natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Also any organs considered likely to be target organs based on the known properties of the test substance should be preserved.
Säilitada tuleks ka teised organid, mis on uuritava aine teadaolevatest omadustest tulenevalt tõenäoliselt sihtorganid.
Histopathological examination
Histopatoloogiline uuring
Full histopathology should be carried out on the preserved organs and tissues of all animals in the control and high dose groups.
Kõikide võrdlusrühma ja kõrge doosiga rühmade loomade säilitatud organeid ja kudesid tuleks histopatoloogiliselt põhjalikult uurida.
These examinations should be extended to animals of all other dosage groups, if treatment-related changes are observed in the high dose group.
Histopatoloogilised uuringud tuleks läbi viia ka teiste doosirühmade loomade puhul juhul, kui kõrge doosiga rühma osas tuvastatakse manustamisega seotud muudatusi.
All gross lesions shall be examined.
Uurida tuleks kõiki silmaga täheldatavaid kahjustusi.
When a satellite group is used, histopathology should be performed on tissues and organs identified as showing effects in the treated groups.
Kui kasutatakse satelliitrühma, tuleks histopatoloogiline uuring teha nende kudede ja organite puhul, millel esineb samasugune toime kui katserühma puhul.
Individual data should be provided.
Tulemused esitatakse iga üksiku looma kohta.
Additionally, all data should be summarised in tabular form showing for each test group the number of animals at the start of the test, the number of animals found dead during the test or killed for humane reasons and the time of any death or humane kill, the number showing signs of toxicity, a description of the signs of toxicity observed, including time of onset, duration, and severity of any toxic effects, the number of animals showing lesions, the type of lesions and the percentage of animals displaying each type of lesion.
Lisaks sellele tuleks kõik andmed koondada tabelisse, milles oleks iga katserühma kohta märgitud loomade arv katse alguses, katse ajal surnud või humaansetel põhjustel tapetud loomade arv, toksiliste märkidega loomade arv, täheldatud toksiliste märkide kirjeldus, sealhulgas toksilise toime ilmnemine, kestus, raskusaste, kahjustustega loomade arv, kahjustuste liik ja iga liiki kahjustuse kohta loomade protsent, kellel neid esines.
When possible, numerical results should be evaluated by an appropriate and generally acceptable statistical method.
Võimaluse korral tuleks numbrilisi tulemusi hinnata asjakohaste ja üldiselt tunnustatud statistilise meetodiga.
The statistical methods should be selected during the design of the study.
Statistilised meetodid tuleks valida uuringu kavandamise etapis.
individual weights of animals at the start of the test in weekly intervals thereafter and at the end of the test.
iga looma kaal katse alguses, pärast iga nädalat ning katse lõpus.
justification for choice of vehicle, if other than water,
vehiikeli valiku põhjendamine, kui vehiikeliks ei ole vesi;
rationale for dose level selection,
annuste valiku põhimõtted;
details of test substance formulation/diet preparation, achieved concentration, stability and homogeneity of the preparation,
katseaine valmistise/toiduvalmistise üksikandmed, saavutatud kontsentratsioon, valmistise stabiilsus ja homogeensus;
details of the administration of the test substance,
katseaine manustamise üksikasjad;
conversion from diet/drinking water test substance concentration (ppm) to the actual dose (mg/kg body weight/day), if applicable,
toidu/joogivee hulka segatud uuritava aine kontsentratsiooni (ppm) muutmine tegelikuks annuseks (mg/kg kehamassi kohta päevas), vajaduse korral;
details of food and water quality.
toidu ja vee kvaliteedi üksikasjad.
body weight/body weight changes,
eluskaal/muutused eluskaalus;
food consumption, and water consumption, if applicable,
toidu ja vajaduse korral vee tarbimine;
toxic response data by sex and dose level, including signs of toxicity,
toksilise reaktsiooni andmed vastavalt looma soole ja doositasemele, sealhulgas toksilisuse märgid;
nature, severity and duration of clinic observations (whether reversible or not),
kliiniliste vaatluste iseloom, raskusaste ja kestus (pöördumatu või mitte);
sensory activity, grip strength and motor activity assessments,
sensoorse aktiivsuse, haardetugevuse ja motoorse tegevuse hindamine;
haematological tests with relevant base-line values,
hematoloogilised katsed ja vastavate põhijoonte väärtused;
clinical biochemistry tests with relevant base-line values,
kliinilise biokeemia katsed ja vastavate põhijoonte väärtused;
body weight at killing and organ weight data,
kehakaal tapmise ajal ja organite kaal;
a detailed description of all histopathological findings,
histopatoloogiliste leidude üksikasjalik kirjeldus;
absorption data if available,
vajaduse korral tulemuste
statistical treatment of results, where appropriate.
vajadusel tulemuste statistiline töötlemine.
This method is analogous to OECD TG 407.
Käesolev meetod on analoogne meetodiga OECD TG 407.
Several groups of experimental animals are exposed daily for a defined period to the test substance in graduated concentrations, one concentration being used per group, for a period of 28 days.
Mitu katseloomade rühma viiakse 28 päeva jooksul iga päev kindlaks ajaks kokkupuutesse testaine astmeliste kontsentratsioonidega nii, et üks rühm puutub kokku ühesuguse kontsentratsiooniga.
Where a vehicle is used to help generate an appropriate concentration of the test substance in the atmosphere, a vehicle control group should be used.
Kui kasutatakse vehiiklit, et aidata kaasa vajaliku kontsentratsiooni saavutamisele atmosfääris, tuleks kasutada veel vehiikli kontrollrühma.
During the period of administration the animals are observed daily to detect signs of toxicity.
Ravimi manustamise perioodil jälgitakse loomi iga päev, et tuvastada mürgistusnähtude ilmnemist.
Before the test, healthy young animals are randomised and assigned to the required number of groups.
Noored terved katseloomad randomiseeritakse enne katset ja jagatakse vajalikku arvu katserühmadesse.
Where necessary, a suitable vehicle may be added to the test substance to help generate an appropriate concentration of the substance in the atmosphere.
Vajaduse korral võib uuritavale ainele lisada vehiikli, mis aitab tekitada uuritava aine sobilikku kontsentratsiooni õhus.
If a vehicle or other additive is used to facilitate dosing, it should be known not to produce toxic effects.
Kui annustamise lihtsustamiseks kasutatakse kandjat või muid lisandeid, peab olema kindel, et need ei põhjusta mürgistusnähte.
Unless there are contra-indications, the rat is the preferred species.
Vastunäidustuste puudumisel eelistatakse katseloomana rotti.
Commonly used laboratory strains of young healthy animals should be employed.
Kasutada tuleks tavapärastest laboris kasvatatavatest loomaliinidest pärit noori terveid loomi.
At the commencement of the study the range of weight variation in the animals used should not exceed ± 20 % of the appropriate mean value.
Kasutatavate katseloomade masside erinevus katse alguses ei tohiks ületada ± 20 % vastavast keskmisest.
At least 10 animals (five female and five male) should be used for each test group.
Igas katserühmas peaks olema vähemalt kümme looma (viis emas- ja viis isaslooma).
If interim sacrifices are planned, the numbers should be increased by the number of animals scheduled to be sacrificed before the completion of the study.
Kui uuringu jooksul plaanitakse loomi surmata, tuleks loomade arvu enne uuringu lõppu surmamisele määratud loomade arvu võrra suurendada.
In addition, a satellite group of 10 animals (five animals per sex) may be treated with the high concentration level for 28 days and observed for reversibility, persistence, or delayed occurrence of toxic effects for 14 days post-treatment.
Lisaks võib testaine kõrgeima kontsentratsiooniga mõjutada 28 päeva jooksul üht kümne loomaga (viis looma kummastki soost) satelliitrühma ja jälgida sellel 14 päeva jooksul pärast kokkupuudet mürgistusnähtude pöörduvust, püsivust või hilist avaldumist.
Exposure concentration
Spontaansete mutatsioonide sagedus Tuleks kasutada subkultuure, mille spontaansete mutatsioonide sagedus on aktsepteeritud normivahemikus.
At least three concentrations are required, with a control or a vehicle control (corresponding to the concentration of vehicle at the highest level) if a vehicle is used.
Kasutatakse vähemalt kolme kontsentratsiooni ja kontrolli või kandja kasutamisel kandja kontrolli (mis vastab kandja kontsentratsioonile testaine kõrgeimal kontsentratsioonitasemel).
Except for treatment with the test substance, animals in the control group should be handled in an identical manner to the test-group animals.
Kui testainega töötlemine välja arvata, tuleks kontrollrühma loomi kohelda samamoodi nagu katserühma loomi.
The highest concentration should result in toxic effects but no, or few, fatalities.
Kontrollrühma loomi tuleks kohelda nii nagu katserühma loomi (v.a uuritava ravimi manustamine).
The lowest concentration should not produce any evidence of toxicity.
Väikseima kontsentratsiooni puhul ei tohiks mürgisust ilmneda.
Where there is a usable estimation of human exposure, the lowest concentration should exceed this.
Kasutuskõlbuliku hinnangulise inimkokkupuute kontsentratsiooni olemasolul peaks madalaim kontsentratsioon olema sellest kõrgem.
Ideally, the intermediate concentration should produce minimal observable toxic effects.
Kui saadaval on andmed inimese ekspositsioonist, peaks madalaim annus ületama inimesel kasutatud taset.
If more than one intermediate concentration is used the concentrations should be spaced to produce a gradation of toxic effects.
Kui kasutatakse enam kui ühte vahepealset annusetaset, peaks nende vahed olema sellised, et tekiks toksiliste toimete astmeline suurenemine.
In the low and intermediate groups and in the controls, the incidence of fatalities should be low to permit a meaningful evaluation of the results.
Tulemuste usaldusväärse hindamise võimaldamiseks peaks suremus madala ja vahepealsete annusemääradega ning kontrollrühmades, kui seda esineb, olema madal.
The duration of daily exposure should be six hours but other periods may be needed to meet specific requirements.
Igapäevase kokkupuuteaja kestus peaks olema kuus tundi, kuid spetsiifiliste vajaduste puhul võib vajalik olla teistsugune kestus.
The animals should be tested in inhalation equipment designed to sustain a dynamic airflow of at least 12 air changes per hour to ensure an adequate oxygen content and an evenly distributed exposure atmosphere.
Loomkatsetes tuleks kasutada hingamisseadet, mis suudab tagada dünaamilise õhuvoo vähemalt 12 täieliku õhuvahetusega tunnis ning tagab küllaldase hapnikusisalduse ja homogeense kokkupuutekeskkonna.
Where a chamber is used its design should minimise crowding of the test animals and maximise their exposure by inhalation of the test substance.
Kambri kasutamisel peaks selle ehitus piirama katseloomade ühte kohta kogunemist ja tagama võimalikult hea inhalatoorse kokkupuute testainega.
Oro-nasal, head only, or individual whole body chamber exposure may be used; the first two will minimise uptake by other routes.
Kasutada võib väliseid hingamiselundeid, ainult pead või kogu keha haaravat individuaalset kambrit; esimesed kaks piiravad testaine sattumist organismi muid teid pidi.
The experimental animals should be observed daily for signs of toxicity during the entire treatment and recovery period.
Kõiki loomi tuleb iga päev jälgida ja kõik toksilisuse ilmingud registreerida, märkides üles nende algusaja, ulatuse ja kestuse.
The time of death and the time at which signs of toxicity appear and disappear should be recorded.
Registreerida tuleb samuti surmaaeg ja aeg, millal toksilisuse nähud ilmuvad või kaovad.
The animals are exposed to the test substance daily, five to seven days per week, for a period of 28 days.
Loomad viiakse testainega kokkupuutesse 28päevase perioodi jooksul kord päevas 5–7 päeval nädalas.
Animals in any satellite groups scheduled for follow-up observations should be kept for a further 14 days without treatment to detect recovery from, or persistence of toxic effects.
Mis tahes satelliitrühma loomadele, kellega planeeritakse hilisemaid vaatlusi, ei tohiks järgneva 14 päeva jooksul ainet manustada, et kontrollida mürgistusnähtudest paranemist või nende püsivust.
Ideally, the relative humidity should be maintained between 30 and 70 %, but in certain instances (e.g. tests of some aerosols) this may not be practicable.
Ideaaljuhul tuleks suhteline õhuniiskus hoida 30 % ja 70 % vahel, kuid mõningatel juhtudel (nt katsetes mõnede aerosoolidega) ei saa seda rakendada.
Maintenance of a slight negative pressure inside the chamber (≤ 5 mm of water) will prevent leakage of the test substance into the surrounding area.
Väikese alarõhu (≤ 5 mm H2O) kasutamine kambris välistab testaine lekke ümbritsevasse keskkonda.
A dynamic inhalation system with a suitable analytical concentration control system should be used.
Kasutatakse dünaamilist inhalatsioonisüsteemi, et saavutada sobivad analüütilised kontsentratsioonid.
To establish suitable exposure concentrations a trial test is recommended.
Sobilike ekspositsioonikontsentratsioonide leidmiseks on soovitatav teha prooviuuring.
The airflow should be adjusted to ensure that conditions throughout the exposure chamber are homogeneous.
Õhu voolukiirust tuleks reguleerida nii, et tingimused on kogu kokkupuutekambri ulatuses homogeensed.
of the rate of airflow (continuously),
õhu voolukiirust (pidevalt);
of the actual concentration of the test substance measured in the breathing zone.
testaine tegelikku kontsentratsiooni hingamistsoonis.
During the daily exposure period the concentration should not vary by more than ± 15 % of the mean value.
Katseaine sisaldus igapäevase ekspositsiooni ajal ei tohi erineda keskmisest väärtusest rohkem kui ± 15 %.
However, in the case of some aerosols, this level of control may not be achievable and a wider range would then be acceptable.
Mõnede aerosoolide puhul ei ole nii täpne reguleerimine siiski võimalik, sellisel juhul on lubatav suurem kõikumisvahemik.
During the total duration of the study, the day-to-day concentrations should be held as constant as practicable.
Uuringu kestel tuleb hoida päevast päeva aine kontsentratsioon võimalikult ühtlasena.
For aerosols, at least one particle size analysis should be performed per test group weekly,
Aerosoolide puhul tuleks igas katserühmas vähemalt üks kord nädalas kontrollida osakeste suurusi;
During and following exposure observations are made and recorded systematically; individual records should be maintained for each animal.
Kokkupuute ajal ja järel loomi jälgitakse ja vaatlustulemused registreeritakse süstemaatiliselt, iga looma kohta tuleb pidada eraldi arvestust.
All the animals should be observed daily and signs of toxicity recorded including the time of onset, their degree and duration.
Kõiki loomi tuleb jälgida iga päev ja märkida ära toksilisuse sümptomid (sh nende algusaeg, ulatus ja kestus).
Observations should include changes in the skin and fur, eyes, mucous membranes, respiratory, circulatory, autonomic and central nervous systems, somatomotor activity and behaviour pattern.
Vaadelda tuleks muutusi nii nahas ja karvkattes, silmades ja limaskestades kui ka hingamis- ja vereringeelundkonnas, autonoomses ja kesknärvisüsteemis ning somato-motoorses aktiivsuses ja käitumises.
Measurements should be made weekly of the animals' weight.
Loomi tuleks iga nädal kaaluda.
It is also recommended that food consumption is measured weekly.
Soovitatav on iga nädal mõõta ka toidu tarbimist.
Regular observation of the animals is necessary to ensure that animals are not lost from the study due to causes such as cannibalism, autolysis of tissues or misplacement.
Loomade regulaarne jälgimine on vajalik tagamaks niipalju kui võimalik, et loomad ei langeks katsest välja sellistel põhjustel nagu kannibalism, kudede autolüüs või loomade vale paigutus.
At the end of the study period, all survivors in the non-satellite treatment groups are necropsied.
Uuringuperioodi lõpus surmatakse ja lahatakse kõik ellujäänud loomad, v.a satelliitrühma loomad.
The following examinations shall be made at the end of the test on all animals including the controls:
Kõigile loomadele, sh kontrollrühma loomadele, tehakse katseperioodi lõpus järgmine uuring:
haematology, including at least haematocrit, haemoglobin concentration, erythrocyte count, total and differential leucocyte count and a measure of clotting potential;
hematoloogia, sealhulgas vähemalt hematokrit, hemoglobiini kontsentratsioon, erütrotsüütide arv, leukotsüütide üld- ja suhtarv ja hüübimisvõime;
clinical blood biochemistry including at least one parameter of liver and kidney function: serum alanine aminotransferase (formerly known as glutamic pyruvic transaminase), serum aspartate aminotransferase (formerly known as glutamic oxaloacetic transaminase), urea nitrogen, albumin, blood creatinine, total bilirubin and total serum protein measurements;
kliiniline verebiokeemia, sh vähemalt üks maksa ja neerude funktsiooni parameeter: alaniini aminotransferaas (varem tuntud glutamaat-püruvaadi transaminaasina), seerumi aspartaadi aminotransferaas (varem tuntud glutamaat-oksaloatsetaadi transaminaasina), kusiainelämmastik, albumiin, kreatiniin, üldbilirubiin ja seerumi üldvalk.
Other determinations, which may be necessary for an adequate toxicological evaluation include calcium, phosphorus, chloride, sodium, potassium, fasting glucose analysis of lipids, hormones, acid/base balance, methaemoglobin and cholinesterase activity.
Muud analüüsinäidud, mida võib pädeva toksikoloogilise hinnangu andmiseks vaja minna, on järgmised: kaltsium, fosfor, kloriid, naatrium, kaalium, veresuhkur (tühja kõhuga), lipiidianalüüs, hormoonid, happe/aluse tasakaal, methemoglobiin ja koliini esteraasi aktiivsus.
Additional clinical biochemistry may be employed, where necessary, to extend the investigation of observed toxic effects.
Vajaduse korral võib vaadeldavate mürgistusnähtude põhjalikumaks uurimiseks kasutada täiendavaid kliinilisi biokeemilisi näitajaid.
All animals in the study should be subjected to a full gross necropsy.
Kõik katseloomad tuleks üleni lahata.
At least the liver, kidneys, adrenals, lungs, and testes should be weighed wet as soon as possible after dissection to avoid drying.
Vähemalt maks, neerud, neerupealised, kopsud ja munandid tuleks kohe pärast lahti lõikamist kuivamise vältimiseks märjalt kaaluda.
Organs and tissues (the respiratory tract, liver, kidneys, spleen, testes, adrenals, heart, and any organs showing gross lesions or changes in size) should be preserved in a suitable medium for possible future histopathological examination.
Elundid ja koed (hingamisteed, maks, neerud, põrn, munandid, neerupealised, süda ja mis tahes muud makropatoloogiliste kahjustustega või muutunud suurusega elundid) tuleks säilitada sobivas keskkonnas võimaliku hilisema histopatoloogilise uuringu jaoks.
The lungs should be removed intact, weighed and treated with a suitable fixative to ensure that lung structure is maintained.
Kopsud tuleks eemaldada tervelt, kaaluda ja töödelda koestruktuuri säilitamiseks sobiva fiksaatoriga.
In the high-concentration group and in the control(s), histological examination should be performed on preserved organs and tissues.
Kõrgeima kontsentratsiooniga rühma ja kontrollrühma(de) loomade säilitatud elundeid ja kudesid tuleks histoloogiliselt uurida.
Organs and tissues showing defects attributable to the test substance at the highest dosage level should be examined in all lower-dosage groups.
Kõrgeima annusega rühmal testainega seostatavaid kahjustusi sisaldavaid elundeid ja kudesid tuleks kontrollida ka kõigil madalama annusega rühmadel.
Animals in any satellite groups should be examined histologically with particular emphasis on those organs and tissues identified as showing effects in the other treated groups.
Võimaliku satelliitrühma loomi tuleks samuti histoloogiliselt uurida, pöörates eriti tähelepanu nendele elunditele ja kudedele, milles muudes katserühmades esines muutusi.
Data should be summarised in tabular form, showing for each test group the number of animals at the start of the test and the number of animals displaying each type of lesion.
Andmed tuleks esitada kokkuvõtlikus tabelis, mis iga katserühma puhul näitab katseloomade arvu selle katse algul ja igat tüüpi kahjustustega loomade arvu.
All observed results should be evaluated by an appropriate statistical method.
Kõiki vaatlustulemusi tuleks hinnata sobiva statistilise meetodi abil.
Any recognised statistical method may be used.
Kasutada võib iga tunnustatud statistilist meetodit.
test conditions.
katsetingimusi:
Description of exposure apparatus including design, type, dimensions, source of air, system for generating aerosols, method of conditioning air, treatment of exhaust air and the method of housing animals in a test chamber when this is used.
katseseadme kirjeldust, sealhulgas selle ehitust, tüüpi, mõõtmeid, õhuallikat, aerosoolide tekitamise seadet, kliima reguleerimise meetodit, väljuva õhu töötlemise meetodit ja katsekambri kasutamisel loomade katsekambris pidamise meetodit.
The equipment for measuring temperature, humidity and, where appropriate, stability of aerosol concentrations or particle size distribution, should be described.
Kirjeldada tuleks temperatuuri, õhuniiskuse ja vajaduse korral aerosooli kontsentratsiooni ja osakeste suurusjaotuse määramise seadmeid.
Exposure data:
andmed ekspositsiooni kohta:
temperature and humidity of air;
õhu temperatuur ja niiskus;
nominal concentrations (total amount of test substance fed into the inhalation equipment divided by the volume of air);
kontsentratsioonid nominaalväärtustes (katseaine kogumaht, mis sisestatakse inhalatsiooniseadeldisse jagatud õhu mahuga);
the mass median aerodynamic diameter (MMAD) and the geometric standard deviation (GSD);
masskeskmist aerodünaamilist diameetrit (MMAD) ja geomeetrilist standardhälvet (GSD):
toxic response data by sex and concentration,
toksilise mõju andmed soo ja annuste kaupa;
time of death during the study or whether animals survived to termination,
surmaaeg katse ajal või andmed loomade ellujäämise kohta kuni surmamiseni;
description of toxic or other effects, no-effect level,
mürgistus- või muid nähte; toimeta annust;
the time of observation of each abnormal sign and its subsequent course,
iga normist kõrvalekalduva sümptomi ilmnemise aeg ja edasine kulg;
food and body-weight data,
sööda ja kehakaalu andmeid;
haematological tests employed and results,
kasutatud hematoloogilised analüüsid ja kõik tulemused;
clinical biochemistry tests employed and results,
kasutatud kliinilise biokeemia analüüse ja nende tulemusi;
a statistical treatment of results where possible,
võimaluse korral tulemuste statistilist analüüsi;
discussion of the results,
tulemuste arutelu;
interpretation of results.
järeldused.
The test substance is applied daily to the skin in graduated doses to several groups of experimental animals, one dose per group, for a period of 28 days.
Testainet kantakse 28 päeva jooksul iga päev astmeliste annustena mitme rühma katseloomade nahale nii, et üks rühm saab ühesuguse annuse.
During the period of application, the animals are observed daily to detect signs of toxicity.
Manustamisperioodil jälgitakse loomi iga päev, et kontrollida mürgistusnähtude ilmnemist.
Animals, which die during the test, are necropsied and at the conclusion of the test surviving animals are necropsied.
Katse jooksul surnud loomad lahatakse, katse lõpus surmatakse ja lahatakse ka ellujäänud loomad.
The animals are kept under the experimental housing and feeding conditions for at least five days prior to the test.
Loomi peetakse eksperimentaalsetes söötmis- ja pidamistingimustes vähemalt viie päeva vältel enne uuringu algust.
Before the test, healthy young animals are randomised and assigned to the treatment and control groups.
Noored terved katseloomad randomiseeritakse enne katset ja jagatakse katse- ja kontrollrühmadesse.
Shortly before testing, fur is clipped from the dorsal area of the trunk of the test animals.
Vahetult enne katset eemaldatakse pügamise teel katselooma keha seljaosalt karvkate.