natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These comments were sent to Greece by letters of 16 December 2004 and 23 December 2004, which replied respectively by letters of 20 January 2005 and 26 January 2005.
Nimetatud märkused saadeti Kreekale 16. detsembri 2004. aasta ja 23. detsembri 2004. aasta kirjadega, millele Kreeka vastas 20. jaanuari 2005. aasta ja 26. jaanuari 2005. aasta kirjadega.
These letters were dated 23 May 2002, 28 May 2002, 14 August 2002, 24 April 2003, 3 February 2004, 4 March 2004, 30 June 2004, 8 April 2005, 27 April 2005, 24 May 2005, 10 June 2005, 15 July 2005, 28 July 2005, 13 September 2005, 16 September 2005, 21 October 2005, 12 December 2005, 23 December 2005, 6 January 2006, 10 January 2006, 12 January 2006, 18 January 2006, 23 January 2006, 3 February 2006, 9 February 2006, 23 March 2006, 28 March 2006, 6 April 2006, 20 April 2006, 24 May 2006 and 2 June 2006.
Kõnealused kirjad saadeti 23. mail 2002, 28. mail 2002, 14. augustil 2002, 24. aprillil 2003, 3. veebruaril 2004, 4. märtsil 2004, 30. juunil 2004, 8. aprillil 2005, 27. aprillil 2005, 24. mail 2005, 10. juunil 2005, 15. juulil 2005, 28. juulil 2005, 13. septembril 2005, 16. septembril 2005, 21. oktoobril 2005, 12. detsembril 2005, 23. detsembril 2005, 6. jaanuaril 2006, 10. jaanuaril 2006, 12. jaanuaril 2006, 18. jaanuaril 2006, 23. jaanuaril 2006, 3. veebruaril 2006, 9. veebruaril 2006, 23. märtsil 2006, 28. märtsil 2006, 6. aprillil 2006, 20. aprillil 2006, 24. mail 2006 ja 2. juunil 2006.
The Commission sent letters to the complainant on 27 June 2002, 22 July 2004 and 12 August 2005.
Komisjon vastas kaebustele 27. juunil 2002, 22. juulil 2004 ja 12. augustil 2005.
The Commission asked Greece for information by letters dated 30 January 2003, 30 July 2004, 2 May 2005, 24 May 2005, 24 March 2006, 24 May 2006 and 29 May 2006.
Komisjon palus Kreekalt teavet 30. jaanuari 2003. aasta, 30. juuli 2004. aasta, 2. mai 2005. aasta, 24. märtsi 2006. aasta, 24. mai 2006. aasta ja 29. mai 2006. aasta kirjades.
Greece answered by letters dated 31 March 2003, 21 October 2004, 17 December 2004, 20 June 2005, 25 April 2006, 30 May 2006 and 1 June 2006.
Kreeka vastas 31. märtsi 2003. aasta, 21. oktoobri 2004. aasta, 17. detsembri 2004. aasta, 20. juuni 2005. aasta, 25. aprilli 2006. aasta, 30. mai 2006. aasta ja 1. juuni 2006. aasta kirjadega.
Greek Naval Shipyard Holding (hereafter ‘GNSH’) and TKMS made a joint submission by letter of 30 October 2006.
Ettevõtja Greek Naval Shipyard Holding (edaspidi „GNSH”) ja TKMS esitasid märkused ühiselt 30. oktoobri 2006. aasta kirjaga.
Piraeus Bank submitted comments by letter of 27 October 2006 and — following a meeting with the Commission on 15 November 2007 — by letter of 27 December 2006.
Piraeus Bank esitas märkused 27. oktoobri 2006. aasta kirjaga ja pärast komisjoniga 15. novembril 2007. aastal toimunud kohtumist 27. detsembri 2006. aasta kirjaga.
After having requested and received an extension of the deadline to reply, Elefsis submitted comments by letter of 17 November 2006.
Vastamistähtaja pikendamise rahuldamise järel esitas ettevõtja Elefsis märkused 17. novembri 2006. aasta kirjaga.
By letter of 22 February 2007, the Commission forwarded these comments to Greece, which commented them by letter of 7 March 2007 and 19 March 2007.
veebruari 2007. aasta kirjaga saatis komisjon kõnealused märkused Kreekale edasi, kes esitas märkused nende kohta 7. märtsi 2007. aasta ja 19. märtsi 2007. aasta kirjadega.
By letter of 27 April 2007, the Commission sent to Greece annexes to the comments of third parties which it had omitted in the letter of 22 February.
aprilli 2007. aasta kirjaga saatis komisjon Kreekale lisad huvitatud isikute märkuste kohta, mis olid välja jäänud 22. veebruari kirjast.
In the letter dated 27 April 2007, the Commission also raised several questions to Greece, which replied by letter of 29 June 2007.
aprilli 2007. aasta kirjas esitas komisjon Kreekale samuti mitmeid küsimusi, millele Kreeka vastas 29. juuni 2007. aasta kirjaga.
By letter of 23 August 2007, the Commission asked questions to HSY, which replied by letter of 9 October 2007.
augusti 2007. aasta kirjas esitas komisjon küsimused HSY-le, kes vastas 9. oktoobri 2007. aasta kirjaga.
By letter of 13 November 2007, the Commission requested from Greece further information and forwarded the answers of HSY of 9 October 2007.
novembri 2007. aasta kirjas palus komisjon Kreekalt lisateavet ja saatis edasi ettevõtja HSY 9. oktoobri 2007. aasta vastused.
Greece replied by letters of 4 December 2007 and 14 December 2007.
Kreeka vastas 4. detsembri 2007. aasta ja 14. detsembri 2007. aasta kirjadega.
The Commission met the Greek authorities on 16 October 2007 and on 21 January 2008.
Komisjon kohtus Kreeka ametiasutustega 16. oktoobril 2007 ja 21. jaanuaril 2008.
The Commission sent additional questions to Greece on 12 February 2008, which replied by letter of 3 March 2008.
Komisjon saatis 12. veebruaril 2008. aastal Kreekale täiendavad küsimused, millele Kreeka vastas 3. märtsi 2008. aasta kirjaga.
TKMS/GNSH submitted additional comments by letter of 21 June 2007.
TKMS/GNSH esitasid täiendavad märkused 21. juuni 2007. aasta kirjaga.
The Commission forwarded this letter on 11 September 2007 to Greece, which submitted comments by letter of 11 October 2007.
Komisjon saatis kirja 11. septembril 2007 edasi Kreekale, kes esitas märkused 11. oktoobri 2007. aasta kirjaga.
Following a second meeting held on 9 January 2008 between the Commission and the same persons, TKMS/GNSH made an additional submission by letter of 18 January 2008, which was forwarded to the Greek authorities by letter of 12 February 2008.
Pärast komisjoni ja samade isikute vahel toimunud teist kohtumist 9. jaanuaril 2008 esitasid TKMS/GNSH täiendavad märkused 18. jaanuari 2008. aasta kirjas, mis saadeti Kreeka ametiasutustele edasi 12. veebruari 2008. aasta kirjaga.
The Commission met Elefsis on 15 March 2007 and on 7 August 2007.
Komisjon kohtus ettevõtjaga Elefsis 15. märtsil 2007 ja 7. augustil 2007.
Following the latter meeting, Elefsis made additional comments by letter of 8 November 2007, which were submitted to Greece by letter of 17 January 2008.
Viimase kohtumise järel esitas Elefsis täiendavad märkused 8. novembri 2007. aasta kirjaga, mis saadeti Kreekale edasi 17. jaanuari 2008. aasta kirjaga.
Greece commented by letter of 15 February 2008.
Kreeka esitas märkused 15. veebruari 2008. aasta kirjaga.
Piraeus Bank submitted additional comments by letter of 22 October 2007, which were forwarded to Greece by letter of 13 November 2007.
Piraeus Bank esitas täiendavad märkused 22. oktoobri 2007. aasta kirjaga, mis saadeti Kreekale edasi 13. novembri 2007. aasta kirjaga.
On 12 February 2008, Piraeus Bank asked to meet once more the Commission.
veebruaril 2008 palus Piraeus Bank komisjonilt veel ühte kohtumist.
This concerns the submission of Elefsis dated 7 Mars 2008, 24 April 2008, and 2 June 2008, and the submission of GNSH/TKMS of 2 April 2008.
See hõlmab ettevõtja Elefsis 7. märtsi 2008. aasta, 24. aprilli 2008. aasta ja 2. juuni 2008. aasta märkuseid ja ettevõtjate GNSH/TKMS 2. aprilli 2008. aasta märkuseid.
This means that these submissions have not been sent to Greece for comments and have not been taken into account in the present decision.
See tähendab, et kõnealuseid märkuseid ei saadetud Kreekale edasi märkuste esitamiseks ja neid ei ole käesolevas otsuses arvesse võetud.
HSY was established in 1939 by the Hellenic Navy and purchased in 1957 by Mr Niarchos’ group.
Kreeka merevägi asutas HSY 1939. aastal ja 1957. aastal ostis selle Niarchose grupp.
The extended crisis in the shipping sector, which followed the first oil crisis, had a negative effect on HSY’s level of activity.
Laevandussektori ulatuslik kriis, mis järgnes esimesele naftakriisile, mõjutas negatiivselt HSY majandustegevust.
ThyssenKrupp took over HDW in January 2005 and acquired Ferrostaal’s shares in GNSH in November 2005.
ThyssenKrupp võttis HDW üle 2005. aasta jaanuaris ja ostis Ferrostaali aktsiad ettevõtjas GNSH 2005. aasta novembris.
Since the end of 2005, ThyssenKrupp has therefore 100 % ownership and control of HSY.
Alates 2005. aasta lõpust kuulus ettevõtja HSY seega sajaprotsendiliselt ettevõtjale ThyssenKrupp, kes ühtlasi kuulus ka HSY tegevust.
Indeed, if the Commission had been of the opinion that the yard was unable to obtain loans amounting to at least GRD 4,67 billion, it should have indicated that the restructuring plan was unfeasible and should have prohibited the large amounts of restructuring aid (including the investment aid).
Tõepoolest: kui komisjon oleks olnud seisukohal, et laevatehasel on võimatu saada 4,67 miljardi Kreeka drahmi suurust laenu, oleks ta pidanud osutama sellele, et ümberkorralduskava ei ole teostatav ja oleks pidanud takistama suurtes summades ümberkorraldusabi andmist (sealhulgas investeerimisabi).
In conclusion, the Commission can not contradict these two earlier assessments in the present Decision.
Järelikult ei saa komisjon käesolevas otsuses kahte varasemat hinnangut vaidlustada.
However, this positive situation was entirely the consequence of the massive debt waivers implemented by the State in 1996.
Kõnealune positiivne olukord oli tekkinud seeläbi, et 1996. aastal kustutas riik võlad.
In particular, the State wrote off GRD 54,52 billion (EUR 160 million) of debts related to civil activities — this waiver was approved by decision C. 10/94 — and GRD 46,35 billion (EUR 136 million) of debts related to military activities.
Riik kustutas võla summas 54,52 miljardit Kreeka drahmi (160 miljardit eurot), mis oli seotud tsiviiltegevusega (kõnealune kustutamine kiideti heaks otsusega C 10/94); samuti kustutas riik võla summas 46,35 miljardit Kreeka drahmi (136 miljonit eurot), mis oli seotud sõjalise tegevusega.
HSY recorded slight net profits in 1997 and 1998.
HSY teatas väikesest puhaskasumist 1997. ja 1998. aastal.
It was signed only at the beginning of 1999.
See leping allkirjastati alles 1999. aasta alguses.
In addition, from the outset it was known that the sales price was too low to cover the costs and that this contract would therefore cause a loss.
Lisaks teati algusest peale, et müügihind oli liiga väike, et katta kulusid ja leping oleks seetõttu toonud kaasa kahjumi.
These measures were granted by ETVA between 1996 and 2002.
ETVA rakendas neid meetmeid ajavahemikul 1996–2002.
According to case-law, such measures may qualify as State aid pursuant to Article 87(1) of the Treaty only if the State was in a position to control ETVA and if the public authorities have ‘been involved, in one way or another, in the adoption of those measures’.
Pretsedendiõiguse kohaselt liigitatakse sellised meetmed riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt, juhul kui riik oli võimeline ETVAt kontrollima ning kui ametiasutused olid „ühel või teisel viisil seotud kõnealuste meetmete rakendamisega”.
The State kept a majority shareholding until the transfer of the majority of the shares to Piraeus Bank on 20 March 2002.
Riik säilitas enamusosaluse kuni enamusaktsiate üleandmiseni Piraeus Bankile 20. märtsil 2002. aastal.
The State was therefore in a position to control ETVA at least until 20 March 2002.
Seega oli riigil võimalik kontrollida ETVA-t vähemalt kuni 20. märtsini 2002.
This also illustrate that State resources were involved in the measures implemented by ETVA.
See tõestab samuti, et riigi ressursid olid ETVA rakendatud meetmetesse kaasatud.
Regarding the involvement of the State in the adoption of the different measures, the Commission observes the following points:
Riigi seotuse kohta erinevate meetmete rakendamisel teeb komisjon järgmised tähelepanekud:
First, the Commission notes that the three most significant decisions regarding ETVA’s shareholding in HSY have not been decided independently by ETVA’s management: these decisions have been taken by the government and implemented by ETVA.
esiteks märgib komisjon, et kolme kõige tähtsamat otsust ETVA osaluse kohta ettevõtjas HSY ei langetanud ETVA juhtkond sõltumatult: need otsused võttis vastu valitsus ja neid täitis ETVA.
Indeed, when ETVA purchased the bankrupt HSY in 1985, this was a government decision.
Tõepoolest: kui ETVA ostis 1985. aastal pankrotistunud HSY, oli tegemist valitsuse otsusega.
ETVA simply implemented this State decision and rapidly made a large capital injection in HSY, which was considered to be State aid by the Commission.
ETVA viis valitsuse otsuse lihtsalt ellu ja tegi HSYsse kiiresti suure kapitalisüsti, mida komisjon käsitles riigiabina.
The tender documents dated 2 April 2001 also indicate that the State will select the preferred bidder with the Sellers.
aprilli 2001. aasta pakkumisdokumendid osutavad sellele, et riik valib kõige parema pakkuja välja müüjatega ühiselt.
In conclusion, the three crucial decisions concerning ETVA’s shareholding in HSY were decided by the State.
Kokkuvõtteks oli riik see, kes võttis vastu kolm tähtsat otsust ETVA osaluse kohta ettevõtjas HSY;
This illustrates that ETVA’s 51 % stake in HSY was aimed at allowing the State to control HSY with the goal of preserving the defence interests of Greece.
See tõestab, et ETVA 51 % osalus ettevõtjas HSY oli mõeldud selleks, et riik saaks kontrollida ettevõtjat eesmärgiga säilitada Kreeka kaitsehuvid.
In this context, the Commission recalls that ETVA purchased HSY in 1985.
Sellega seoses tuletab komisjon meelde, et ETVA ostis HSY 1985. aastal.
The involvement of ETVA within HSY was therefore developed within this mandate as ‘development bank’, and not within the framework of its commercial activities which started not earlier than 1997.
ETVA seotus ettevõtjaga HSY arenes seega kõnealuste „arengupanga” volituste raames ja mitte äritegevuse raames, mis algas kõige varem 1997. aastal.
Since ETVA had until then to support HSY within its mandate as ‘development bank’, ETVA could not suddenly from 1997 stop providing the loans and guarantees demanded by HSY and let the yard go bankrupt.
Kuna ETVA pidi kõnealuse ajani toetama ettevõtjat HSY oma volituste kohaselt „arengupangana”, ei saanud ETVA 1997. aastal järsku lõpetada laenude ja garantiide andmist, mida HSY küsis ja lasta laevatehasel pankrotti minna.
In this context, the Commission recalls that, in the second half of the nineties, ETVA has been authorised to develop commercial activities besides its development activities, and not in replacement of its development activities, which had to be continued.
Siinkohal tuletab komisjon meelde, et 1990ndate teisel poolel anti ETVA-le volitused arendada äritegevust koos arendustegevusega ja arendustegevust mitte asendada, vaid hoopis jätkata.
This privatisation was completed in 2002.
Erastamine lõppes 2002. aastal.
This illustrates that during the period 1996–2002, the State was deeply interested in the operations of ETVA.
See selgitab, et ajavahemikul 1996–2002 tundis riik sügavat huvi ETVA tehingute vastu.
To underpin this claim, Greece provided data regarding the work-hours and the turnover (i.e. sales value) of the two activities for the years 1997 to 2005.
Selle väite kinnitamiseks esitas Kreeka andmed töötundide ja käibe (st müüginumbrite) kohta kahe tegevuse lõikes ajavahemiku 1997–2005 kohta.
In the context of the present procedure, Greece has not contested these figures.
Praeguse menetluse kontekstis ei ole Kreeka kõnealuseid andmeid vaidlustanud.
By Decision N 401/97, the Commission authorised a GRD 7,8 billion (EUR 22,9 million) investment aid, which Greece had notified on 20 June 1997.
Otsusega N 401/97 kiitis komisjon heaks 7,8 miljardi Kreeka drahmi (22,9 miljoni euro) suuruse investeerimisabi, millest Kreeka teatas 20. juunil 1997.
In that decision, the aid has been assessed on the basis of Article 6 ‘Investment aid’ of Chapter III ‘Restructuring aid’ of the Directive 90/684/EEC, which indicates that ‘Investment aid […] may not be granted […] unless it is linked to a restructuring plan which does not involve any increase in the shipbuilding capacity of the yard […].
Selles otsuses hinnati abi nõukogu direktiivi 90/684/EMÜ artikli 6 „Investeerimisabi” peatüki III „Ümberkorraldusabi” kohaselt, kus on sätestatud, et „[…] investeerimisabi ei tohi anda […], kui see ei ole seotud ümberkorralduskavaga, mis ei hõlma laevatehase laevaehitusvõimsuse kasvu […].
The Decision indicates that the plan foresees that the yard will have its viability restored at the end of the business plan, the year 2000.
Otsuses osutatakse sellele, et kava kohaselt taastub laevatehase elujõulisus äriplaani lõpuks, st 2000. aastaks.
The total cost of the investment programme was estimated at GRD 15,62 billion (EUR 45,9 million).
Investeerimiskava kogumaksumus oli hinnanguliselt 15,62 miljardit Kreeka drahmi (45,9 miljonit eurot).
Elefsis underlines that the earthquake invoked to justify the delay occurred only in September 1999.
Elefsis rõhutab, et maavärin, millega põhjendati viivitust, toimus alles 1999. aasta septembris.
That is four months before the end of the period to implement the investment plan, namely 31 December 1999.
See oli neli kuud enne investeerimiskava rakendamisperioodi lõppu (31. detsember 1999).
At the end of 1999 HSY had carried out only a small part of the investment plan.
aasta lõpuks oli HSY viinud ellu üksnes väikese osa investeerimiskavast.
This shows that HSY had already accumulated significant delays in the implementation of the plan before the earthquake occurred and that HSY could not have finished on time the investment programme even if the earthquake had not occurred.
See näitab, et HSY-l viibis kava rakendamine enne maavärinat oluliselt ning HSY ei oleks suutnud lõpetada investeerimiskava rakendamist ka siis, kui maavärinat ei oleks toimunud.
In December 1999, they carried out the first control on the implementation of the plan, which related to the expenses incurred by HSY until 30 June 1999.
aasta detsembris kontrollisid nad esimest korda kava rakendamist seoses kuludega, mida HSY-l tuli kanda enne 30. juunit 1999.
It turned out that they amounted to GRD 2,7 billion (EUR 8,1 million), which is 17,7 % of the total expenses of the investment programme.
Selgus, et need kulud moodustavad 2,7 miljardit Kreeka drahmi (8,1 miljonit eurot), mis on 17,7 % investeerimisprogrammi kogukuludest.
By decision of 14 June 2002, a new extension was granted until 30 June 2004.
juuni 2002. aasta otsusega pikendati tähtaega 30. juunini 2004.
By decision of23 July 2003, the authorities authorised a modification of the investment plan.
juuli 2003. aasta otsusega kiitsid ametiasutused heaks investeerimiskava muutmise.
By letter of 30 June 2004, the yard requested a new extension until 31 December 2004.
juuni 2004. aasta kirjas palus laevatehas uut pikendust kuni 31. detsembrini 2004.
As of today, the investment aid has not been paid out to the yard yet.
Tänase päeva seisuga ei ole investeerimisabi laevatehasele välja makstud.
They also claim that they informed the Commission of the prolongation in November 2002.
Samuti väidavad nad, et teavitasid komisjoni pikendamisest 2002. aasta novembris.
Concerning the modification of the investment plan which they have authorised in 2003, it did change neither the nature, nor the substance, nor the purpose of the approved aid.
Investeerimiskava muudatus, mille nad 2003. aastal heaks kiitsid, ei muutnud heakskiidetud abi olemust, sisu ega eesmärki.
In this case, the aid should be found compatible since the revised plan foresees a return to viability in a reasonable period, namely before 30 June 2004.
Käesoleval juhul tuleb abi pidada kokkusobivaks, kuna läbivaadatud kavas nähakse ette elujõulisuse taastumine mõistliku ajavahemiku jooksul, nimelt pärast 30. juunit 2004.
The Greek authorities claim in particular that the delay is not caused by the firm but by force majeure (earthquake of 1999 and privatisation of the firm).
Kreeka ametiasutused väidavad, et viivitust ei põhjustanud firma, vaid vääramatud jõud (1999. aasta maavärin ja ettevõtte erastamine).
Decision N 401/97 only indicates that ‘the yard will have its viability restored at the end of the business plan, the year 2000’.
Otsuses N 401/97 osutatakse üksnes sellele, et „laevatehas taastab oma elujõulisuse äriplaani lõpuks ehk 2000. aastaks”.
In their letter of 20 October 2004, the Greek authorities indicate that, according to the Ministerial decision of December 2007 granting the subsidy, the investment programme had to be completed by 31 December 1999.
oktoobri 2004. aasta kirjas osutasid Kreeka ametiasutused sellele, et vastavalt 2007. aasta detsembri ministri dekreedile toetuse andmise kohta oleks investeerimiskava tulnud lõpule viia 31. detsembriks 1999.l.
However, this date does not appear in decision N 401/97.
Ometi ei mainita kõnealust kuupäeva otsuses N 401/97.
Justifying the delay on the basis of the earthquake, the yard asked in November 2000 a first delay of the date to complete the investment programme until 31 December 2001.
Tuues viivituse põhjuseks maavärina, palus laevatehas 2000. aasta novembris esimest korda pikendada investeerimiskava rakendamistähtaega 31. detsembrini 2001.
The question is whether the Commission would have accepted this request if it had received it.
Küsimus seisneb selles, kas komisjon oleks kõnealuse taotluse selle saamise korral heaks kiitnud.
As a subsidiary argument, the Commission notes that if prolongations after 31 December 2001 were accepted, the restructuring period would be so long that the investments carried out after that date could not be considered as ‘linked’ — in the meaning of the Directive 90/684/EEC — to the restructuring that began as early as in 1996.
Lisaks märgib komisjon, et kui oleks kiidetud heaks tähtaja pikendamine pärast 31. detsembrit 2001, oleks ümberkorraldamise periood olnud nii pikk, et sellele järgneval perioodil rakendatud investeeringuid ei oleks saanud pidada enam „seotuks” – direktiivi 90/684/EMÜ tähenduses – ümberkorraldamisega, mis algas 1996. aastal.
The restructuring plan approved in 1997 was inadequate to tackle the difficult financial situation of the yard in the years from 2001.
aastal heakskiidetud ümberkorralduskavast ei piisanud, et lahendada laevatehase keerulist finantsolukorda 2001. aastale järgnenud perioodil.
Greece claims that even if the Commission finds that aid in favour of some investment expenses would not fall within the scope of decision N 401/97, this aid should nevertheless be considered compatible as restructuring aid on the basis of the 1999 R & R guidelines.
Kreeka väidab, et isegi kui komisjon on seisukohal, et abi mõnede investeerimiskulude toetuseks ei kuulu otsuse N 401/97 reguleerimisalasse, tuleks seda abi pidada siiski ümberkorraldusabina kokkusobivaks 1999. aasta ühenduse suuniste kohaselt.
The Commission must therefore analyse whether aid in favour of the investment expenses incurred by HSY after 31 December 2001 could be found compatible.
Seetõttu peab komisjon analüüsima, kas HSY-le pärast 31. detsembrit 2001 tekkinud investeerimiskulude toetuseks antud abi saab pidada kokkusobivaks.
The Commission notes that there is no doubt that HSY was a firm in difficulty after 31 December 2001.
Komisjon märgib, et selle suhtes, kas HSY oli pärast 31. detsembrit 2001 raskustes olev ettevõte, ei ole mingit kahtlust.
For instance, the losses accumulated over the preceding years were so important that the net equity was negative.
Näiteks olid eelmiste aastate jooksul kogunenud kahjumid nii suured, et omakapital oli negatiivne.
The Commission considers however that the firm did not comply with the conditions for receiving aid under the 1999 R & R guidelines.
Komisjon on seisukohal, et firma ei vastanud siiski abi saamise tingimustele 1999. aasta ühenduse suuniste kohaselt.
For instance, the ‘one time, last time’ condition laid down in paragraph 48 of these guidelines was breached because Greece had already granted restructuring aid to HSY by Ministerial decision of December 1997.
Näiteks rikuti kõnealuste suuniste punktis 48 sätestatud ühekordse abi põhimõtet, kuna Kreeka oli ettevõtjale HSY andnud juba ümberkorraldusabi 1997. aasta detsembri ministri dekreedi alusel.
Indeed, the investment aid approved by decision N 401/97 was a restructuring aid according to Directive 90/684/EEC and according to decision N 401/97 itself.
Tõepoolest oli otsuses N 401/97 heakskiidetud investeerimisabi ümberkorraldusabi direktiivi 90/684/EMÜ ja otsuse N 401/97 kohaselt.