natgillin/translations-raw huggingface dataset:
as to the compatibility of the interest-reduced loan, the negotiated contracts and (potentially) the special projects for redundant, but not laid-off workers and the transfer of land and gravel sites with the Common market based on Article 86(2) of EC Treaty, and here especially as to the presence of a public service obligation and as to the absence of over-compensation,
Kas alandatud intressimääraga laen, läbirääkimistega menetluses sõlmitud lepingud ja liigsete, ent koondamata töötajate heaks korraldatud (võimalikud) eriprojektid ning maade ja kruusakarjääride üleandmine on kooskõlas ühisturu nõuetega vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 86 lõikele 2? Sellega seoses on eriti oluline, kas võetakse arvesse ka avalike teenuste osutamise kohustust ning kas on suudetud vältida struktuurilise halvemuse ülemäärast hüvitamist.
as to the compatibility of the interest-reduced loan, the negotiated contracts and (potentially) the special projects for redundant, but not laid-off workers and the transfer of land and gravel sites with the Common market based on Article 87(3)(c) of EC Treaty, and here especially as to the proportionality of the measures and as to the question whether the positive effects of the aid outweigh the negative effects on competition,
Kas alandatud intressimääraga laen, läbirääkimistega menetluses sõlmitud lepingud ja liigsete, ent koondamata töötajate heaks korraldatud (võimalikud) eriprojektid on kooskõlas ühisturu nõuetega vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile c? Sellega seoses on eriti oluline, kas võetud meetmed on olnud proportsionaalsed ning kas abi positiivne mõju on olnud suurem konkurentsile avaldatud negatiivsest mõjust.
as to the compatibility of the special tax provisions and the absence of the application of the bankruptcy law with the Common market based on Article 87(3)(c) of EC Treaty.
Kas tulumaksu eritingimused ja pankrotiõiguse kohaldatavuse välistamine on kooskõlas ühisturu nõuetega vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile c?
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES — COMMENTS JOINTLY SUBMITTED BY THE CONFEDERATION OF FINNISH CONSTRUCTION INDUSTRIES RT AND THE CENTRAL ASSOCIATION OF EARTH MOVING CONTRACTORS IN FINLAND
HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED – RAKENNUSTEOLLISUUS RT JA SUOMEN MAARAKENTAJIEN KESKUSLIITTO ÜHISELT ESITATUD MÄRKUSED
The complainants consider that the interest rate set for the State loan granted to Tieliikelaitos is clearly below the market rate, and that the corresponding monetary advantage received by Tieliikelaitos was of approximately EUR 3,2 million during 2001-2004.
Kaebuse esitajad leiavad, et Tieliikelaitosele antud riigilaenu intressimäär jääb ilmselgelt alla turumäära ja et sellest tulenev rahaline eelis Tieliikelaitosele oli aastatel 2001–2004 ligikaudu 3,2 miljonit eurot.
The complainants consider that the higher interest payments fixed for the period 2005-2015 does not really mitigate this advantage.
Kaebuse esitajad leiavad, et aastateks 2005–2015 kehtestatud kõrgem intressimäär ei vähenda tegelikult seda eelist.
As interest rates have been increasing since 2005 the 5 % interest rate determined for the period 2005-2015 may soon cease to be a higher interest rate than those currently prevailing on the market.
Kuna intressimäärad on 2005. aastast alates tõusnud, võib juhtuda, et ajavahemikuks 2005–2015 kehtestatud intressimäär 5 % ei ole varsti enam kõrgem turul hetkel valitsevatest intressimääradest.
Land and gravel sites put at the disposal of Tieliikelaitos
Tieliikelaitose käsutusse antud maad ja kruusakarjäärid
The complainants note that the value at which the land resources were entered into Tieliikelaitos’ opening balance sheet by the Finnish State is FIM 15 million lower than the estimate by an independent expert (Catella).
Kaebuse esitajad märgivad, et hind, millega Soome riik kandis maaressursid Tieliikelaitose algbilanssi, on 15 miljonit Soome marka väiksem sõltumatu eksperdi (Catella) hinnangust.
On the basis of the estimate by private earth-work sector the difference would be even bigger.
Pinnasetööde sektori eraõiguslike ettevõtjate hinnangutele tuginedes oleks erinevus veelgi suurem.
Besides, in complainants view, it would be more appropriate if Tieliikelaitos was buying land resources needed for carrying out its contracts from external suppliers at market price.
Pealegi oleks kaebuse esitajate arvates õigem, kui Tieliikelaitos ostaks oma lepingute täitmiseks vajalikud maad kolmandate isikute käest turuhinnaga.
The complainants also consider that non-marketability deductions with respect to the value of land and gravel sites that were done in Tieliikelaitos’ financial statements during years 2002-2004 and accepted by Tieliikelaitos’ auditors cannot be considered as a proof of absence of aid in the transfer of land and gravel sites.
Kaebuse esitajad leiavad veel, et müümise võimatusel põhinevaid mahaarvamisi maade ja kruusakarjääride väärtusest, mis tehti Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetes aastatel 2002–2004 ja mille Tieliikelaitose audiitorid heaks kiitsid, ei saa käsitada tõendina abi puudumise kohta maade ja kruusakarjääride üleandmisel.
The complainants believe that the auditors of Tieliikelaitos did not possess sufficient expertise regarding land resources to carry out this kind of appraisal.
Kaebuse esitajad usuvad, et Tieliikelaitose audiitoritel puudusid sellise hindamise läbiviimiseks piisavad eriteadmised maaressursside kohta.
According to the complainants, the auditors based their view on the estimate made by Tieliikelaitos’ management.
Kaebuse esitajate sõnul põhines audiitorite hinnang Tieliikelaitose juhtkonna hinnangul.
The complainants consider that the aid related to negotiated contracts given to Tieliikelaitos by the Road Administration has been EUR 21,5 million which they calculated on the basis of difference in margins of negotiated and tendered contracts undertaken by Tieliikelaitos.
Kaebuse esitajad leiavad, et maanteede ameti sõlmitud läbirääkimistega lepingute puhul oli abi suuruseks 21,5 miljonit eurot, kui arvestada Tieliikelaitosega sõlmitud läbirääkimistega menetluses ja hankemenetluses sõlmitud lepingute kasumimarginaali erinevust.
Furthermore, complainants suspect that the margins of negotiated contracts could have been artificially lowered by taking into account also the costs of personnel not involved in implementation of the negotiated contracts.
Peale selle kahtlustavad kaebuse esitajad, et läbirääkimistega lepingute kasumimarginaale võidi kunstlikult vähendada, võttes arvesse ka selliseid personalikulusid, mis ei ole seotud läbirääkimistega lepingute täitmisega.
Besides, they believe that the so called expenditure adjustment procedure related to negotiated contracts gave Tieliikelaitos access to extra funds each year during 2001-2004 that it could use for about one year without having to pay interest on it to the Road Administration.
Lisaks on nad arvamusel, et läbirääkimistega lepingute puhul kasutatav nn kulude korrigeerimise kord võimaldas Tieliikelaitosel ajavahemikus 2001–2004 igal aastal ilma intressita ligikaudu ühe aasta jooksul kasutada täiendavaid rahalisi vahendeid ilma maanteede ametile intressi maksmata.
Complainants consider that the aid received by Tieliikelaitos has, inter alia, allowed it to undertake plan-and-implement contracts which had a lower margin.
Kaebuse esitajad leiavad, et abi, mida Tieliikelaitos sai, võimaldas tal muu hulgas sõlmida väiksema kasumimarginaaliga projekteerimis- ja ehituslepinguid.
The complainants believe that the fact that Tieliikelaitos’ financial performance compared with its competitors were below industry average only shows that the operations of Tieliikelaitos were inefficient and it used anti-competitive pricing policy in liberalised sectors.
Kaebuse esitajate sõnul tõendab asjaolu, et Tieliikelaitose majandustulemused olid konkurentidega võrreldes majandusharu keskmisest halvemad, ainult seda, et Tieliikelaitose tegevus oli ebaefektiivne ja et ta kasutas konkurentsivastast hinnakujunduspoliitikat konkurentsile avatud sektorites.
The complainants consider that negotiated contracts for ferry traffic services confer an advantage to Tieliikelaitos.
Kaebuse esitajad leiavad, et läbirääkimistega lepingud parvlaevaliikluse teenuste osutamiseks annavad Tieliikelaitosele eelise.
They believe that Tieliikelaitos is able to provide ferry services at a comparatively low price only because it received ferry equipment from the Road Administration which either does not need to be renewed, or because the associated capital costs do not need to be taken into account in the value of the equipment.
Nad on arvamusel, et Tieliikelaitos on suuteline osutama parvlaevateenuseid suhteliselt madala hinnaga ainult seetõttu, et ta on maanteede ametilt saanud parvlaevaseadmed, mida ei tule uuendada, või seetõttu, et seadmete väärtuse puhul ei tule arvesse võtta seonduvat kapitalikulu.
Measures for the reduction of Tieliikelaitos’ staff
Meetmed Tieliikelaitose töötajate arvu vähendamiseks
In the complainants’ view, Tieliikelaitos received about EUR 100 million in State aid during 2001-2004 for solving the issue of overstaffing.
Kaebuse esitajate arvates sai Tieliikelaitos ülepaisutatud koosseisu probleemi lahendamiseks aastatel 2001–2004 riigiabi ligikaudu 100 miljonit eurot.
inter alia, the complainants believe that Tieliikelaitos has benefited from an aid related to the fact that its employees have been in a privileged position in filling vacant positions in the government agencies, including the Road Administration.
Kaebuse esitajad leiavad muu hulgas, et Tieliikelaitos on saanud abist kasu, kuna tema töötajad olid eelisolukorras valitsusasutuste, sealhulgas maanteede ameti vabade töökohtade täitmisel.
In total, this enabled Tieliikelaitos to reduce its problem of overstaffing by 116 persons.
See võimaldas Tieliikelaitosel vähendada oma ülepaisutatud koosseisu kokku 116 inimese võrra.
The complainants believe that the respective employees’ transfer procedure led to a loss of the freedom for involved government agencies to choose the best and most affordable applicant available on the labour market for a position, and caused additional expenses to the State.
Kaebuse esitajate sõnul piiras töötajate üleviimine asjaomaste valitsusasutuste vabadust valida parimatel palgatingimustel parim tööturul saadaolev ametikoha kandidaat, mistõttu see tekitas riigile lisakulutusi.
The State might have been able to hire personnel from outside more affordably and with more favourable employment conditions.
Riik oleks võinud palgata töötajaid väljastpoolt tasuvamalt ja soodsamatel teenistustingimustel.
Individuals from Tieliikelaitos were transferred with their old employment conditions into new positions and treated as veteran staff.
Tieliikelaitose töötajad viidi uutele ametikohtadele üle senistel teenistustingimustel ja neid koheldi kauaaegsete teenistujatena.
Besides, the complainants point out that Tielliikelaitos received EUR 20,1 million as State aid from the Road Administration’s budget for the purposes of helping Tieliikelaitos employees to find new jobs, financing supplementary education and retraining and for supporting pensions for early retirement.
Kaebuse esitajad märgivad lisaks, et Tieliikelaitos sai maanteede ameti eelarvest riigiabina 20,1 miljonit eurot, et aidata Tieliikelaitose töötajatel leida uus töökoht, rahastada täiend- ja ümberõpet ning toetada ennetähtaegselt pensionile jäämist.
The complainants also believe that the personnel involved in special service projects constituted Tieliikelaitos’ own labour reserve whereas its expenses were paid by the Finnish State.
Kaebuse esitajad leiavad samuti, et eriteenuseprojektides osalenud töötajad olid Tieliikelaitose enda tööjõureserv, kuigi selle kulud tasus Soome riik.
The complainants assert that opportunities for this kind of arrangement do not exist in the private sector; rather, when a project or contract ends, a private employer is still obliged to pay the employee his or her salary or alternatively give a layoff notice and pay his or her salary during the notice period.
Kaebuse esitajad väidavad, et erasektoris puuduvad sellised võimalused; kui projekt või leping lõpeb, on eraõiguslik tööandja kohustatud jätkama töötajale töötasu maksmist või teise võimalusena teatama talle koondamisest ja maksma töötasu etteteatamisperioodi jooksul.
Finally, the complainants doubt that Tieliikelaitos contributed sufficiently from its own resources for financing staff reduction measures.
Lõpuks kahtlevad kaebuse esitajad selles, kas Tieliikelaitos eraldas piisavalt omavahendeid töötajate arvu vähendamise meetmete rahastamiseks.
According to them, the financial statements of Tieliikelaitos do not give any evidence in this respect.
Nende sõnul puuduvad Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetes igasugused tõendid selle kohta.
Indirect fiscal aid related to land purchase
Maaostuga seotud kaudne maksualane abi
The complainants note that to the extent that Tieliikelaitos purchased land sites during the transitional period, the sellers were largely relieved of tax on capital gains that also constitutes indirect State aid for the benefit of Tieliikelaitos.
Kaebuse esitajad märgivad, et kui Tieliikelaitos ostis üleminekuperioodil maad, vabastati müüjad suures osas kapitalikasvu maksu tasumisest, mis on samuti kaudne riigiabi Tieliikelaitose kasuks.
Advantages conferred to Tieliikelaitos on a permanent basis: the inapplicability of bankruptcy law and deviations from normal tax law
Tieliikelaitosele määramata ajaks antud eelised: pankrotiõiguse kohaldatavuse välistamine ja erikohtlemine ettevõtte tulumaksu osas
Bankruptcy legislation
Pankrotiõigus
The complainants consider that the fact that Tieliikelaitos is not included within the scope of bankruptcy legislation constitutes prohibited State aid.
Kaebuse esitajad leiavad, et Tieliikelaitose välistamine pankrotiõiguse kohaldamisalast on keelatud riigiabi.
They point out that although the current Bankruptcy Act entered into force only on 1 September 2004, the possibility to declare Tieliikelaitos bankrupt did not exist before either.
Nad märgivad, et kuigi praegune pankrotiseadus jõustus alles 1. septembril 2004, ei olnud ka varem võimalust välja kuulutada Tieliikelaitose pankrotti.
The complainants believe that it is sufficient that the possibility for this sort of aid exists, even if the threat of bankruptcy never arose.
Kaebuse esitajate sõnul on piisav sellise abi võimaluse olemasolu, isegi kui pankrotiohtu ei ole kunagi tekkinud.
They stress that Tieliikelaitos had a possibility to receive financing on more favourable conditions thanks to the respective legal provision.
Nad rõhutavad, et Tieliikelaitosel oli asjaomaste õigusnormide tõttu võimalus saada rahalisi vahendeid soodsamatel tingimustel.
In addition, Tieliikelaitos continually orders services and materials from external suppliers, which constitutes debt by Tieliikelaitos to these external actors.
Lisaks tellib Tieliikelaitos pidevalt teenuseid ja materjale kolmandatelt isikutelt, st Tieliikelaitosel tekib võlgnevus tarnijatele.
Tieliikelaitos can thereby obtain a competitive advantage as it cannot be declared bankrupt.
Tieliikelaitos võib seeläbi saada konkurentsieelise, kuna tema suhtes ei ole võimalik pankrotti välja kuulutada.
Furthermore, they draw the Commission’s attention to the fact that the guarantee fee on the loans raised and guarantees granted by a State Enterprise, the purpose of which is to compensate for the fact that an organisation operating as a part of the State may receive external financing on more favourable terms, was introduced only in 2003 (Article 5 of the State Enterprise Act).
Lisaks juhivad nad komisjoni tähelepanu asjaolule, et riigiettevõtte saadud laenude ja garantiide eest makstav tasu, mille eesmärk on korvata asjaolu, et riigi osana tegutsev organisatsioon võib saada kolmandatelt isikutelt rahalisi vahendeid soodsamatel tingimustel, kehtestati alles 2003. aastal (riigiettevõtete seaduse artikkel 5).
This implies that Tieliikelaitos has not paid such a fee so far (it is not applicable retroactively to pre-2003 loans raised by Tieliikelaitos).
See viitab sellele, et Tieliikelaitos ei ole senini seda tasu maksnud (seda ei kohaldata tagasiulatuvalt laenudele, mille Tieliikelaitos võttis enne 2003. aastat).
In any case, the complainants note that private undertakings, which can be declared bankrupt under Finnish law, must also give the loan provider guarantees which match the cost of the State guarantee fee.
Igal juhul märgivad kaebuse esitajad, et eraõiguslikud ettevõtjad, kelle suhtes võib Soome õiguse järgi pankroti välja kuulutada, peavad samuti andma laenuandjale tagatisi, mis on võrreldavad riigi tagatistasu kuluga.
Expenses of this kind are incurred due to, for example, the mortgaging of immovable property and permanent leases, as well as guarantees provided by financial institutions and other parties.
Sellised kulud tekivad näiteks kinnisasjale hüpoteegi seadmisel ja alalisel liisimisel, samuti finantseerimisasutuste ja teiste isikute antud garantiide korral.
Tax treatment
Maksustamine
In the complainants’ view, the fact that Tieliikelaitos does not pay corporate income tax to the State, because State contracts make up more than half of its turnover, constitutes prohibited aid.
Kaebuse esitajate arvates on keelatud abi see, et Tieliikelaitos ei maksa riigile ettevõtte tulumaksu, kuna riigiga sõlmitud lepingud annavad üle poole tema käibest.
The complainants consider that Tieliikelaitos obtained an advantage of EUR 14,5 million through this tax exemption for the years 2001 to 2004 alone, as it would have had to pay EUR 14,5 million more taxes, had it been subject to the 29 % tax rate applicable to private undertakings in the years 2001 to 2004 (in 2005 the rate was lowered to 26 %).
Kaebuse esitajad leiavad, et Tieliikelaitos sai nimetatud maksuvabastuse tõttu juba ainuüksi aastatel 2001–2004 eelise 14,5 miljoni euro ulatuses, kuna ta oleks pidanud tasuma 14,5 miljoni euro võrra rohkem makse, kui talle oleks kehtinud eraõiguslikele ettevõtjatele aastatel 2001–2004 kehtinud maksumäär 29 % (2005. aastast alates on see 26 %).
The fact that Tieliikelaitos has disbursed part of its earnings to the State corresponds to the payment of a dividend by a private limited company, the size of which is always decided by the shareholders at the Annual General Meeting.
See, et Tieliikelaitos oli kandnud osa oma tuludest riigieelarvesse, vastab piiratud vastutusega äriühingu dividendimaksetele, mille suuruse määravad alati osanikud või aktsionärid iga-aastasel korralisel üldkoosolekul.
The dividend is only paid from earnings that are left over after the payment of corporate income tax.
Dividende makstakse ainult tulust, mis jääb järgi pärast ettevõtte tulumaksu tasumist.
Burdens ensuing from the specific status of Tieliikelaitos
Tieliikelaitose eristaatusest tulenevad kohustused
With respect to Tieliikelaitos being legally obliged to submit offers to every call for tenders for the maintenance of the road network, both during the transition period and after its expiry, the complainants do not see any additional financial burden on Tieliikelaitos.
Tieliikelaitose seadusjärgses kohustuses teha oma pakkumine igas teedevõrgu hooldamiseks korraldatud hankemenetluses nii üleminekuperioodil kui ka pärast seda ei näe kaebuse esitajad täiendavat rahalist kohustust Tieliikelaitosele.
In any case, complainants consider that Tieliikelaitos’ financial statements do not show such additional expenditure.
Igal juhul Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetest sellist lisakulu kaebuse esitajate sõnul ei ilmne.
As Tieliikelaitos has offices throughout Finland, complainants believe it has an excellent opportunity to provide maintenance services in the whole country.
Kuna Tieliikelaitosel on kontorid üle kogu Soome, on kaebuse esitajad arvamusel, et tal on suurepärased võimalused hooldusteenuste osutamiseks kogu riigis.
In addition, the Road Administration has introduced, in order to support participation to tenders, a EUR 5,000 fee that it pays to all bidders whose bids corresponded to tender documentation.
Lisaks on maanteede amet kehtestanud hangetes osalemise toetuseks tasu 5000 eurot, mida ta maksab kõikidele pakkujatele, kelle pakkumine vastab hankedokumentidele.
On average, 4-4,7 contractors submitted their bids for each maintenance contract put for tender in 2001-2004.
Aastatel 2001–2004 korraldatud hoolduslepingute hankemenetlustes tegi oma pakkumise keskmiselt 4–4,7 töövõtjat.
This demonstrates companies’ interest in making bids.
See näitab ettevõtjate huvi pakkumiste esitamise vastu.
Similarly the complainants contest that Tieliikelaitos’ had additional expenses compared to other companies active in the sector due to its obligation to be prepared for providing its services in emergency situations.
Sarnaselt vaidlustavad kaebuse esitajad selle, et Tieliikelaitose kohustusega olla valmis osutama teenuseid eriolukorras on kaasnenud lisakulutused, võrreldes teiste asjaomases sektoris tegutsevate ettevõtetega.
First, they stress that no such extra expense could be identified in Tieliikelaitos’ financial statements.
Nad rõhutavad esiteks, et sellised lisakulutused ei nähtu Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetest.
Second, the complainants believe that all companies must prepare for emergency conditions, and that it is a part of a private company’s risk management system.
Teiseks leiavad kaebuse esitajad, et kõik ettevõtted peavad olema valmis eriolukorraks ja et see on eraettevõtte riskijuhtimissüsteemi osa.
Furthermore, the complainants believe that in Tieliikelaitos’ financial accounts there is no separation between costs and receipts associated with clearly identified service of general economic interest and those associated with other services, and that no parameter has been defined for allocating costs and revenue between two such categories of services.
Veel leiavad kaebuse esitajad, et Tieliikelaitose raamatupidamisaruannetes ei kajastata eraldi selgelt piiritletud üldist majandushuvi pakkuva teenuse kulusid ja tulusid ning muude teenuste kulusid ja tulusid ning et kulude ja tulude jaotamiseks nende kahe teenusekategooria vahel ei ole parameetreid määratletud.
Therefore the complainants stress that the measures in favour of Tieliikelaitos cannot be qualified as compensation for public service obligation.
Kaebuse esitajad rõhutavad seetõttu, et Tieliikelaitose kasuks rakendatud meetmeid ei saa käsitada hüvitisena avalike teenuste osutamise kohustuse eest.
As to restrictions imposed on operations of Tieliikelaitos, the complainants emphasize that the follow-up group established by the Ministry of Transport and Communications has noted that Tieliikelaitos has repeatedly violated respective restrictions, for example by building energy networks and municipal engineering.
Seoses Tieliikelaitose tegevusele kehtestatud piirangutega toonitavad kaebuse esitajad, et transpordi- ja sideministeeriumi loodud kontrollirühma andmete kohaselt on Tieliikelaitos korduvalt rikkunud asjaomaseid piiranguid, tegeledes näiteks energiavõrkude ehitamise ja linnaehitusega.
Hence, they have not caused significant costs and loss of income, nor have such items been presented in Tieliikelaitos’ financial statements.
Seega ei ole neil tekkinud olulisi kulusid ega saamata jäänud tulusid, samuti ei kajasta selliseid kuluartikleid Tieliikelaitose raamatupidamisaruanded.
Overall conclusions by the complainants
Kaebuse esitajate üldised järeldused
All in all, the complainants believe that the Tieliikelaitos has received at least EUR 164-171 million in prohibited aid:
Kokkuvõttes on kaebuse esitajad arvamusel, et Tieliikelaitos on saanud keelatud abi vähemalt 164–171 miljoni euro ulatuses:
Resulting aid
Saadud abi
Interest rate subsidies from the loan 2001-2004,
Laenu intressitoetused 2001–2004
Equipment,
Seadmed
Extractable land resources,
Kasutatavad maapõueressursid
Extracted land resources,
Kasutatud maapõueressursid
Negotiated contracts 2001-2004,
Läbirääkimistega lepingud 2001–2004
Adjustment of personnel 2001-2004,
Personali kohanemist hõlbustavad meetmed 2001–2004
Tax benefits 2001-2004,
Maksusoodustused 2001–2004