natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Italy, some of these projects had never been funded; some had received aid below the threshold for individual notification; some were military; some others were already within the scope of the proceedings (MD95 and MD11); while another had been excluded by the Commission in the decision to open proceedings.
Itaalia sõnul ei olnud mõnda nendest projektidest kordagi rahastatud, mõned olid saanud allapoole eraldi teatamise kohustuse lävendit jäänud abi, mõned olid sõjandusega seotud, mõned kuulusid juba menetluste ulatusse (MD95 ja MD11), samal ajal kui mõned oli komisjon oma menetluse alustamise otsuses ise välja jätnud.
Given the doubts raised in the second initiating decision, and the subsequent discussions on the final list of non-notified projects, it is not necessary to detail these projects at this stage in the Decision.
Seoses teises algatamisotsuses esitatud kahtlustega ja sellele järgnenud aruteludega teatamata jäetud projektide loendi üle ei ole vajadust neid projekte otsuse praeguses etapis üksikasjalikumalt vaadelda.
FRESH DOUBTS
UUED KAHTLUSED
In the first initiating decision the Commission expressed doubts regarding the R & D content of six projects and regarding their incentive effect.
Esimeses algatamisotsuses väljendas komisjon kahtlusi seoses kuue projekti teadus- ja arendustegevuse sisuga ning neile avaldatud stimuleeriva mõjuga.
The Commission there pointed out that its assessment of the R & D projects had to take account of the following factors:
Komisjon rõhutas seal, et võttis teadus- ja arendusprojektide hindamisel arvesse järgmisi tegureid:
the time that had passed since the date of the granting;
abi andmise kuupäevast möödunud aeg;
the difficulty of making a reasonable assessment of the incentive effect of the projects at that stage (in 2003), applying the criteria of the 1986 and 1996 Frameworks in the scientific, technical and economic context of the aeronautical industry 10 to 15 years before;
probleemid selles etapis (aastal 2003) olevatele projektidele avaldatud stimuleeriva mõju asjakohase hindamisega, kohaldades 1986. ja 1996. aasta raamistiku kriteeriume lennundussektoris 10–15 aastat tagasi valitsenud teadus-, tehnika- ja majanduskontekstis.
the general terms in which some of the rules in the 1986 Framework were expressed.
aasta raamistiku mõnede reeglite üldine väljendusviis.
The Italian authorities provided detailed information about the activities eligible for aid.
Itaalia ametiasutused edastasid üksikasjalikku teavet abikõlblike tegevuste kohta.
They acknowledged that on the basis of the information available to the Commission at the time the Commission's doubts were justified.
Nad tunnistasid, et komisjonile sel ajal saadaoleva teabe põhjal olid komisjoni kahtlused õigustatud.
With the information provided, the Commission was now in a better position to understand the content of the different projects and in particular of the work packages that were identified in the first initiating decision.
Esitatud teabega tutvumise järel oli komisjonil nüüd palju kergem aru saada erinevate projektide sisust ja eelkõige esimeses algatamisotsuses määratletud tööpakettide sisust.
As regards the classification of the activities as eligible R & D activities, the Commission could now say that the information provided by Italy on each project allowed a clear distinction to be made between industrial research and precompetitive development.
Seoses tegevuste liigitamisega abikõlblikeks teadus- ja arendustegevusteks, võis komisjon nüüd öelda, et Itaalia antud teave iga projekti kohta võimaldas selgelt vahet teha tööstusuuringute ja konkurentsieelse arendustegevuse vahel.
The Commission also accepted that the information supplied by Italy concerning the incentive effect of the aid given for these projects was sufficient to show that the recipients would not have carried out the projects without the aid.
Samuti nõustus komisjon, et Itaalia edastatud teave nendele projektidele antud abi stimuleeriva mõju kohta oli piisav, näitamaks, et abi saajad ei oleks suutnud projekte ilma abita ellu viia.
However, this assessment was made on the basis of the information available at the time, notably concerning the number of projects to be assessed.
See hinnang on aga antud sel ajal saadaoleva teabe põhjal, eelkõige seoses hinnatavate projektide arvuga.
When it reached these conclusions, the Commission took it that the Italian authorities were right to describe the form of the aid as that of a soft loan, with the principal always being fully reimbursable.
Nende järeldusteni jõudes arvas komisjon, et Itaalia ametiasutustel oli õigus kirjeldada abi vormi sooduslaenuna, mille põhiosa tuleb alati täies ulatuses tagasi maksta.
This assumption was a decisive factor in the Commission's assessment, in particular because when it has to be determined whether an individual aid measure exceeds the notification threshold it is essential to establish the gross grant equivalent of the aid.
See oletus oli komisjoni hinnangus otsustav tegur, eeskätt seetõttu, et kui tuleb välja selgitada, kas teatav toetusmeede ületab teatamislävendi, on oluline määrata kindlaks toetuse brutoekvivalent.
Since the Commission began investigating the original complaint regarding the application of Law No 808/1985, the Italian authorities have maintained that at least in the 13 cases referred to in the first initiating decision aid has been granted in the form of soft loans, which are interest-free but always reimbursable in full.
Kuna komisjon alustas uurimist seoses algse kaebusega seaduse nr 808/1985 rakendamise kohta, on Itaalia ametiasutused väitnud, et vähemalt 13-l esimeses algatamisotsuses viidatud juhul on abi antud sooduslaenu vormis, mis on küll intressivaba, kuid mille põhiosa tuleb alati tagasi maksta.
France and the anonymous third party challenged this understanding of the matter, contending that the principal had to be repaid only to the extent the programmes concerned were commercial successes.
Prantsusmaa ja anonüümne kolmas isik ei olnud sellise arusaamaga nõus, vaieldes vastu, et põhiosa tuli tagasi maksta vaid niivõrd, kuivõrd kõnealuseid projekte saatis kommertsedu.
The Commission tried to establish which view was the correct one, at least for the six cases that were the subject of the proceedings in which France and the anonymous third party had intervened.
Komisjon püüdis selgust saada, milline arusaam oli õige, vähemalt nende kuue menetluses oleva juhtumi puhul, kuhu olid sekkunud Prantsusmaa ja anonüümne kolmas isik.
The Commission accordingly had to turn to the detailed implementing mechanisms which, as provided in the original Law No 808/1985 and in the Commission's 1986 decision on the Law, were to be determined in further rules.
Seetõttu pidi komisjon üksikasjalikult tutvuma rakendamismehhanismidega, mis, nagu algses seaduses nr 808/1985 ja komisjoni 1986. aasta otsuses selle seaduse kohta ette nähtud, tuli kindlaks määrata alles hilisemates eeskirjades.
In order to ascertain in detail whether and in what way the loans had to be repaid, the Commission asked the Italian authorities to provide it with a copy of each of the decisions (provvedimenti di concessione) granting aid in the six cases.
Selleks et üksikasjalikult selgust saada, kas ja kuidas tuli laenud tagasi maksta, palus komisjon Itaalia ametiasutustel esitada talle kõigi kuue juhtumi puhul tehtud abi andmise otsuse (provvedimenti di concessione) koopia.
The Italian authorities first provided the Commission with extracts from the granting decisions.
Itaalia ametiasutused esitasid komisjonile esmalt abi andmise otsuste kokkuvõtted.
Among other things the extracts did not include the recitals to the decisions.
Lisaks paljule muule ei sisaldanud kokkuvõtteid ka otsuste põhjendusi.
The Italian authorities maintained that the recitals could not be provided to the Commission for reasons of national security.
Itaalia ametiasutused väitsid, et põhjendusi ei saanud komisjonile esitada riikliku julgeoleku kaalutlustel.
The recitals of granting decisions under Law No 808/1985, they said, were common to civilian and military projects.
Nad ütlesid, et seadusele nr 808/1985 vastavate abi andmise otsuste põhjendused olid tsiviil- ja sõjaliste projektide puhul ühised.
Even though the six cases related to civilian aircraft, therefore, the recitals to the granting decisions also referred to matters of national security.
Ja ehkki need kuus juhtumit olid seotud tsiviil-õhusõidukitega, viitasid abi andmise otsuste põhjendused siiski riikliku julgeolekuga seotud teemasid.
The extracts from the granting decisions provided by the Italian authorities did not enable the Commission to arrive at a definitive view of the conditions for the reimbursement of the loans.
Itaalia ametiasutuste edastatud abi andmise otsuste kokkuvõtted ei võimaldanud jõuda komisjonil lõplikule arusaamisele laenude tagasimaksmise tingimuste kohta.
In particular, the clause concerning reimbursement was worded in an ambiguous manner: it first stated that the aid ‘will be reimbursed in progressive instalments computed on the basis of revenues deriving from sales’ (verrà restituito mediante quote progressive calcolate sulla base degli incassi relativi alle vendite), but then added that this would be done in accordance with the mechanisms laid down in the granting decision, which included a chart with a fixed schedule for reimbursement of 100 % of the principal.
Eeskätt oli mitmeti mõistetavalt sõnastatud tagasimaksmist käsitlev klausel: esiteks väideti selles, et abi „makstakse tagasi suurenevate osamaksetena, mis arvutatakse müügist saadud tulude alusel” (verrà restituito mediante quote progressive calcolate sulla base degli incassi relativi alle vendite), kuid siis lisati, et seda tehakse vastavalt abi andmise otsuses sätestatud mehhanismidele, ning otsusele oli lisatud ka diagramm laenu põhiosa 100 %lise tagasimaksmise fikseeritud graafikuga.
No provision that might reconcile these two apparently inconsistent aspects appeared in any of the extracts provided.
Üheski kokkuvõttes ei leidunud ühtegi sätet, mis oleks need kaks ilmselgelt kokkusobimatut aspekti omavahel kooskõlla viinud.
INFORMATION INJUNCTION
TEABE ESITAMISE KORRALDUS
Since a provision of this kind might appear in the missing parts of the decisions, the Commission issued an information injunction requiring that the full texts of the decisions be produced.
Kuna selline säte võib esineda otsuste puuduolevates osades, andis komisjon välja teabe esitamise korralduse otsuste täistekstide esitamise kohta.
Italy replied to the information injunction by stating that in its view it had sent the Commission all the relevant information concerning the granting decisions.
Itaalia kinnitas vastuseks teabe esitamise korraldusele, et tema hinnangul on ta saatnud komisjonile kogu asjaomase teabe toetuse andmise otsuste kohta.
It added that the recitals to the decisions referred to matters of national security, which could not be disclosed to any third party, and not even to the recipient of the aid.
Itaalia lisas, et otsuste põhjendused käsitlesid riikliku julgeolekuga seotud asjaolusid, mida ei saa avaldada kolmandatele osapooltele ega ka toetuse saajale.
Italy concluded that in its view the recitals could not in any circumstances contain any clause additional to those in the main text.
Kokkuvõttes jäi Itaalia seisukohale, et tema arvates ei saanud põhjendused mitte mingil juhul sisaldada mis tahes sätteid lisaks nendele, mis sisaldusid põhitekstis.
It should be pointed out that Italy had not responded positively to the information injunction.
Tähelepanu tuleb juhtida asjaolule, et Itaalia ei vastanud teabe esitamise korraldusele positiivselt.
In other words, it continued to refuse access to the full text of documents requested by the Commission.
Teisisõnu, Itaalia keeldus jätkuvalt juurdepääsu võimaldamast komisjoni nõutud dokumentide täistekstidele.
However, when it subsequently submitted observations in reply to the extension of the proceedings, Italy did in fact transmit all the requested documents.
Kui aga vastuseks menetluse pikendamisele esitas Itaalia hiljem oma märkused, edastas ta tõepoolest ka kõik nõutud dokumendid.
In the last analysis, therefore, it can be said that Italy did comply with the information injunction.
Seetõttu võib viimases analüüsis öelda, et Itaalia allus teabe esitamise korraldusele.
To conclude on this point, the Commission would observe that Italy's reply did not satisfy the requirements of Article 12 of the Procedural Regulation.
Siinkohal kokkuvõtet tehes märgib komisjon, et Itaalia vastus ei olnud kooskõlas menetlusmääruse artikli 12 tingimustega.
In addition, the argument that the recitals concerned matters of national security, and consequently could not be disclosed to the recipient, has been proved wrong, because from the copies that Italy subsequently sent the Commission it is clear that the recipients received — and signed — full copies of the granting decisions.
Lisaks osutus valeks argument, et põhjendused käsitlesid riikliku julgeoleku küsimusi ning seetõttu ei saanud neid saajale avaldada – koopiate alusel, mis Itaalia hiljem komisjonile saatis, on ilmne, et saajad said ja allkirjastasid toetuse andmise otsuste terviklikud koopiad.
However, Italy did eventually provide the information requested.
Lõpuks Itaalia siiski esitas nõutud teabe.
DOUBTS EXPRESSED IN THE DECISION TO EXTEND PROCEEDINGS (THE SECOND INITIATING DECISION)
MENETLUSE PIKENDAMISE OTSUSES (TEISES ALGATAMISOTSUSES) VÄLJENDATUD KAHTLUSED
As explained in the second initiating decision, several new issues arose in the course of the proceedings.
Nagu on selgitatud teises algatamisotsuses, kerkis menetluste käigus mitu uut küsimust.
First, the Commission became aware of the existence of two documents indicating that the loans were not being reimbursed.
Esiteks sai komisjon teada kahest dokumendist, mis viitasid sellele, et laene ei maksta tagasi.
The first document was submitted by the anonymous third party.
Esimese dokumendi esitas anonüümne kolmas osapool.
This was a report by a major commercial bank concerning Finmeccanica's financial position.
See oli ühe suure äripanga aruanne, mis käsitles Finmeccanica rahalist olukorda.
In this report, dated 12 August 2004, [the investment bank] wrote that Finmeccanica had stated that ‘the principal has to be repaid only once deliveries exceed a certain ([…]) volume, so that Finmeccanica has very low repayments in the first 15 years and is much less likely to have to repay all of the advance’.
Selles aruandes (kuupäevaga 12. august 2004) kirjutas [investeerimispank], et Finmeccanica olevat väitnud järgmist: „laenu põhiosa tuleb tagasi maksta ainult siis, kui tarned ületavad teatava ([…]) mahu, seega on Finmeccanica tagasimaksed esimese 15 aasta jooksul väga väiksed ja on vähetõenäoline, et ta peab tagasi maksma kogu saadud laenu”.
The second document was a report of the Italian Court of Auditors (Corte dei Conti) on the application of Law No 808/1985.
Teine dokument oli Itaalia kontrollikoja (Corte dei Conti) aruanne seaduse nr 808/1985 rakendamise kohta.
In section 6 of this document, the Court of Auditors analysed the position regarding the reimbursement of loans.
Selle dokumendi punktis 6 analüüsis kontrollikoda laenude tagasimaksmisi.
The report referred to a ministerial order that laid down the precise mechanism for the reimbursement of loans granted under Law No 808/1985.
Aruanne viitas ministeeriumi käskkirjale, milles määrati seaduse nr 808/1985 alusel väljastatud laenude tagasimaksmise täpne mehhanism.
According to the Court of Auditors, the mechanism laid down in the ministerial order required in particular that the planned reimbursements be set out in a chart showing the instalments to be paid back to the State.
Kontrollikoda viitas sellele vaid dokumendi kontrollikojas registreerimise numbri järgi. Kontrollikoja väitel nõudis ministeeriumi käskkirjas sätestatud mehhanism eriti seda, et plaanitavad tagasimaksed oleksid kehtestatud tabelis, kus oleks näidatud riigile tagasimakstavad osamaksed.
However, this schedule of repayments did not have to be adhered to if the programme was not technically or economically successful in the manner originally expected.
Siiski ei pidanud tagasimaksete graafikut järgima juhul, kui programm ei olnud tehniliselt või majanduslikult nii edukas, kui algselt oodati.
The report of the Court of Auditors also stated that the proportion of loans actually reimbursed ranged from 0,86 % to 80,18 %, and that the overall proportion of reimbursement of the total loans paid out was 68,92 %; the Court said that in some cases reimbursements had been delayed or had not taken place.
Kontrollikoja aruanne väidab ka, et tegelikult tagasimakstud laenude määr jäi vahemikku 0,86 % kuni 80,18 % ning kõikide väljastatud laenude tagasimaksemäär kokku oli 68,92 %. Kontrollikoja sõnul olid mõnel juhul tagasimaksed hilinenud või mitte toimunud.
Second, France and the anonymous third party submitted lists of other projects which they said had received aid and which Italy had failed to notify.
Teiseks esitasid Prantsusmaa ja anonüümne kolmas osapool loendi muudest projektidest, mis nende väitel olid toetust saanud, kuid millest Itaalia ei olnud teatanud.
The figures they gave were for the amounts of the loans rather than gross grant equivalents.
Nimetatud summad olid pigem laenusummad kui brutoekvivalendid.
The relationship between the amounts of loans and their gross grant equivalents depends on the manner of reimbursement of the aid.
Laenusummade ja nende brutoekvivalentide vaheline suhe sõltub toetuse tagasimaksmise viisist.
As has been explained in paragraphs 0 to 0, the third parties and the Italian authorities disagreed on these mechanisms.
Nagu seletatud punktides 109)-122), ei olnud kolmandad osapooled ja Itaalia ametiasutused nende mehhanismide suhtes üksmeelel.
In reply to question on this point the Italian authorities explained that the figures from the third parties were at least in part incorrect.
Vastuseks küsimusele selle teema kohta selgitasid Itaalia ametiasutused, et kolmandate osapoolte esitatud arvud olid vähemalt osaliselt valed.
In particular, the reports that the anonymous third party cited as its main sources merely set out hypotheses for possible future aid.
Ennekõike sellepärast, et aruanded, millele kolmas osapool viitas, sisaldasid vaid hüpoteese võimaliku tulevikus antava abi kohta.
Not all the projects considered for aid in this report had actually been launched.
Tegelikult ei realiseerunud mitte kõik selles aruandes kajastatud projektid, millele abi andmist kaaluti.
Some of the projects that had in fact been initiated had not received aid, or had received less than was initially foreseen in the reports.
Mõned projektid, mis reaalselt küll algatati, ei saanud abi või said vähem, kui aruannetes oli prognoositud.
Lastly, some of the projects were of a military nature.
Mõned projektid olid aga sõjalist laadi.
Third, the Commission learned of two further projects — the AB139 and BA609 — and raised doubts in particular as to whether they could be classified as military, as the Italian authorities claimed.
Kolmandaks sai komisjon teada veel kahest projektist: AB139 ja BA609 ning väljendas kahtlust eelkõige selles suhtes, kas need võib liigitada sõjalisteks, nagu Itaalia ametiasutused väitsid.
To summarise, since the information available was not conclusive, and since the Commission had become aware of documents and information that raised new issues, the Commission decided to widen the scope of the Article 88(2) proceedings (in the second initiating decision).
Kokkuvõtteks: kuna kättesaadav teave ei olnud veenev ning kuna komisjon oli saanud teada dokumentidest ja informatsioonist, mis tõstatas uusi küsimusi, otsustas komisjon laiendada artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluste ulatust („teine algatamisotsus”).
In the second initiating decision, the Commission expressed three main concerns.
Teises algatamisotsuses väljendas komisjon muret kolme peamise küsimuse pärast.
The first was a question as to the nature of the aid instrument, namely whether the loans provided under Law No 808/1985 were always fully reimbursed.
Esimene küsimus käsitles abimeetme laadi, täpsemalt seda, kas laenud, mida anti vastavalt seadusele nr 808/1985, maksti alati täies ulatuses tagasi.
The Commission also seriously doubted whether the Italian authorities had informed it of all individual cases exceeding the thresholds for individual notification, under the terms of the initial decision of 1986 and of the appropriate measures accepted by Italy in 1996.
Komisjon kahtles ka tõsiselt selles, kas Itaalia ametiasutused on teda teavitanud kõikidest üksikjuhtumitest, mis ületasid eraldi teatamise lävendi vastavalt 1986. aasta esialgse otsuse ja 1996. aastal Itaalia poolt vastu võetud asjakohaste meetmete tingimustele.
Finally, the Commission seriously doubted whether the AB139 and BA609 projects could be qualified as military, as the Italian authorities claimed.
Lõpuks kahtles komisjon tõsiselt selles, kas projekte AB139 ja BA609 võib liigitada sõjalisteks, nagu Itaalia ametiasutused väitsid.
The second initiating decision stated clearly that, although the original investigation concerned only six cases, and although the comments provided by third parties were submitted within the scope of those proceedings, it was clear that the new doubts raised in the comments submitted went beyond the six cases.
Teises algatamisotsuses kinnitati selgelt, et kuigi esialgne uurimine käsitles ainult kuut juhtumit ja kuigi kolmandate osapoolte esitatud märkused jäävad käesoleva menetluse raamesse, oli selge, et esitatud märkustes tõstatatud uued kahtlused ulatusid nendest kuuest juhtumist kaugemale.
The doubts now expressed related to the entire application of Law No 808/1985.
Nüüd väljendatud kahtlused olid seotud seaduse nr 808/1985 rakendamisega.
Thus they concerned all individual cases in which the Law had been applied, and among them all of the 13 cases, including those that had been considered not to require prior notification and those to which the Commission had raised no objection in its decision of 1 October 2003.
Seega käsitlesid need kõiki üksikjuhtumeid, mille puhul eespool nimetatud seadust rakendati, nende seas kõiki 13 juhtumit, kaasa arvatud need, mille puhul ei peetud kohustuslikuks eelnevat teatamist, ja need, mille kohta komisjon ei olnud esitanud vastuväiteid oma 1. oktoobri 2003. aasta otsuses.
The second initiating decision did not concern projects below the thresholds for individual notification, with the following exception.
Teine algatamisotsus ei käsitlenud projekte, mis ei ületanud eraldi teatamise lävendit, välja arvatud järgmine erand.
The Commissions doubts did apply to the application of Law No 808/1985 including all individual decisions granting aid below the individual notification threshold that had been taken since 22 November 2002.
Komisjoni kahtlused olid seotud seaduse nr 808/1985 rakendamisega, sealhulgas kõiki abi andmise üksikotsuseid alates 22. novembrist 2002, mis ei ületanud eraldi teatamise lävendit.
Finally, the second initiating decision indicated clearly that its scope was limited to individual aid measures for civilian projects.
Lõpuks osutas teine algatamisotsus selgelt asjaolule, et selle ulatus oli piiratud tsiviilprojektide eraldi abimeetmetega.
The Commission observed that, at that stage of its analysis, it considered that projects which consisted in modifying a military product to adapt it to civilian use should be considered as civilian.
Komisjon märkis, et selles analüüsi etapis leidis ta, et projekte, mille sisuks oli sõjalise toote kohandamine tsiviilkasutusega tooteks, tuleks käsitleda tsiviilprojektidena.
ITALY'S OBSERVATIONS ON THE SECOND INITIATING DECISION
ITAALIA MÄRKUSED TEISE ALGATAMISOTSUSE KOHTA
Concerning procedure
Seoses menetlusega:
In the first place, Italy indicated it was presenting its observations together with Finmeccanica.
Esmalt viitas Itaalia sellele, et ta esitab oma märkused koos Finmeccanicaga.