkurendid.
Finland believes that the actions it has carried out do not constitute State aid.
Soome arvates ei ole tema rakendatud meetmed riigiabi.
Even if the Commission were to hold that the actions include State aid, the Finnish authorities believe that the aid should be declared compatible with the common market.
Isegi kui komisjon peaks leidma, et meetmed sisaldavad riigiabi, on Soome ametiasutused arvamusel, et asjaomast abi tuleks käsitada ühisturuga kokkusobivana.
To substantiate its position, Finland submitted , inter alia, an expert economic statement from brokerage company Icecapital Securities Ltd related to the alleged economic advantages conferred to Tieliikelaitos (hereinafter referred to as ‘the Expert statement’).
Selle seisukoha põhjendamiseks esitas Soome muu hulgas maakleriühingu Icecapital Securities Ltd majandusalase eksperdiotsuse Tieliikelaitosele väidetavalt antud majanduslike eeliste kohta (edaspidi „eksperdiotsus”).
While the complainants doubt the validity of this Expert statement, on the grounds that Icecapital would be economically dependent on Tieliikelaitos, the Finnish authorities argue that Tieliikelaitos is only one of Icecapital’s clients among many others.
Kuigi kaebuse esitajad kahtlevad eksperdiotsuse kehtivuses, sest Icecapital olevat Tieliikelaitosest majanduslikult sõltuv, väidavad Soome ametiasutused, et Tieliikelaitos on ainult üks Icecapitali klient paljude teiste seas.
IceCapital’s work for Tieliikelaitos was occasional during the two years they had business relation (In 2005 IceCapital’s work for Tieliikelaitos brought 4,7 % from its annual revenues; in 2006 — 3,1 %).
Icecapital tegi Tieliikelaitosele tööd episoodiliselt selle kahe aasta jooksul, kui neil olid ärisuhted (2005. aastal moodustasid Icecapitali teenused Tieliikelaitosele 4,7 % tema aastakäibest; 2006. aastal oli see näitaja 3,1 %).
The Finnish government has subjected the provision of the Expert statement to tender, and Icecapital was chosen to provide the statement.
Soome valitsus korraldas eksperdiotsuse saamiseks hanke ja Icecapital valiti otsust tegema.
The Finnish authorities also observe that the fact that Tieliikelaitos has used Icecapital’s services in the past has deepened Icecapital’s understanding of the earth-moving sector, which has been of benefit in the preparation of the Expert statement.
Soome ametiasutused märgivad veel, et kuna Tieliikelaitos oli varem kasutanud Icecapitali teenuseid, tunneb Icecapital paremini pinnasetööde sektorit, mis tuli kasuks eksperdiotsuse koostamisele.
The Finnish authorities assert that it was not a case of a normal granting of a loan, where a company is granted a loan of a certain size, which is repaid with interest within a certain time.
Soome ametiasutused väidavad, et tegemist ei olnud tavalise laenuandmisega, kus ettevõttele antakse kindla suurusega laen, mis makstakse teatava aja jooksul tagasi koos intressidega.
Rather, it was a transfer of assets to Tieliikelaitos with a repayment obligation.
Pigem oli tegemist varade üleandmisega Tieliikelaitosele koos tagasimaksmise kohustusega.
Finland believes that if the entire stock of assets had been disbursed to Tieliikelaitos as equity, a distortion of competition might have been created.
Soome on arvamusel, et kui kõik varad oleks Tieliikelaitosele üle antud omakapitalina, oleks see võinud moonutada konkurentsi.
When examining the balance sheets of private undertakings in this sector, the undertakings have fixed assets in their balance sheets acquired both as equity and as loans.
Kõnealuse sektori eraõiguslike ettevõtjate bilansside analüüsist ilmneb, et ettevõtjatel on põhivara bilansis nii omakapitalina kui laenudena.
Therefore, it was important that Tieliikelaitos’ balance sheet included assets acquired as loans.
Seetõttu oli oluline, et Tieliikelaitose bilanss sisaldanuks laenuna saadud vara.
If this had not been done, Finland claims that Tieliikelaitos would have gained a competitive advantage financially equal to the capital repayment of the loan.
Kui seda ei oleks tehtud, oleks Tieliikelaitos Soome väitel saanud konkurentsieelise, mis oleks majanduslikult võrdunud laenu põhiosa tagasimaksega.
The Finnish authorities believe that the structure of Tieliikelaitos’ opening balance sheet was created in line with the balance sheets of private undertakings in the sector.
Soome ametiasutused on arvamusel, et Tieliikelaitose algbilansi koostamisel võeti arvesse asjaomase sektori eraõiguslike ettevõtjate bilansse.
If the measure is examined as a normal long-term loan, Finland believes that the cost of the loan should be compared with the financing available on the market during the whole term of the loan.
Kui meedet analüüsida kui tavalist pikaajalist laenu, leiab Soome, et laenu kulukust tuleks võrrelda selliste rahastamisvõimaluste kulukusega, mida pakuti turul kogu laenutähtaja jooksul.
A comparison which only compares some years of the loan with market alternatives does not give a total picture of the cost of the loan.
Kui laenu võrrelda turu pakutavate alternatiividega ainult teatavate aastate lõikes, ei anna see täielikku ülevaadet laenu maksumusest.
Therefore, Finland believes that the period 2005-2015 must be considered alongside the transitional period 2001-2004.
Seetõttu on Soome arvamusel, et lisaks üleminekuperioodile 2001–2004 tuleks arvestada ka ajavahemikku 2005–2015.
The Finnish authorities state that Tieliikelaitos has not the possibility of terminating the loan agreement during the term of the loan without the consent of the lender.
Soome ametiasutused märgivad, et Tieliikelaitosel ei ole ilma laenuandja nõusolekuta võimalik laenulepingut ennetähtaegselt lõpetada.
Therefore, in calculating the possible advantage conferred by the long-term loan, due account must be taken of the entire time period during which Tieliikelaitos has to pay interest.
Seetõttu tuleb pikaajalise laenuga kaasneva võimaliku eelise summa arvutamisel võtta nõuetekohaselt arvesse kogu seda ajavahemikku, mille jooksul on Tieliikelaitosel intressi maksmise kohustus.
Such a calculation results in a significantly different result from the calculations of the complainants.
Sellise arvutuse tulemused erinevad sootuks kaebuse esitajate arvutustest.
With respect to the relevant rate of interest, the Finnish authorities observe that 12-month Euribor is generally used as the reference rate of interest in corporate loans.
Seoses asjakohase intressimääraga märgivad Soome ametiasutused, et äriühingute laenude intressimäära puhul võetakse üldjuhul aluseks 12 kuu Euribor.
Finland notes that a forward curve exists that predicts what the level of market interest rates will be till 2015.
Soome sõnul saab kasutada tulevikutehingute kõverat, mis prognoosib turuintressimäärade taset 2015. aastani.
The curve is based on the expectations of the development of interest rates by various market participants.
Asjaomane kõver põhineb eri turuosaliste ootustel intressimäärade arengu suhtes.
The reference rates of interest used in the calculations of the Expert statement are based on information available from the forward market, and thus describe the market’s understanding of what the future rate of interest will be.
Eksperdiotsuse arvutustes kasutatud intressimäärad põhinevad tulevikutehingute turu teabel ja kajastavad seega turu arusaama sellest, milline on intressimäär tulevikus.
Based on this, it is evident from the Expert statement that from the end of the transitional period until the end of the term of the loan, Tieliikelaitos must pay about EUR 2,0 million more than for financing at the market rate of interest, as they were forecast by market analysts as of 8 May 2006.
Eelnevale tuginedes ilmneb eksperdiotsusest, et Tieliikelaitos peab üleminekuperioodi lõpust kuni laenu tähtaja lõpuni maksma ligikaudu 2,0 miljonit eurot rohkem kui turuintressimääraga rahastamisel, mida turuanalüütikud prognoosisid 8. mai 2006. aasta seisuga.
Thus, Finland concludes that, in any event, this amount of EUR 2 million should be deducted from the EUR 3,2 million evaluated by the complainants, with the result that Tieliikelaitos’ maximum possible advantage from the State loan is EUR 1,2 million.
Seetõttu leiab Soome, et nimetatud 2 miljonit eurot tuleks igal juhul lahutada kaebuse esitajate hinnanguliselt pakutud 3,2 miljonist eurost, mille tulemusel on Tieliikelaitose maksimaalne võimalik eelis riigi antud laenust 1,2 miljonit eurot.
To start with, the Finnish authorities explain that one of the main principles underlying the split-up of the Road Services into the Road Administration and Tieliikelaitos was that assets covered by road legislation, i.e. mainly the roads themselves, had to be kept by the Road Administration, whereas assets formerly used by the ‘production part’ of the Road Service (Tieliikelaitos’ predecessor) in the course of road maintenance had to be kept for road maintenance purposes by Tieliikelaitos.
Soome ametiasutused selgitavad alustuseks, et maanteede talituse jagamisel maanteede ametiks ja Tieliikelaitoseks oli üheks peamiseks põhimõtteks see, et teid reguleerivate õigusaktidega hõlmatud varad, st peamiselt teed ise, pidid jääma maanteede ametile, samas kui varem maanteede talituse „teedeehituse ja -hoolduse haru” (Tieliikelaitose eelkäija) kasutatud varad pidid jääma teedehoolduse eesmärgil Tieliikelaitosele.
As to the valuation of land and gravel sites at the disposal of Tieliikelaitos, Finnish authorities believe that the appraisal of land sites and gravel sites was carried out in accordance with the principles described in the Commission’s communication on State aid elements in sales of land and buildings by public authorities.
Seoses Tieliikelaitose käsutuses olevate maade ja kruusakarjääride hindamisega leiavad Soome ametiasutused, et maid ja kruusakarjääre hinnati vastavalt põhimõtetele, mida on kirjeldatud komisjoni teatises ametivõimude korraldatavas maa ja hoonete müügis sisalduvate riigiabi elementide kohta.
Finland asserts that Catella’s valuation which was taken as the basis for establishing the value of the gravel and land sites can be considered to be the result of estimate by an impartial valuator.
Soome väidab, et Catella hinnangut, mis võeti aluseks kruusakarjääride ja maade väärtuse kindlaksmääramisel, võib käsitada erapooletu hindaja läbiviidud hindamise tulemusena.
The adjustment of Catella’s estimate (downwards revision from FIM 128 million to FIM 113 million) was made because the Finnish Ministry of Transport and Communication considered that the price of concrete gravel would decrease when Tieliikelaitos would enter on the respective market as a seller, that value added in the extraction process was lower on the basis of the National Land Survey of Finland and that after-treatment costs would be higher based on new requirements concerning the after-treatment of land resource areas.
Catella hinnangut korrigeeriti (128 miljonilt Soome margalt 113 miljonile Soome margale), kuna Soome transpordi- ja sideministeerium leidis, et ehituskruusa hind langeks, kui Tieliikelaitos siseneks asjaomasele turule müüjana, et kaevandamisprotsessis lisandunud väärtus oli Soome Maa-ameti andmete kohaselt väiksem ja et maade rekultiveerimise kulud on suuremad uute rekultiveerimise nõuete tõttu.
In view of the downwards revision of the value of the land assets done in Tieliikelaitos financial reports during the transitional period and accepted by Tieliikelaitos auditors (Ernst and Young) the Finnish authorities estimate, that land and gravel sites were still entered into Tieliikelaitos’ balance sheet at an excessive value compared with the audited book values.
Kuigi üleminekuperioodil vähendati maa väärtust Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetes, mille Tieliikelaitose audiitorid (Ernst & Young) ka heaks kiitsid, kajastati Soome ametiasutuste hinnangul maid ja kruusakarjääre Tieliikelaitose bilansis ikkagi liiga suure väärtusega, võrreldes nende auditeeritud bilansilise väärtusega.
This conclusion was confirmed by IceCapital which carried out the overall evaluation of the arrangements for the benefit of Tieliikelaitos.
Seda järeldust kinnitas Icecapital, mis viis Tieliikelaitose tellimusel läbi asjaomase korralduse üldise hindamise.
Therefore, Tieliikelaitos did not gain an economic advantage, but rather incurred an economic disadvantage of EUR 4,3 million.
Tieliikelaitos ei saanud seega mitte majanduslikku eelist, vaid ta kannatas pigem majandusliku halvemuse all, mille suurus oli 4,3 miljonit eurot.
Finland notes that the auditors are experts in the evaluation of the bases of expected income and therefore had necessary qualification to verify the validity of the non-marketability deductions made by the company.
Soome märgib, et audiitorid on eeldatava tulu aluste hindamise eksperdid ja nad olid seega piisavalt kvalifitseeritud, et kontrollida ettevõttes müümise võimatuse tõttu tehtud mahaarvamiste põhjendatust.
With respect to the complainants’ preference for no land being entered in Tieliikelaitos’ books and for Tieliikelaitos buying all land resources it needed externally at market prices (Cf. Section 4.2), Finland notes that during the transitional period Tieliikelaitos bought significant amounts of land resources from external parties at market prices: 47 % in 2001, 39 % in 2002, 41 % in 2003 and 34 % in 2004.
Mis puutub kaebuse esitajate soovi, et Tieliikelaitose bilansis ei võetaks maad arvele ja et Tieliikelaitos ostaks kogu vajaliku maa kolmandate isikute käest turuhinnaga (vt osa 4.2), märgib Soome, et Tieliikelaitos ostis üleminekuperioodil märkimisväärses koguses maad kolmandatelt isikutelt turuhinnaga: 2001. aastal 47 %, 2002. aastal 39 %, 2003. aastal 41 % ja 2004. aastal 34 %.
First, the Finnish authorities recall that the annual expenditure rectifying procedure, which existed during the transitional period (cf. Section 2.4.3), ensured that differences in margins between negotiated contracts and contracts put out to tender were levelled out to a large extent.
Soome ametiasutused meenutavad esiteks, et iga-aastane kulude korrigeerimise kord, mida kasutati üleminekuperioodil (vt osa 2.4.3), tagas läbirääkimistega menetluses ja hankemenetluses sõlmitavate lepingute kasumimarginaalide erinevuste tasandamise suures osas.
Expenditure adjustments during the transitional period totalled EUR 16,8 million.
Üleminekuperioodil korrigeeriti kulusid kokku 16,8 miljoni euro ulatuses.
As to the remaining differences in margins, according to Finland, it is not appropriate to compare the margin of Tieliikelaitos’ negotiated contracts with the average margin Tieliikelaitos received on tendered contracts during the whole transitional period as it was done by the complainants.
Kuigi kasumimarginaalide erinevust ei kaotatud täielikult, leiab Soome, et ei ole õige võrrelda Tieliikelaitose läbirääkimistega lepingute kasumimarginaale hankemenetluses sõlmitud Tieliikelaitose lepingute keskmiste marginaalidega kogu üleminekuperioodi jooksul, nagu seda tegid kaebuse esitajad.
In the Finnish authorities’ view, one should calculate differences in margins for contracts which are mutually comparable.
Soome ametiasutuste arvates tuleks leida omavahel võrreldavate lepingute kasumimarginaalide erinevused.
In this respect, the specificity of years 2001 and 2002 was that many of the tendered contracts during these years were new kind of plan-and-implement contracts (ST contracts).
Selles suhtes oli aastate 2001 ja 2002 iseärasuseks see, et nendel aastatel sõlmiti hankemenetluses mitu uut tüüpi projekteerimis- ja ehituslepingut.
Initially Tieliikelaitos was not prepared for the significantly higher level of risk compared with traditional contracts.
Algul ei olnud Tieliikelaitos valmis oluliselt kõrgemaks riskiks võrreldes traditsiooniliste lepingutega.
For this reason the margin level of plan-and-implement contracts turned out to be much lower than the expected margin.
Seetõttu osutus projekteerimis- ja ehituslepingute kasumimarginaal oodatud marginaalist märksa väiksemaks.
Negotiated contracts, in turn, did not include plan and implement contracts.
Läbirääkimistega lepingud seevastu ei hõlmanud projekteerimis- ja ehituslepinguid.
Therefore it is appropriate to exclude plan-and-implement contracts from the calculation.
Seega on põhjendatud projekteerimis- ja ehituslepingute väljajätmine arvutusest.
The specificity of years 2003 and 2004, in turn, was that the negotiated contracts received from the Road Administration in 2003 and 2004 were exclusively road maintenance and design contracts.
Aastate 2003 ja 2004 iseärasuseks oli seevastu see, et maanteede ametiga aastatel 2003 ja 2004 sõlmitud läbirääkimistega lepingud olid eranditult teede hooldus- ja projekteerimislepingud.
Therefore, the margin level has to be compared with the margin level of similar tendered contracts.
Seetõttu tuleks kasumit võrrelda analoogsete hankemenetluses sõlmitud lepingute kasumimarginaaliga.