natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As Royal Mail’s consent was required to give effect to the price control, this was a matter within the power of Royal Mail and an option which was known to its shareholder.
Kuna hinnakontrolli kehtestamiseks oli vajalik Royal Maili nõusolek, oli tegemist Royal Maili võimuses oleva küsimusega ning valikuvõimalusega, millest tema aktsionär oli teadlik.
TNT commented that to raise money in the debt market, a borrower needs a convincing argument that it is able to repay the debt from future cash flows.
TNT märkis, et võlaturult raha hankimiseks peab laenuvõtja veenvalt põhjendama, et ta suudab laenu tulevastest rahavoogudest tagasi maksta.
To raise money in the equity market, a company needs an even more convincing argument that it will generate a significant return for the shareholder over the invested total capital contribution.
Aktsiaturult raha saamiseks peab ettevõtja veelgi veenvamalt põhjendama, et ta suudab aktsionäri investeeritud kapitalilt märkimisväärset tulu teenida.
As the sole shareholder of Royal Mail, the UK Government should have undertaken all necessary investigations to satisfy itself that Royal Mail would be in better financial condition if it were allowed to complete its strategic plan.
Royal Maili ainuaktsionärina pidanuks Ühendkuningriigi valitsus tegema kõik vajalikud uurimised veendumaks, et Royal Maili finantsseisund paraneb, kui tal lubatakse oma strateegiline kava lõpule viia.
The critical issue was whether making further investment by releasing funds from reserves would make commercial sense or be tantamount to putting ‘good money after bad’.
Kriitiline küsimus oli, kas edasine investeering reservidest pärit rahaga on kaubanduslikult mõttekas või hoopis halva investeeringu suurendamine.
A very clear analysis on the return to be derived from the additional investment would be paramount to any such decision.
Seda liiki otsuse tegemisel oleks ülimalt tähtis lisainvesteeringu tulusust väga selgelt analüüsida.
In the absence of compelling evidence to demonstrate that the re-structuring plan — enabled by the release of funds from the reserves — would derive a commercial return on this investment for the shareholder, TNT believed that the decision would have been taken on non-commercial terms.
Kuna puudusid veenvad tõendid selle kohta, et (reservidest pärit rahaga võimaldatud) ümberkorralduskava tooks aktsionärile investeeringult kaubanduslikku tulu, arvas TNT, et otsus tehti mittekaubanduslikel tingimustel.
In respect of the 2001 loan, the UK clarified that the origins of the loan were in 1999 when the Government endorsed Royal Mail’s strategy to make certain acquisitions in order to help the competitiveness of Royal Mail’s core business.
Seoses 2001. aasta laenuga selgitas Ühendkuningriik, et laenu põhjus peitub 1999. aastas, mil valitsus kinnitas Royal Maili strateegia eesmärgiga teha teatavad ülevõtutehingud, et suurendada Royal Maili konkurentsivõimet oma põhitegevusalal.
In agreeing to this strategy, the authorities in particular took into account the forecast return expected as Royal Mail worked towards achieving its strategic objective.
Strateegiaga nõustudes võtsid ametiasutused eelkõige arvesse tulususe prognoosi ajal, mil Royal Mail liikus strateegilise eesmärgi saavutamise suunas.
By the fifth year of its overall acquisition strategy, Royal Mail was forecasting growth in turnover of 40 % and 210 % increase in profits.
Üldise ülevõtustrateegia viiendal aastal prognoosis Royal Mail käibe kasvuks 40 % ja kasumi kasvuks 210 %.
In discussions about the acquisition funding, and in particular the acquisition of German Parcel which represented Royal Mail’s first major overseas acquisition, the UK authorities indicated that they wished Royal Mail to finance this transaction (and future transactions) by a loan from the Government’s NLF at commercial rates.
Aruteludes, mis käsitlesid ülevõtmiste rahastamist, eriti Royal Maili esimese suurema meretaguse ülevõtutehingu – German Parceli ülevõtu – rahastamist, osutasid Ühendkuningriigi ametiasutused oma soovile, et Royal Mail rahastaks nimetatud tehingut (ja edasisi tehinguid) valitsuse NLFist kaubanduslike intressimääradega antavast laenust.
This reflected the Government’s intention to impose commercial disciplines on Royal Mail and also to ensure that it competed fairly with other postal operators in the postal sector as the market was gradually opened to competition.
See peegeldas valitsuse kavatsust kehtestada Royal Maili suhtes kaubanduslik distsipliin ja ühtlasi tagada, et Royal Mail konkureeriks teiste postisektori ettevõtjatega ausalt, sest turg avanes järk-järgult konkurentsile.
Because the NLF was not in a position to provide the loans in 1999, the UK Government agreed that Royal Mail would fund the transactions temporarily through the use of the cash reserves on its balance sheet, following UK policy that publicly owned bodies should generally not borrow from private capital markets.
Et NLF ei saanud 1999. aastal laene anda, nõustus Ühendkuningriigi valitsus, et Royal Mail kasutab tehingute ajutiseks rahastamiseks Royal Maili bilansis olevat sularahareservi, järgides Ühendkuningriigi poliitikat, mille kohaselt avaliku sektori omandis olevad asutused ei peaks üldiselt erakapitaliturgudelt laenu võtma.
The interest on the NLF loan would be applied from the dates [9] Royal Mail drew down from its cash reserves as if the loan had been in place from that point (as originally intended) to leave the company neutral to the interim financing arrangement.
NLFi laenu intressi kohaldatakse kuupäevadest, [9] mil Royal Mail kasutas oma sularahareservi, nagu olnuks laen sellest hetkest kehtiv (nagu algselt kavatsetud), et jätta ettevõtja vaherahastamiskokkuleppe suhtes neutraalseks.
The UK provided the Commission with the letter dated 12 January 1999 by which the UK authorities gave Royal Mail their approval of the German Parcel acquisition, which specified how the financing would be provided.
Ühendkuningriik esitas komisjonile 12. jaanuari 1999. aasta kirja, milles Ühendkuningriigi ametiasutused andsid Royal Mailile heakskiidu German Parceli ülevõtmiseks ja täpsustasid rahastamise korda.
In order to consider whether the proposed acquisitions by Royal Mail were strategically and commercially sensible, the UK authorities enlisted the assistance of an external adviser for the German Parcel acquisition.
Hindamaks, kas Royal Maili kavandatud ülevõtmised on strateegiliselt ja kaubanduslikult arukad, kaasasid Ühendkuningriigi ametiasutused seoses German Parceli ülevõtmisega välisnõustaja.
For subsequent acquisitions which were also funded by the GBP 500 million loan and requiring the consent of the UK authorities, advice was sought from Deloitte & Touche LLP (‘Deloitte’), who evaluated each acquisition on an individual basis, before the UK authorities permitted the acquisitions concerned to go ahead.
Edasisteks ülevõtmisteks, mida samuti rahastati 500 miljoni GBP suuruse laenu arvelt ja milleks oli vajalik Ühendkuningriigi ametiasutuste nõusolek, küsiti nõu Deloitte & Touche LLP-lt („Deloitte”), kes hindas iga ülevõtmist üksikult enne, kui Ühendkuningriigi ametiasutused ülevõtmiseks loa andsid.
Deloitte did not advise against any of the acquisitions.
Deloitte ei soovitanud ühestki ülevõtmisest loobuda.
Deloitte was also retained to help determine commercial interest rates on advances from the NLF to Royal Mail and in particular on the credit rating for Royal Mail based on assessing its creditworthiness as a standalone business, independent of Government ownership.
Deloitte abi kasutati ka NLFilt Royal Mailile tehtavate maksete kaubandusliku intressimäära ja eelkõige Royal Maili krediidireitingu kindlaksmääramisel, mille puhul lähtuti Royal Maili kui eraldiseisva, valitsuse omandist sõltumatu ettevõtja krediidivõime hindamisest.
Deloitte assessed RM’s credit risk as a function of business and financial risks, and using comparators and financial ratios, determined a credit rating of between AA and AA.
Deloitte hindas RMi krediidiriski äri- ja finantsriski alusel ning määras komparaatorite ja finantssuhtarvude põhjal kindlaks krediidireitingu vahemikus AA ja AA–.
Deloitte further recommended that the rate of interest charged to Royal Mail be determined by reference to rates for comparably rated issuers based on a screen pricing ‘index’ of spreads for the given credit rating against benchmark Government bonds.
Deloitte soovitas ka, et Royal Maili suhtes kohaldatav intressimäär tuleks kindlaks määrata viitena võrreldava reitinguga emitentide suhtes kohaldatavatele intressimääradele, lähtudes asjaomase krediidireitingu ja võrdlusaluseks olevate riigivõlakirjade hinnavahede screen pricing„indeksist”.
On this basis the relevant spread charged to Royal Mail ranged between 76 and 165 basis points.
Sel alusel muutus Royal Maili suhtes kohaldatav asjaomane hinnavahe 76 ja 165 baaspunkti vahemikus.
Royal Mail sought a long-term loan since, in order to implement its strategy, it intended to hold the businesses it acquired for the long term.
Royal Mail soovis pikaajalist laenu, sest oma strateegia rakendamiseks kavatses ta ülevõetud ettevõtjaid pikas perspektiivis hoida.
Based on the commercial rates of interest available at the time (when long term interest rates were considerably lower than short term interest rates), Royal Mail requested loan durations of between 20 and 25 years, as appropriate, for the long-term acquisitions concerned, enabling GBP 100 million of the total amount lent to become repayable in each of the years 2021 to 2025, rather than Royal Mail being required to repay the entire GBP 500 million in one year.
Sel ajal kehtinud kaubanduslike intressimäärade alusel (pikaajalised intressimäärad olid lühiajalistest märgatavalt madalamad) taotles Royal Mail asjaomaste pikaajaliste ülevõtmiste jaoks 20–25aastase tähtajaga laenu, mille tulemusena laenu kogusumma 100 miljonit GBP kuulus tagasimaksmisele aastatel 2021–2025 ning Royal Mail ei pidanud kogu laenusummat 500 miljonit GBP ühel aastal tagasi maksma.
The loan tranches had differing maturities ranging between 20 to 25 years which was not unusual given the relative attractiveness of long term interest rates at that time.
Laenu osade tagasimaksetähtajad olid vahemikus 20–25 aastat, mis ei olnud ebatavaline, arvestades sel ajal kehtinud suhteliselt soodsaid pikaajalisi laenuintresse.
The loan rates were based on similarly unsecured reported 20 and 25 year maturity AA credit-rated debt and then annual rates were interpolated to derive an appropriate rate for the Royal Mail loan.
Laenude intressimäärad põhinesid samalaadsetel 20- kuni 25aastase tähtajaga AA krediidireitinguga tagamata laenude intressimääradel ning seejärel interpoleeriti aastased intressimäärad, et saada Royal Maili laenule asjakohane intressimäär.
The UK maintained that the Commission’s reference interest rates were not a valid comparator for the rates on the 2001 loan, in particular because the Commission’s rates are based on five year maturity dates and the loan in question consisted of long-term debt with a range of maturity dates between 20 and 25 years, because the loan advanced to Royal Mail reflected commercial rates available to similarly positioned long-term borrowers, and because the UK yield curve in 1999-2000 (the relevant period for calculating interest) was moving downwards making corporate borrowing cheaper.
Ühendkuningriik jäi seisukohale, et komisjoni viitemäärad ei olnud 2001. aasta laenu intressimäärade jaoks sobiv võrdlusalus, eriti seetõttu, et komisjoni viitemäärad põhinesid viieaastastel intressimääradel, kuid kõnealune laen koosnes 20- kuni 25aastase tähtajaga osadest, sest Royal Mailile antud laen peegeldas kaubanduslikke intressimäärasid, mida kohaldati samalaadse positsiooniga pikaajalise laenu võtjatele, ja Ühendkuningriigi tulukõver langes aastatel 1999–2000 (intressi arvutamise asjakohane ajavahemik) ning muutis ettevõtjatele laenuvõtmise odavamaks.
No security on the loan was deemed necessary or appropriate as the credit rating of Royal Mail was considered to be AA for debt facilities of up to GBP 1000 million.
Laenu tagamist ei peetud vajalikuks või asjakohaseks, sest Royal Maili hinnanguline krediidireiting kuni 1000 miljonit GBP suuruste laenuvõimaluste puhul oli AA.
The proposed loan would still keep Royal Mail’s long-term debt within this level and would by itself comprise the substantial majority of Royal Mail debt with maturity of greater than one year.
Kavandatud laen hoiaks Royal Maili pikaajalised võlad nimetatud tasemel ning moodustaks ülekaaluka osa Royal Maili üle üheaastastest laenukohustustest.
The facilities granted in 2003
aastal antud laenuvõimalus
In response to the Commission’s observation that these cash deposits constituted State resources over which the UK authorities had control through specific legislation, whose use as security could therefore not necessarily dispel doubts as to the aid character of the measure, the UK authorities stated that they were seeking to achieve the use of the cash deposits and other assets of the company in a manner that would reflect commercial principles so that effective disciplines were placed on the company with regard to the facilities.
Vastuses komisjoni märkusele, et kõnealune sularahareserv on riigi ressurss, mille üle Ühendkuningriigi ametiasutustel oli eriõigusaktide kaudu kontroll ja mille kasutamine tagatisena ei pruukinud seetõttu hajutada kahtlusi, et meede on riigiabi, väitsid Ühendkuningriigi ametiasutused, et nad püüdsid jõuda ettevõtja sularahareservi ja muude varade kasutamiseni viisil, mis peegeldaks kaubanduslikke põhimõtteid, nii et ettevõtja suhtes kehtestataks seoses laenuvõimalusega tõhus distsipliin.
The authorities directed Royal Mail, using the powers under section 72 of the Postal Services Act 2000, to credit its cash deposits with the NLF generated by the accumulated profits of the business (totalling some GBP 1800 million) to a special reserve on the Royal Mail balance sheet (the Mails Reserve).
Ametiasutused andsid Royal Mailile 2000. aasta postiteenuste seaduse § 72 alusel korralduse kanda oma sularahareserv NLFis, mis oli moodustatud ettevõtja jaotamata kasumist (kogusummas ligikaudu 1800 miljonit GBP), Royal Maili bilansis kajastuvasse erireservi (postireserv).
A separate letter agreement allowed GBP 549 million of the reserve to be used as security for the GBP 544 million loan facilities with the NLF.
Eraldi kirjalikus kokkuleppes lubati reservist 549 miljonit GBPd kasutada NLFi 544 miljoni GBP suuruse laenuvõimaluse tagatisena.
In response to the Commission’s questions concerning the commitment fee paid by Royal Mail for the NLF loan facilities, the UK clarified that the annual commitment fee in this case was […] basis points of the loan value, that is, […] % of the […] basis point margin charged over LIBOR.
Vastuseks komisjoni küsimustele Royal Maili poolt NLFi laenuvõimaluse eest makstud vahendustasu kohta selgitas Ühendkuningriik, et kõnealusel juhul oli iga-aastane vahendustasu […] baaspunkti laenu summast, s.o […] % […] marginaalist, mis lisandus LIBORile.
They stated that the market convention is that commitment fees are generally 50 % or less of the margin over LIBOR, and adduced examples to illustrate this point.
Ühendkuningriigi ametiasutuste sõnul ja esitatud näidete põhjal on vahendustasu turutava kohaselt tavaliselt 50 % või vähem LIBORile lisanduvast marginaalist.
Relatively low margins — around 50 basis points or less — were common for senior debt in this period.
Kõnealusel ajavahemikul olid suhteliselt madalad marginaalid – ligikaudu 50 baaspunkti või vähem – eeliskrediidi puhul tavalised.
Given the fact that the availability of the other facilities (the bonds) was conditional upon Parliament approving the supply of funds to the relevant Government department at such time as it required the funds to purchase the bonds to be issued by Royal Mail, a commitment fee for these other facilities was not appropriate since the facilities were never actually committed to Royal Mail.
Arvestades asjaolu, et muude laenuvõimaluste (võlakirjad) kättesaadavus olenes parlamendi heakskiidust vahendite võimaldamisele asjaomasele ministeeriumile ajal, mil vahendid olid vajalikud Royal Maili emiteeritud võlakirjade ostmiseks, ei olnud kõnealuste muude laenuvõimaluste puhul vahendustasu asjakohane, sest kõnealuseid muid laenuvõimalusi tegelikult Royal Mailile eraldamiseks ei kinnitatud.
Market practice, in a private lending context, is that a commitment fee be paid only once the lender has obtained all necessary internal approvals so that the money is formally committed to (and unconditionally available for) the borrower.
Eraettevõtjate laenude puhul kehtib turutava, et vahendustasu makstakse alles siis, kui laenuandja on saanud kõik vajalikud sisemised heakskiidud ja raha on laenuvõtjale väljamaksmiseks ametlikult eraldatud (ja tingimusteta kättesaadav).
The UK also described the analysis of the proposed loan facilities which was undertaken before they were granted, including calculation of the Net Present Value (‘NPV’) of cash flow returns from the proposed refinancing as well as some alternative options.
Ühendkuningriik kirjeldas ka kavandatud laenuvõimaluste analüüsi, mis tehti enne laenuvõimaluste andmist; muu hulgas arvutati kavandatud refinantseerimisest tulenevate rahavoogude nüüdispuhasväärtus („NPV”) ja mõned alternatiivsed võimalused.
The proposed option was assessed to have a recovery of GBP […] whereas the alternatives had recovery of GBP […] at best.
Kavandatud variandiga korvataks hinnanguliselt […] GBP, alternatiivide puhul aga parimal juhul […] GBP.
The UK further confirmed that the facilities granted in 2003 were not drawn on, other than a test drawdown repaid within a week, before they either came to an end or were restated in the facilities granted in 2007.
Ühendkuningriik kinnitas veel, et 2003. aastal antud laenuvõimalusi ei kasutatud, kui välja arvata nädala jooksul tagasi makstud katseline kasutamine, vaid need lõppesid või vormistati ümber koos 2007. aastal antud laenuvõimalustega.
The facilities granted in 2007
aastal antud laenuvõimalus
The UK explained that loan facilities granted in 2007 consisted of a GBP 900 million senior debt facility.
Ühendkuningriik selgitas, et 2007. aastal antud laenuvõimalus seisnes 900 miljoni GBP suuruses eeliskrediidivõimaluses.
It forms part of a financing package which includes the pensions measure and the GBP 300 million subordinated loan.
See moodustab osa finantseerimispaketist, kuhu kuulub ka pensionimeede ja allutatud laen summas 300 miljonit GBP.
The debt facilities are intended to finance the Royal Mail transformation and investment programme, including redundancy costs.
Laenuvõimaluse eesmärk on rahastada Royal Maili ümberkorraldamist ja investeerimisprogrammi, sealhulgas koondamiskulusid.
The GBP 900 million senior loan replaces and extends the GBP 844 million loan facilities provided in 2003 and is structured in two tranches: the GBP […] tranche which is permitted only to fund the transformation and GBP […] which is for general working capital purposes within the business (excluding Post Office Limited).
Eelislaen summas 900 GBP asendab ja pikendab 2003. aastal antud 844 miljoni GBP suurust laenuvõimalust ning koosneb kahest osast: […] GBP suurune osa, mida tohib kasutada üksnes ümberkorralduse rahastamiseks, ja […] suurune osa, mis on mõeldud ettevõtja (välja arvatud Post Office Limited) üldisteks käibekapitaliga seotud vajadusteks.
The measure became effective from 19 March 2007 and has a maturity term of […] years from this date.
Meede jõustus 19. mail 2007 ja tagasimaksetähtaeg on […] nimetatud kuupäevast.
It has a margin of […] bps over relevant LIBOR [11] for the first […] months.
Laenu marginaal esimesel […] kuul on […] baaspunkti kõrgem asjaomasest LIBORist [11].
Thereafter, the margin depends on the level of fixed charge cover (profitability as multiple of interest payments), with a minimum of […] bps.
Seejärel oleneb marginaal fikseeritud väärtusega kommertspandi kattest (kasumlikkus intressimaksete kordsena), kusjuures miinimum on […] baaspunkti.
The GBP 900 million facility is secured against shares in a new subsidiary company which Royal Mail have established, Royal Mail Estates Limited, which holds virtually all of its property assets (excluding those relating to Post Office Limited), with a total market value estimated by Atis Real in September 2006 of GBP […].
Laenuvõimalus summas 900 miljonit GBP on tagatud Royal Maili asutatud uue tütarettevõtja Royal Mail Estates Limited aktsiatega; Royal Mail Estates Limitedile kuulub samahästi kui kogu Royal Maili kinnisvara (välja arvatud ettevõtjaga Post Office Limited seotud kinnisvara), mille kogu turuväärtus 2006. aasta septembris oli Atis Reali hinnangul […] GBP.
The UK described the measures taken to ensure that the requirements of the Market Economy Investor Principle (MEIP) were met, while noting that commerciality of the 2007 financing package needed to be assessed as a whole (see further in recitals 64 and 65).
Ühendkuningriik kirjeldas turumajandusliku investori põhimõttele vastavuse tagamiseks võetud meetmeid, märkides, et 2007. aasta rahastamispaketi kaubanduslikkust tuleb hinnata tervikuna (vt ka põhjendused 64 ja 65).
Both Credit Suisse and Deloitte had advised that the facility is on commercial terms and the interest payable is at market rates, including through a benchmarking with loans made in the market.
Nii Credit Suisse’i kui ka Deloitte hinnangul anti laenuvõimalus kaubanduslikel tingimustel ja kohaldatud intress vastas turul kehtivatele intressimääradele, sealhulgas võrreldes turul antud laenudega.
Although that analysis suggested that the term of seven years is at the upper end of the market range, the arrangement fee, commitment fee, and the tests for draw-down and default all appear in line with market norms for loans secured on the basis of the Royal Mail loans (in this case predominantly on real estate).
Kuigi analüüsi kohaselt oli seitsmeaastane tähtaeg turutingimuste ülemise piiri lähedal, näisid lepingutasu, vahendustasu ning kasutus- ja kohustuste täitmata jätmise test vastavat Royal Maili laenude põhjal (kõnealusel juhul peamiselt kinnisvaraga) tagatud laenude turutingimustele.
The security arrangements were different from market practice (charge over shares rather than property) but the UK considered that this was actually more advantageous from a lender’s perspective for cost, timing and administrative reasons.
Tagatisega seotud kokkulepe erines turutavast (aktsiate, mitte vara kommertspant), kuid Ühendkuningriik arvas, et kulude, ajastuse ja haldusega seotud põhjustel oli see laenuandja seisukohalt isegi eelistatum.
As regards the submission of TNT referring to the breach of RM’s borrowing facilities with the Government, and receipt of formal waivers from the Department of Trade and Industry, the UK explained that the waiver was necessary because of a purely technical matter regarding the introduction of new accounting requirements for pensions (FRS17), and not as a result of any underlying deterioration of the commercial performance of the business.
Seoses TNT märkusega selle kohta, et RM jättis täitmata valitsuselt saadud laenuvõimalusega seotud kohustused ning sai kaubandus- ja tööstusministeeriumilt formaalseid vabastusi, selgitas Ühendkuningriik, et vabastus oli vajalik puhttehnilise küsimuse tõttu, mis oli seotud uute pensioniarvestusnõuete kasutuselevõtmisega (FRS17) ega tulenenud ettevõtja kaubanduslike näitajate halvenemisest.
They also noted that the 2007 facilities were not ‘additional’ as suggested by TNT, but rather, replaced the 2003 facilities.
Ühendkuningriigi ametiasutused märkisid ka, et 2007. aasta laenuvõimalus ei olnud „täiendav”, nagu osutas TNT, vaid hoopis asendas 2003. aasta laenuvõimalust.
The pensions measure
Pensionimeede
The UK clarified the mechanics of the establishment of the escrow arrangement, including the security given to the pension fund trustees over the amount.
Ühendkuningriik selgitas tingdeponeerimiskonto loomise mehaanikat, sealhulgas pensionifondi usaldusisikutele kõnealuse summa suhtes antud tagatist.