natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission also noted that in its decision concerning Case C 26/2006 (ex N 110/2006) [7] it had explained in detail why it considers that the TDM-regulation can no longer be a valid legal basis for approving new operating aid to shipbuilding.
Veel märkis komisjon, et oma otsuses, mille ta tegi riigiabi C 26/2006 (ex N 110/2006) [7] puhul, selgitas ta üksikasjalikult, miks ta leiab, et ajutise kaitsemehhanismi määrusele ei saa enam kehtiva õigusliku alusena tugineda laevaehitusele antava uue tegevusabi heakskiitmiseks.
Portugal, in the present case, had not submitted any new information that would modify the Commission's assessment in this respect and therefore the Commission could not consider at that stage that the aid was compatible with the common market.
Käesoleval juhul ei olnud Portugal esitanud uut teavet, mis oleks muutnud komisjoni sellekohast hinnangut ning seega ei saanud komisjon kõnealuses etapis pidada abi ühisturuga kokkusobivaks.
Portugal noted, in general terms, that for the contracts in question the yard was mainly competing with non-Community shipyards, notably with regard to unfair competition from Korean shipyards which was the subject of the TDM regulation.
Portugal märkis, et kõnealuste lepingute puhul konkureeris tehas peamiselt ühenduseväliste laevatehastega, nimelt ebaausat konkurentsi pakkuvate Korea laevatehastega, kellele laienes ajutise kaitsemehhanismi määrus.
Further, the contracts did not affect or threatened to affect competition in the EU because all shipyards in the EU had equal access to aid under the TDM regulation that had direct application in all Member States.
Lepingud ei kahjustanud ega ähvardanud kahjustada ELi-sisest konkurentsi, kuna kõigil ELi laevatehastel oli kõikides liikmesriikides otse kohaldatava ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel abile võrdne juurdepääs.
As a consequence, the notified measures could not be considered to affect trade between Member States.
Järelikult ei saanud teatatud meede kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
Regarding the incentive effect of the aid, Portugal argued that it was not materially possible for ENVC to submit a request for aid duly motivated, prior to signing the contracts, because of aspects linked to the negotiation.
Abi ergutava mõju kohta väitis Portugal, et ENVC-l ei olnud sisuliselt võimalik nõuetekohaselt põhjendatud abitaotlust esitada enne lepingute sõlmimist läbirääkimistega seonduvate asjaolude tõttu.
The contacts with the ship owners were initiated prior to ENVC requesting the aid.
Reederiga võeti ühendust enne, kui ENVC abi taotles.
Also, Portugal sustains that, although ENVC signed the contracts without public assurances that it would receive the aid, the shipyard negotiated and signed the contracts and built the vessels on the expectation of both the Portuguese authorities and the Commission authorizing the aid, given that the objective conditions for receiving the aid were fulfilled in this case.
Veel väidab Portugal, et kuigi ENVC allkirjastas lepingud ilma, et riik oleks kinnitanud abi saamist, pidas laevatehas läbirääkimised, sõlmis lepingud ja ehitas alused eeldusel, et nii Portugali ametiasutused kui ka komisjon kiidavad abi heaks, võttes arvesse, et abi saamise objektiivsed tingimused olid kõnealusel juhul täidetud.
Concerning the legal basis for approving the aid Portugal referred to its comments submitted in the context of Case C 26/2006 [8] that it considers applicable to the present case.
Abi heakskiitmise õigusliku aluse küsimuses viitas Portugal oma märkustele, mille ta esitas seoses riigiabiga C 26/2006 [8] ja mida ta pidas kehtivaks ka käesolevas asjas.
Portugal noted that the contracts in question were signed during the period of application of the TDM regulation, i.e. before 31 March 2005 and before the WTO Dispute Settlement Body adopted the panel report condemning the TDM-regulation.
Portugal märkis, et kõnealused lepingud sõlmiti ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivusajal, s.t enne 2005. aasta 31. märtsi ja enne, kui Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) vaidluste lahendamise komisjon võttis vastu vaekogu ettekande, milles mõisteti hukka ajutise kaitsemehhanismi määruse kohaldamine.
Portugal also stated that it was not possible to notify the aid before the expiry of the TDM-regulation because the contracts were only signed in February and March 2005 (i.e. just before the expiry of the TDM-regulation).
Portugal väitis samuti, et abist ei olnud võimalik enne ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppemist teatada, kuna lepingud sõlmiti alles 2005. aasta veebruaris ja märtsis (s.t vahetult enne ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivusaja lõppu).
However, in Portugal's view this does not annul the validity of these contracts which fulfilled the objective conditions of the TDM-regulation at the time they were signed.
Portugali arvates ei muuda see aga kehtetuks lepinguid, mis vastasid nende sõlmimise ajal ajutise kaitsemehhanismi määruse objektiivsetele tingimustele.
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
The Commission considers that the proposed measures constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisjon on seisukohal, et kavandatud meede on riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The measures take the form of a grant financed by State resources.
Meede seisneb riigi ressurssidest antavas toetuses.
Even if the TDM-regulation applied in all Member States, and all shipyards were eligible for aid under the TDM-regulation, as argued by Portugal, the measures are selective as in this case they are limited to ENVC.
Isegi kui ajutise kaitsemehhanismi määrust kohaldataks kõikides liikmesriikides ning selle alusel oleks abikõlblikud kõik laevatehased, nagu väidab Portugal, oleks meede valikuline, kuna see piirdub käesoleval juhul ainult äriühinguga ENVC.
This selective grant is likely to distort competition, by providing ENVC with an advantage over other competitors not receiving the aid.
Selline valikuline toetus kahjustab tõenäoliselt konkurentsi, andes äriühingule ENVC eelise teiste konkurentide ees, kes abi ei saa.
In this respect, the fact that ENVC might be competing with shipyards in Korea does not detract from the fact that it was also competing with other shipyards in the common market.
Selles mõttes ei muuda asjaolu, et ENVC võis konkureerida Korea laevatehastega tõsiasja, et ENVC konkureeris samas ka teiste ühisturu laevatehastega.
Finally, shipbuilding is an economic activity involving extensive trade between Member States and the measures are thus likely to affect trade between Member States.
Lisaks sellele on laevaehitus majandustegevus, millega kaasneb tihe kaubandus liikmesriikide vahel ning seega võib meede kahjustada liikmesriikidevahelist kaubandust.
As a general principle, State aid may only be considered compatible with the common market if it is necessary to induce the recipient firm to act in a manner which assists attainment of the objectives envisaged by the relevant derogation [9].
Üldjuhul võib riigiabi käsitada ühisturuga kokkusobivana ainult siis, kui abi on vaja selleks, et ergutada abisaajast ettevõtet tegutsema viisil, mis aitaks kaasa asjaomase erandiga taotletud eesmärkide saavutamisele. [9]
The Commission notes in this respect that the objective of the TDM-regulation was to ‘effectively enable Community shipyards to overcome unfair competition from Korea’ (see paragraph 6 of the preamble).
Siinkohal märgib komisjon, et ajutise kaitsemehhanismi määruse eesmärk oli „võimaldada ühenduse laevatehastel ebaausast Korea konkurentsist toibuda” (vt preambuli põhjendus 6).
Direct aid up to 6 % of contract value before aid could thus be authorized provided there had been competition for the same contract from a shipyard in Korea offering a lower price (Article 2).
Seega võib anda otsetoetust kuni 6 % toetuseelsest lepingulisest maksumusest eeldusel, et sama lepingu puhul pakkus konkureeriv Korea laevatehas madalamat hinda (artikkel 2).
Portugal argues in this case that even if ENVC had no assurances of receiving the aid when it signed the contracts, it had expectations of receiving the aid because the contracts fulfilled the objective conditions to be eligible for aid under the TDM-regulation.
Käesoleval juhul väidab Portugal, et isegi kui äriühingule ENVC ei olnud lepingute allakirjutamise ajal lubatud, et ta abi saab, eeldas ENVC abi saamist, kuna lepingud vastasid ajutise kaitsemehhanismi määruse järgi abikõlblikkuse objektiivsetele tingimustele.
However, the Commission considers that in this case there is not sufficient evidence that the aid was determinant for ENVC to sign the contracts.
Sellegipoolest leiab komisjon, et käesoleval juhul ei ole piisavalt tõendeid, et abi oli ENVC jaoks lepingute sõlmimisel määrava tähtsusega.
As already noted in the decision to initiate the investigation procedure, Portugal submitted copy of a letter from a ship owner stating that for six of the contracts in question (vessels C 228 to C 233) the ship owner had received lower offers from Korean shipyards.
Nagu märgiti juba uurimismenetluse algatamise otsuses, esitas Portugal koopia reederite kirjast, milles sedastati, et kuue kõnealuse lepingu puhul (alused C 228–C 233) oli reeder saanud Korea laevatehastelt madalamad pakkumised.
However, this letter is dated 9 March 2005, i.e., it was only sent to ENVC after the shipyard had already signed the contracts relating to these offers.
Ent kõnealune kiri kannab 9. märtsi 2005 kuupäeva, st et see saadeti äriühingule ENVC alles pärast seda, kui laevatehas oli juba allkirjastanud kõnealuste pakkumistega seonduvad lepingud.
Thus, it appears that the shipyard, when it signed the first six contracts, could not have had the certitude that the contracts fulfilled all the eligibility conditions.
Seega ilmneb, et laevatehas ei saanud esimese kuue lepingu allkirjastamisel olla kindel, et lepingud vastavad kõikidele abikõlblikkuse tingimustele.
As regards the seventh contract (vessel C 210) the situation also appears doubtful, since the indication that lower offers were received from Korea was also only sent to ENVC on 31 March 2005, i.e. the very same day when ENVC signed the contract.
Olukord on kahtlane ka seitsmenda lepingu puhul (alus C 210), kuna teade selle kohta, et Koreast saadi madalamaid pakkumisi, saadeti äriühingule ENVC samuti alles 31. märtsil 2005, s.t samal päeval, kui ENVC lepingu allkirjastas.
Portugal has not submitted any evidence that, formally or informally, ENVC had received indication from the Portuguese authorities, prior to signing the contracts, that the aid could be granted in relation to these contracts [10].
Portugal ei ole esitanud tõendeid selle kohta, et ENVC oleks enne lepingute allkirjastamist saanud Portugali ametiasutustelt ametliku või mitteametliku teate, et kõnealuste lepingute puhul võib abi anda.
Rather, it would appear that ENVC was prepared to undertake these contracts even without guarantees of receiving aid.
See annab pigem tunnistust sellest, et ENVC oli valmis need lepingud sõlmima ka ilma, et talle abi oleks lubatud.
For example, Portugal in its submission following the initiation of the investigation procedure also stated that ENVC was legally bound to build the vessels even if the aid would not be authorized.
Näiteks on Portugal märkustes, mille ta esitas pärast uurimismenetluse algatamist, samuti sedastanud, et ENVC oli juriidiliselt kohustatud need alused ehitama ka juhul, kui abi ei oleks heaks kiidetud.
It adds that in the present case, ENVC only applied for aid after the expiry of the TDM-regulation which appears to confirm that the shipyard was prepared to carry out the projects at the risk of not receiving aid.
Lisaks sellele taotles ENVC käesoleval juhul abi alles pärast ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivusaja lõppu, mis näib kinnitavat, et laevatehas oli valmis projektid ellu viima, võttes riski, et ta abi ei saa.
Also, generally, the Commission considers that the aid has an incentive effect if an application for aid was submitted before the start of the project [11].
Üldjuhul on komisjon seisukohal, et abil on ergutav mõju, kui abitaotlus esitatakse enne projekti käivitamist.
This was not the case here.
Asjaomasel juhul see aga nii ei olnud.
The application for aid was only submitted after the contracts had been signed (i.e. in July 2005, whereas the contracts were signed in February and March 2005).
Abitaotlus esitati alles pärast lepingute allkirjastamist (s.t 2005. aasta juulis; lepingutele kirjutati alla aga 2005. aasta veebruaris ja märtsis).
Also, Portugal only approved the aid internally (on condition of approval by the Commission) more than a year after the request for aid was presented.
Lisaks sellele kiitis Portugal abi (tingimusel, et komisjon selle heaks kiidab) siseriiklikult heaks alles siis, kui abitaotluse esitamisest oli möödunud rohkem kui aasta.
So, also from a formal point of view, the incentive effect is not fulfilled
Seega ei ole ergutava mõju tingimus ka formaalselt täidetud.
The Commission therefore concludes that Portugal has not submitted sufficient evidence to prove the incentive effect of the aid.
Komisjon on seetõttu seisukohal, et Portugal ei ole esitanud piisavaid tõendeid abi ergutava mõju kohta.
Regarding the legal basis for approving the aid, Portugal has not submitted any new arguments that would allay the doubts expressed by the Commission in its Decision to initiate the formal investigation procedure.
Portugal ei ole esitanud abi heakskiitmise õigusliku aluse osas ühtegi uut argumenti, mis hajutanuks kahtlused, mida komisjon väljendas ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses.
Portugal's main argument in this respect is that the contracts are eligible for aid because they were signed during the period of application of the TDM-regulation.
Portugali peamiseks argumendiks on see, et lepingud on abikõlblikud, kuna nad allkirjastati ajal, kui ajutise kaitsemehhanismi määrus kehtis.
Portugal also notes that the fact that the aid was only notified after the expiry of the TDM-regulation has no impact on the eligibility of the contracts for aid.
Veel märgib Portugal, et asjaolu, et abist teatati alles pärast ajutise kaitsemehhanismi määruse kehtivuse lõppu, ei mõjuta lepingute abikõlblikkust.
However, the Commission, in a previous Decision [12] has already explained why it does not consider that the TDM-regulation is still a valid legal basis for approving new operating aid to shipbuilding.
Komisjon on aga oma varasemas otsuses [12] juba selgitanud, miks ta ei leia, et kaitsemehhanismi määrus oleks endiselt kehtiv õiguslik alus laevaehitusele antava uue tegevusabi heakskiitmiseks.
The Commission notes that the temporal application of the TDM-regulation is defined in Article 5 [13] of the regulation, which states the regulation ‘shall expire on 31 March 2005’.
Komisjon märgib, et ajutise kaitsemehhanismi kohaldamise tähtaeg on määratletud kõnealuse määruse [13] artiklis 5, milles on sätestatud, et määrus „kaotab kehtivuse 31. märtsil 2005”.
The fact that Article 4 of the TDM-regulation states that this regulation ‘shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry (…)’ is, in the Commission's view, a condition of compatibility and not a definition of the application in time of the regulation.
See, et ajutise kaitsemehhanismi määruse artiklis 4 on sätestatud, et „määrust kohaldatakse allkirjastatud lõplike lepingute suhtes alates käesoleva määruse jõustumisest kuni selle kehtivusaja lõpuni” on komisjoni arvates kokkusobivuse tingimus ja selles ei määratleta määruse kohaldamise tähtaega.
The above is also confirmed by the second part of Article 4, which provides that the TDM-regulation shall not apply to ‘final contracts signed before the Community gives notice in the Official Journal of the European Communities that it has initiated dispute settlement proceedings against Korea (…) and final contracts signed on month or more after the Commission gives notice in the Official Journal of the European Communities that these dispute settlement proceedings are resolved or suspended’.
Sama kinnitab ka artikli 4 teine osa, millega nähakse ette, et ajutise kaitsemehhanismi määrust ei kohaldata„lõplike lepingute suhtes, mis on allkirjastatud enne seda, kui ühendus on teatanud Euroopa Liidu Teatajas, et on algatanud Korea vastu vaidluste lahendamise menetluse […] ning lõplike lepingute suhtes, mis on allkirjastatud vähemalt üks kuu pärast seda, kui komisjon on teatanud Euroopa Liidu Teatajas, et vaidluste lahendamise menetlus on lõpetatud või peatatud”.
From the above, it is clear that the TDM-regulation was only to be applied as long as there was a pending dispute with Korea [14] and in any event, no later than 31 March 2005.
Sellest ilmneb, et ajutise kaitsemehhanismi määrust võis kohaldada ainult Koreaga poolelioleva vaidluse menetlemise ajal, [14] ent igal juhul mitte pärast 31. märtsi 2005.
This interpretation is supported by the very objective of the TDM-regulation: it was designed ‘as an exceptional and temporary measure, in order to assist Community shipyards in those segments that have suffered adverse effects in the form of material injury and serious prejudice caused by unfair Korean competition (…) [which] should be authorised for limited market segments and for a short period only’ [15] (recital 3).
Sellist tõlgendust toetab ka ajutise kaitsemehhanismi määrusega taotletud eesmärk: „et aidata ühenduse laevatehaseid nendes turusegmentides, mis on Korea ebaausa konkurentsi tõttu kandnud tõsist kahju, tuleks [seda] erandliku ja ajutise meetmena lubada piiritletud turusegmentides vaid lühikeseks ajaks” [15] (põhjendus 3).
In the present case, the application for aid was only submitted by ENVC to the Portuguese authorities, approved by Portugal and notified to the Commission after the expiry of the TDM-regulation, so clearly, the measures fall outside the temporal application of the TDM-regulation.
Käesolevas asjas esitas ENVC Portugali ametiasutustele abitaotluse, mille need heaks kiitsid ja millest komisjonile teatasid, alles pärast ajutise kaitsemehhanismi kehtivusaja lõppu; seega on selge, et ajutise kaitsemehhanismi määrus ei ole meetme suhtes ajaliselt kohaldatav.
In this context, the Commission recalls that Korea challenged the compatibility of the TDM-regulation with WTO rules.
Siinkohal tuletab komisjon meelde, et Korea vaidlustas ajutise kaitsemehhanismi määruse vastavuse WTO reeglitele.
On 22 April 2005, a Panel issued its report concluding that the TDM and several national TDM schemes — existing at the time when Korea initiated the WTO dispute — were in breach of Article 23.1 of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) [17].
aprillil 2005 esitas WTO vaekogu aruande, milles jõuti järeldusele, et ajutise kaitsemehhanismi määrus ja Korea algatatud WTO vaidluse ajal kehtinud mitmed riiklikud ajutise kaitsemehhanismi kavad olid vastuolus vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe [17] (edaspidi „käsituslepe”) artikli 23 lõikega 1.
On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) adopted the Panel report including its recommendation that the Community brings the TDM-regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements [18].
WTO vaidluste lahendamise komisjon võttis 20. juunil 2005 vastu vaekogu aruande, mis sisaldas ka nimetatud komisjoni soovitust ühendusele viia ajutise kaitsemehhanismi määrus ja riiklikud ajutise kaitsemehhanismi rakendamise kavad kooskõlla WTO lepingutest tulenevate ühenduse kohustustega.
On 20 July 2005, the Community informed the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
[18]20. juulil 2005 teatas ühendus vaidluste lahendamise komisjonile, et ta on oma meetmed juba kõnealuse komisjoni otsuse ja soovitustega kooskõlla viinud, kuna ajutise kaitsemehhanismi määrus kaotas kehtivuse 31. märtsil 2005 ja liikmesriigid ei saa enam selle alusel tegevusabi anda.
The Panel report and the DSB ruling adopting that report condemned the TDM-regulation per se for being in breach of WTO rules and oblige the Community to no longer apply the TDM-regulation.
WTO vaekogu aruandes ja WTO vaidluste lahendamise komisjoni otsuses, millega kõnealune aruanne vastu võeti, mõisteti ajutise kaitsemehhanismi määrus hukka per se, kuna see oli vastuolus WTO reeglitega, ning kohustati ühendust lõpetama ajutise kaitsemehhanismi määruse kohaldamine.
The obligation of the Community to implement the DSB ruling also covers future decisions to grant new aid in application of the TDM-regulation [19].
Ühenduse kohustus täita WTO vaidluste lahendamise komisjoni otsust hõlmab ka tulevikus tehtavaid otsuseid, mis käsitlevad uue abi andmist ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel.
The Community, by informing the DSB that it had already brought its measures into conformity with the DSB ruling and recommendations, since the TDM-regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under this regulation, took a commitment to no longer apply this regulation for allowing the granting of new aid.
Teavitades WTO vaidluste lahendamise komisjoni, et ta on nimetatud komisjoni otsuse ja soovitused juba täitnud, kuna ajutise kaitsemehhanismi määrus kaotas kehtivuse 31. märtsil 2005 ja liikmesriigid ei saanud enam selle alusel tegevusabi anda, kohustus ühendus mitte lubama uue abi andmist kõnealuse määruse alusel.
Accordingly, approving the present aid would result in a breach of the Community's international commitments.
Sellest tulenevalt oleks käesoleva abi heakskiitmine vastuolus ühenduse rahvusvaheliste kohustustega.
The fact that the Council did not renew this Regulation following its expiry is a clear indication that the Council did not intend to continue to authorize the Commission to approve aid under the TDM-regulation.
Asjaolu, et nõukogu ei uuendanud kõnealust määrust pärast selle kehtivusaja lõppu, viitab üheselt sellele, et nõukogu ei kavatsenud enam lubada komisjonil abi ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel heaks kiita.
This corresponds with the fact that the Community informed the DSB that the Member States could no longer grant operating aid under this regulation.
See on kooskõlas asjaoluga, et ühendus teatas WTO vaidluste lahendamise komisjonile, et liikmesriigid ei saa enam kõnealuse määruse alusel tegevusabi anda.
There were no new arguments from Portugal to counter the Commission's views as expressed in the decision to initiate the formal investigation procedure and reiterated above.
Portugal ei ole komisjoni seisukohtadele, mida viimane väljendas ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses ja mida korrati eespool, uusi vastuargumente esitanud.
The Commission, therefore, concludes that the notified aid cannot be approved under the TDM-regulation.
Seetõttu järeldab komisjon, et teatatud abi ei saa ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel heaks kiita.
Since no other exemption clause under Article 87(2) or (3) of the EC Treaty applies, the aid is thus incompatible with the common market,
Kuna kohaldatav ei ole ka ükski teine EÜ asutamislepingu artikli 87 lõigetes 2 või 3 sätestatud erand, on abi ühisturuga kokkusobimatu,