natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Local emissions to the aquatic environment and via air emissions of 2,4-DNT should, where necessary, be controlled by national rules to ensure that no risk for the environment is expected.
2,4-dinitrotolueeni kohalikke heiteid veekeskkonda ja õhku tuleks vajadusel piirata riiklike eeskirjadega, millega tagatakse, et keskkonda ei ähvardaks oht.
This Recommendation is addressed to all sectors importing, producing, transporting, storing, formulating into a preparation or other processing, using, disposing or recovering the substances and to the Member States.
Käesolev soovitus on suunatud kõikidele sektoritele, kus tegeldakse kõnealuste ainete impordi, tootmise, transpordi, säilitamise, valmistiseks kokkusegamise või muu töötlemise, kasutamise, lõppladustamise või taaskasutusse võtmisega, ja liikmesriikidele.
OJ L 273, 26.10.2000, p. 5.
EÜT L 273, 26.10.2000, lk 5.
OJ C 134, 31.5.2008, p. 4.
ELT C 134, 31.5.2008, lk 4.
on the management of intellectual property in knowledge transfer activities and Code of Practice for universities and other public research organisations
intellektuaalomandi haldamise kohta teadmussiirde käigus ning ülikoolide ja muude riiklike teadusorganisatsioonide tegevusjuhis
(notified under document number C(2008) 1329)
(teatavaks tehtud numbri K(2008) 1329 all)
When relaunching the Lisbon Strategy in 2005, the Heads of State or Government stressed the key role that better links between public research organisations, including universities, and industry can play in facilitating the circulation and use of ideas in a dynamic knowledge society and in enhancing competitiveness and welfare.
Lissaboni strateegia taaskäivitamisel 2005. aastal rõhutasid riigipead ja valitsusjuhid, et riiklike teadusorganisatsioonide, kaasa arvatud ülikoolid, ja tööstusettevõtjate vaheliste sidemete parandamine võib olla ülioluline ideede ringluse ja kasutamise hõlbustamiseks dünaamilises teadmistepõhises ühiskonnas ning konkurentsivõime ja heaolu edendamiseks.
An effort should be made to better convert knowledge into socioeconomic benefits.
Tuleb teha jõupingutusi, et paremini muundada teadmisi sotsiaal-majanduslikeks hüvedeks.
Therefore, public research organisations need to disseminate and to more effectively exploit publicly funded research results with a view to translating them into new products and services.
Seepärast peaksid riiklikud teadusorganisatsioonid levitama ja tõhusamalt ära kasutama riigi rahastatud teadustöö tulemusi, et teisendada neid uuteks toodeteks ja teenusteks.
Means to realise this include in particular academia-industry collaborations — collaborative or contract research conducted or funded jointly with the private sector — licensing and the creation of spin-offs.
Selle teostamise vahenditeks on eelkõige tööstusettevõtjate ja teadlaste koostöö – ühine või lepinguline uurimistöö, mida tehakse või rahastatakse koos erasektoriga –, litsentsimine ja teadusasutuse baasil tegutsevate ettevõtete (spin-offs) rajamine.
Effectively exploiting publicly funded research results depends on the proper management of intellectual property (i.e. knowledge in the broadest sense, encompassing e.g. inventions, software, databases and micro-organisms, whether or not they are protected by legal instruments such as patents), on the development of an entrepreneurial culture and associated skills within public research organisations, as well as on better communication and interaction between the public and private sector.
Riigi rahastatud teadustöö tulemuste tõhus kasutamine sõltub intellektuaalomandi (s.o teadmised kõige laiemas tähenduses, mis hõlmavad näiteks leiutisi, tarkvara, andmebaase ja mikroorganisme, olenemata sellest, kas need on kaitstud selliste õiguslike vahenditega nagu patendid) õigest haldamisest, ettevõtluskultuuri ja selleks vajalike oskuste väljaarendamisest riiklikes teadusorganisatsioonides ning ka riikliku ja erasektori paremast suhtlemisest ja koostööst.
The active engagement of public research organisations in intellectual property management and knowledge transfer is essential for generating socioeconomic benefits, and for attracting students, scientists and further research funding.
Riiklike teadusorganisatsioonide tõhus kaasamine intellektuaalomandi haldamisse ja teadmussiirdesse on oluline sotsiaal-majanduslike hüvede loomiseks ning üliõpilaste ja teadlaste kaasamiseks uurimistöösse ning täiendavate vahendite saamiseks.
Member States have in recent years taken initiatives to facilitate knowledge transfer at national level, but significant discrepancies between national regulatory frameworks, policies and practices, as well as varying standards in the management of intellectual property within public research organisations, prevent or hamper transnational knowledge transfer across Europe and the realisation of the European Research Area.
Liikmesriigid on viimastel aastatel teinud algatusi teadmussiirde hõlbustamiseks riigi tasandil, kuid olulised erinevused liikmesriikide regulatiivse raamistiku, meetmete ja tavade vahel ning ka riiklike teadusorganisatsioonide erinevad intellektuaalomandi halduse normid takistavad või ohustavad riikidevahelist teadmussiiret Euroopa tasandil ja Euroopa teadusruumi teokstegemist.
Following the 2007 Commission Communication [1], setting out approaches for a common European framework for knowledge transfer, the European Council therefore invited the Commission, in June 2007, to develop guidance on the management of intellectual property by public research organisations in the form of a Recommendation to Member States.
Pärast komisjoni 2007. aasta teatist, [1] milles esitati lähenemisviisid Euroopa teadmussiirde ühise raamistiku loomiseks, kutsus Euroopa Ülemkogu 2007. aasta juunis komisjoni seepärast üles töötama välja juhised intellektuaalomandi haldamiseks riiklikes teadusorganisatsioonides ja esitama need soovitusena liikmesriikidele.
This Recommendation seeks to provide Member States and their regions with policy guidelines for the development or updating of national guidelines and frameworks, and public research organisations with a Code of Practice, in order to improve the way public research organisations manage intellectual property and knowledge transfer.
Käesoleva soovituse eesmärk on anda liikmesriikidele ja nende piirkondadele poliitikasuunised riiklike suuniste ja raamistike väljatöötamiseks või ajakohastamiseks ning riiklikele teadusorganisatsioonidele tegevusjuhised intellektuaalomandi ja teadmussiirde parema haldamise ja juhtimise kohta.
Collaboration in the field of research and development as well as knowledge transfer activities between the Community and third countries should be based on clear and uniform recommendations and practices that ensure equitable and fair access to intellectual property generated through international research collaborations, to the mutual benefit of all partners involved.
Koostöö teadus- ja arendustegevuse valdkonnas ning ühenduse ja kolmandate riikide vahelise teadmussiirde meetmed peaksid tuginema selgetele ja ühesugustele soovitustele ja tavadele, mis tagavad kõigi osalevate partnerite huvidele vastava võrdse ja õiglase juurdepääsu rahvusvahelise teaduskoostööga loodud intellektuaaomandile.
The attached Code of Practice should be used as a reference in that context.
Lisatud tegevusjuhiseid tuleks kasutada alusmaterjalina selles kontekstis.
A number of good practices have been identified that should help Member States to implement this Recommendation.
On esitatud arvukalt häid tavasid, mis peaksid aitama liikmesriikidel rakendada seda soovitust.
It is for each Member State to choose the procedures and practices best designed to ensure that the principles of this Recommendation are followed, having regard to what would be most effective in the context of that Member State, since practices that are effective in one Member State may not be as effective in another.
Iga liikmesriik peab ise valima enda jaoks kõige tõhusamad menetlused ja tavad, mis kõige paremini tagavad soovituse põhimõtete järgimise, kuna ühes liikmesriigis hästi toimivad meetodid ei tarvitse olla sama tõhusad teises liikmesriigis.
Existing guidance provided at Community and OECD level should also be taken into account.
Arvesse tuleks võtta ka praegusi ühenduse ja OECD tasandi suuniseid.
The Commission and the Member States should monitor the implementation of this Recommendation and its impact, and foster the exchange of good practices regarding knowledge transfer,
Komisjon ja liikmesriigid peaksid jälgima käesoleva soovituse rakendamist ja mõju ning toetama teadmussiirde-alaste parimate kogemuste vahetamist,
HEREBY RECOMMENDS THAT MEMBER STATES SHOULD:
SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL JÄRGMIST:
ensure that all public research organisations define knowledge transfer as a strategic mission;
tagada, et kõik riiklikud teadusorganisatsioonid seaksid teadmussiirde oma strateegiliseks ülesandeks;
encourage public research organisations to establish and publicise policies and procedures for the management of intellectual property in line with the Code of Practice set out in Annex I;
kutsuda riiklikke teadusorganisatsioone üles, et nad I lisas esitatud tegevusjuhistele toetudes kehtestaksid ja avaldaksid oma intellektuaalomandi haldamise meetmed ja korra;
support the development of knowledge transfer capacity and skills in public research organisations, as well as measures to raise the awareness and skills of students — in particular in the area of science and technology — regarding intellectual property, knowledge transfer and entrepreneurship;
toetada teadmussiirdega seotud suutlikkuse ja oskuste arendamist riiklikes teadusorganisatsioonides ning meetmeid eelkõige teaduse ja tehnoloogia valdkonna üliõpilaste harimiseks intellektuaalomandi, teadmussiirde ja ettevõtluse alal ning nende sellealaste oskuste arendamiseks;
promote the broad dissemination of knowledge created with public funds, by taking steps to encourage open access to research results, while enabling, where appropriate, the related intellectual property to be protected;
edendada riigi vahenditega loodud teadmiste laialdast levitamist, soodustades avatud juurdepääsu uurimistulemustele, samas võimaldades vajaduse korral asjaomase intellektuaalomandi kaitset;
cooperate and take steps to improve the coherence of their respective ownership regimes as regards intellectual property rights in such a way as to facilitate cross-border collaborations and knowledge transfer in the field of research and development;
teha koostööd ja võtta meetmeid intellektuaalomandiõiguste vastavate omandirežiimide ühtlustamiseks, et hõlbustada piiriülest koostööd ja teadmussiiret teadus- ja arendustegevuses;
use the principles outlined in this Recommendation as a basis for introducing or adapting national guidelines and legislation concerning the management of intellectual property and knowledge transfer by public research organisations, as well as for concluding agreements concerning research cooperation with third countries, or for any other measures to promote knowledge transfer, or when creating new related policies or funding schemes, while observing State aid rules;
kasutada käesolevas soovituses esitatud põhimõtteid alusena, millele toetudes luua või kohandada oma juhiseid ja eeskirju riiklike teadusorganisatsioonide intellektuaalomandi haldamiseks ja teadmussiirdeks, aga ka teaduskoostöölepingute sõlmimiseks kolmandate riikidega või muudeks teadmussiirde edendamise meetmeteks ning uue asjakohase poliitika või rahastamise abikavade väljatöötamisel, järgides samas riigiabi eeskirju;
take steps to ensure the widest possible implementation of the Code of Practice, whether directly or through the rules laid down by national and regional research funding bodies;
võtta meetmeid tegevusjuhiste võimalikult laialdaseks rakendamiseks kas otse või teadusuuringuid rahastavate riiklike või piirkondlike asutuste kehtestatud eeskirjade kaudu;
ensure equitable and fair treatment of participants from Member States and third countries in international research projects regarding the ownership of and access to intellectual property rights, to the mutual benefit of all partners involved;
tagada kõigi osalevate partnerite huvidele vastav liikmesriikidest ja kolmandatest riikidest pärit osaliste võrdne ja õiglane kohtlemine seoses rahvusvaheliste teadusprojektide intellektuaalomandiga ja sellele juurdepääsu küsimustega;
designate a national contact point, the tasks of which should include the coordination of measures regarding knowledge transfer between public research organisations and the private sector, including tackling transnational issues, in liaison with similar contact points in other Member States;
määrata liikmesriigis kontaktpunkt, mille ülesanne peaks olema koordineerida teadmussiirde meetmeid riiklike teadusorganisatsioonide ja erasektori vahel, sealhulgas lahendada riikidevahelisi küsimusi koostöös teiste liikmesriikide samalaadsete kontaktpunktidega;
examine and make use of the best practices set out in Annex II, taking into account the national context;
uurida ja kasutada II lisas esitatud parimaid tavasid, võttes arvesse liikmesriigi asjaolusid;
inform the Commission by 15 July 2010 and every two years thereafter of measures taken on the basis of this Recommendation, as well as their impact.
teavitada komisjoni 15. juuliks 2010 ja pärast seda iga kahe aasta järel käesoleva soovituse põhjal võetud meetmetest ja nende mõjust.
COM(2007) 182.
KOM(2007) 182.
Code of Practice for universities and other public research organisations concerning the management of intellectual property in knowledge transfer activities
Ülikoolide ja muude riiklike teadusorganisatsioonide tegevusjuhis intellektuaalomandi haldamiseks teadmussiirde käigus
This Code of Practice consists of three main sets of principles.
Käesolevas tegevusjuhises on esitatud kolm peamist põhimõtete rühma.
The principles for an internal intellectual property (hereinafter IP) policy constitute the basic set of principles which public research organisations should implement in order to effectively manage the intellectual property resulting from their — own or collaborative — activities in the field of research and development.
Intellektuaalomandi sisepoliitika põhimõtted hõlmavad peamisi põhimõtteid, mida riiklikud teadusorganisatsioonid peaksid rakendama, et tõhusalt hallata oma või teistega ühisest teadus- ja arendustööst tulenevat intellektuaalomandit.
The principles for a knowledge transfer (hereinafter KT) policy complement those relating to IP policy by focusing more specifically on the active transfer and exploitation of such intellectual property, regardless of whether or not it is protected by IP rights.
Teadmussiirde poliitika põhimõtted täiendavad intellektuaalomandi sisepoliitika põhimõtteid, olles konkreetsemalt seotud sellise intellektuaalomandi aktiivse siirde ja kasutamisega, olenemata sellest, kas omand on kaitstud intellektuaalomandi õigustega või mitte.
The principles for collaborative and contract research are meant to concern all kinds of research activities conducted or funded jointly by a public research organisation and the private sector, including in particular collaborative research (where all parties carry out R&D tasks) and contract research (where R&D is contracted out to a public research organisation by a private company).
Ühiste ja lepinguliste teadusuuringute poliitika põhimõtteid rakendatakse kõikide teadusuuringute puhul, mida riiklik teadusorganisatsioon teeb või rahastab koos erasektoriga, eriti ühiste teadusuuringute puhul (kus kõik osalised täidavad teadus- ja arendustegevusega seotud ülesandeid) ja lepinguliste teadusuuringute puhul (kus eraettevõtja sõlmib riikliku teadusorganisatsiooniga teadus- ja arendustegevuse lepingu).
Principles for an internal intellectual property policy
Intellektuaalomandi sisepoliitika põhimõtted
Develop an IP policy as part of the long-term strategy and mission of the public research organisation, and publicise it internally and externally, while establishing a single responsible contact point.
Arendada välja intellektuaalomandi sisepoliitika kui riikliku teadusorganisatsiooni pikaajalise strateegia ja ülesannete osa ning avaldada see nii oma töötajatele kui ka teistele, määrates üheainsa vastutava kontaktpunkti.
That policy should provide clear rules for staff and students regarding in particular the disclosure of new ideas with potential commercial interest, the ownership of research results, record keeping, the management of conflicts of interest and engagement with third parties.
Selle poliitikaga tuleks ette näha selged eeskirjad nii töötajaile kui ka üliõpilastele eelkõige järgmistes küsimustes: võimalikku majanduslikku huvi pakkuvate ideede avaldamine, uurimistulemuste omandiõigus, uurimisprotokollide säilitamine, huvide konfliktide käsitlemine ja koostöö kolmandate isikutega.
Promote the identification, exploitation and, where appropriate, protection of intellectual property, in line with the strategy and mission of the public research organisation and with a view to maximising socioeconomic benefits.
Edendada intellektuaalomandi kindlakstegemist, kasutamist ja vajaduse korral kaitsmist, arvestades riikliku teadusasutuse strateegiat ja ülesandeid ning sotsiaal-majanduslike hüvede maksimeerimist.
To this end, different strategies may be adopted — possibly differentiated in the respective scientific/technical areas — for instance the ‘public domain’ approach or the ‘open innovation’ approach.
Selleks võib vastu võtta erinevad strateegiad, mis sõltuvalt teaduse/tehnika konkreetsest valdkonnast võivad erineda, näiteks „üldkasutatavuse” või „avatud innovatsiooni” lähenemisviisi.
Provide appropriate incentives to ensure that all relevant staff play an active role in the implementation of the IP policy.
Näha ette sobivad stiimulid, millega tagatakse, et kõik asjaomased töötajad osalevad aktiivselt intellektuaalomandi sisepoliitika rakendamises.
Such incentives should not only be of a financial nature but should also promote career progression, by considering intellectual property and knowledge transfer aspects in appraisal procedures, in addition to academic criteria.
Sellised stiimulid ei peaks olema üksnes rahalised, vaid peaksid hõlmama ka edutamist, kusjuures hindamismenetlustes võetakse lisaks akadeemilistele kriteeriumidele arvesse ka intellektuaalomandit ja teadmussiiret.
Consider the creation of coherent portfolios of intellectual property by the public research organisation — e.g. in specific technological areas — and, where appropriate, the setting-up of patent/IP pools including intellectual property of other public research organisations.
Kaaluda riiklike teadusorganisatsioonide ühtsete intellektuaalomandiportfellide loomist näiteks konkreetsetes tehnoloogiavaldkondades ja vajaduse korral patentide/intellektuaalomandi puulide loomist, millesse kuuluks ka teiste riiklike teadusorganisatsioonide intellektuaalomand.
This could ease exploitation, through critical mass and reduced transaction costs for third parties.
See võiks hõlbustada selle omandi kasutamist, luues kriitilise massi ja vähendades kolmandate isikute tehingukulusid.
Raise awareness and basic skills regarding intellectual property and knowledge transfer through training actions for students as well as research staff, and ensure that the staff responsible for the management of IP/KT have the required skills and receive adequate training.
Suurendada intellektuaalomandi ja teadmussiirde alast teadlikkust ja põhilisi oskusi üliõpilaste ja teadlaste koolitamisega ning tagada, et intellektuaalomandi ja teadmussiirde haldamise eest vastutavatel töötajatel oleksid vajalikud oskused ja et nad saaksid vajalikku koolitust.
Develop and publicise a publication/dissemination policy promoting the broad dissemination of research and development results (e.g. through open access publication), while accepting possible delay where the protection of intellectual property is envisaged, although this should be kept to a minimum.
Arendada välja ja avaldada teadus- ja arendustegevuse tulemuste avaldamise ja levitamise poliitika, mis edendaks selliste tulemuste laialdast levitamist (näiteks avalikkusele kättesaadavates väljaannetes), lubades aga võimalikke viivitusi, kui kavandatakse intellektuaalomandi kaitsmist, kuid neid viivitusi peaks olema võimalikult vähe.
Principles for a knowledge transfer policy
Teadmussiirdepoliitika põhimõtted
In order to promote the use of publicly funded research results and maximise their socioeconomic impact, consider all types of possible exploitation mechanisms (such as licensing or spin-off creation) and all possible exploitation partners (such as spin-offs or existing companies, other public research organisations, investors, or innovation support services or agencies), and select the most appropriate ones.
Riiklikult rahastatud teadusuuringute tulemuste kasutamise edendamiseks ja sotsiaal-majandusliku kasu suurendamiseks kaaluda kõiki võimalikke kasutamismeetodeid (nagu litsentsimine ja teadusasutuste baasil tegutsevate ettevõtete (spin-off) loomine) ning kasutamispartnereid (teadusasutuse baasil tegutsevad või olemasolevad ettevõtted, muud riiklikud teadusorganisatsioonid, investorid või innovatsiooni tugiteenistused või -asutused) ja valida kõige sobivamad.
While proactive IP/KT policy may generate additional revenues for the public research organisation, this should not be considered the prime objective.
Kuigi ettenägelik intellektuaalomandi ja teadmussiirde poliitika võib luua riiklikule teadusorganisatsioonile lisatulusid, ei tuleks seda siiski pidada peamiseks eesmärgiks.
Ensure that the public research organisation has access to or possesses professional knowledge transfer services including legal, financial, commercial as well as intellectual property protection and enforcement advisors, in addition to staff with technical background.
Tagada, et riiklikel teadusorganisatsioonidel oleks juurdepääs erialastele teadmussiirde teenustele, mis hõlmavad õigus-, finants-, ärialast nõustamist ning intellektuaalomandi kaitse ja selle tagamise alast nõustamist, või neil oleksid endal olemas kõnealused töötajad lisaks tehnikaharidusega töötajatele.
Develop and publicise a licensing policy, in order to harmonise practices within the public research organisation and ensure fairness in all deals.
Arendada välja ja avaldada litsentsimispoliitika, et ühtlustada riiklikus teadusorganisatsioonis kasutatavad menetlused ja tagada õiglus kõigis tehingutes.
In particular, transfers of ownership of intellectual property owned by the public research organisation and the granting of exclusive licences [1] should be carefully assessed, especially with respect to non-European third parties.
Eelkõige tuleks eriti väljaspool Euroopat asuvate kolmandate isikute aspektist hoolikalt hinnata riiklikele teadusorganisatsioonidele kuuluva intellektuaalomandi üleandmist ja ainulitsentside andmist.
Licences for exploitation purposes should involve adequate compensation, financial or otherwise.
Kasutamiseks välja antud litsentsidega peaks kaasnema asjakohane rahaline või muu hüvitis.
Develop and publicise a policy for the creation of spin-offs, allowing and encouraging the public research organisation’s staff to engage in the creation of spin-offs where appropriate, and clarifying long-term relations between spin-offs and the public research organisation.
Töötada välja ja avaldada teadusasutuse baasil tegutsevate ettevõtete loomise poliitika, mis lubaks riiklikel teadusorganisatsioonidel vajaduse korral osaleda teadusasutuse baasil tegutsevate ettevõtete loomises ning innustaks neid seda tegema ning mis täpsustaks riikliku teadusorganisatsiooni ja selle baasil tegutseva ettevõtte vahelisi suhteid pikemas perspektiivis.
Establish clear principles regarding the sharing of financial returns from knowledge transfer revenues between the public research organisation, the department and the inventors.
Kehtestada selged põhimõtted teadmussiirdest saadavate rahaliste tulude jagamise kohta riikliku uurimisorganisatsiooni, selle allüksuse ja leiutajate vahel.
Monitor intellectual property protection and knowledge transfer activities and related achievements, and publicise these regularly.
Jälgida intellektuaalomandi kaitse ja teadmussiirde alast tegevust ning sellega seotud saavutusi ning avaldada neid korrapäraselt.