natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Incidentally, these explanations contradict the Italian claim that the Terni tariff would still be compensatory and certainly offer no justification for a revision of the expropriation package.
Need selgitused on muuseas vastuolus Itaalia väitega, nagu oleks Terni tariif endiselt kompenseeriv ega anna mingit alust sundvõõrandamispaketi läbivaatamiseks.
The Commission notes that the Court has ruled that ‘the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as State aid’ [41].
Komisjon märgib, et kohtu otsuse kohaselt „ei välista asjaolu, et liikmesriik proovib ühepoolsete meetmete abil ühtlustada teatud majandusharu konkurentsitingimusi teistes liikmesriikides kehtivate konkurentsitingimustega, nende meetmete kvalifitseerimist riigiabiks.”
Further, the Italian argument that such a State aid would be justified by the existence of other (equally distortive) State aids in the EU is to be dismissed altogether.
Lisaks sellele tuleb üldse kõrvale jätte Itaalia väide, et niisugust riigiabi õigustab teiste (samavõrra kahjustavate) riigiabi juhtumite olemasolu ELis.
Such an approach would lead to subsidy races and would run counter to the very objective of State aid control.
Selline suhtumine tooks kaasa toetuste taotlemise võidujooksu ning oleks vastuolus riigiabi kontrolli eesmärgi endaga.
As regards the alleged risk of delocalization outside the EU, the Commission notes that there is no precedent in its decisional practice or in the jurisprudence of the Community courts, where such an argument has been accepted as a justification for the grand of State aids.
Seoses väidetava EList ümberasumise ohuga märgib komisjon, et tema otsustamispraktikas ega ühenduse kohtute praktikas ei ole juhtumeid, kus niisugust väidet oleks riigiabi põhjendusena aktsepteeritud.
In the case at issue, there is no need for the Commission to even consider this question since the Italian authorities have not provided any substantiation for such an allegation.
Vaadeldaval juhul ei ole komisjonil isegi vajadust seda küsimust kaaluda, kuna Itaalia ametiasutused ei ole esitanud selle väite kohta mingeid tõendeid.
Notably, it has not been shown that the tariff was necessary and proportionate to prevent that risk.
Eelkõige ei ole tõendatud, et tariif oli sellise ohu ärahoidmiseks vajalik ja proportsionaalne.
As regards the conclusions of the High Level group mentioned in point (61), they are irrelevant as they reflect the outcome of general political debate and do not constitute legally binding provisions.
Põhjenduses 61 esitatud kõrgetasemelise töörühma järeldused ei ole olulised, kuna need kajastavad üldise poliitilise arutelu tulemusi ega kujuta endast õiguslikult siduvaid sätteid.
It should be noted, incidentally, that the solutions proposed by the group and quoted by Italy do not involve the granting of State aid.
Tuleb aga märkida, et töörühma pakutud ja Itaalia tsiteeritud lahendused ei hõlma riigiabi andmist.
Since the aid cannot benefit of any of the derogations laid down in Article 87 of the EC Treaty, the second extension of the preferential tariff in favour of the Terni companies should be declared incompatible with the common market.
Kuna selle abi puhul ei ole võimalik kasutada ühtegi EÜ asutamislepingu artiklis 87 sätestatud erandit, tuleks Terni äriühingute soodustariifi kohaldamisaja teistkordne pikendamine kuulutada ühisturuga kokkusobimatuks.
Pursuant to Council Regulation (EC) No 659/1999 [42] laying down detailed rules for the application of Article 93 of the Treaty, in cases of unlawful aid which is not compatible with the common market, effective competition should be restored and the aid, including interest, needs to be recovered without delay.
Vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 659/1999, [42] millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, tuleks ebaseadusliku abi puhul, mis ei ole ühisturuga kokkusobiv, taastada tõhus konkurents ning tagastada viivitamata abi, sh ka intressid.
It is settled case-law that, when aid has been granted without prior notification pursuant to Article 88(3) of the Treaty, the recipient of the aid cannot have at that time a legitimate expectation that its grant is lawful [43].
Kui abi on antud ilma artikli 88 lõike 3 kohase eelneva teatamiseta, ei saa abisaaja väljakujunenud kohtupraktika kohaselt õiguspäraselt eeldada, et toetus on seaduslik.
A diligent businessman should normally be able to determine whether the notification procedure has been followed and the aid is lawful.
Hoolikas ärimees peaks suutma üldjuhul kindlaks teha, kas teatamismenetlust on järgitud ja kas abi on seaduslik.
However, a recipient of unlawfully granted aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid [44].
Ebaseaduslikult antud abi saaja võib siiski erandina tugineda asjaoludele, mille alusel ta võis õiguspäraselt eeldada abi seaduslikkust, ning keelduda abi tagasimaksmisest.
The Commission has examined whether the exceptional circumstances alleged by the Terni companies in paragraph (47) could have led them to entertain such legitimate expectations.
Komisjon uuris, kas põhjenduses 47 esitatud Terni äriühingute väidetud eriasjaolud võisid neile selliseks õiguspäraseks ootuseks põhjuse anda.
In substance, the beneficiaries plead that Italy had given them assurances about the non-aid character of the measure, and that the Commission had not called the measure into question, either when it was first extended, or when information on the second extension was submitted.
Sisuliselt väidavad abisaajad, et Itaalia oli kinnitanud, et meede ei ole abi ning et komisjon ei olnud seadnud meedet kahtluse alla selle esmakordsel pikendamisel ega teisest pikendamisest teadasaamisel.
As regards the first claim, it will suffice to recall that, according to settled case-law, the existence of legitimate expectations cannot depend on the behaviour of the Member State granting the aid.
Esimese väite puhul piisab, kui tuletada meelde, et väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei saa õiguspärase ootuse olemasolu sõltuda abi andva liikmesriigi käitumisest. Esimese Astme Kohus on väitnud oma otsuses, et „liikmesriigi poolt meetme kohta antud ebaõige teave ei saa ühelgi juhul tekitada õiguspärast ootust, eriti kui komisjoni ei ole sellest teabest üldse teavitatud”.
Only the behaviour of the Community administration may thus give rise to legitimate expectations.
Seega võib õiguspärast ootust tekitada ainult ühenduse ametiasutuse käitumine.
In particular, the Court has ruled that ‘a person may not plead infringement of that principle unless he has been given precise assurances (emphasis added) by the Community administration’ [46].
Kohus on eelkõige otsustanud, et isik ei saa „selle põhimõtte rikkumisele tugineda juhul, kui ametiasutused ei ole andnud konkreetseid tagatisi” [46] (rõhutatud).
The Terni companies claim that the measure was not called into question in 1991, when the Commission approved Law 9/1991.
Terni äriühingud väidavad, et 1991. aastal, kui komisjon kiitis heaks seaduse nr 9/1991, ei seatud meedet kahtluse alla.
It should be pointed out that the 1991 Commission Decision covers only the measure laid down in Law 9/1991, so that the approval of that measure cannot give rise to legitimate expectations concerning the lawfulness or compatibility of the new aid measure introduced by Law 80/2005.
Tuleb märkida, et komisjoni 1991. aasta otsus hõlmab ainult seaduses nr 9/1991 sätestatud meedet, mistõttu selle meetme heakskiitmine ei saa tekitada õiguspärast ootust seoses seadusega nr 80/2005 kehtestatud uue abimeetme seaduslikkuse või ühisturuga kokkusobivusega.
Even if the Commission had explicitly stated that the 1991 measure did not constitute aid, quod non, the beneficiaries could not assume that the 2005 measure would also automatically qualify as non-aid, since there are many circumstances that may transform a non-aid measure into a State aid.
Isegi kui komisjon oli sõnaselgelt öelnud, et 1991. aasta meede ei kujutanud endast abi, quod non, ei võinud kasusaajad eeldada, et 2005. aasta meedet saaks samuti kvalifitseerida automaatselt kui meedet, mis ei ole abi, kuna on palju asjaolusid, mis võivad muuta abina mittekäsitatud meetme riigiabiks.
Moreover, the wording of the Commission Decision as notified to Italy, which declares compatible the aid measures contained in Law 9/1991 and 10/1991 would, if anything, suggest the opposite, that the Terni measure did constitute aid.
Peale selle viitab komisjoni otsuse sõnastus, mis saadeti Itaaliale ning kus kuulutati seadustes nr 9/1991 ja 10/1991 sisalduvad meetmed ühisturuga kokkusobivaks, pigem sellele, et Terni meede oli riigiabi.
Therefore, the Commission Decision could not possibly have given the beneficiaries precise assurances as to the non-aid character of the tariff, but — at best — a legitimate expectation that the 1991 extension of the tariff was compatible.
Seega ei saanud komisjoni otsus kuidagi anda kasusaajatele konkreetseid tagatisi selle kohta, et tariifil on abile omased tunnused, vaid parimal juhul õiguspärase ootuse, et 1991. aastal tehtud tariifi kohaldamisaja pikendamine oli ühisturuga kokkusobiv.
As regards the Commission’s alleged failure to act diligently when it received information on the second extension of the tariff, this claim is manifestly unfounded.
Seoses komisjoni väidetava suutmatusega käituda tariifi kohaldamisaja teisest pikendamisest teada saades järjekindlalt, on see väide ilmselt alusetu.
The formal investigation procedure was opened by the Commission in July 2006.
Komisjon algatas ametliku uurimismenetluse 2006. aasta juulis.
Considering the short time elapsed between the submission of information and action by the Commission, it is manifest that the Commission acted diligently.
Arvestades seda, et teabe esitamisest komisjoni tegutsemiseni möödus vähe aega, on ilmselge, et komisjon käitus järjekindlalt.
In the light of the above considerations, the Commission has concluded that there are no extraordinary circumstances which could have led the Terni companies to entertain legitimate expectations as to the lawfulness of the contested measure.
Eespool esitatud kaalutlusi arvesse võttes on komisjon jõudnud järeldusele, et puuduvad eriasjaolud, mis võinuksid tekitada Terni äriühingutes õiguspärast ootust vaidlustatud meetme seaduslikkuse suhtes.
All amounts of incompatible aid received by ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche pursuant to Article 11(11) of Law 80/2005 and which cover the period starting on 1 January 2005 (see paragraph (26)) shall be recovered, with interest, in accordance with Chapter V of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [47].
Seaduse nr 80/2005 artikli 11 lõike 11 alusel alates 1. jaanuarist 2005 (vaata põhjendust 26) äriühingutele ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche antud ühisturuga kokkusobimatu riigiabi nõutakse vastavalt komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) V peatükile tagasi koos intressidega. [47]
It should be recalled, in this context, that the purpose of recovery is to restore the beneficiary’s competitive situation prevailing before the grant of the incompatible aid.
Sellega seoses tuleks meenutada, et tagasinõudmise eesmärk on taastada konkurentsiolukord, mis eelnes ühisturuga kokkusobimatu abi andmisele.
In establishing what was the competitive situation of the Terni companies before the introduction of Law 80/2005, account should be taken of the existence of the existing aid measure laid down in Law 9/1991, which was cleared under the State aid rules until 2007.
Terni äriühingute seaduse nr 80/2005 eelse konkurentsiolukorra kindlakstegemisel tuleb arvesse võtta seaduses nr 9/1991 sätestatud olemasolevat abimeedet, mis riigiabieeskirjade alusel kuni 2007. aastani heaks kiideti.
Therefore, the Commission considers that the residual amounts of aid to which the beneficiaries would have been entitled under Law 9/1991 in 2005, 2006 and 2007 if Law 80/2005 had not been implemented may be deducted from the sums to be recovered, if Italy considers that the beneficiaries are entitled to them under national law.
Seetõttu leiab komisjon, et abisummad, millele saajatel oleks vastavalt seadusele nr 9/1991 olnud õigus aastatel 2005, 2006 ja 2007, kui seadust nr 80/2005 ei oleks rakendatud, võib tagasinõutavatest summadest maha arvata, kui Itaalia leiab, et abisaajatel oli siseriikliku õiguse raames õigus neid saada.
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented, in breach of Article 88(3) of the EC Treaty, the provision of Article 11, paragraph 11 of Decreto-legge 80/05, converted into Law 80/2005, providing for the modification and extension in time until 2010 of the preferential electricity tariff applicable to the three Terni companies.
Komisjon leiab, et Itaalia on rakendanud ebaseaduslikult Decreto-legge nr 80/05, mis muudeti seaduseks nr 80/2005, artikli 11 lõiget 11, muutes ja pikendades kuni 2010. aastani Terni äriühingute suhtes kohaldatavat elektri soodustariifi kohaldamisaega, rikkudes sellega EÜ asutamislepingu artikli 88 lõiget 3.
The Commission considers that such measure, which constitutes pure operating aid, is not eligible for any derogation under the EC treaty, and is therefore incompatible with the common market.
Komisjon leiab, et sellise meetme suhtes, mis kujutab endast puhast tegevusabi, ei kehti ükski EÜ asutamislepingus sätestatud erand ja seega ei ole see ühisturuga kokkusobiv.
Therefore, the parts of the above measure that have not yet been granted or paid must not be implemented.
Seetõttu ei tohi välja maksta seda osa abisummadest, mida ei ole veel makstud.
The aid already paid has to be recovered.
Juba väljamakstud abi tuleb tagasi nõuda.
The amounts to which the beneficiaries would have been entitled in 2005, 2006 and 2007 under Law 9/1991 may be deducted from the total amount to be recovered,
Tagasinõutavast kogusummast võib maha arvata summad, mida abisaajad oleksid seaduse nr 9/1991 kohaselt olnud aastatel 2005, 2006 ja 2007 õigustatud saama,
The State aid which Italy has implemented in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche is incompatible with the common market.
Riigiabi, mida Itaalia on andnud äriühingutele ThyssenKrupp, Cementir ja Nuova Terni Industrie Chimiche, ei ole ühisturuga kokkusobiv.
The State aid which Italy has granted but not yet paid out to ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche is also incompatible with the common market and may not therefore be implemented.
Riigiabi, mille Itaalia on ThyssenKruppile, Cementirile and Nuova Terni Industrie Chimiche’ile määranud, kuid ei ole välja maksnud, ei ole ühisturuga kokkusobiv ning seetõttu ei tohi seda rakendada.
Italy shall recover from the beneficiaries the aid referred to in Article 1(1).
Itaalia peab abisaajatelt artikli 1 lõikes 1 osutatud abi tagasi nõudma.
The sums to be recovered shall include interest for the entire period running from the date on which they were put at the disposal of the beneficiaries until the date of their recovery.
Tagasinõutavatelt summadelt arvutatakse intressi kogu ajavahemiku kohta alates kuupäevast, mil summad anti abisaaja käsutusse kuni nende tegeliku tagasimaksmise kuupäevani.
The interest shall be calculated on a compound basis in conformity with Regulation (EC) No 794/2004.
Intressid arvutatakse vastavalt määrusele (EÜ) nr 794/2004.
Italy shall take all necessary measures to recover from the beneficiary the illegal and incompatible aid referred to in Article 1.
Itaalia võtab kõik meetmed, mis on vajalikud artikli 1 lõikes 1 osutatud ebaseadusliku ja ühisturuga kokkusobimatu abi tagasinõudmiseks abisaajatelt.
Within two months of notification of this decision, Italy shall submit information specifying the total amounts (principal and interest) to be recovered from the beneficiaries and a detailed description of the measures already taken or planned to comply with the present decision.
Itaalia teatab kahe kuu jooksul alates kuupäevast, mil teda teavitatakse käesolevast otsusest, abisaajatelt tagasinõutavad täpsed summad, mis sisaldavad põhisummat ja intresse, ning kirjeldab üksikasjalikult meetmeid, mis on juba võetud või mida kavatsetakse võtta käesoleva otsuse täitmiseks.
By the same deadline, it shall send to the Commission all the documents demonstrating that the beneficiaries have been ordered to repay the aid.
Sama tähtaja jooksul edastab Itaalia komisjonile kõik dokumendid, mis tõendavad, et abisaajatele on antud korraldus abi tagastamiseks.
After the period of two months referred to in paragraph 2, Italy shall submit, on a simple request by the Commission, a report on the measures already taken or planned to comply with this decision.
Pärast kahe kuu möödumist lõikes 2 osutatud tähtajast annab Itaalia komisjoni taotlusel aru meetmetest, mis on juba võetud või mida kavatsetakse võtta käesoleva otsuse täitmiseks.
This report shall also provide detailed information on the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiaries.
Nimetatud aruandes täpsustatakse ka abisaajatelt juba tagasinõutud abisummad ja intressid.
This Decision is addressed to Italy.
Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile.
OJ C 214 of 6.9.2006, p. 5.
ELT C 214, 6.9.2006, lk 5.
Article 4, paragraph 6, first indent, letters (a) and (b) of Law 1643/62.
Seaduse nr 1643/62 artikli 4 lõike 6 esimese taande punktid a ja b.
As concessions expire, they should be awarded again on the basis of a transparent selection procedure.
Kontsessioonide lõppemisel tuleb need läbipaistva valikumenetluse alusel uuesti määrata.
State aid NN 52/1991, letter SG (91) D/15502.
Riigiabi nr NN 52/1991, kiri SG (91) D/15502.
Article 1, paragraph 285 of Law 266/2005.
Seaduse nr 266/2005 artikli 1 lõige 285.
Delibera AEEG No 228/01.
Delibera AEEG nr 228/01.
Delibera AEEG No 148/04.
Delibera AEEG nr 148/04.
OJ L 227, 19.8.1983, p. 24.
EÜT L 227, 19.8.1983, lk 24.
Sentence of the ECJ in Terni SpA and Italsider v. Cassa Conguaglio per il settore elettrico, reference for a preliminary ruling, Case C 99/92, [1994] ECR p. I-00541.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Terni SpA ja Italsider vs. Cassa Conguaglio per il settore elettrico, viide eelotsusele, kohtuasi C 99/92, [1994] EKL lk I-00541.
Commission Decision SEC/1999/687 of 11 May 1999 in Case C 49/98, Measures in favour of employment, Articles 15 and 26 of Law 196/97, OJ L 42, 15.2.2000, p. 1-18.
Komisjoni 11. mai 1999. aasta otsus SEC/1999/687 juhtumis nr C 49/98, tööhõivet toetavad meetmed, seaduse nr 196/97 artiklid 15 ja 26, EÜT L 42, 15.2.2000, lk 1–18.
Sentence of the ECJ in Deggendorf v. Commission, Case C-355/95 [1997] ECR p. I-02549.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Deggendorf vs. komisjon, C-355/95 [1997] EKL, lk I-02549.
Communication of 16.12.2005 of the Ministry for productive activities to the AEEG.
Tootmistegevuste ministeeriumi teatis 16.12.2005 AEEG-le.
See footnote 14.
Vaata joonealune märkus 15.
Notably the following judgments: A.D.B.H.U., Case C 240/83 of 7.2.1985 ECR (1985) p 00531, Asteris, joint cases 106-120/87 of 27.9.1988, ECR (1988) p. 05515 Altmark, Case C-280/00 of 24/7/2003, (ECR 2003) p. I-07747; Ferring, Case C 53/00 of 22.11.2001, ECR (2001) p. I-09067.
Eelkõige järgmised otsused: A.D.B.H.U., kohtuasi C 240/83, 7.2.1985 EKL (1985), lk 00531, Asteris, ühendatud kohtuasjad 106–120/87, 27.9.1988, EKL (1988), lk 05515 Altmark, kohtuasi C-280/00, 24/7/2003, EKL (2003), lk I-07747; Ferring, kohtuasi C 53/00, 22.11.2001, EKL (2001), lk I-09067.
First Report of the High Level Group ‘Contributing to an integrated approach on competitiveness, energy and the environment policies — functioning of the energy market, access to energy, energy efficiency and the EU Emission Trading Scheme’ of 2 June 2006.
Kõrgetasemelise töörühma esimene aruanne „Toetades integreeritud lähenemisviisi konkurentsi-, energia- ja keskkonnapoliitikale – energiaturu toimimine, juurdepääs energiale, energiatõhusus ja ELi heitkogustega kauplemise süsteem”, 2. juuni 2006.
Judgement of the ECJ in Pearle and others, (Case C-345/02 [2004] ECR I-7139 and Preussen-Elektra, Case C-379/98 [2001] ECR I-02099.
Euroopa Kohtu otsus Pearle’i jt asjas (kohtuasi C-345/02 [2004] EKL I-7139) ning Preussen-Elektra asjas, kohtuasi C-379/98 [2001] ECR I-02099.
The mechanism for challenging the amount of compensation was laid down in Article 5, paragraph 5 of the nationalization law.
Hüvitise summa vaidlustamise mehhanism kehtestati riigistamisseaduse artikli 5 lõikes 5.
It should be noted that, under Italian law, when hydro-power concessions expire, the hydropower company loses ownership rights on part of its assets, notably certain engineering works, which automatically revert to the State.
Tuleb märkida, et vastavalt Itaalia õigusele kaotab hüdroelektritootja hüdroelektrikontsessiooni kehtivuse lõppemisel osa enda varadest, nimelt teatud rajatiste omandiõigused, mis lähevad automaatselt tagasi riigile.
See judgments of the ECJ in Steinike & Weinlig, C-78/76, [1977] ECR p. 595 and in French Government v. Commission, Case C-47/69 [1970] ECR p. 00487.
Vaata Euroopa Kohtu otsuseid kohtuasjades Steinike & Weinlig, C-78/76, [1977] EKL, lk 595 ning kohtuasjas Prantsusmaa valitsus vs. komisjon, kohtuasi C-47/69 [1970] EKL, lk 00487.
Judgment of the ECJ in Pearle and others v. Commission, Case C-345/02 [2004] ECR I-7139.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Pearle ja teised vs. komisjon, C-345/02 [2004] EKL I-7139.
See judgment of the ECJ in Italy v. Commission, Case C-303/88,[1988] ECR I.1433, France v. Commission, Case C 47/69 [1970] ECR 4393; judgment of the CFI in Deutsche Bahn/Commission, Case T-351/02, [2006] ECR II. 1047.
Vaata Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas Itaalia vs. komisjon, C-303/88, [1988] EKL, I.1433, Prantsusmaa vs. komisjon, C 47/69 [1970] EKL 4393; Esimese Astme Kohtu otsust kohtuasjas Deutsche Bahn/komisjon, kohtuasi T-351/02, [2006] EKL, II.1047.
Cementir belongs to the Caltagirone Group, operates a number of plants in Italy, some of which are active in the export business.
Cementir kuulub kontserni Caltagirone Group, käitab Itaalias mitut tehast, millest mõned tegutsevad ekspordiäris.
The company produces a variety of cement and lime products and controls a cement-producer in Turkey which exports to the EU.
Äriühing toodab t tsemendi- ja lubjatooteid ning omab kontrolli ELi eksportiva Türgi tsemenditootja üle.
Nuova Terni Industrie Chimiche belongs to the Norsk Hydro group, active in the production of chemical and mineral fertilizers, oil and gas and petrochemicals.
Nuova Terni Industrie Chimiche kuulub Norsk Hydro kontserni, tegutseb keemiliste ja mineraalväetiste, nafta, gaasi ja petrokemikaalide tootjana.
ThyssenKrupp is a global conglomerate active mainly, but not only, in steel production.
ThyssenKrupp on peamiselt, kuid mitte ainult terasetootmise alal tegutsev ülemaailmne konglomeraat.
Judgment of the ECJ France Republic v. Commission, Case C 102/87, [1988] ECR p. 04067.
Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Prantsusmaa Vabariik vs. komisjon, C 102/87, [1988] EKL, lk 04067.
Commission Decision of 30 November 1994 (Cases IV/33.322 — cement), OJ L 343/1994, p. 1-158.
Komisjoni otsus, 30. november 1994 (juhtumid IV/33.322 – tsement), EÜT L 343/1994, lk 1–158.
Decision IV/M.832 of 25.10.1996 Norsk Hydro/Enichem Agricoltura — Terni (II).
Otsus IV/M.832, 25.10.1996, Norsk Hydro/Enichem Agricoltura – Terni (II).
See, inter alia, Decision IV/M.925 Krupp-Hoesch/Thyssen of 11 August 1997.
Vaata muu hulgas ka otsust IV/M.925 Krupp-Hoesch/Thyssen, 11. august 1997.