natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was intended that the aid element (an interest-rate subsidy of 50 basis points) should be within the de minimis threshold of EUR 200000 [5].
Kava kohaselt ei pidanud kõnealune abielement (intressitoetus 50 baaspunkti ulatuses) ületama vähese tähtsusega abi piirmäära, mis on 200000 eurot [5].
The Textile Plan was apparently signed in June 2006 and applied until 31 December 2008.
Tekstiilikava allkirjastati teadaolevalt 2006. aasta juunis ja seda kohaldati kuni 31. detsembrini 2008.
According to information provided by the Spanish authorities on 17 September 2008, there are no plans to extend it further (as mentioned under Article I(2) of the Textile Plan itself).
Hispaania ametiasutustelt 17. septembril 2008 saadud teabe kohaselt ei kavatseta kava pikendada (nagu märgitud tekstiilikava I artikli lõikes 2).
As regards measure 1, scheme N 415/2004 only applied until 2007, whereas the Textile Plan applied until 2008.
Eelkõige oli kahtlusi seoses meetmega 1 – kava N 415/2004 kohaldati 2007. aastani, tekstiilikava aga 2008. aastani.
The Spanish authorities had to explain how the intended aid measures for technical research complied with the conditions of scheme N 415/2004.
Hispaania ametiasutused pidid selgitama, kuidas kavandatud tehniliste uuringute abimeetmed vastasid kava N 415/2004 tingimustele.
The Spanish authorities subsequently notified scheme N 430/2006, which was withdrawn on 26 January 2007.
Seejärel teatasid Hispaania ametiasutused kavast N 430/2006, mis tühistati 26. jaanuaril 2007.
Since then, according to information provided by the Spanish authorities on 30 May 2008, the measures were based on XR/70/2007 [17].
Hispaania ametiasutuste 30. mail 2008 antud teabe kohaselt põhinesid meetmed alates sellest ajast abimeetmel XR/70/2007 [17].
The Spanish authorities confirmed that they had applied the new Communication on Reference Rates [20] as of 1 July 2008.
Hispaania ametiasutused kinnitasid, et nad olid alates 1. juulist 2008 kohaldanud uut teatist viitemäärade kohta [20].
According to the Spanish authorities, the participating financial bodies determined the margin that was added to the reference rate.
Hispaania ametiasutuste kinnitusel määrasid viitemäärale lisatud marginaali kindlaks meetmes osalevad finantsasutused.
As to the company expressly mentioned, Geotexan was founded in 2004.
Otseselt märgitud äriühing Geotexan asutati 2004. aastal.
According to the eligibility criteria for maintaining older workers in their jobs, they needed to have worked in the company for over five years, which was not possible in this case.
Abikõlblikkuse kriteeriumide kohaselt pidid eakamad töötajad olema töötanud ettevõtja juures kauem kui viis aastat, mis kõnealusel juhul ei olnud võimalik.
The Spanish authorities replied on 13 March 2009.
Hispaania ametiasutused vastasid 13. märtsil 2009.
The interest rate was less than the year’s lowest reference rate in only two cases (a loan of EUR 300000 and another of EUR 100000 at an interest rate of 4 114 % in 2007, when the lowest reference rate was 4,62 %).
Intressimäär oli aasta madalaimast viitemäärast madalam vaid kahel juhul (2007. aastal antud laenud summas 300000 eurot ja 100000 eurot intressimääraga 4,114 %, kui madalaim viitemäär oli 4,62 %).
The de minimis Regulation further clarifies in recital 6 that ‘aid towards the costs of participation in trade fairs or of studies or consultancy services needed for the launch of a new or existing product on a new market does not normally constitute export aid’.
Vähese tähtsusega abi määruse põhjenduses 6 selgitatakse täiendavalt, et „ekspordiabi ei ole üldjuhul abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue toote turuletoomiseks või olemasoleva toote uuele turule viimiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud”.
Thus, if aid is granted for group participation in trade fairs, it is covered by the de minimis Regulation [23].
Seega hõlmab vähese tähtsusega abi määrus abi, mis antakse rühmaviisiliseks osalemiseks messidel [23].
As for measure 2, it was based on approved aid scheme N 101/2005, which lasted from June to 1 November 2006.
Meede 2 põhines heakskiidetud abikaval N 101/2005, mis kestis 2006. aasta juunist 1. novembrini.
The aim of this scheme was to encourage the restructuring of declining industrial areas in assisted regions.
Kava eesmärk oli ergutada taandarenevate tööstuspiirkondade ümberkujundamist toetatavates piirkondades.
1428 companies received a subsidy of less than EUR 500.
1428 ettevõtjat sai toetust väiksemas summas kui 500 eurot.
The budget for this measure was EUR 15 million per year.
Meetme eelarve oli 15 miljonit eurot aastas.
The estimated maximum amount of aid of EUR 30000 per company had been calculated on the basis of a maximum loan of EUR 1000000.
Abi maksimumsumma, mis hinnanguliselt oli 30000 eurot ettevõtja kohta, arvutati maksimaalse laenusumma 1000000 eurot alusel.
From 1 January 2006 until 13 January 2008, ten companies benefited from the measure, whilst 23 companies were refused.
Alates 1. jaanuarist 2006 kuni 13. jaanuarini 2008 toetati kõnealuse meetme raames kümmet ettevõtjat, toetusest keelduti aga 23 ettevõtja puhul.
The justifications put forward by the Spanish authorities were insufficient. Aid for R & D was useful, but should be limited to SMEs.
Teadus- ja arendustegevuseks antav abi oli kasulik, kuigi see pidi piirduma väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega.
on a State aid scheme implemented by Italy to remunerate Poste Italiane for distributing postal savings certificates (C 49/06 (ex NN 65/06))
riigiabi C 49/06 (ex NN 65/06) kohta, mida Itaalia on andnud Poste Italiane’le hüvitise maksmiseks postipanga hoiusertifikaatide müügi eest
(notified under document number C(2008) 5585)
(teatavaks tehtud numbri K(2008) 5585 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
olles vastavalt eespool nimetatud sätetele [1] kutsunud huvitatud isikuid üles märkusi esitama ja võttes nende märkusi arvesse,
By letter dated 30 December 2005, Associazione Bancaria Italiana (ABI) complained to the Commission against various measures which it alleged benefited the banking activities of Poste Italiane SpA (PI), which are operated through a fully integrated division of PI called Bancoposta.
detsembri 2005. aasta kirjas esitas Associazione Bancaria Italiana (edaspidi „ABI”) komisjonile kaebuse Poste Italiane SpA (edaspidi „PI”) erinevate pangandustegevust väidetavalt soodustavate meetmete kohta, mida teostatakse PI täielikult ühendatud divisjoni Bancoposta kaudu.
According to the complainant, PI was being overcompensated for the distribution of postal savings financial products on behalf of Cassa Depositi e Prestiti SpA (Deposits and Loans Fund — CDP).
Vastavalt kaebusele sai PI ülemäärast hüvitist Cassa Depositi e Prestiti SpA („hoiu- ja laenukassa” – „CDP”) nimel postipanga hoiustega seotud finantstoodete müügi eest.
A second advantage was said to consist in the exclusive distribution of these products, which steered customers away from similar financial products distributed by commercial banks.
Teiseks eeliseks oli väidetavalt nimetatud toodete ainuõiguslik müük, mille tulemusel vähendati klientide huvi kommertspankade pakutavate samalaadsete finantstoodete vastu.
By letter dated 7 February 2006, the Commission put a number of question to the Italian authorities relating in particular to postal savings.
veebruari 2006. aasta kirjas esitas komisjon Itaalia ametiasutustele mitmeid küsimusi postipanga hoiuste kohta.
A meeting took place with the Italian authorities and representatives of PI on 30 March 2006.
märtsil 2006. aastal toimus Itaalia ametiasutuste ja PI esindajate vaheline kohtumine.
On 20 April 2006 the Commission wrote to ABI seeking clarification of a number of points; ABI replied by letter dated 8 June 2006.
aprillil 2006. aastal saatis komisjon ABI-le kirja, kus palus selgitusi mitme punkti kohta, millele ABI vastas 8. juuni 2006. aasta kirjaga.
By letter dated 22 November 2006, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the measure.
novembri 2006. aasta kirjas teavitas komisjon Itaaliat oma otsusest algatada meetme suhtes EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ettenähtud menetlus.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas [2].
The Italian authorities submitted their comments by letter of 2 February 2007.
Itaalia ametiasutused saatsid oma märkused 2. veebruari 2007. aasta kirjaga.
The Italian authorities replied by letter dated 18 April 2007.
Itaalia ametiasutused saatsid vastuse 18. aprillil 2007.
On 20 March 2007, a meeting took place between ABI and Commission staff.
märtsil 2007 toimus ABI ja komisjoni ametnike vaheline kohtumine.
On 25 January 2008 the Commission requested additional information from the Italian authorities, who replied on 11 March 2008, 13 May 2008 and 17 June 2008.
jaanuaril 2008. aastal palus komisjon Itaalia ametiasutustelt lisateavet, millele Itaalia ametiasutused vastasid 11. märtsi 2008. aasta, 13. mai 2008. aasta ja 17. juuni 2008. aasta kirjadega.
In January 2007, the Commission launched a public tender (2007/S 29-034352) for a study of the remuneration for the placement of postal savings certificates.
aasta jaanuaris kuulutas komisjon välja avaliku pakkumise (2007/S 29–034352) uuringu läbiviimiseks postipanga hoiusertifikaatide väljastamise eest hüvitise maksmise kohta.
In the case of one of the bidders a potential conflict of interest arose, and on 29 June 2007 the Commission wrote to the Italian authorities and ABI asking them to comment.
Ühe pakkuja suhtes tekkis huvide konflikti kahtlus ja komisjon palus 29. juuni 2007. aasta kirjas Itaalia ametiasutustelt ja ABI-lt selle kohta kommentaare.
Italy replied by letter of 5 July 2007.
Itaalia vastas 5. juuli 2007. aasta kirjaga.
On 9 November 2007, the validity of the bids having expired, the Commission launched a new procurement procedure for the study (COMP/2007/D3/23), and on 20 December 2007 the Commission concluded the study contract with an independent expert (the expert).
novembril 2007. aastal lõppes pakkumiste kehtivusaeg ja komisjon kuulutas välja uuringu läbiviimiseks uue hankemenetluse (COMP/2007/D3/23) ja 20. detsembril 2007. aastal sõlmis komisjon sõltumatu eksperdiga (edaspidi „ekspert”) lepingu uuringu läbiviimiseks.
The expert submitted the final report of the study to the Commission on 21 June 2008.
Ekspert esitas komisjonile lõpparuande 21. juunil 2008. aastal.
THE BUSINESS OF CDP AND PI/BANCOPOSTA — THE RELEVANT MARKETS
CDP JA PI/BANCOPOSTA ÄRIVALDKOND – ASJAOMASED TURUD
CDP was a State agency until late 2003, when it was converted into a limited company (SpA).
CDP oli riigiasutus kuni 2003. aasta lõpuni, mil ta muudeti aktsiaseltsiks (SpA).
Since then, although 30 % of its share capital has been transferred to 65 banking foundations, CDP has remained under the control of the State [3].
Kuigi 30 % CDP aktsiakapitalist läks üle 65-le pangale, on CDP endiselt riigi kontrolli all [3].
CDP’s object is to foster the development of public investment, local utility infrastructure works and major public works of national interest.
CDP eesmärk on edendada riiklike investeeringute arengut, kohalike tehnoinfrastruktuuride rajamist ja suuremahuliste riiklike ehitustööde teostamist.
Since 2003, the activity of CDP has been formally structured around two distinct business areas:
Alates 2003. aastast on CDP tegevus jaotatud kaheks eri ärivaldkonnaks.
The first area, known as the ‘separate management area’ (gestione separata), manages the funding of investment by the State, the regions, local authorities, public agencies and other public-law bodies.
Esimene valdkond, mida nimetatakse „eraldiseisvaks juhtimisvaldkonnaks” (gestione separata), tegeleb riigi, piirkondade, kohalike omavalitsuste, riigiasutuste ja teiste avalik-õiguslike organite tehtavate investeeringute rahastamisega.
State-guaranteed postal savings provide the main source of funding for these objectives,
Riigi poolt tagatud postihoiused on nende eesmärkide täitmise peamiseks rahastamisallikaks.
The second area, known as the ‘ordinary management’ area (gestione ordinaria), manages the funding of works, plants, networks and equipment, the provision of public services and drainage.
Teine valdkond, mida nimetatakse „tavajuhtimise” valdkonnaks (gestione ordinaria), rahastab tehaste, käitiste, võrgustike ja sisseseadete ehitamist, avalike teenuste pakkumist ja kanalisatsioonisüsteemide rajamist.
For these purposes CDP may raise funds through the issue of securities, borrowing and other financial operations, without State guarantees.
Nende eesmärkide saavutamiseks võib CDP kaasata kapitali läbi väärtpaberite emiteerimise, riigi tagatiseta laenude ja teiste finantstehingute.
PI is the universal postal service provider in Italy, which fulfils the universal postal service obligation [4] according to the Italian legislation [5] and the regulations governing the universal postal service.
PI on universaalteenust pakkuv Itaalia postiettevõtja, mis täidab Itaalia õigusaktidest [4] ja universaalseid postiteenuseid reguleerivatest määrustest tulenevat universaalsete postiteenuste kohustust [5].
The service of general economic interest with which PI is entrusted does not include financial services.
PI vastutusvaldkonnaks olevate üldist majandushuvi pakkuvate teenuste hulka ei kuulu finantsteenused.
Besides providing the universal postal service, PI offers integrated communication, logistic and financial products and services throughout Italy.
Lisaks universaalsetele postiteenustele pakub PI kogu Itaalia territooriumil kompleksseid side-, logistika- ning finantstooteid ja -teenuseid.
The main figures are the following [6]:
Ettevõtte põhinäitajad on järgmised [6].
Financial figures for PI’s main areas of business
PI peamiste ärivaldkondade finantsnäitajad
Total staff (annual average)
Töötajate koguarv (aasta keskmine)
Regional areas
Teeninduspiirkonnad
Branches
Harukontorid
Main Financial Figures of Poste Italiane Group
Poste Italiane grupi peamised finantsnäitajad
Sales and service revenues
Tulu müügilt ja teenustelt
from postal services
postiteenused
from financial services
finantsteenused
from insurance services
kindlustusteenused
from other services
muud teenused
Postal Services
Postiteenused
volumes (number of items)
maht (tükkide arv)
Mail (standard, priority, registered, insured, legal documents, other recorded mail)
Post (standardpost, kiirpost, tähitud kirjad, väärtsaadetised, juriidilised dokumendid, muu registreeritud post)
Commercial mail (Postatarget, catalogues, unaddressed mail, etc.)
Kommertspost (Postatarget, kataloogid, adressaadita post jne)
Periodicals (printed, gifts, books etc.)
Perioodilised väljaanded (trükised, kingitused, raamatud jne)
Telegrams, fax, telex
Telegrammid, faksid, teleksid
Express delivery (Poste Italiane and SDA)
Kiirpostisaadetised (Poste Italiane ja SDA)
Postal savings
Postipanga hoiused
Savings books, savings certificates and postal current accounts: total
Hoiuraamatud, hoiusertifikaadid ja postipanga arvelduskontod: kokku
Life assurance policies: policies written
Elukindlustuspoliisid: väljastatud poliisid
Conto BancoPosta: number of current accounts
BancoPosta konto: arvelduskontode arv
Carta Postepay: number of cards issued
Carta Postepay: väljastatud kaartide arv
According to the annual report, postal services accounted for 33,5 % of the group’s total turnover in 2006, financial activities accounted for 27,5 %, and insurance business for 37,6 %.
Vastavalt aastaaruandele moodustasid grupi 2006. aasta kogukäibest postiteenused 33,5 %, finantsteenused 27,5 % ja kindlustusteenused 37,6 %.
Financial services contributed 82 % to the operating profit of the PI group, and insurance services 18,7 %.
PI grupi ärikasumis oli finantsteenuste osakaal 82 % ja kindlustusteenuste osakaal 18,7 %.
Postal services showed an operating loss of EUR 4 million.
Postiteenuste müügist tekkis 4 miljoni euro suurune ärikahjum.
Before December 2003, PI was wholly owned by the Italian State.
Enne 2003. aasta detsembrit kuulus PI täielikult Itaalia riigile.
In December 2003, the State transferred 35 % of the share capital in PI to CDP.
aasta detsembris loovutas riik 35 % oma PI osalusest CDP-le.
PI is likewise a private-law company controlled by the State.
PI on samuti riigi poolt kontrollitav eraõiguslik äriühing.
According to a recent study [7], before the implementation of the first Postal Directive [8] the Italian postal market was relatively open.
Hiljuti läbiviidud uuringust [7] selgus, et enne esimese postidirektiivi [8] rakendamist oli Itaalia postiturg suhteliselt avatud.
Operators other than PI were already free to distribute direct mail and hybrid mail.
Peale PI võisid kõik ettevõtjad juba vabalt osutada otse- ja hübriidpostiteenuseid.
Some local mail operators were delivering letters as subcontractors to PI.
Mõned postiettevõtjad edastasid kirju PI alltöövõtjatena.
After the implementation of the Directive, the delivery of hybrid mail became part of the reserved area, and the subcontracting relationships were ended.
Pärast direktiivi rakendamist muutus hübriidpostiteenuste osutamine reserveeritud valdkonnaks ja alltöövõtusuhted lõpetati.
Outgoing and incoming international mail falls entirely within the area reserved to PI.
Väljaminev ja sissetulev rahvusvaheline post on täielikult PI reserveeritud valdkond.
Since 1 January 2003, Italian legislation has incorporated the second Postal Directive, which provides for the full opening of the EU postal market to competition by 1 January 2009: it limits the reserved area to letters up to 100 g and three times the basic tariff for priority mail [9].
Alates 1. jaanuarist 2003 inkorporeeriti Itaalia õigusaktidesse teine postidirektiiv, millega nähakse ette ELi postiteenuste turu täielik avamine vabale konkurentsile alates 1. jaanuarist 2009. Direktiiviga kehtestati reserveeritud teenustele kaalupiirangud kuni 100 grammi ja vähendati kolm korda kiirposti baastariifi [9].
From 1 January 2006, the reserved area is limited to letters up to 50 g and 2,5 times the basic tariff for priority mail.
Alates 2006. aasta 1. jaanuarist alandati reserveeritud teenuste kaalupiiranguid 50 grammini ja vähendati kiirposti baastariifi kaks ja pool korda.
The reserved area also continues to include upstream services and the conveyance of bulk mail.
Reserveeritud valdkond hõlmab ka upstream-teenuseid ja suuremahuliste saadetiste edastamist.
The postal market is now relatively open to competition de jure, since the delivery of direct mail has been liberalised.
Postiteenuste turg on täna de jure konkurentsile suhteliselt avatud, sest otsepostiteenuste osutamine on liberaliseeritud.
The entry regulations are not regarded as severe [10].
Rakendusmäärusi ei peeta nii rangeteks [10].
On 19 October 2006, the Commission proposed a new Postal Directive completing the single market for Community postal services.
oktoobril 2006 esitas komisjon ettepaneku uue postidirektiivi kohta, millega viiakse lõpule ühenduse ühtse postiteenuste turu moodustamine.
That Directive entered into force on 27 February 2008; it provides for the abolition of legal monopolies in postal services by 31 December 2010, though some Member States are permitted to extend the deadline until December 2012 [11].
Direktiiv jõustus 27. veebruaril 2008 ning sellega nähakse ette 31. detsembriks 2010 seaduslike monopolide kaotamine postiteenuste turul, kuigi mõnedel liikmesriikidel lubati vastavat tähtaega pikendada kuni 2012. aasta detsembrini [11].
Presidential Order (decreto) No 144 of 14 March 2001 lays down rules governing the banking and financial services that can be provided by PI; this business is carried on by Bancoposta.
Presidendi 14. märtsi 2001. aasta dekreedis on sätestatud PI pakutavate pangandus- ja finantsteenuste suhtes kohaldatavad eeskirjad. Need teenused on Bancoposta äritegevus.
The services comprise: collecting savings from the public in all forms; provision of payment services; foreign exchange intermediation; promotion and placement of loans granted by banks and other authorised intermediaries; performance of some investment services (trading on account of third parties and placement and collection of orders, thus excluding trading on own account and individual portfolio management).
Teenused hõlmavad inimeste mis tahes liiki säästude kogumist, makseteenuste pakkumist, välisvaluuta tehingute vahendamist, pankade ja teiste volitatud vahendajate väljastatud laenude reklaamimist ja paigutamist, teatavate investeerimisteenuste (kolmandate isikute nimel kauplemine ning väärtpaberiinvesteeringute paigutamine ja kogumine, mille puhul on välistatud enda arvel kauplemine ja individuaalportfelli haldamine) osutamist.
PI is expressly prevented from engaging in financing.
PI-l on selgelt keelatud tegeleda finantseerimisega.
PI/Bancoposta can be considered as a deposit institution and a financial intermediary.
PI/Bancopostat võib pidada hoiuasutuseks ja finantsvahendajaks.
While it is not a bank, it uses PI’s numerous post-office outlets for its own operations and to provide banking and other financial products.
Kuna tegemist ei ole pangaga, kasutab ta oma toimingute teostamiseks ning pangandus- ja teiste finantstoodete pakkumiseks PI postkontorite võrku.
The 13893 counters, at least one per municipality on average, make PI the biggest banking network in Italy, and should be regarded as an asset rather than a liability: most of their cost is covered by these financial services, and they are not considered a burden on the universal service provider [12].
Oma 13893 postkontoriga (keskmiselt igas omavalitsuspiirkonnas üks kontor) moodustab PI suurima pangandusvõrgu Itaalias ning seda tuleb käsitleda pigem vara kui kohustusena, arvestades, et ta suudab enamiku oma kuludest katta pakutavate finantsteenuste arvelt ning neid ei saa pidada liigseks koormuseks universaalteenuste pakkuja jaoks [12].
The rating Agency Fitch notes in a report published in 2004 that PI/Bancoposta has ‘a capacity to reach the overall [Italian] population that cannot be matched by domestic banks for the foreseeable future’ [13].
Reitinguagentuur Fitch märgib oma 2004. aastal avaldatud aruandes, et PI/Bancopostal on võime „jõuda kogu (Itaalia) elanikkonnani, mida kohalikud pangad lähitulevikus ei suuda” [13].
Moreover, Fitch considers that PI has put ‘the development of financial services at the heart of [its] strategy’.
Lisaks leiab Fitch, et PI on „(oma) strateegias põhirõhu pannud finantsteenuste arendamisele”.
PI offers a wide range of financial services competing with those offered by the banking system:
PI pakub laia finantsteenuste valikut, konkureerides pankade pakutavate teenustega:
direct and indirect collection of savings, and lending,
säästude otsene ja kaudne kogumine ning laenude andmine;
placement of financial and investment products.
finants- ja investeerimistoodete müük.
The aspect at issue in the present Decision is the collection of funds, and particular postal savings, whereby PI raises funds on behalf and for the account of CDP by distributing savings certificates and savings books.
Käesolevas otsuses käsitletavaks küsimuseks on vahendite, eelkõige postipanga hoiuste kogumine, mille puhul PI kaasab kapitali CDP nimel ja arvel, müües hoiusertifikaate ja hoiuraamatuid.
In the last few years, PI has significantly broadened the range of its payment services to customers, adding to the traditional postal instruments (current account deposit receipts and postal money orders) a series of instruments that were formerly offered only by banks (debit and credit cards, credit transfers, or standing debit orders for utility bills) [14].
Viimastel aastatel on PI oluliselt laiendanud klientidele makseteenuste pakkumist, lisades tavapärastele postiteenustele (arvelduskonto hoiuste vastuvõtmine ja postiülekanded) mitmeid seni vaid pankade poolt pakutud teenuseid (deebet- ja krediitkaardid, pangaülekanded või püsikorraldusteenused kommunaalteenuste tasumiseks) [14].
Finally, PI provides placement services for:
Lisaks vahendab PI järgmisi finantstooteid: