natgillin/translations-raw huggingface dataset:
CFF considers that, in spite of the fact that Altmark is subsequent to the signing of the public service delegation, the compensation paid pursuant to the latter must be examined in the light of the criteria laid down by that case-law.
CFF leiab, et vaatamata sellele, et Altmarki kohtupraktika on avaliku teenindamise delegeerimislepingu allakirjutamisest hilisem, tuleb selle lepingu raames makstud hüvitised läbi vaadata nimetatud kohtupraktikas sätestatud kriteeriume silmas pidades.
In that respect, CFF submits that, with the exception of the first criterion, the criteria in Altmark are not satisfied.
Selles osas leiab CFF, et kui esimene tingimus välja arvata, pole Altmarki kriteeriumidest kinni peetud.
In respect of the fourth criterion in Altmark, CFF shares the Commission’s doubts as to whether SNCM may be regarded as having been a well-run and adequately equipped undertaking.
Eelkõige Altmarki neljanda kriteeriumi puhul jagab CFF komisjoni kahtlusi selle üle, kas SNCMi võiks käsitada kui hästi juhitud ja piisavalt varustatud ettevõtet.
In that regard, CFF draws the Commission’s attention to the fact that nearly 50 % of SNCM’s losses were concentrated in the years 2000 and 2001, which suggests that SNCM’s losses were not attributable exclusively to the public service obligations.
Sellega seoses juhib CFF komisjoni tähelepanu asjaolule, et peaaegu 50 % SNCMi kahjumist on seotud aastatega 2000–2001, mis annab alust arvata, et SNCMi kahjumit ei saa seostada üksnes avaliku teenindamise kohustuste täitmisega.
As for the possibility of assessing that amount in the light of Article 86(2) EC, CFF considers that the Court of First Instance called upon the Commission to make an assessment merely as to the classification of that amount as aid and not as to whether it was justified pursuant to that article.
Võimaluse kohta hinnata seda summat EÜ asutamislepingu artikli 86 lõike 2 valguses leiab CFF, et esimese astme kohus oleks palunud komisjonilt hinnangut, mis piirdunuks kõnealuse summa liigitamisega riigiabiks, ning mitte selle abi põhjendamist nimetatud artikli alusel.
The Commission was required to determine whether that amount was excessive in relation to the additional costs entailed by the public service obligations.
Komisjon peaks kontrollima, kas see summa ei ole ülemääraselt suur, võrreldes avaliku teenindamise kohustuste täitmisest tulenevate lisakuludega.
As regards the negative transfer price of EUR 158 million, CFF is uncertain whether the criterion of the well-informed investor in a market economy applies to the present case.
158 miljoni eurose negatiivse võõrandamishinna puhul kahtleb CFF, kas käesoleval juhul kohaldati teadliku turumajandusliku investori kriteeriumit.
First, CFF wonders whether the view can be taken that the transaction at issue was managed by the State at the same time as a significant and concurrent action of private operators involved in comparable circumstances, although the State recapitalised the company before the joint recapitalisation of the shareholders and the new restructuring plan.
Ühest küljest kahtleb CFF, kas saab arvestada, et riik tegi kõnealuse toimingu paralleelselt asjaomaste eraettevõtjate märkimisväärse ja samaaegse sekkumisega võrreldavates tingimustes, samas kui riik oli ettevõtte rekapitaliseerinud enne aktsionäridega ühist rekapitaliseerimist ja uue ümberkorralduskava vastuvõtmist.
On the other hand, CFF considers that, in the face of the serious financial circumstances of SNCM, a well-informed investor would have acted sooner in order not to have his investment depreciate.
Teisest küljest leiab CFF, et SNCMi tõsise finantsolukorra juures oleks teadlik investor sekkunud varem, et mitte lasta oma investeeringul väärtust kaotada.
CFF takes the view that the reference to the ABX Logistics case is irrelevant.
CFFi arvates ei ole viide ABX Logisticsi kohtuasjale asjakohane.
Besides the fact that the circumstances of that case cannot be transposed to the present case, SFF notes a significant contribution of the recipient of the aid in that case, which was clearly not the case with SNCM.
Peale selle, et nimetatud kohtuasja asjaolud ei ole käesolevale juhtumile ülekantavad, rõhutab CFF selles kohtuasjas abisaaja olulist panust, mis ilmselt ei kehtiks SNCMi puhul.
Furthermore, according to CFF, the decision of the Commission in 2006 did not take account of the costs related to the risk of action by the court in a liquidation of the undertaking concerned.
Samuti ei oleks CFFi arvates võetud komisjoni 2006. aasta otsuses asjaomase ettevõtte likvideerimise raames arvesse kohtumenetlusega seotud kulusid.
In that respect, CFF submits that the national case-law relied on by France to justify the costs related to SNCM’s liquidation do not apply to the present case.
Selle kohta leiab CFF, et Prantsusmaa osutatud riiklik kohtupraktika ei ole käesoleval juhul SNCMi likvideerimisega seonduvate kulude põhjendamises kohaldatav.
CFF takes the view that the application of the Community case-law in Gröditzer and Hytasa to the present case can only lead to the conclusion that the State did not act like a private investor in so far as, in terms of that case-law, the capital contribution of the State was related to the sale of 75 % of its holding in SNCM, reducing accordingly the prospects of profit in return.
CFFi arvates saab ühenduse Gröditzeri ja Hytasa kohtupraktika kohaldamisel käesoleva juhtumi suhtes üksnes järeldada, et riik ei käitunud erainvestorina, kuna nimetatud kohtupraktikast lähtuvalt oli riigipoolne kapitalitoetus seotud sellega, et ta müüb 75 % oma osalusest SNCMis, vähendades samaväärselt väljavaadet saada omapoolset kasu.
Finally, CFF considers that the comparison between the liquidation costs and the recapitalisation costs should take into account the value of the assets, which is, in both cases, transferred to the purchaser.
Viimaks leiab CFF, et likvideerimise ja rekapitaliseerimise kulude võrdlemisel peaks võtma arvesse vara väärtust, mis mõlemal juhul on üle kantud ostjale.
CFF submits that the value of the asset sold to the purchasers varies between EUR 640 million and EUR 755 million, compared to the market value of the fleet used by SNCM which CFF valued at between EUR 644 million and EUR 664 million in August 2006.
CFFi hinnangul kõigub ülevõtjatele võõrandatud vara väärtus 640 miljoni euro ja 755 miljoni euro vahel, võttes arvesse SNCMi kasutatud laevastiku müügiväärtust, mis oli CFFi hinnangul 2006. aasta augustis 644–664 miljonit eurot.
As regards the determination of the measures subsequent to the recapitalisation of 2002 as restructuring aid, CFF is of the opinion that, although SNCM fulfils the conditions of an undertaking in difficulty under the 2004 guidelines in the period preceding the first recapitalisation of EUR 142,5 million, that classification becomes very questionable for the period preceding the second increase of capital of EUR 8,75 million inasmuch as the undertaking’s capital was built up again.
Seoses sellega, et pärast 2002. aasta rekapitaliseerimist võetud meetmed liigitatakse ümberkorraldusabiks, leiab CFF, et kui SNCM vastas 2004. aasta suunistes esitatud raskustes oleva äriühingu tingimustele enne esimest, 142,5 miljoni euro ulatuses tehtud rekapitaliseerimist, on selline liigitamine ülimalt vaieldav ajavahemiku suhtes, mis eelneb teisele kapitali suurendamisele 8,75 miljoni euro võrra, arvestades, et ettevõtte omavahendid olid taastatud.
As regards the viability of the undertaking, CFF notes that the sale of SNCM is only partial and is not irrevocable having regard to the cancellation clauses negotiated with the purchasers.
Ettevõtte elujõulisuse kohta rõhutab CFF, et SNCMi võõrandamine on üksnes osaline ning see ei ole tühistamatu, arvestades ülevõtjatega kokkulepitud äramuutvaid tingimusi.
Those factors are important elements of uncertainty as regards the will and the ability of the purchasers to turn SNCM around and therefore secure the prospects of the undertaking’s long-term viability.
Need asjaolud osutavad sellele, et SNCMi seisu taastamise puhul on ülevõtjate valmisolekus ja suutlikkuses suuri ebakindluse märke ning seetõttu seavad need asjaolud kahtluse alla ettevõtte kestva elujõulisuse väljavaated.
Further, CFF states that, unlike what is required by the 2004 guidelines, the French authorities did not contemplate discontinuation of the activities which remained structurally poor even after the restructuring.
Peale selle märgib CFF, et vastupidiselt 2004. aasta suunistes nõutule ei ole Prantsuse ametiasutused kavandanud nendest tegevustest loobumist, mis oleksid isegi pärast ümberkorraldamist struktuurse puudujäägiga.
In addition, CFF expresses its scepticism regarding the plan for reducing costs despite the fleet becoming larger and the planned reduction of staff in particular in the light of the failure of the 2002 social plan.
Samuti väljendab CFF oma skeptilisust seoses kulude vähendamise kavaga, samas kui SNCMi laevastikku suurendatakse, ning töötajate arvu vähendamise kavaga, pidades eelkõige silmas 2002. aasta sotsiaalkava ebaõnnestumist.
In order to prevent unwarranted distortions of competition, CFF considers it necessary to renew and specify the compensatory measures imposed on SNCM in 2003 and to add new measures relating to the reduction of SNCM’s presence on the market.
Soovimatute konkurentsimoonutuste vältimiseks peab CFF vajalikuks korrata ja täpsustada 2003. aastal SNCMile pandud kohustusi ning lisada neile uusi kohustusi, mis seonduksid SNCMi kohaloleku vähendamisega turul.
CFF considers, moreover, that a part of the measures imposed on SNCM by the 2003 decision were not complied with.
Samuti leiab CFF, et osa 2003. aasta otsusega SNCMile pandud meetmetest ei ole täidetud.
Regarding the nature of the second recapitalisation of EUR 8,75 million, CFF takes the view that, in addition to the concurrence of public and private investment, the private action must be significant and carried out in comparable conditions in order that the State action is validated.
8,75 miljoni euro suuruse teise rekapitaliseerimise olemuse kohta leiab CFF, et peale avaliku ja erasektori investeeringute samaaegsuse peab erasektori sekkumine riigi sekkumise kinnitamiseks olema märkimisväärse suurusega ning tehtud võrreldavates tingimustes.
In the present case, those two conditions are not satisfied.
Kõnealusel juhul ei ole neid kahte tingimust täidetud.
First, the shareholding of the purchasers, closely linked to the first increase of capital of EUR 142,5 million, is not significant.
Esiteks ei ole märkimisväärne ülevõtjate osalus, mis on seotud üksnes esimese kapitali suurendamisega 142,5 miljoni euro võrra.
Secondly, the action of the purchasers was not carried out in comparable conditions to those of the state action, in particular by virtue of the cancellation clauses and the expected profitability of the minority shareholdings of CGMF.
Teiseks ei toimunud ülevõtjate sekkumine riigi sekkumisega võrreldavates tingimustes, eelkõige äramuutvate tingimuste ning CGMFi vähemusosaluse oodatava tasuvuse tõttu.
As regards the social measures of EUR 38,5 million, CFF disputes the classification of that amount as aid to individuals.
38,5 miljoni euro suuruste sotsiaalmeetmete puhul vaidlustab CFF selle summa liigitamise isikutoetuseks.
Although it true that that amount directly benefits SNCM’s employees, CFF submits that that measure could give rise to indirect positive effects for SNCM, in particular in terms of calming of social relations.
Kõnealusest summast saavad küll otseselt kasu SNCMi töötajad, kuid CFF rõhutab, et sel meetmel võib SNCMi jaoks olla kaudne positiivne mõju, eelkõige ettevõtte sisekliima paranemise näol.
Comments of STIM d’Orbigny (Stef-TFE group)
STIM d’Orbigny (kontsern Stef-TFE) märkused
STIM submits that through payment of the sum of EUR 53,48 million as public service compensation the State compensated SNCM twice for the same public service obligations.
STIM rõhutab, et makstes avaliku teenindamise kohustuste hüvitamisena 53,48 miljonit eurot, hüvitas riik SNCMile kaks korda samad avaliku teenindamise kohustused.
Moreover, STIM takes the view that that payment does not satisfy the criteria laid down in Altmark.
Samuti leiab STIM, et see hüvitis ei vasta Altmarki kohtupraktikas sätestatud kriteeriumidele.
As regards, specifically, the second and fourth criteria in Altmark, STIM disputes, first, the existence of parameters established in advance in an objective and transparent manner and, secondly, the comparability of SNCM’s and CMN’s ratios in the period from 1991 to 2001 and claims, in that respect, that the information given to the Commission was manifestly biased.
Eelkõige Altmarki teise ja neljanda kriteeriumi puhul vaidlustab STIM ühest küljest eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil kindlaksmääratud parameetrite olemasolu ja teisest küljest SNCMi ja CMNi näitajate võrreldavuse ajavahemikul 1991–2001 ning väidab sellega seoses, et komisjoni esitatud andmed olid ilmselgelt tasakaalust väljas.
As regards the negative disposal price of EUR 158 million, STIM takes the view that that price is not a market price resulting from an open and non-discriminatory competitive tendering procedure because the recapitalisation took place under different conditions from those which must normally guide a private investor.
158 miljoni euro suuruse negatiivse võõrandamishinna kohta leiab STIM, et selle hinna puhul ei ole tegemist avatud ja mittediskrimineeriva hankemenetluse teel saadud turuhinnaga, kuna rekapitaliseerimine toimus teistsugustel tingimustel kui need tingimused, millest erainvestor peab tavaliselt juhinduma.
STIM considers that the revalued net ledger assets would allow, in the worst of cases, a liquidation without costs for the State, or even yielding a gain on liquidation, that the sale price is derisory compared to the value of the undertaking (estimated at EUR 350 million by STIM) and that the aid is disproportionate in relation to the undertaking’s needs.
STIM leiab, et ümberhinnatud arvestuslik netovara võimaldaks halvima hüpoteesi korral riigi jaoks ilma kuludeta likvideerimist või isegi likvideerimisest lisandväärtuse saamist, et võõrandamishind on võrreldes ettevõtte väärtusega (STIMi hinnangul 350 miljonit eurot) naeruväärne ning et riigiabi on ettevõtte vajadustega võrreldes ebaproportsionaalne.
STIM also draws the Commission’s attention to the exorbitant nature of the cancellation clause in respect of the transfer to the private sector.
Samuti juhib STIM komisjoni tähelepanu erasektorisse üleviimise äramuutva tingimuse liialdavale olemusele.
Finally, STIM disputes the justification for the negative sale price acclaiming that liquidation took place under socially difficult circumstances, which seems unrealistic.
Lõpuks vaidlustab STIM selle, et negatiivse hinnaga müümist põhjendatakse sotsiaalselt raske likvideerimise eeldusega, mis tundub talle vähetõenäoline.
As regards the second recapitalisation of EUR 8,75 million, STIM considers that that capital contribution does not comply with the principle of the private investor in a market economy having regard to the inadequacy of the guarantees on return on investment.
8,75 miljoni euro suuruse teise rekapitaliseerimise kohta leiab STIM, et see kapitalitoetus ei vasta turumajandusliku erainvestori põhimõttele, arvestades, et investeeringult saadava tulu kohta ei ole piisavalt tagatisi.
STIM challenges the argument regarding concurrence of private and public investment to deny that that contribution is State aid.
STIM vaidlustab era- ja avaliku sektori investeeringu samaaegsusega seonduva argumendi, millega põhjendatakse selle toetuse juures riigiabi tunnuste puudumist.
Such concurrence, although it is settled, is only an indication and cannot be, in itself, a classification criterion.
Selline samaaegsus, juhul kui seda on rakendatud, on vaid üks märk ega saa üksinda olla liigitamise kriteerium.
STIM states, finally, that that contribution is a guarantee given to purchasers by the French Government that SNCM has indeed been awarded the public service delegation to operate services to Corsica.
Viimaks kinnitab STIM, et kõnealuse toetuse andis Prantsuse valitsus ülevõtjatele tagatiseks selle kohta, et SNCMiga sõlmitakse Korsika transpordiühenduse kohta avaliku teenindamise delegeerimisleping.
As regards the EUR 38,5 million of aid to individuals, STIM takes the view that that amount is in fact intended to give SNCM the means to comply with certain essential aspects of the recovery plan submitted to the Commission which have not been implemented, in particular the reduction of staff.
38,5 miljoni euro suuruse isikutoetuse kohta leiab STIM, et tegelikult on selle summa eesmärk anda SNCMile vahendeid, et pidada kinni komisjonile esitatud ümberkorralduskava teatavatest peamistest aspektidest, mida ei ole rakendatud, eelkõige seoses töötajate arvu vähendamisega.
Compatibility with the 2004 guidelines
Märkused 2004. aasta suunistega kokkusobivuse kohta
STIM takes the view that the aid received by SNCM is not limited to the minimum.
STIM on seisukohal, et SNCMile antud abi puhul ei ole piirdutud miinimumiga.
The contribution of STIM and the purchasers to the restructuring plan is insufficient having regard to the conditions imposed in the 2004 guidelines and it is not demonstrated that SNCM’s situation was so exceptional that it justified a lower contribution.
SNCMi ja ülevõtjate panus ümberkorralduskavasse on ebapiisav, võrreldes 2004. aasta suunistes sätestatud tingimustega, ning ei ole tõendatud, et SNCMi olukord oleks olnud sedavõrd erakorraline, et sellega võiks põhjendada tema väiksemat panust.
Furthermore, STIM notes the disproportionate nature of the aid granted in 2006 in so far as it enabled SNCM to set up reserves to cover future losses.
Samuti rõhutab STIM 2006. aastal antud abi ebaproportsionaalset iseloomu, kuivõrd see võimaldas SNCMil luua reserve tulevase kahjumi katmiseks.
Finally, the fact that SNCM did not provide for disposal of the assets which were not essential to the survival of the undertaking is contrary to the requirements laid down by the 2004 guidelines.
Asjaolu, et SNCM ei ole kavandanud sellise vara võõrandamist, mis ei ole ettevõtte eksisteerimiseks hädavajalik, on vastuolus 2004. aasta suunistes sätestatud nõudmistega.
Accordingly, STIM demands additional compensation of half of the aid contributed, namely EUR 98,25 million, through the disposal of an additional vessel and its direct and indirect SNCM holdings in CMN.
Seetõttu soovib STIM lisahüvitisi, mille suurus oleks pool osutatud abist ehk 98,25 miljonit eurot, võõrandades veel ühe laeva ning SNCMi otsesed ja kaudsed osalused CMNis.
In that respect, STIM states that those holdings are not strategic as provided in the guidelines on restructuring aid as they are not ‘essential to the firm’s survival’ nor are they inalienable assets.
Sellega seoses kinnitab STIM, et kõnealused osalused ei ole strateegilised ümberkorraldusabi käsitlevate suuniste tähenduses, kuna need ei ole „ettevõtte püsimajäämiseks hädavajalikud” ning neil ei ole võõrandamatu vara tunnuseid.
STIM also submits that the alleged synergies between SNCM and CMN do not exist inasmuch as SNCM has no real role in the management and development of CMN.
Samuti väidab STIM, et väidetavaid koostoimeid SNCMi ja CMNi vahel ei ole olemas, kuna SNCMil ei ole CMNi juhtimises ega arendamises mingit tegelikku rolli.
STIM states, finally, that the shareholders’ agreement linking the two undertakings has not existed since 15 March 2006, when CMN gave notice that it was no longer bound by it, as held by the Cour d’Appel de Paris.
Lõpuks rõhutab STIM, et alates 15. märtsist 2006 ei kehti enam kahte ettevõtjat ühendav aktsionäride leping, kuna sellel kuupäeval taganes sellest CMN ning seda kinnitas Cour d’Appel de Paris (Pariisi apellatsioonikohus).
Comments of SNCM
SNCMi märkused
SNCM sent the Commission a copy of a file summarising its economic and competitive position, together with legal advice assessing the risk that, in connection with liquidation proceedings, the State intervention would be characterised by the courts as de facto management of the company for the period preceding privatisation.
SNCM esitas komisjonile toimiku, mis sisaldab kokkuvõtet tema majanduslikust ja konkurentsialasest olukorrast, koos juriidilise arvamusega, milles hinnatakse likvideerimismenetluse raames riski, et kohus käsitab riigi sekkumist erastamisele eelneval ajavahemikul sekkumisena ettevõtte de facto juhina.
Consulted by SNCM, the […] firm arrived at the conclusion that, on the basis of the company’s social documents supplemented by correspondence, speeches and minutes of the auditing bodies, the French State […] The report also notes that […] Finally, the report refers to […].
Pärast SNCMiga konsulteerimist jõuab […] büroo järeldusele, et tuginedes äriühingu sotsiaaldokumentidele, mis on liigitatud kirjavahetuse, sekkumiste ja kontrolliorganite protokollide kaupa, on Prantsuse riigil […]. Peale selle rõhutatakse selles aruandes seda, et […]. Viimaks kinnitatakse samas aruandes, et […].
On that basis, SNCM’s expert concludes that it is very likely that the Tribunal de Commerce de Marseille would have characterised the French State as de facto manager.
Sellele alusele tuginedes teeb SNCMi ekspert järelduse, et Marseille’i kaubanduskohus oleks väga tõenäoliselt otsustanud, et Prantsuse riik oli asjaomase ettevõtte de facto juht.
Moreover, according to the findings in, inter alia, the reports of the Court of Auditors, the mismanagement attributable to the French State, de facto manager of SNCM, contributed to SNCM’s stated shortfall in assets.
Samuti ilmneb asjaoludest, eelkõige nendest, mis on esitatud kontrollikoja aruannetes, et Prantsuse riigile, SNCMi de facto juhile omistatavad juhtimisvead on seotud SNCMi vara puudujäägi tekkimisega.
The loss caused by mismanagement amounted to […].
Riigi juhtimisvigadest põhjustatud kahjum ulatub […].
In that context, according to SNCM’s expert, there is no doubt that the French State would be ordered to bear all or a part of the shortfall in assets under an action ‘en comblement de passif’, having regard to the very strong involvement of the State in SNCM’s management, its manifest acts of mismanagement and the size of its financial resources.
Sellega seoses on SNCMi eksperdi arvates väljaspool kahtlust see, et Prantsuse riiki kohustatakse võlgade ja kohustuste katmiseks algatatud menetluse raames vara puudujääki täielikult või osaliselt katma, võttes arvesse riigi tihedat seotust SNCMi juhtimisega, tema ilmseid juhtimisvigu ning tema finantsvahendite ulatust.
On the basis of the relevant case-law, SNCM’s expert concludes that, if SNCM had been liquidated, the State would certainly have been ordered to pay all of SNCM’s social security debts.
Asjaomase kohtupraktika alusel teeb SNCMi ekspert järelduse, et juhul, kui SNCM oleks likvideeritud, oleks riiki väga tõenäoliselt kohustatud võtma enda kanda kõik SNCMi sotsiaalsed võlad.
That would have resulted in the State shareholder being made liable for an estimated share of between […] and […] % of the stated shortfall in assets (namely between EUR […] and […] million).
Seetõttu oleks jäetud riigi kui aktsionäri kanda tuvastatud vara puudujäägist (ehk […]–[…] miljonist eurost) hinnanguliselt […]–[…] % suurune osa.
Consequently, by deciding to privatise SNCM while strengthening in advance its capital in the sum of EUR 158 million, the French State acted like a well-informed investor.
Seega käitus Prantsuse riik teadliku investorina, kui ta otsustas SNCMi erastada, olles eelnevalt selle omavahendeid 158 miljoni euro võrra suurendanud.
OBSERVATIONS OF FRANCE ON THE COMMENTS OF THE INTERESTED PARTIES
PRANTSUSMAA KOMMENTAARID HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSTE KOHTA
Observations of France on the comments of the interested parties concerning the decision to open the 2002 formal investigation procedure
Prantsusmaa kommentaarid huvitatud isikute märkuste kohta seoses 2002. aasta ametliku uurimismenetluse algatamist käsitleva otsusega
The comments of Corsica Ferries
Kommentaarid ettevõtte Corsica Ferries märkuste kohta
The French authorities have indicated that some of the data submitted by CFF concerning SNCM’s services were inaccurate.
Prantsuse ametiasutused märkisid, et osa CFFi poolt SNCMi pakkumise kohta esitatud andmetest oli ebatäpne.