natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In other words, for the buyers the possible State aid implications of HSY were not quantifiable.
Teisisõnu ei olnud HSY-le osutatud võimaliku riigiabi mõjud ostjate jaoks kvantifitseeritavad.
In order to avoid being exposed to any risks from past or present aid, HDW/Ferrostaal insisted that approval or a comfort letter/negative clearance should be obtained from the Commission for past aid measures.
Vältimaks mis tahes osutatud või osutatavast abist tulenevaid riske, nõudis HDW/Ferrostaal komisjoni heakskiidu või esmahinnangu/sekkumatustõendi saamist varasemate abimeetmete osas.
Should this not be possible, the buyer would suggest an acceptable form of guarantee to the seller.
Kui see oleks osutunud võimatuks, oleks ostja pidanud pakkuma müüjale vastuvõetavat liiki garantii.
Following contacts with the Commission, it became clear that it would not be ready to issue such a comfort letter/negative clearance.
Komisjoniga peetud kõneluste järel sai selgeks, et komisjon ei ole valmis väljastama soovitud esmahinnangut/sekkumatustõendit.
In the merger decision approving the acquisition of HSY by HDW/Ferrostaal, the Commission itself acknowledges that the extent of the subsidies was not known.
Ühinemisotsuses, millega kiideti heaks HSY omandamine HDW/Ferrostaali poolt, tunnistab komisjon ise, et toetuste ulatus ei olnud teada.
In these circumstances, the indemnifying clause was agreed upon on 31 May 2002 as an Addendum to the HSY SPA, whereby ETVA as vendor of HSY guaranteed to make up for any financial loss the buyer would suffer in case of recovery of aid from HSY.
Nende asjaolude juures lepiti hüvitamiskohustus kokku 31. mail 2002. aastal HSY SPA lisandis, millega ETVA kui HSY müüja võttis kohustuse hüvitada ostjale viimase mis tahes rahaline kahju abi HSY-lt tagasinõudmise korral.
TKMS/GNSH concludes that no investor would have agreed to buy HSY without such a guarantee.
TKMS/GNSH järeldab, et ükski investor ei oleks nõustunud ostma HSYd ilma niisuguse garantiita.
This claim was also confirmed by the second Deloitte report, which was submitted by TKMS/GNSH in June 2007.
Seda väidet kinnitas ka TKMS/GNSH poolt 2007. aasta juunis esitatud teine Deloitte’i aruanne.
TKMS/GNSH considers that the measure is not imputable to the State since it was granted by ETVA at a time when it was not under the control of the State anymore.
TKMS/GNSH on seisukohal, et meede ei ole riigiga seostatav, sest ETVA andis selle ajal, mil ta ei olnud enam riigi kontrolli all.
Indeed, on the basis of HSY’s SPA concluded in October 2001, there was no contractual obligation for ETVA to indemnify GNSH.
aasta oktoobris sõlmitud HSY SPA kohaselt puudus ETVA-l kohustus hüvitise maksmiseks GNSH-le.
The probability that the guarantee would have to be paid out was relatively low.
Garantii tegeliku väljamaksmise tõenäosus oli suhteliselt väike.
Conversely, if the yard was liquidated, the losses on the loans and guarantees granted to HSY would represent much larger amounts (The calculation justifying this claim was provided in the second Deloitte report submitted by TKMS/GNSH).
Laevatehase likvideerimise korral oleksid HSY-le antud laenude ja garantiidega seonduvate kahjude summad olnud märksa suuremad (antud väidet põhjendav kalkulatsioon sisaldub TKMS/GNSH poolt esitatud teises Deloitte’i aruandes).
In addition, TKMS/GNSH considers that the guarantee granted by the State to Piraeus Bank on 20 March 2002 provides that the State would pay indemnification to Piraeus Bank amounting to only 57,7 % of any amount paid by ETVA to the purchaser of HSY (i.e. HDW/Ferrostaal).
Lisaks on TKMS/GNSH seisukohal, et Piraeus Bankile 20. märtsil 2002. aastal antud riigigarantii näeb ette hüvitise maksmist riigi poolt Piraeus Bankile vaid 57,7 % ulatuses ükskõik millisest ETVA poolt HSY ostjale (st HDW/Ferrostaalile) tasutud summast.
Conversely, the guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal on 31 May 2002 provides that ETVA would pay indemnification to HDW/Ferrostaal amounting to 100 % of any aid recovered from HSY.
ETVA 31. mail 2002. aastal HDW/Ferrostaalile antud garantii näeb aga ette, et ETVA kohustub tasuma HDW/Ferrostaalile hüvitist 100 % ulatuses ükskõik millisest HSY-lt tagasinõutud abist.
TKMS/GNSH fails to see why such an indemnifying provision could constitute a circumvention of the recovery of aid.
TKMS/GNSH ei mõista, miks peaks niisugune hüvitussäte endast kujutama abi tagasinõudmisest kõrvalehoidmist.
Indeed, if aid would be recovered from HSY, the State would not indemnify HSY, but the purchaser of HSY (i.e. TKMS/GNSH, which is the successor of HDW/Ferrostaal).
Kui abi nõutaks tagasi HSY-lt, maksaks riik hüvitist mitte HSY-le, vaid HSY ostjale (st TKMSile/GNSH-le, HDW/Ferrostaali õigusjärglasele).
TKMS/GNSH also considers that the guarantee granted by the State to Piraeus Bank could constitute aid to Piraeus Bank and ETVA.
Samuti on TKMS/GNSH arvamusel, et riigi poolt Piraeus Bankile antud garantii võib endast kujutada abi Piraeus Bankile ja ETVA-le.
According to Greece and HSY, the indemnifying clause is not an aid.
Kreeka ja HSY on seisukohal, et hüvitamiskohustus ei ole abi.
First, it is not imputable to the State since it was granted by ETVA Bank, at a time when it was not under State control anymore.
Esiteks ei ole see seostatav riigiga, sest ETVA Bank võimaldas selle ajal, mil viimane ei olnud enam riigi kontrolli all.
Second, Greece and HSY claim that the Greek State acted as a market investor when it sold its stake in HSY as the main shareholder of ETVA.
Teiseks väidavad Kreeka ja HSY, et Kreeka riik toimis turumajandusliku investorina, müües oma osaluse HSYs kui ETVA põhiaktsionär.
The guarantee granted to the purchaser by the vendors of HSY is a standard and normal condition in commercial agreements.
Ostjale HSY müüjate poolt antud garantii on ärilepingute standardseks ja normaalseks tingimuseks.
Indeed, Greece recalls that it did not provide a guarantee to HSY with regard to the liability to repay unlawful State aid, but to the buyer of HSY.
Sellega seoses tuletab Kreeka meelde, et andis ebaseadusliku riigiabi tagasimaksmise kohustust hõlmava garantii mitte HSY-le, vaid HSY ostjale.
Such indemnification burdens the vendor regardless of whether it is included as a clause in the commercial agreement or not.
Niisugune hüvitamiskohustus on müüjale koormaks olenemata sellest, kas see sisaldub tingimusena ärilepingus või mitte.
The Commission’s statement that the Greek State knew or should have known about the considerable number of further potentially unlawful and incompatible State aid measures and that the amounts would have to be recovered and thus trigger the indemnifying clause is without basis.
Komisjoni väide, et Kreeka riik oli teadlik või oleks pidanud olema teadlik märkimisväärsest arvust täiendavatest potentsiaalselt ebaseaduslikest ja kokkusobimatutest riigiabimeetmetest ning sellest, et vastavad summad kuuluvad tulevikus tagasinõudmisele ja toovad seega kaasa hüvitamiskohustuse teostumise, on alusetu.
In the period in which the indemnifying clause was provided, there was no Commission decision ruling that HSY had received unlawful State aid.
Hüvitamiskohustuse kehtestamise ajavahemiku vältel ei olnud olemas komisjoni otsuseid ebaseadusliku riigiabi saamise kohta HSY poolt.
In addition, the closure and liquidation of HSY would have been more costly to the State, taking account the social cost.
Lisaks oleks HSY sulgemine ja likvideerimine riigi jaoks kulukamaks osutunud, võttes arvesse sotsiaalkulusid.
In addition, HSY fails to see how it could have benefited financially from a guarantee, which was agreed upon between ETVA Bank and HDW/Ferrostaal, or from a guarantee agreed upon between the Greek State and Piraeus Bank.
Samuti ei mõista HSY, millist rahalist kasu oleks ta võinud saada garantiist, mis lepiti kokku ETVA Banki ja HDW/Ferrostaali vahel, või garantiist, mis lepiti kokku Kreeka riigi ja Piraeus Banki vahel.
Even if HDW/Ferrostaal was to receive compensation, there is no obligation for the consortium to inject this amount in HSY.
Isegi kui HDW/Ferrostaalile makstaks hüvitist, ei ole konsortsium kohustatud vastavat summat HSYsse investeerima.
Therefore the Commission also fails to show why the indemnifying clause would neutralise a recovery decision.
Seetõttu ei ole komisjonil õnnestunud tõendada, miks peaks hüvitamiskohustus neutraliseerima sissenõudmisotsuse.
According to the Courts’ case law, by repaying the aid, the recipient forfeits the advantage, and the situation prior to the granting of the aid can be restored.
Kohtu praktika kohaselt jääb abisaaja abi tagasimaksmise kaudu oma eelisest ilma ja abi andmisele eelnenud olukord taastub.
Finally, if the Commission considered the indemnifying clause to be State aid, Greece claims that Articles 296 to 298 of the Treaty would be applicable.
Lõpetuseks, kui komisjon on seisukohal, et hüvitamiskohustus on riigiabi, väidab Kreeka, et EÜ asutamislepingu artiklid 296–298 on kohaldatavad.
In this context, HSY indicates that, given that the Hellenic Navy was always the most important client of the yard, the procedure and the terms of the privatisation, including the entry into force of Law 2941/2001, should be examined under the light of the State-client, which for national defence reasons is interested in maintaining the operation and the viability of the yard.
Selles kontekstis osutab HSY, et kuna Kreeka merevägi oli alati laevatehase kõige tähtsamaks kliendiks, tuleks erastamise menetlust ja tingimusi, sealhulgas seaduse 2941/2001 vastuvõtmist käsitleda klientriigi seisukohast, kes on riigikaitse huvides huvitatud laevatehase talitluse ning elujõulisuse alalhoidmisest.
In the present case, the Greek State has adopted such measures, which any private company, whose interests are related to the viability of another undertaking, would have adopted.
Praegusel juhul on Kreeka riik rakendanud meetmeid, mida oleks rakendanud ükskõik milline erasektori ettevõte, mille huvid seonduvad mõne muu ettevõtte elujõulisusega.
Moreover, this assessment is even more important when the State has the obligation to bear the burden and the losses of the company’s dissolution and liquidation, which would be more costly and thus non-profitable.
Lisaks on antud hinnang veelgi tähtsam juhul, kui riik on kohustatud kandma ettevõtte lõpetamise ja likvideerimisega kaasnevat koormat ning kulutusi, millega kaasneksid suuremad kulutused ja mis oleksid seetõttu mittetulusad.
The Commission considers that the measure does not fall within the scope of Article 296 of the Treaty.
Komisjon leiab, et meede ei kuulu asutamislepingu artikli 296 kohaldamisalasse.
Indeed, the indemnification mechanism applies in case of recovery of State aid from HSY.
Hüvitamismehhanism kehtib riigiabi tagasinõudmisel HSY-lt.
As has been claimed by Greece and accepted consistently by the Commission, the military activities of HSY are essential for Greece’s security, are falling under Article 296 and therefore the State aid rules do not apply to them.
Kreeka väitel, mida komisjon on järjekindlalt aktsepteerinud, on HSY sõjaotstarbeline tegevus oluline Kreeka julgeoleku seisukohast ja kuulub artikli 296 reguleerimisalasse, millest tulenevalt ei kehti selle suhtes riigiabi eeskirjad.
Since all State support provided to the military activities of HSY is exempted from State aid rules, any recovery of State aid can only be the recovery of State support provided to the civil activities of HSY.
Et kogu HSY sõjaotstarbelise tegevuse jaoks osutatud riiklik toetus ei kuulu riigiabi eeskirjade alla, võib igasugune riigiabi tagasinõudmine seisneda vaid HSY tsiviilotstarbelise tegevuse jaoks antud riikliku toetuse tagasinõudmises.
Consequently, the present guarantee is directly and exclusively related to the civil activities of HSY.
Eeltoodust tulenevalt seondub antud garantii otseselt ja välistuslikult HSY tsiviilotstarbelise tegevusega.
Some parties claim that, without this guarantee, no investor would have purchased HSY and the yard would probably have gone bankrupt.
Mõned osapooled väidavad, et ilma selle garantiita ei oleks ükski investor HSYd ostnud ja laevatehas oleks tõenäoliselt pankrotistunud.
Therefore, even if it relates exclusively to the civil activities of HSY, this measure was nevertheless indispensable to ensure the survival of the military activities of HSY and therefore falls under Article 296.
Seetõttu oli antud meede isegi juhul, kui see seondus välistuslikult HSY tsiviilotstarbelise tegevusega, vältimatult vajalik HSY sõjaotstarbelise tegevuse säilimiseks ja kuulub seetõttu asutamislepingu artikli 296 reguleerimisalasse.
On the basis of Article 296, Greece could have granted to the military activities the financial support they needed to ensure their continuation.
Kreeka oleks võinud artikli 296 alusel anda sõjaotstarbelisele tegevusele selle jätkumiseks nõutava rahalise toetuse.
Greece would have thereby avoided the demise of the military activities.
Kreeka oleks seeläbi võinud vältida sõjaotstarbelise tegevuse hääbumist.
Alternatively, Greece could have granted the financial support necessary to render the military activities attractive for a potential investor, such that these military activities would have been purchased and thereby their continuation would have been ensured.
Alternatiivselt oleks Kreeka võinud võimaldada rahalise toetuse sõjaotstarbelise tegevuse potentsiaalse investori jaoks atraktiivseks muutmiseks, nii et sõjaotstarbeline tegevus oleks ära ostetud ja selle jätkumine seeläbi tagatud.
An investor purchasing the military activities would not have needed a guarantee like the present one since, as just explained, no aid could be recovered from the military activities of HSY.
Sõjaotstarbelist tegevust ostev investor ei oleks niisugust garantiid vajanud, sest nagu äsja selgitatud, ei oleks HSY sõjaotstarbelisele tegevusele osutatud abi tagasinõudmine võimalik olnud.
Consequently, the present measure was solely necessary in order to find a purchaser for the entire HSY, i.e. including the civil activities.
Sellest tulenevalt oli kõnealune meede vajalik üksnes ostja leidmiseks kogu HSY-le, sh tsiviilotstarbelisele tegevusele.
The effect of the present measure was thus to permit to find a purchaser for the civil activities of HSY, and thereby to ensure the continuation of these activities.
Seega oli meetme eesmärgiks võimaluse loomine ostja leidmiseks HSY tsiviilotstarbelise tegevuse jaoks, tagades sedakaudu vastava tegevuse jätkumise.
It was not necessary to ensure the continuation of the military activities.
Meede ei olnud vajalik sõjaotstarbelise tegevuse jätkumise tagamiseks.
It does therefore not fall within the scope of Article 296 of the Treaty.
Seetõttu ei kuulu meede asutamislepingu artikli 296 kohaldamisalasse.
Since some parties contests that the two guarantees — the one granted by the State to Piraeus Bank and the one granted by ETVA to HDW/Ferrostaal — constitute one single guarantee mechanism and that HSY is the beneficiary of the two guarantees, the Commission will first assess separately the guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal and demonstrates that it constitutes State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Kuna mõned osapooled ei olnud nõus sellega, et kaks kõnealust garantiid (st riigi garantii Piraeus Bankile ja ETVA garantii HDW/Ferrostaalile) kujutavad endast ühtainsat garantiimehhanismi ning HSY on kahe garantii kasusaajaks, hindab komisjon esmalt eraldi ETVA garantiid HDW/Ferrostaalile ja tõendab, et tegemist on riigiabiga asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be imputable to the State.
Et meede kujutaks endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, peab see olema seostatav riigiga.
Some parties contest that the guarantee granted by ETVA to HDW/Ferrostaal is imputable to the State.
Mõned osapooled ei nõustu sellega, et ETVA garantii HDW/Ferrostaalile on seostatav riigiga.
They claim that the decision to grant this guarantee was taken independently and freely by ETVA.
Nad väidavad, et ETVA võttis garantii andmise otsuse vastu sõltumatult ja vabatahtlikult.
First, during the privatisation process of HSY, this guarantee was appearing in the documents submitted to the potential bidders.
Esiteks, HSY erastamisprotsessi käigus käsitleti kõnealust garantiid võimalikele pakkujatele esitatud dokumentides.
In other words, already during the privatisation process, there was a promise that the purchaser of HSY would be indemnified for any State aid recovered from HSY.
Teisisõnu anti juba erastamisprotsessi vältel lubadus, et HSY ostjale hüvitatakse kogu võimalik HSY-lt sissenõutav riigiabi.
In addition, on 14 September 2001, ETVA explicitly and unambiguously committed to provide this guarantee to HDW/Ferrostaal if the European Union would not give clearance regarding past and present State aid granted to HSY.
Lisaks kohustus ETVA 14. septembril 2001. aastal selgesõnaliselt ja ühemõtteliselt andma vastava garantii HDW/Ferrostaalile juhul, kui Euroopa Liit oleks andnud nõusoleku HSY-le antud ning antava riigiabi suhtes.
Since the Commission did not give a letter of comfort/negative clearance regarding past and present aids to HSY, ETVA had on 31 May 2002 to issue the guarantee in favour of HDW/Ferrostaal, as had been agreed by the parties on 14 September 2001 and in Clause 1.2.3 of HSY SPA.
Arutelu garantii täpse sõnastuse osas jätkus järgnevatel kuudel Et komisjon ei andnud esmahinnangut/sekkumistõendit HSY-le osutatud ja osutatava abi suhtes, oli ETVA 31. märtsil 2002. aastal sunnitud võimaldama garantii HDW/Ferrostaali kasuks, vastavalt poolte vahel 14. septembril 2001. aastal ja HSY SPA punktis 1.2.3 kokkulepitule.
All the foregoing illustrates that, even though the Addendum containing the guarantee to HDW/Ferrostaal was signed on 31 May 2002, ETVA already committed to grant this guarantee (if the EU did not clear past and present aids) at a time when ETVA was still under the control of the State.
Eeltoodu tõendab seda, et ehkki HDW/Ferrostaalile antavat garantiid sisaldav lisand allkirjastati 31. mail 2002. aastal, kohustus ETVA andma kõnealuse garantii (kui EL ei oleks antud ja antavat abi heaks kiitnud) ajal, mil ETVA oli alles riigi kontrolli all.
In other words, the Addendum of 31 May 2002 is the execution of a contract entered into by ETVA when it was still under State control.
Teisisõnu kujutab 31. mai 2002. aasta lisand endast lepingu täideviimist, mille ETVA sõlmis veel riigi kontrolli all olles.
As shown in section 3.2 of the present decision, when ETVA was under State control, all the actions it took towards HSY can be considered imputable to the State.
Nagu osutatud käesoleva otsuse jaos 3.2, on kõik ETVA poolt HSY suhtes võetud meetmed, mille võtmise ajal oli ETVA riigi kontrolli all, käsitletavad riigiga seostatavatena.
All these elements were confirmed by Greece in its letter of 23 May 2005,Second, even if it were considered that, on the basis of the aforementioned documents concluded by ETVA when it was under the control of the State (i.e. until end March 2002), there existed no contractual obligation of ETVA to grant this guarantee to HDW/Ferrostaal, the measure would still be imputable to the State.
Kreeka kinnitas kõiki eespool nimetatud aspekte oma 23. mai 2005. aasta kirjas,Teiseks, isegi kui lugeda, et ETVA poolt riigi kontrolli all olles (st 2002. aasta märtsi lõpuni) sõlmitud eespool nimetatud dokumentide põhjal ei olnud ETVA-l lepingulist kohustust kõnealuse garantii andmiseks HDW/Ferrostaalile, oleks meede ikkagi seostatav riigiga.
Indeed, the Commission observes that Greece continued to manage the sale of HSY even after the sale of ETVA to Piraeus Bank.
Sellega seoses märgib komisjon, et Kreeka jätkas HSY müügi juhtimist isegi pärast Piraeus Banki müüki ETVA-le.
Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002 between the State and Piraeus Bank provides that ETVA will not be responsible for the sale process of HSY, which the State will continue to manage.
märtsil 2002. aastal Kreeka valitsuse ja Piraeus Banki vahel sõlmitud lepingu artiklis 8.2.2 nähakse ette, et ETVA ei ole vastutav HSY müügiprotsessi eest, mille juhtimist jätkab riik.
Article 8.2.2.(b) for instance provides that the State ‘shall assume the control, care and responsibility of the acts and negotiations with the third purchaser of the Holding in Hellenic Shipyards’.
Näiteks näeb artikli 8.2.2. punkt b ette, et riik „võtab enda peale Hellenic Shipyardsi osaluse kolmanda ostjaga seonduvate toimingute ja läbirääkimistega kaasneva juhtimise, haldamise ning vastutuse”.
In accordance with Article 8.2.2 of the Agreement of 20 March 2002, Piraeus Bank asked by letter of 28 May 2002 the agreement of the State regarding the guarantee that ETVA intended to grant to HDW/Ferrostaal.
Kooskõlas 20. märtsi 2002. aasta lepingu artikliga 8.2.2 taotles Piraeus Bank 28. mai 2002. aasta kirjaga riigi nõusolekut garantiile, mida ETVA HDW/Ferrostaalile anda kavatses.
Third, even if the two foregoing points were dismissed, the guarantee would still be imputable to the State.
Kolmandaks, isegi kui jätta kaks eelnevat punkti kõrvale, oleks garantii ikkagi seostatav riigiga.
The Commission indeed observes that the State decided to privatise HSY.
Komisjon märgib, et riik otsustas HSY erastada.
When Piraeus Bank took control of ETVA, it was therefore obliged by law to privatise HSY.
Kui Piraeus Bank ETVA üle kontrolli omandas, oli tema seaduslikuks kohustuseks HSY erastada.
As acknowledged by TKMS/GNSH itself, HDW/Ferrostaal would not have purchased HSY if they would not have received such a guarantee.
TKMS/GNSH enese kinnitusel ei oleks HDW/Ferrostaal HSYd vastava garantiita ostnud.
Since the State decided that HSY had to be sold, and since the grant of the guarantee was indispensable to sell HSY, it can be concluded that the State put ETVA in a situation where it was forced to issue the guarantee.
Kuna riik otsustas, et HSY tuleb maha müüa, ning et garantii andmine oli HSY müügi seisukohast hädavajalik, võib järeldada, et riik pani ETVA olukorda, kus viimane oli sunnitud garantii võimaldama.
Therefore, even if it would be concluded that ETVA decided to grant the guarantee in May 2002 without any direct involvement of the State, the measure would remain imputable to the State,
Eeltoodust tulenevalt, isegi kui jõutaks järeldusele, et ETVA 2002. aasta mai otsus garantii andmise kohta sündis vahetu riigipoolse osaluseta, oleks meede siiski seostatav riigiga.
Fourth, even if all the previous points were dismissed, it should be concluded that ETVA accepted to grant the guarantee on 31 May 2002 only because its controlling shareholder (i.e. Piraeus Bank) had received a guarantee from the State protecting him against any financial damage stemming from this guarantee.
Neljandaks, isegi kui kõik eelnevad punktid kõrvale jätta, tuleks järeldada, et ETVA nõustus andma 31. mai 2002. aasta garantii vaid sellepärast, et tema enamusaktsionär (st Piraeus Bank) oli saanud riigilt garantii, mis kaitses teda ükskõik millise eespool nimetatud garantiist tuleneva võimaliku rahalise kahju eest.
Indeed, as will be shown, a market economy investor would never have granted such a guarantee without having received a counter guarantee from the State.
Nagu edaspidi tõendatakse, ei oleks turumajanduslik investor mingil juhul andnud niisugust garantiid riigilt vastugarantiid saamata.
The granting of the guarantee occurred only because the State had protected the economic unit (i.e. the group) granting the guarantee from any negative consequence (by granting a counter guarantee).
Garantii anti vaid tänu sellele, et riik oli võimaldanud garantiid andvale majandusüksusele (st kontsernile) garantii ükskõik milliste negatiivsete tagajärgede vastu (vastugarantii andmise kaudu).
In such a case, where a firm simply transfer an aid to a second firm, the granting of the measure is imputable to the State.
Niisugusel juhul, kui ettevõte kannab saadud abi lihtsalt teisele ettevõttele üle, on meetme võimaldamine seostatav riigiga.
In order to constitute a State aid in the meaning of Article 87(1) of the Treaty, a measure must be financed by State resources.
Et meede kujutaks endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, peab see olema rahastatud riigi vahenditest.