natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As indicated above, the Greek State’s participation takes the form of a transfer of 4 % of its shares in the company to the TAP-OTE pension fund.
Nagu eespool nimetatud, osaleb Kreeka riik kõnealuses kavas oma 4 % OTE aktsiate ülekandmise kaudu kindlustusfondi TAP-OTE.
Since July 2005, the share price of OTE has increased from around EUR 16 in July 2005 to around EUR 23 by mid-January 2006, and around EUR 22 in early February 2007.
Alates juulist 2005 on OTE aktsia hind tõusnud umbes 16 eurolt juulis 2005 umbes 23 eurole jaanuari keskel 2006 ning umbes 22 eurole veebruari alguses 2007.
The arguments of the Greek authorities
Kreeka ametiasutuste väited
The Greek authorities consider that the State’s contribution to the VRS does not constitute State aid.
Kreeka ametiasutused on seisukohal, et riigi toetus vabatahtlikule eelpensionikavale ei kujuta endast riigiabi.
In providing finance for the VRS, the Greek State has acted like a private investor.
Vabatahtliku eelpensionikava rahastamisel on Kreeka riik käitunud erainvestorina.
Furthermore, the State’s contribution only partially relieved OTE from the extra costs resulting from the VRS as compared to less costly similar schemes offered under the generally applicable labour laws and regulations.
Lisaks oleks OTE vabatahtlik eelpensionikava vähem kulukas üldiselt kohaldatava tööõiguse ja selle alaste määruste kohastest samalaadsetest kavadest ning riigi toetus kataks ainult osaliselt OTE lisakulud.
Consequently, the aim of the State’s contribution was merely to restore a level playing field and therefore not to distort competition.
Sellest tulenevalt on riigi toetuse eesmärk ainult taastada võrdsed võimalused ja seega see ei moonutaks konkurentsi.
The Greek authorities take the view that OTE is at a disadvantage vis-à-vis its competitors in the recently liberalised market for fixed telephony.
Kreeka ametiasutused on seisukohal, et OTE on hiljuti liberaliseeritud tavavõrgu turul oma konkurentidega võrreldes ebasoodsamas olukorras.
Due to the life tenure status of OTE employees, OTE could not unilaterally dismiss staff but had to have recourse to voluntary redundancy offers.
Oma töötajate alalise töösuhte tõttu ei saa OTE personali ühepoolselt ametist vabastada, vaid peab selleks tegema vabatahtliku koondamispakkumise.
In order for such an offer to be attractive, OTE had to offer its employees voluntary redundancy terms and conditions that reflected the latter’s permanent status.
Et selline pakkumine oleks vastuvõetav, peaks OTE oma töötajatele pakkuma vabatahtlikke koondamistingimusi, mis vastaksid nende alalisele töösuhtele.
More particularly, the State’s contribution to the VRS would compensate only partially for the additional costs caused by two main types of structural disadvantages which are due to the legacy of OTE as a state-owned monopoly: (a) the permanent quasi-civil-servant status of OTE employees, guaranteed by law, and (b) the higher salaries (also imposed by law) which significantly increase the overall costs of the scheme.
Riigi toetus vabatahtlikule eelpensionikavale kataks eelkõige ainult osa lisakuludest, mis tulenevad OTE kui riigi omandisse kuuluva monopoli pärandi kahest peamisest struktuurilisest puudusest: OTE töötajatele seadusega tagatud alaline, pooleldi avaliku teenistuja töösuhe ja nende kõrgemad palgad (samuti seaduses sätestatud), mis suurendavad märkimisväärselt kava üldkulusid.
As a result, OTE is put at a disadvantage vis-à-vis its competitors in the recently liberalised market for fixed telephony.
Sellest tulenevalt on OTE võrreldes oma konkurentidega hiljuti liberaliseeritud tavavõrgu turul ebasoodsamas olukorras.
Thus, the State’s contribution can be deemed to be in line with recent case-law in this area, and in particular with the judgment of the Court of First Instance in Combus [11] according to which freeing a public-sector company from structural disadvantages as compared to its private-sector competitors, such as those due to the ‘privileged and costly status of officials’, does not constitute State aid.
Seega tuleks riigi toetust käsitada kooskõlas olevana kõnealuse valdkonna hiljutise pretsedendiõiguse ja eelkõige Esimese Astme Kohtu otsusega kohtuasjas Combus, [11] mille kohaselt avaliku sektori ettevõtja selliste struktuuriliste puuduste kõrvaldamine nagu „ametnike eelisolukord ja nende kulukas töösuhe” võrreldes tema erasektori konkurentidega ei kujuta endast riigiabi.
The Greek authorities proposed a two-stage calculation aimed at identifying separately (a) the financial burden imposed on OTE by the permanent status, and (b) the burden imposed by inflated salaries.
Kreeka ametiasutused tegid ettepaneku kasutada OTE finantskohustuste arvutamiseks seoses alalise töösuhte ja kõrgete palkadega kaheetapilist arvutust.
In particular, the financial burden imposed on OTE by the permanent status is calculated by comparing the costs of the planned VRS and the costs that would have been incurred had OTE been a private company able to dismiss its staff offering the minimum compensation required by law in the case of dismissal.
Alalise töösuhtega seotud OTE finantskohustused leiti järgmiselt: võrreldi kavandatud vabatahtliku eelpensionikava kulu ja selliseid kulusid, mis oleksid tekkinud siis, kui OTE oleks eraettevõtja, kes saab oma personali ametist vabastada, pakkudes neile seadusekohast ametist vabastamise korral makstavat minimaalset tasu.
However, given that under Greek law mass redundancy schemes are subject to prior ministerial authorisation [12], the Greek authorities consider that a private company would also most likely have had to offer more generous terms than the minimum legal requirements in order to implement a wide-ranging VRS.
Arvestades, et Kreeka õigusaktide kohaselt tuleb laiaulatuslikele koondamiskavadele taotleda eelnevalt ministri luba, [12] on Kreeka ametiasutused seisukohal, et eraettevõtja oleks laiaulatusliku vabatahtliku eelpensionikava rakendamiseks pidanud tõenäoliselt pakkuma soodsamaid tingimusi kui õigusaktidega ettenähtud minimaalsed hüved.
In this respect, the Greek authorities estimate that private companies would have offered benefits 1,5 to 2,5 times in excess of the redundancy compensation payments provided for by law, or on average twice the legal redundancy compensation payments [13].
Kreeka ametiasutuste hinnangul oleksid eraettevõtjad pakkunud õigusaktidega ettenähtud koondamistasudest 1,5 kuni 2,5 korda suuremat tasu ehk keskmiselt kahekordset seadusega ettenähtud koondamistasu.
In this case, the additional permanency costs of the VRS would be EUR 269 million.
Kõnealusel juhul oleks vabatahtliku eelpensionikava raames makstav alalise töösuhtega seotud lisakulu 269 miljonit eurot.
Next, comparing the cost of OTE’s VRS with the costs of a VRS based on private-sector salaries, which are roughly one third lower than salaries paid by OTE, the Greek authorities estimate the additional salary burden on OTE at EUR 193 million, based on a comparison between OTE’s costs and twice the minimum legal redundancy compensation payments.
Võrreldes OTE vabatahtliku eelpensionikava kulu erasektori umbes kolmandiku võrra madalamatele palkadele tugineva samalaadse kava kuluga, ulatub OTE lisapalgakulu Kreeka ametiasutuste hinnangul 193 miljoni euroni. See summa on saadud OTE kulu ja kahekordse seadusega ettenähtud minimaalse koondamistasu võrdlusel.
Taking the alleged additional costs due to both permanency and higher salaries together, the total extra burden imposed on OTE amounts to EUR 462 million, which exceeds the State’s contribution as estimated at the time of the notification (around EUR 315 million).
OTE lisakulu seoses alalise töösuhte ja kõrgemate palkadega on kokku 462 miljonit eurot, mis on suurem kui teatise esitamise ajal hinnatud riigi toetus (umbes 315 miljonit eurot).
On 20 December 2005 the Greek authorities submitted to the Commission updated calculations based on the definitive number of employees who had applied for the VRS.
detsembril 2005 esitasid Kreeka ametiasutused komisjonile ajakohastatud arvutuse, mis põhines vabatahtlikus eelpensionikavas osalemist taotlenud töötajate lõplikul arvul. Oma arvutuse ajakohastamisel palusid Kreeka ametiasutused võtta komisjonil arvesse ka teatavaid lisakulusid, mis on tekkinud vältimatute viivituste tõttu vabatahtliku eelpensionikava algselt kavandatud rakendamises (viivitusest tingitud kulud).
DECISION TO INITIATE PROCEEDINGS UNDER ARTICLE 88(2) OF THE TREATY
OTSUS EÜ ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 88 LÕIKE 2 KOHASE MENETLUSE ALUSTAMISE KOHTA
In its decision to initiate the formal investigation, the Commission expressed doubts as to the validity of the abovementioned arguments of the Greek authorities, for the following reasons.
Komisjon väljendas oma otsuses alustada ametlik uurimine kahtlust, kas eespool nimetatud Kreeka ametiasutuste väited on õiged järgmistel põhjustel.
The financial contribution by the Greek State
Kreeka riigi rahaline toetus
First, the Commission questioned whether the financial contribution was provided in line with the market economy investor principle since no other investor in the company contributed financially to the early retirement scheme.
Komisjon kahtleb selles, kas rahaline toetus on tehtud kooskõlas turumajanduse investeerimispõhimõtetega, sest mitte ükski teine kõnealuse ettevõtja investor ei osalenud ennetähtaegselt pensionile jäämise kava rahastamises.
Moreover, all investors would benefit equally from the expected increase in the company’s value, without the Greek State receiving a return proportionate to its contribution.
Kõik investorid saaksid võrdselt kasu ettevõtte väärtuse arvatavast suurenemisest, kuid Kreeka riigi kasu ei oleks tehtud toetusele vastav.
Furthermore, the Greek authorities have not shown that they could expect a reasonable return from their contribution.
Lisaks ei ole Kreeka ametiasutused näidanud, et nad võiksid oma toetusest oodata mõistlikku kasu.
The costs of similar VRSs in the private sector
Erasektori samalaadsete vabatahtlike eelpensionikavade maksumus
Second, the Commission questioned whether the Greek Government’s financial contribution was actually limited to relieving OTE of alleged extra costs compared to other operators offering redundancy/early retirement schemes to their employees.
Teiseks seadis komisjon kahtluse alla selle, kas Kreeka valitsuse rahaline toetus piirneb tegelikult nende OTE lisakulude korvamisega, mida ta kannab võrreldes teiste ettevõtjatega, kes pakuvad oma töötajatele samuti koondamis-/eelpensionile jäämise kavasid.
In particular, the Commission doubted that the only example put forward by the Greek authorities, according to which a normal company would, in the context of voluntary redundancy plans, offer around twice the redundancy compensation required by law for dismissals, could be regarded as an appropriate benchmark for determining the normal costs of a company offering an early retirement scheme for around 5000 to 6000 employees who did not enjoy the special permanent employment status.
Eelkõige kahtleb komisjon selles, kas ainsat Kreeka ametiasutuste esitatud näidet, mille kohaselt tavaline ettevõtja pakuks vabatahtliku koondamiskava raames ametist vabastamise korral umbes kahekordset seadusega ettenähtud koondamistasu, saab käsitada asjakohase võrdlusalusena selliste tavapäraste kulude kindlaksmääramisel, mida ettevõtja kannab seoses umbes 5000–6000 alalist töösuhet mitteomava töötaja eelpensionile jäämise kavaga.
The final cost of the VRS
Vabatahtliku eelpensionikava kogumaksumus
Furthermore, the Commission expressed fears that there was a risk that the financial contribution by the Greek State, which is not fixed but will depend on the value of OTE shares at the date of the actual transfer, would exceed the thus calculated alleged extra costs to OTE.
Lisaks on komisjonil kahtlused, et Kreeka riigi rahaline toetus, mis ei ole kindlaks määratud, vaid mis sõltub OTE aktsiate väärtusest tehingu sooritamise päeval, ületab OTE arvestatud lisakulusid.
Labour-related and other advantages resulting from the legacy of the past
Mineviku pärandist tulenevad tööjõuga seotud ja muud eelised
The Commission also considered that even if one were to accept that OTE bears additional costs due to the special employment status of its employees, this would not necessarily justify the State’s contribution, given that OTE might have benefited, and may continue to benefit, from other advantages which could neutralise any possible structural disadvantages.
Komisjon on ka seisukohal, et isegi kui nõustuda, et OTE kannab lisakulusid oma töötajate erilise töösuhte tõttu, ei õigustaks see tingimata riigipoolset toetust, arvestades, et OTE võis (ja võib jätkuvalt) saada muid eeliseid, mis võivad korvata mis tahes võimalikud struktuurilised puudused.
Such advantages could result from the specific employment status of OTE employees, the specific legal framework applicable to OTE or specific interventions, reducing OTE’s labour costs below the labour costs of companies subject to the generally applicable labour laws.
Sellised eelised võivad tuleneda OTE töötajate erilisest töösuhtest, OTE suhtes kohaldatavast erilisest õiguslikust raamistikust või erilistest meetmetest, mille kaudu vähendatakse OTE tööjõukulusid, muutes need väiksemaks selliste ettevõtjate tööjõukuludest, kelle suhtes kehtib üldine tööõigus.
References were made to a possible exemption of OTE from unemployment contributions and a relief in the past from its pension obligations.
Viiteid tehti OTE võimalikule vabastusele töötuskindlustusmaksetest ja varasemale vabastusele pensioniga seotud kohustustest.
Finally, the Commission also questioned whether OTE derives benefits from its former monopoly position compensating for the disadvantages resulting from the extra costs of the VRS, in particular as regards its fixed telecom network.
Samuti on komisjonil kahtlused, et OTE võib saada kasu tulenevalt oma varasemast monopoolsest seisundist (eriti seoses tavavõrguga), mis korvab vabatahtliku eelpensionikava lisakulust tulenevad raskused.
Comments were submitted by a law firm which has also asked for anonymity since it is involved in litigation against OTE on behalf of other operators.
Märkused esitas advokaadibüroo, kes palus anonüümsust, sest ta on kolmandate ettevõtjate kaudu osaline OTE vastases kohtuvaidluses.
The law firm’s main arguments can be summarised as follows.
Advokaadibüroo peamise väite saab kokku võtta järgmiselt.
First, the Greek State’s contribution does not fulfil the requirements of the private investor principle since the VRS was never submitted to OTE shareholders for approval.
Esiteks, Kreeka riigi toetus ei vasta erainvestori põhimõtte tingimustele, sest vabatahtlikku eelpensionikava ei ole kunagi OTE aktsionäridele heakskiitmiseks esitatud.
The Greek authorities had also failed to show that they could expect a reasonable return from the contribution at issue.
Samuti ei ole Kreeka ametiasutused suutnud näidata, et nad võiksid oodata kõnealusest toetusest mõistlikku kasu.
Second, it appears that every year the State covers part of the deficit of OTE’s social security fund, TAP-OTE.
Teiseks on ilmnenud, et riik katab igal aastal osa OTE sotsiaalkindlustusfondi TAP-OTE puudujäägist.
Third, with regard to OTE’s former monopoly advantages, the law firm takes the view that the independence of the national regulatory authority is undermined since its board is appointed by the Greek authorities, i.e. the majority shareholder of OTE.
Kolmandaks kahtleb advokaadibüroo seoses OTE varasemast monopoolsest seisundist tulenevate eelistega riigi reguleeriva asutuse sõltumatuses, sest Kreeka ametiasutused, st OTE peamine aktsionär, nimetab selle juhatuse liikmed.
According to the law firm, the regulatory authority has yet to issue decisions in cases involving alleged infringements by OTE for fear of undermining the company’s financial position.
Advokaadibüroo väitel ei ole reguleeriv asutus teinud veel otsuseid OTE väidetavate rikkumistega seotud juhtumites, sest sellised otsused võiksid kahjustada ettevõtja majanduslikku olukorda.
OTE is not subject to advertisement tax (the aggeliosimo), which amounts to 20 % of the advertisement’s placement fee and which all other companies pay for advertising on any medium.
OTE ei pea maksma reklaamimaksu (aggeliosimo), mis ulatub kuni 20 protsendini reklaami paigaldustasust ja mida kõik teised ettevõtjad reklaami eest mis tahes teabekanalites maksavad.
The value of this subsidy is estimated at EUR 20 million per year.
Sellise toetuse väärtust hinnatakse 20 miljonile eurole aastas.
Finally, through control of the public fixed line network, OTE has engaged in a series of anticompetitive and abusive practices in the electronic communications markets that have not always been remedied by the regulatory authority.
Avaliku tavavõrgu kontrolli käigus on leitud, et OTE on osalenud mitmes konkurentsivastastes ja kuritahtlikus tegevuses elektroonilise side turul, mida reguleeriv asutus ei ole alati heastanud.
The law firm accordingly requests that the aid be subject to conditions that address the above issues.
Sellega seoses taotleb advokaadibüroo seda, et abi vastaks eespool käsitletud tingimustele.
V. THE REPLY BY THE GREEK AUTHORITIES
V. KREEKA AMETIASUTUSTE VASTUS
The Greek authorities reiterated their main argument that, in line with the Combus judgment, the contribution of the Greek State to the costs of the VRS does not confer any economic advantage on OTE, first because the contribution does not mitigate the normal employment-related budgetary burdens of OTE, and second because it covers solely the removal of a structural disadvantage of a former public undertaking.
Kreeka ametiasutused kordasid oma peamist väidet, et Kreeka riigi toetus vabatahtliku eelpensionikava kulude hüvitamiseks on kooskõlas kohtuasja Combus otsusega ja sellega ei anta ettevõtjale OTE mingit majanduslikku eelist, sest esiteks ei vähendata toetuse andmisega OTE tavapärase tööhõivega seotud eelarvelisi kohustusi ja teiseks kaetakse toetusega ainult endise avalik-õigusliku äriühingu struktuurilise puuduse kõrvaldamisest tulenev kulu.
The Greek authorities consider in particular that the permanent status of OTE employees constitutes a major burden for the company and a structural obstacle for its further privatisation [15].
Kreeka ametiasutused on eelkõige seisukohal, et OTE töötajate alaline töösuhe on oluliseks koormaks ettevõtjale ja struktuuriliseks takistuseks OTE edasises erastamises.
Where the State’s contribution cannot be justified as compensation for a structural disadvantage or be considered to fulfil the requirements of the private investor principle, the contribution could still be deemed compatible under Article 87(3)(c) of the Treaty on the basis of the principles derived from the EDF decision [16] and those applicable to the stranded costs in the energy field [17].
Kui riigi toetust ei saa õigustada hüvitusena struktuurilise puuduse eest ega käsitleda erainvestori nõuetele vastavana, saab toetust siiski käsitada ühisturuga kokkusobivaks EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c alusel vastavalt ettevõtjat EDF käsitlevast otsusest [16] tulenevatele põhimõtetele ja energeetika valdkonnas luhtunud kulude suhtes kohaldatavatele põhimõtetele. [17]
In their reply the Greek authorities submitted a number of reports drawn up by independent experts that have been used to (a) calculate and certify the overall cost of the VRS (KPMG has audited OTE’s 2005 financial results and certified the total cost of the VRS), (b) calculate the cost of permanency and the cost of higher salaries for OTE’s employees by using the appropriate benchmark in Greece (CRA International and the Hay Group undertook the relevant studies), and (c) describe the labour regulatory framework in Greece applicable to private undertakings in general and to OTE in particular (study by Mr Levantis, professor of labour law at the University of Athens).
Oma vastuses esitasid Kreeka ametiasutused mitmeid sõltumatute ekspertide aruandeid. Neid kasutati a) vabatahtliku eelpensionikava kogumaksumuse arvutamiseks ja tõendamiseks (KPMG auditeeris OTE 2005. aasta majandustulemusi ja tõendas vabatahtliku eelpensionikava kogumaksumuse), b) OTE töötajate alalise töösuhte ja kõrgemate palkadega seotud kulude arvutamiseks asjakohase Kreeka võrdlusaluse põhjal (vastavad uuringud tegid CRA International ja Hay Group) ning c) Kreeka tööõiguse selliste raamistike kirjeldamiseks, mida kohaldatakse üldjuhul erasektori äriühingute suhtes ja konkreetselt OTE suhtes (Ateena Ülikooli tööõiguse professori hr Laventise uuring).
The Greek authorities’ main line of argument can be summarised as follows.
Kreeka ametiasutuste peamise väite saab kokku võtta järgmiselt.
The necessity for a VRS
Vabatahtliku eelpensionikava vajalikkus
In response to the Commission’s reservations as to whether other means could have been used to restructure OTE, the Greek authorities underlined that the Greek Constitution provides explicitly for the protection of labour rights deriving from collective employment agreements in force.
Vastuseks komisjoni kahtlusele, et OTE ümberkorraldamiseks võiks kasutada muid vahendeid, rõhutasid Kreeka ametiasutused seda, et Kreeka põhiseadusega on selgesõnaliselt ette nähtud kehtivatest kollektiivsetest töölepingutest tulenevate töötajate õiguste kaitse. Seega ei saaks rakendada kohustuslikku koondamiskava, mille võib OTE töötajate alalise töösuhte lõpetamiseks seadusega ette näha, sest see tooks vältimatult kaasa hulgaliselt kohtuasju, mille aluseks võib olla nii põhiseadus, tööõigus kui ka sotsiaalkindlustusõigus, nurjates OTE töötajate ümberkorraldamise eesmärgi.
The costs of the VRS
Vabatahtliku eelpensionikava maksumus
In their reply, the Greek authorities confirmed that out of 6070 eligible employees, OTE finally received applications from 5494 employees (91 % take-up).
Kreeka ametiasutused kinnitasid oma vastuses, et 6070 kava tingimustele vastavalt töötajalt sai OTE avalduse 5494 töötajalt (91 % määr).
The beneficiaries of the VRS are further divided in two sub-groups: (a) 4859 who will qualify for the recognition of ‘notional’ years — this group is covered by the present VRS — and (b) 635 employees who are close to retirement (i.e. who are entitled to full pension rights but who have not reached the mandatory retirement age) who will receive supplementary retirement incentives to leave [19] — this group is covered by the ‘regular’ VRS.
Vabatahtlikust eelpensionikavast kasu saajad jagatakse kahte rühma: 4859 töötajat, kes vastavad tingimustele tinglike aastate arvestamise korral (selle rühma suhtes kohaldatakse kõnealust vabatahtlikku eelpensionikava), ning 635 töötajat, kes lähenevad pensionile (st kes on omandanud täielikud pensioniõigused, kuid ei ole veel jõudnud seadusega ettenähtud pensioniikka) ja kes saavad lahkumise korral pensionile jäämist ergutavat täiendavat hüvitist [19] (selle rühma suhtes kohaldatakse üldist vabatahtlikku eelpensionikava).
The overall nominal costs of the VRS have been audited and verified by KPMG, the auditors of OTE.
Vabatahtliku eelpensionikava üldist nominaalmaksumust on auditeerinud ja kinnitanud KPMG ning OTE audiitorid.
These are the costs audited in OTE’s 2005 International Financial Reporting Standards (IFRS) Statements [20].
Seda maksumust auditeeriti 2005. aastal vastavalt rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (IFRS) koostatud OTE aruandluse põhjal.
Part of the VRS cost, i.e. the cost of the one-off VRS payments, has been calculated by Prudential, an independent employee benefits consulting firm.
Osa vabatahtliku eelpensionikava maksumusest, st vabatahtliku eelpensionikava ühekordsete maksete kulu, arvutas sõltumatu konsultatsioonifirma Prudential, kes on spetsialiseerunud töötajate hüvitistele.
Prudential carried out an actuarial study pursuant to Article 74 of Law No 3371/2005.
Prudential koostas seaduse nr 3371/2005 artikli 74 kohase kindlustusstatistilise uuringu.