natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As established in the original investigation and the previous expiry review investigation, the current review investigations confirmed that the product concerned and the urea produced and sold by the Community producers on the Community market, as well as the urea produced and sold on the Russian domestic market have the same basic chemical characteristics and essentially the same uses.
Esialgne uurimine ja eelmine aegumise läbivaatamise uurimine on kindlaks teinud ja käesolevad läbivaatamise uurimised on kinnitanud, et vaatlusalusel tootel, ühenduse tootjate toodetaval ja ühenduse turul müüdaval uureal ning Venemaal toodetaval ja Venemaa siseturul müüdaval uureal on samad keemilised põhiomadused ning sisuliselt samad kasutusalad.
They are therefore considered to be like products within the meaning of Article 1(4) of the basic Regulation.
Seetõttu käsitletakse neid samasuguste toodetena algmääruse artikli 1 lõike 4 tähenduses.
Continuation of dumping during the review investigation period
Dumpingu jätkumine uurimisperioodil
In accordance with Article 11(2) of the basic Regulation, it was examined whether dumping was taking place during the RIP and, if so, whether or not the expiry of the measures would be likely to lead to a continuation of dumping.
Algmääruse artikli 11 lõike 2 kohaselt uuriti, kas uurimisperioodi ajal toimus dumpingut ning kui toimus, siis kas meetmete aegumine tooks tõenäoliselt kaasa dumpingu jätkumise.
As mentioned in recital (16), five Russian exporting producers of urea cooperated in the investigation.
Nagu põhjenduses 16 nimetatud, tegi uurimisel koostööd viis uureat eksportivat Venemaa tootjat.
These five producers represented 60 % of exports of urea originating in Russia to the Community during the RIP, which corresponded to 1,39 million tonnes.
Need viis tootjat esindasid uurimisperioodil 60 % Venemaa päritolu uurea ekspordist ühendusse, mis vastas 1,39 miljonile tonnile.
Imports into the Community of the product concerned originating in Russia represented 16 % of Community consumption, which was 8,98 million tonnes in the RIP.
Venemaalt pärit vaatlusaluse toote import ühendusse moodustas 16 % ühenduse tarbimisest, mis uurimisperioodil oli 8,98 miljonit tonni.
Therefore, the level of cooperation is considered high.
Koostöö taset peetakse seetõttu kõrgeks.
It should be noted that one exporting producer controls two related companies, both of which are producing and exporting urea.
Tuleb märkida, et üks eksportiv tootja kontrollib kaht sidusettevõtet, kes mõlemad toodavad ja ekspordivad uureat.
The sample referred to in recital (19) therefore includes four companies.
Seega sisaldab põhjenduses 19 nimetatud valim nelja äriühingut.
It was first established for each of the four companies whether their total domestic sales of urea were representative in accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, i.e. whether they accounted for 5 % or more of the total sales volume of the product concerned exported to the Community.
Algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaselt tehti kõigi nelja äriühingu puhul esmalt kindlaks, kas nende omamaine uurea müügi kogumaht on tüüpiline, st kas see moodustas 5 % või rohkem ühendusse eksporditud vaatlusaluse toote müügi kogumahust.
The investigation showed that all four companies sold representative quantities of urea on the domestic market.
Uurimisel ilmnes, et kõik neli äriühingut müüsid omamaisel turul tüüpilisi uurea koguseid.
To establish whether sales of urea on the domestic market were in the ordinary course of trade, the cost of manufacturing had to be established.
Et kindlaks teha, kas uurea müük toimus omamaisel turul tavapärase kaubandustegevuse käigus, tuli välja selgitada tootmiskulud.
In this regard, it should be noted that energy costs, such as electricity and gas, represent a major proportion of the manufacturing cost and a significant proportion of the total cost of production.
Selles osas tuleb märkida, et elekter ja gaas moodustasid põhilise osa otsestest tootmiskuludest ning olulise osa kõigist tootmiskuludest.
It was therefore examined, pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation, whether the costs associated with the production and sales of the product under consideration were reasonably reflected in the records of the parties concerned.
Seetõttu kontrolliti algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt, kas vaatlusaluse toote tootmise ja müügiga seotud kulud olid asjaomaste isikute raamatupidamises mõistlikult kajastatud.
The investigation showed no indication that the electricity would not be reasonably reflected in the records.
Uurimisel ei ilmnenud, et elektrikulud ei oleks olnud raamatupidamises mõistlikult kajastatud.
In this context, it is, inter alia, noted that electricity prices paid by the Russian producers during the RIP were in line with international market prices, when compared to other countries, such as Canada and Norway.
Sellega seoses märgitakse muu hulgas, et Venemaa tootjate poolt uurimisperioodil tasutud elektrihinnad olid teiste riikide, näiteks Kanada ja Norra, hindadega võrdlemisel kooskõlas rahvusvaheliste turuhindadega.
As concerns gas supplies, in fact, it was established on the basis of data published by internationally recognised sources specialised in energy markets, that the prices paid by the Russian producers were abnormally low.
Gaasihindade suhtes tehti energiaturgudele spetsialiseerunud rahvusvaheliselt tunnustatud allikate avaldatud andmete põhjal kindlaks, et tegelikult maksid Venemaa tootjad ebatavaliselt madalat hinda.
By way of illustration, they amounted to one fifth of the export price of natural gas from Russia and were also significantly lower than the gas price paid by the Community producers.
Näiteks moodustas see ühe viiendiku Venemaa maagaasi ekspordihinnast ning oli oluliselt madalam kui ühenduse tootjate poolt gaasi eest makstav hind.
In this regard, all available data indicate that domestic gas prices in Russia were regulated prices, which are far below market prices paid in unregulated markets for natural gas.
Selles osas näitavad kõik kättesaadavad andmed, et Venemaa omamaiseid gaasihindu reguleeriti ja need olid palju väiksemad maagaasi hindadest reguleerimata turgudel.
Since gas costs were not reasonably reflected in the four companies’ records, they had to be adjusted pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation.
Kuna gaasiga seotud kulusid ei olnud nelja äriühingu raamatupidamises mõistlikult kajastatud, tuli neid algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt kohandada.
The cost of manufacturing of the sampled companies was adjusted accordingly.
Valimisse kaasatud äriühingute tootmiskulusid kohandati sellele vastavalt.
In the absence of any undistorted gas prices relating to the Russian domestic market, and in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, gas prices had to be established on ‘any other reasonable basis, including information from other representative markets’.
Kuna ei olnud võimalik leida Venemaa omamaise turu moonutamata gaasihinda, ning algmääruse artikli 2 lõike 5 kohaselt tuli gaasi hinna kindlakstegemiseks võtta „mõni muu mõistlik alus, sealhulgas teave teiste tüüpiliste turgude kohta”.
The adjusted price was based on the average price of Russian gas when sold for export at the German/Czech border (Waidhaus), net of transport costs.
Kohandatud hinna aluseks võeti Vene gaasi keskmine ekspordihind Saksa-Tšehhi piiril („Waidhaus”) ilma veokuludeta.
Waidhaus being the main hub for Russian gas sales to the EU, which is both the largest market for Russian gas and has prices reasonably reflecting costs, can be considered a representative market.
Waidhaus on peamine sõlmpunkt Vene gaasi müügil Euroopa Liitu, mis on suurim Vene gaasi turg ja mille hindades kulud mõistlikult kajastuvad – seega võib Waidhausi käsitleda kui tüüpilist turgu.
After adjusting costs of manufacturing as described above, only two companies had representative domestic sales in the ordinary course of trade.
Pärast tootmiskulude kohandamist ülal kirjeldatud viisil oli ainult kahe äriühingu omamaine müük tavapärase kaubandustegevuse käigus tüüpiline.
For these two companies therefore, normal value was based on their domestic sales of the like product pursuant to Article 2(2) of the basic Regulation.
Seega leiti normaalväärtus nende kahe äriühingu puhul samasuguse toote omamaise müügi põhjal vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 2.
For the other two companies, normal value was established on the basis of the domestic sales prices of the two producers having representative domestic sales in the ordinary course of trade mentioned in recital 35, pursuant to Article 2(1) of the basic Regulation.
Kahe ülejäänud äriühingu puhul tehti normaalväärus kindlaks, lähtudes kahe põhjenduses 35 nimetatud tavapärase kaubandustegevuse käigus tüüpilise müügihinnaga tootja omamaistest müügihindadest, vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 1.
For confidentiality reasons, this information could not be disclosed in detail, as one of the two companies from which information was taken was related to a company for which normal value was established.
Konfidentsiaalsuskaalutlustel ei ole võimalik seda teavet üksikasjalikult avaldada, sest üks kahest äriühingust, kellelt teavet saadi, oli seotud äriühinguga, kelle suhtes tehti kindlaks normaalväärtus.
Therefore, if the information had been disclosed, it would have been possible for that company to reconstruct business confidential data of the other company.
Seega, kui teave oleks avaldatud, oleks sel äriühingul olnud võimalik rekonstrueerida teise äriühingu konfidentsiaalsed andmed.
In all cases where the product concerned was exported to independent customers in the Community, the export price was established in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation, namely on the basis of export prices actually paid or payable.
Kõigil juhtudel, kui vaatlusalust toodet eksporditi ühenduses asuvatele sõltumatutele tarbijatele, võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8 ekspordihinna määramisel aluseks tegelikult makstud või makstav ekspordihind.
In the case of one exporting producer where sales were made via a related trader in Switzerland, the export price was constructed on the basis of the resale prices of that related trader to independent customers.
Ühe eksportiva tootja puhul, kus müük toimus Šveitsis asuva seotud kaubandusettevõtja kaudu, tuletati ekspordihind kõnealuselt seotud kaubandusettevõtjalt sõltumatutele klientidele esitatud edasimüügi hinna põhjal.
Adjustments were made for all costs incurred between purchase and resale, including freight, sales, general and administrative expenses, and a reasonable profit margin.
Kõiki ostu ja edasimüügi vahelisel ajal kantud kulusid kohandati, kaasa arvatud veo- ja müügikulud, üld- ja halduskulud ning mõistlik kasumimarginaal.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Et tagada õiglane võrdlus normaalväärtuse ja ekspordihinna vahel, võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 kohanduste näol nõuetekohaselt arvesse erinevusi, mis mõjutavad hindu ja hindade võrreldavust.
Accordingly, adjustments were made for differences in transport, handling, loading and ancillary costs, credit costs, commissions and packing costs where applicable and supported by verified evidence.
Sellele vastavalt tehti kohandusi veo-, käitlus-, laadimis- ja lisakulude, laenukulude, vahendustasude ja pakendamiskulude erinevuste arvestamiseks, kui see oli asjakohane ja kui kontrollitud tõendid seda toetasid.
The investigation showed that dumping took place during the RIP mostly at a lower level than in the previous expiry review investigation.
Uurimisel ilmnes, et uurimisperioodil esines dumpingut võrreldes eelmisel aegumise läbivaatamise uurimisel tuvastatuga enamasti väiksemal määral.
The dumping margins, expressed as a percentage of the CIF Community frontier price, duty unpaid, are nevertheless substantial, i.e. in the range of 6 % to 23 %.
Dumpingumarginaalid (väljendatud protsendimäärana CIF-hinnast ühenduse piiril ilma tollimakse tasumata) on sellegipoolest märkimisväärsed, st vahemikus 6 % kuni 23 %.
Likelihood of Continuation of Dumping
Dumpingu jätkumise tõenäosus
Effect of the removal of the existing measures on the dumped imports
Olemasolevate meetmete lõpetamise mõju dumpinguhinnaga impordile
As mentioned in recital 1, the measures in force are in the form of a MIP of EUR 115 per tonne.
Nagu on märgitud põhjenduses 1, on kehtivate meetmete vormiks minimaalne impordihind 115 eurot tonni kohta.
While this MIP initially had an influence on Russian export prices of urea to the Community, such prices have been significantly above the MIP since 2003 as shown in recital 67, and during the RIP average Russian export prices have been 68 % above the MIP.
Kui algselt avaldas see minimaalne impordihind mõju Venemaalt ühendusse toodava uurea ekspordihinnale, on need hinnad alates 2003. aastast olnud minimaalsest impordihinnast oluliselt kõrgemad, nagu on näidatud põhjenduses 67, ning uurimisperioodil on Venemaa keskmised ekspordihinnad olnud minimaalsest impordihinnast 68 % kõrgemad.
It can therefore be concluded that the measures currently in force had no impact on either prices or quantities of exports of urea originating in Russia.
Seega võib järeldada, et praegu kehtivad meetmed ei avaldanud mõju Venemaalt pärit uurea ekspordi hindadele ega kogustele.
As a consequence, it is unlikely that there will be an impact on prices or quantities of exports of urea originating in Russia should measures be repealed.
Järelikult ei ole tõenäoline, et meetmete kehtetuks tunnistamine mõjutaks Venemaalt pärit uurea ekspordi hindu või koguseid.
Notwithstanding the above, the possible effects of (i) existing Russian spare capacity and possible new capacity and (ii) the likelihood of redirection of other sales to the Community were also examined in the investigation, as explained below.
Hoolimata eelöeldust kontrolliti uurimise käigus ka i) Venemaa praeguse vaba tootmisvõimsuse ja võimaliku uue tootmisvõimsuse võimalikku mõju ning ii) muu müügi ühendusse ümbersuunamise tõenäosust, nagu allpool selgitatud.
The applicant has submitted evidence in its review request that there will be a total of nine projects, which would provide substantial new capacity in Russia in the timeframe of 2005 to 2007 due to revamps, upgrades and de-bottlenecking, accounting for an increase of at least 10 % of the existing capacity.
Taotluse esitaja esitas oma läbivaatamistaotluses andmeid, et ajavahemikus 2005–2007 leiab Venemaal aset kokku üheksa projekti, mis lisaks paranduste, moderniseerimise ja kitsaskohtade kõrvaldamise abil oluliselt uut tootmisvõimsust nii, et olemasolev tootmisvõimsus kasvaks vähemalt 10 %.
Cooperating producers
Koostööd tegevad tootjad
The possible effects of the existing spare capacity were examined.
Kontrolliti olemasoleva vaba tootmisvõimsuse võimalikku mõju.
The Russian sampled producers managed to increase their production capacity by around 5 %, while they increased their production by around 15 % during the period considered.
Vaatlusalusel perioodil õnnestus valimisse kaasatud Venemaa tootjatel suurendada oma tootmisvõimsust umbes 5 %, samas kui nende tootmine suurenes ligikaudu 15 %.
Therefore, their nominal spare capacity has significantly decreased to 170000 tonnes, or around 6 % of production capacity:
Seega on nende nominaalne vaba tootmisvõimsus oluliselt langenud, jõudes 170000 tonni tasemele, mis moodustab umbes 6 % tootmisvõimsusest:
Spare Capacity
Vaba tootmisvõimsus
A total of five projects out of the nine referred to in the request concerned cooperating exporting producers.
Taotluses nimetatud üheksast projektist kokku viis projekti on seotud koostööd tegevate eksportivate tootjatega.
Two projects were already completed during the period considered, and therefore provide no additional capacity compared to the RIP.
Kaks projekti olid vaatlusalusel perioodil juba lõpule viidud ning seega ei lisa need uurimisperioodiga võrreldes uut tootmisvõimsust.
For one project listed, only an insignificant capacity increase was established.
Ühe loetletud projekti puhul tehti kindlaks vaid tühine tootmisvõimsuse tõus.
As regards the two largest projects, which account for the majority of the capacity increase mentioned in recital 46, it was established that the company invests not only in urea capacity, but also in downstream production facilities for products such as urea-formaldehyde resins (UFR) and urea and ammonium nitrate solutions (UAN).
Kahe suurima projekti osas, mis annavad suurema osa põhjenduses 46 nimetatud tootmisvõimsuse kasvust, tehti kindlaks, et äriühing ei tee investeeringuid ainult uurea tootmisvõimsusse, vaid ka järgmise etapi tootmisseadmetesse, nagu näiteks uurea-formaldehüüdvaigud (UFR) ning uurea ja ammooniumnitraadi lahused (UAN).
These projects are either in an advanced stage or have already been completed post-RIP.
Need projektid on lõppstaadiumis või on pärast uurimisperioodi juba lõppenud.
Therefore, it can be assumed that the major part of the capacity of this project will not be sold to independent customers, but captively used as a feedstock for these downstream products.
Seega võib eeldada, et suuremat osa selle projekti tootmisvõimsusest ei müüda sõltumatutele tarbijatele, vaid seda kasutavad tootjad ise järgmise etapi toodete jaoks tooraine saamiseks.
This part is therefore not taken into account in the following paragraph.
Seepärast ei võeta seda osa järgmises lõigus arvesse.
It follows from the above that the three projects would lead to an additional capacity available for sale to independent customers estimated at around 150000 to 200000 tonnes.
Eespool öeldust järeldub, et kolm projekti lisaksid sõltumatutele tarbijatele müügiks kättesaadavat tootmisvõimsust hinnanguliselt umbes 150000–200000 tonni ulatuses.
This corresponds to 10 % to 15 % of total Russian exports to the Community during the RIP or a potential market share of 1,5 % to 2 % of the Community market.
See vastab 10–15 protsendile uurimisperioodil Venemaalt ühendusse liikunud ekspordi kogumahust ehk võimalikule 1,5–2protsendilisele turuosale ühenduse turust.
Non-cooperating producers
Koostööd mittetegevad tootjad
The overall spare capacity as a percentage of production capacity in Russia is in line with the spare capacity established for the cooperating producers, according to information submitted by the applicant.
Taotluse esitaja esitatud teabe põhjal vastab üldise vaba tootmisvõimsuse protsent Venemaa kogutootmisvõimsusest koostööd tegevate tootjate kohta kindlaks tehtud vabale tootmisvõimsusele.
It is therefore considered that the non-cooperating producers have a spare capacity of around 5 % of production capacity as well, assessed to be around 140000 tonnes during the RIP.
Seega arvatakse, et koostööd mittetegevatel tootjatel on vaba tootmisvõimsust samuti umbes 5 %, mis on uurimisperioodil hinnanguliselt 140000 tonni.
A total of four projects out of the nine referred to in the request concerned non-cooperating exporting producers.
Taotluses nimetatud üheksast projektist kokku neli projekti oli seotud koostööd mittetegevate eksportivate tootjatega.
These projects were evaluated on the basis of facts available.
Neid projekte hinnati kättesaadavate faktide põhjal.
For one project, it was established that it was not regarding the product concerned, but methanol.
Ühe projekti puhul tehti kindlaks, et see ei olnud seotud vaatlusaluse tootega, vaid metanooliga.
One project was already completed during the period considered, and therefore provides no additional capacity compared to the RIP.
Üks projekt oli vaatlusalusel perioodil juba lõpule viidud ning seega ei lisa see uurimisperioodiga võrreldes uut tootmisvõimsust.
One project was related to an insignificant investment of less than EUR 1 million p.a. and was therefore deemed not to have a quantifiable impact on Russian capacity.
Üks projekt oli seotud tühise, alla 1 miljoni euro suuruse aastainvesteeringuga ning seega leiti, et sellel ei ole Venemaa tootmisvõimsusele mõõdetavat mõju.
As for the remaining project, it could lead to a capacity increase of around 100000 tonnes (corresponding to about 7 % of total Russian exports to the Community during the RIP or a potential market share of 1 % of the Community market).
Viimane projekt võib suurendada tootmisvõimsust umbes 100000 tonni võrra (see moodustaks umbes 7 % uurimisperioodil Venemaalt ühendusse liikunud ekspordimahust ehk 1-protsendilise võimaliku turuosa ühenduse turust).
Conclusion on spare capacity
Järeldus vaba tootmisvõimsuse kohta
The investigation showed that the additional capacity available in the medium term will be close to 500000 tonnes.
Uurimisel ilmnes, et keskpikas perspektiivis lisanduv tootmisvõimsus jääb 500000 tonni lähedale.
But as a significant part of the additional quantity due to revamps, upgrades and de-bottlenecking will be used captively as feedstock for downstream products, it is concluded that only about roughly half of this quantity will be available for sale to independent customers.
Ent kuna olulise osa sellest paranduste, moderniseerimise ja kitsaskohtade kõrvaldamise tulemusel lisanduvast kogusest kasutavad tootjad ise järgmise etapi toodete jaoks tooraine saamiseks, järeldatakse, et sellest kogusest oleks võimalik sõltumatutele tarbijatele müüa ainult umbes pool.
Since the Russian domestic market is small and there are no indications that this is likely to change in the future, any increase in production will be export-oriented.
Kuna Venemaa omamaine turg on väike ja ei ole põhjust arvata, et see võiks tulevikus muutuda, on igasugune tootmismahu suurendamine orienteeritud ekspordile.
As the nominal capacity utilisation of the Russian producers is around 95 %, only limited additional quantities are available for export.
Kuna Venemaa tootjad kasutavad ligikaudu 95 % oma nominaalsest tootmisvõimsusest, on võimalik eksporti suunata ainult piiratud mahus lisakoguseid.
The existing spare capacity and non-captive additional capacity expected to be created in the near future represent together about roughly 550000 to 600000 tonnes, corresponding to around 40 % of total Russian exports to the Community during the RIP, a potential market share of around 6 % of the Community market.
Olemasolev vaba tootmisvõimsus ja lähitulevikus vabaturu jaoks eeldatavalt tekkiv lisatootmisvõimsus moodustavad koos umbes 550000–600000 tonni, mis vastab umbes 40 protsendile Venemaa koguekspordist ühendusse uurimisperioodil ning on ligikaudu 6 protsendi suurune võimalik turuosa ühenduse turust.
However, according to forecasts of consultancies specialised in fertilisers provided by the applicant, the worldwide demand for urea is predicted to increase at a pace similar to the increase in worldwide capacity.
Taotluse esitaja esitatud väetistele spetsialiseerinud konsultatsioonifirmade prognooside kohaselt kasvab siiski ülemaailmne nõudlus uurea järele umbes samas tempos nagu ülemaailmne tootmisvõimsus.
Therefore additional quantities available for export may be directed to the regions where additional demand exists.
Seepärast võidakse ekspordiks kättesaadavad lisakogused suunata nendesse piirkondadesse, kus on lisanõudlus.
It is therefore probable that Russian exports to the Community will increase in significant quantities only if there is an equivalent increase in demand, i.e. such additional exports should not have a negative effect on the price level on the Community market.
Seepärast on tõenäoline, et Venemaa eksport ühendusse kasvab olulisel määral ainult juhul, kui samal määral kasvab ka nõudlus, st selline lisaeksport ei tohiks avaldada ühenduse turu hinnatasemele negatiivset mõju.
It cannot therefore be concluded that that the volume of Russian dumped exports into the Community will be affected by the Russian spare capacity.
Seega ei saa järeldada, et Venemaa vaba tootmisvõimsus hakkab mõjutama Venemaalt dumpinguhinnaga ühendusse tuleva ekspordi mahtu.
Likelihood of redirection of other sales to the Community
Muu müügi ühendusse ümbersuunamise tõenäosus