natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such chemical may not need to be tested in the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test or any other biological test for adverse photochemical effects (1)(5).
Sellisele kemikaalile ei ole vaja teha in vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katset või muud bioloogilist katset kahjuliku fotokeemilise toime kindlakstegemiseks (1 ja 5).
See also Appendix 1.
Vt ka lisa 1.
The reliability and relevance of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was recently evaluated (6)(7)(8) (9).
Hiljuti hinnati in vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katse usaldusväärsust ja asjakohasust (6–9).
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test was shown to be predictive of acute phototoxicity effects in animals and humans in vivo.
Näidati, et in vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katsega saab prognoosida ägedat fototoksilist reaktsiooni loomadel ja inimestel in vivo.
The test is not designed to predict other adverse effects that may arise from combined action of a chemical and light, e.g. it does not address photogenotoxicity, photoallergy, or photocarcinogenicity, nor does it allow an assessment of phototoxic potency.
Katse eesmärk ei ole prognoosida muid kahjulikke toimeid, mis võivad ilmneda kemikaali ja valguse koostoimel, nagu fotogenotoksilisus, fotoallergia või fotokantserogeensus, samuti ei võimalda see hinnata fototoksilist potentsiaali.
In addition, the test has not been designed to address indirect mechanisms of phototoxicity, effects of metabolites of the test substance, or effects of mixtures.
Lisaks ei ole katse ette nähtud fototoksilisuse kaudsete mehhanismide, uuritava aine metaboliitide mõju või segude mõju kontrollimiseks.
Whereas the use of metabolising systems is a general requirement for all in vitro tests for the prediction of genotoxic and carcinogenic potential, up to now, in the case of phototoxicology, there are only rare examples where metabolic transformation is needed for the chemical to act as a phototoxin in vivo or in vitro.
Kuigi kõigi genotoksilise ja kantserogeense potentsiaali ennustamiseks tehtavate in vitro katsete korral on üldiselt nõutav metaboliseeriva süsteemi kasutamine, on seni vähe näiteid, kus kemikaali in vivo või in vitro fototoksilise toime avaldumiseks on vaja metaboolset transformatsiooni.
Thus, it is neither considered necessary nor scientifically justified for the present test to be performed with a metabolic activation system.
Seega ei peeta vajalikuks ega teaduslikult põhjendatuks, et käesolevat katset tuleks läbi viia metaboolse aktiveerimissüsteemi abil.
Irradiance: the intensity of ultraviolet (UV) or visible light incident on a surface, measured in W/m2 or mW/cm2.
Kiiritustihedus – pinnale langeva ultraviolett- (UV) või nähtava valguse intensiivsus, mida mõõdetakse ühikutes W/m2 või W/cm2.
Dose of light: the quantity (= intensity × time) of ultraviolet (UV) or visible radiation incident on a surface, expressed in Joules (= W × s) per surface area, e.g. J/m2 or J/cm2.
Kiiritusannus – pinnale langeva ultraviolett- või nähtava kiirguse hulk (s.o intensiivsus × aeg), mida väljendatakse džaulides (Ws) pinnaühiku kohta, näiteks J/m2 või J/cm2.
UV light wavebands: the designations recommended by the CIE (Commission Internationale de L'Eclairage) are: UVA (315-400 nm), UVB (280-315 nm) and UVC (100-280 nm).
UV-valguse lainealad – CIE (Rahvusvaheline Valgustuskomisjon) soovitatud tähistused on järgmised: UVA (315–400 nm), UVB (280–315 nm) ja UVC (100–280 nm).
Other designations are also used; the division between UVB and UVA is often placed at 320 nm, and the UVA may be divided into UV-A1 and UV-A2 with a division made at about 340 nm.
Kasutatakse ka teisi nimetusi; piiriks UVB ja UVA vahel võetakse sageli 320 nm ja UVA võib jagada aladeks UV-A1 ja UV-A2 piiriga umbes 340 nm juures.
Cell viability: parameter measuring total activity of a cell population (e.g. uptake of the vital dye Neutral Red into cellular lysosomes), which, depending on the endpoint measured and the test design used, correlates with the total number and/or vitality of the cells.
Rakkude eluvõimelisus – rakupopulatsiooni üldist aktiivsust (näiteks vitaalvärvi neutraalpunase neeldumist raku lüsosoomidesse) väljendav parameeter, mis olenevalt mõõdetavast muutujast ja katseplaanist korreleerub rakkude koguarvu ja/või vitaalsusega.
Relative cell viability: cell viability expressed in relation of solvent (negative) controls which have been taken through the whole test procedure (either +Irr or -Irr) but not treated with test chemical.
Rakkude suhteline eluvõimelisus – rakkude eluvõimelisus, mida väljendatakse lahusti (negatiivsete) kontrollproovide suhtes, millega tehakse läbi kogu katse (kas +Irr või –Irr), välja arvatud uuritava kemikaaliga töötlemine.
PIF (Photo-Irritation-Factor): factor generated by comparing two equally effective cytotoxic concentrations (IC50) of the test chemical obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
PIF (Photo-Irritation-Factor –fotoärrituvustegur) – tegur, mis põhineb sellel, et võrreldakse uuritava kemikaali kahte võrdselt tsütotoksilist kontsentratsiooni (IC50): valguse puudumisel (–Irr) ja kiiritamisel mittetsütotoksilise UVA või nähtava valgusega (+Irr).
the concentration of the test chemical by which the cell viability is reduced by 50 %.
uuritava kemikaali kontsentratsioon, mis vähendab rakkude elujõulisust 50 %.
MPE (Mean-Photo-Effect): measurement derived from mathematical analysis of the concentration response curves obtained in the absence (-Irr) and in the presence (+Irr) of a non-cytotoxic irradiation with UVA/vis light.
MPE(Mean-Photo-Effect –keskmine fotoefekt) – mõõdetav suurus, mis saadakse kontsentratsiooni-mõju sõltuvuste matemaatilise analüüsiga, võrreldes mõju valguse puudumisel (–Irr) ja kiiritamisel mittetsütotoksilise UVA või nähtava valgusega (+Irr).
Phototoxicity: acute toxic response that is elicited after the first exposure of skin to certain chemicals and subsequent exposure to light, or that is induced similarly by skin irradiation after systemic administration of a chemical.
Fototoksilisus – äge toksiline reaktsioon, mis tekib pärast naha kokkupuudet teatava kemikaaliga ja sellele järgnevat kiiritamist või mida sarnasel viisil tekitab naha kiiritamine pärast kemikaali süsteemset manustamist.
The in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is based on a comparison of the cytotoxicity of a chemical when tested in the presence and in the absence of exposure to a non-cytotoxic dose of simulated solar light.
In vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katses võrreldakse kemikaali tsütotoksilisust pimeduses ja päikesevalgusele samase valguse mittetsütotoksilise annusega kiiritamisel.
Cytotoxicity in this test is expressed as a concentration-dependent reduction of the uptake of the vital dye Neutral Red when measured 24 hours after treatment with the test chemical and irradiation (10).
Tsütotoksilisus avaldub käesolevas katses vitaalvärvi neutraalpunase rakkudes neeldumise vähenemisena, sõltuvalt uuritava aine kontsentratsioonist; seda mõõdetakse 24 tundi pärast uuritava kemikaaliga töötlemist ja kiiritamist (10).
NR is a weak cationic dye that readily penetrates cell membranes by non-diffusion, accumulating intracellulary in lysosomes.
Neutraalpunane on nõrk katioonne värvaine, mis tungib mittedifusioonilisel teel kergesti läbi rakumembraani ja koguneb rakus lüsosoomidesse.
Alterations of the surface of the sensitive lysosomal membrane lead to lysosomal fragility and other changes that gradually become irreversible.
Tundliku lüsosoomimembraani muutused muudavad lüsosoomid hapraks ja põhjustavad muid muutusi, mis lõpuks osutuvad pöördumatuks.
Such changes brought about by the action of xenobiotics result in a decreased uptake and binding of NR. It is thus possible to distinguish between viable, damaged or dead cells, which is the basis of this test.
Sellised võõrainete toimel tekkivad muutused vähendavad neutraalpunase neelamist ja sidumist. Nii saab eristada elujõulisi, kahjustatud ja surnud rakke, mis ongi käesoleva katse aluseks.
Balb/c 3T3 cells are maintained in culture for 24 h for formation of monolayers.
Monokihtide saamiseks hoitakse Balb/c 3T3 rakke 24 tundi kasvukeskkonnas.
Two 96-well plates per test chemical are pre-incubated with eight different concentrations of the test substance for 1 h. Thereafter one of the two plates is exposed to the highest non-cytotoxic irradiation dose whereas the other plate is kept in the dark.
Kaht 96 süvendiga plaati uuritava kemikaali kohta inkubeeritakse uuritava aine kaheksa kontsentratsiooniga 1 tunni vältel. Seejärel kiiritatakse üht kahest plaadist kõrgeima mittetsütotoksilise kiirituse kogusega, samas kui teist plaati hoitakse pimedas.
In both plates the treatment medium is then replaced by culture medium and after another 24 h of incubation cell viability is determined by Neutral Red uptake.
Seejärel asendatakse mõlemal plaadil töötlemiskeskkond kasvukeskkonnaga ja pärast edasist 24tunnist inkubeerimist määratakse raku elujõulisus kindlaks neutraalpunase neeldumise kaudu.
Cell viability is expressed as percentage of untreated solvent controls and is calculated for each test concentration.
Rakkude elujõulisus väljendatakse protsendina uuritava ainega töötlemata, kuid lahustit sisaldavate kontrollproovide suhtes ning see arvutatakse uuritava aine iga kontsentratsiooni puhul.
To predict the phototoxic potential, the concentration responses obtained in the presence and in the absence of irradiation are compared, usually at the IC50 level, i.e., the concentration reducing cell viability to 50 % compared to the untreated controls.
Fototoksilise potentsiaali prognoosimiseks võrreldakse kontsentratsiooni-mõju sõltuvusi, mis on saadud pimedas hoitud ja valgusega kiiritatud katsetes, tavaliselt IC50 tasemel, st kontsentratsiooni kaudu, mis vähendab raku eluvõimelisust 50 %, võrreldes uuritava ainega töötlemata kontrollproovidega.
A permanent mouse fibroblast cell line, Balb/c 3T3, clone 31, either from the American Type Culture Collection (ATCC), Manassas, VA, USA, or from the European Collection of Cell Cultures (ECACC), Salisbury, Wiltshire, UK, was used in the validation study, and therefore is recommended to obtain from a well qualified cell depository.
Valideerimisel kasutati hiire fibroblasti püsivat rakuliini Balb/c 3T3, kloon 31, mis pärines kas USA kollektsioonist (American Type Culture Collection (ATCC), Manassas, VA, USA) või Euroopa kollektsioonist (European Collection of Cell Cultures (ECACC), Salisbury, Wiltshire, UK), ning rakuliin soovitatakse hankida hea tasemega rakuhoidlast.
Other cells or cell lines may be used with the same test procedure if culture conditions are adapted to the specific needs of the cells, but equivalency must be demonstrated.
Uurimiseks võib kasutada teisi rakke või rakuliine, kui kasvatamistingimused kohandatakse rakkude erivajadustele, kuid siis on vaja tõendada tulemuste samaväärsust.
Appropriate culture media and incubation conditions should be used for routine cell passage and during the test procedure, e.g. for Balb/c 3T3 cells these are DMEM (Dulbecco's Modified Eagle's Medium) supplemented with 10 % new-born calf serum, 4 mM glutamine, penicillin (100 IU), and streptomycin (100 μg/mL), and humidified incubation at 37 oC, 5-7,5 % CO2 depending on the buffer (See Section 1.4.1.4, second paragraph.).
Rutiinseks rakupassaažiks ja mõõtmiste ajal tuleb kasutada sobivat kasvukeskkonda ja inkubeerimistingimusi, näiteks Balb/c 3T3 rakkude puhul on need DMEM (Dulbecco's Modified Eagle's Medium), millele on lisatud 10 % vastsündinud vasika seerumit, 4 mM glutamiini, penitsilliini (100 IU) ja streptomütsiini (100 μg/ml), ning niisutatud inkubatsioon 37 oC ja 5–7,5 % CO2 juures, olenevalt puhvrist (vt punkti 1.4.1.4 teist lõiku).
It is particularly important that cell culture conditions assure a cell cycle time within the normal historical range of the cells or cell line used.
On väga oluline, et rakukultuuri tingimustega oleks tagatud rakkude olek rakutsükli perioodis, mis on kasutatavate rakkude või kasutatava rakuliini jaoks normaalses ajaloolises vahemikus.
Cells from frozen stock cultures are seeded in culture medium at an appropriate density and subcultured at least once before they are used in the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test.
Külmutatud varukultuuridest pärit rakud külvatakse kasvukeskkonda sobiva tihedusega ja külvatakse ümber vähemalt korra, enne kui neid kasutatakse in vitro 3T3 NRU fototoksilisuse katses.
Cells used for the phototoxicity test are seeded in culture medium at the appropriate density so that cultures will not reach confluence by the end of the test, i.e., when cell viability is determined 48 h after seeding of the cells.
Fototoksilisuse katses kasutatavad rakud külvatakse kasvukeskkonda sobiva tihedusega, nii et kultuurid ei laatu katse lõpuks, st selleks ajaks, kui 48 tundi pärast rakkude külvamist määratakse rakkude elujõulisust.
For Balb/c 3T3 cells grown in 96-well plates, the recommended cell seeding density is 1 × 104 cells per well.
Rakkude Balb/c 3T3 kasvatamisel 96 süvendiga plaatidel on soovitatav külvamistihedus 1 × 104 rakku süvendi kohta.
For each test chemical cells are seeded identically in two separate 96-well plates, which are then taken concurrently through the entire test procedure under identical culture conditions except for the time period where one of the plates is irradiated (+Irr) and the other one is kept in the dark (-Irr).
Igas kemikaali uurimise katses külvatakse rakud ühtemoodi kahele eraldi 96 süvendiga plaadile, mida hoitakse seejärel kogu katse ajal ühesugustes kasvutingimustes, välja arvatud ajavahemik, mil üht plaati kiiritatakse (+Irr) ja teist hoitakse pimedas (–Irr).
Preparation of test substance
Uuritava aine ettevalmistamine
Test substances must be prepared fresh, immediately prior to use unless data demonstrate their stability in storage.
Uuritav aine peab olema valmistatud vahetult enne kasutamist, välja arvatud juhul, kui andmed näitavad, et aine on hoidmisel püsiv.
It is recommended that all chemical handling and the initial treatment of cells be performed under light conditions that would avoid photoactivation or degradation of the test substance prior to irradiation.
Soovitav on kemikaale käsitseda ja rakke esialgselt töödelda sellistes valgustustingimustes, et uuritava aine fotoaktivatsioon või lagunemine enne kiiritamist oleks välistatud.
Test chemicals shall be dissolved in buffered salt solutions, e.g. Earle's Balanced Salt Solution (EBSS), or other physiologically balanced buffer solutions, which must be free from protein components, light absorbing components (e.g. pH-indicator colours and vitamins) to avoid interference during irradiation.
Uuritavad kemikaalid lahustatakse puhvriga soolalahuses, näiteks Earle'i tasakaalustatud soolalahuses (EBSS: Earle's Balanced Salt Solution) või muus füsioloogiliselt tasakaalustatud puhvri lisandiga soolalahuses, mis ei tohi sisaldada valke, valgust neelavaid komponente (näit pH-indikaatorvärvid ja vitamiinid), mis võiksid segada kiiritamist.
Since during irradiation cells are kept for about 50 minutes outside of the CO2 incubator, care has to be taken to avoid alkalisation.
Kuna kiiritamise ajal hoitakse rakke umbes 50 minutit CO2-inkubaatorist väljas, tuleb olla ettevaatlik, et ei toimuks leelistumist.
If weak buffers like EBSS are used this can be achieved by incubating the cells at 7,5 % CO2.
Nõrga puhvri nagu EBSSi kasutamisel saab leelistumist vältida rakkude inkubeerimisega 7,5 % CO2 juures.
If the cells are incubated at 5 % CO2 only, a stronger buffer should be selected.
Kui rakke inkubeeritakse kõigest 5 % CO2 juures, tuleks valida tugevam puhver.
Test chemicals of limited solubility in water should be dissolved in an appropriate solvent.
Halvasti vees lahustuvad uuritavad kemikaalid tuleks lahustada sobivas lahustis.
If a solvent is used it must be present at a constant volume in all cultures, i.e. in the negative (solvent) controls as well as in all concentrations of the test chemical, and be noncytotoxic at that concentration.
Lahusti kasutamisel peab seda olema ühesugune kogus kõikides kultuurides, st nii negatiivsetes (lahusti) kontrollkatsetes kui ka uuritava kemikaali iga kontsentratsiooni juures, ja lahusti kasutatav kontsentratsioon ei tohi olla tsütotoksiline.
Test chemical concentrations should be selected so as to avoid precipitate or cloudy solutions.
Uuritava kemikaali kontsentratsioon tuleb valida nii, et aine ei sadeneks ja et lahuses ei tekiks hägu.
Dimethylsulphoxide (DMSO) and ethanol (ETOH) are the recommended solvents.
Lahustina soovitatakse kasutada dimetüülsulfoksiidi (DMSO) või etanooli (ETOH).
Other solvents of low cytotoxicity may be appropriate.
Võib kasutada ka muid madala tsütotoksilisusega lahusteid.
Prior to use, all solvents should be assessed for specific properties, e.g. reaction with the test chemical, quenching of the phototoxic effect, radical scavenging properties and/or chemical stability in the solvent.
Enne kasutamist tuleb hinnata iga lahusti sobivust, arvestades lahusti konkreetseid omadusi, näiteks reageerimine uuritava kemikaaliga, fototoksilise toime nõrgendamine, radikaalide sidumine ja/või kemikaali stabiilsus lahustis.
Vortex mixing and/or sonication and/or warming to appropriate temperatures may be used to aid solubilisation unless this would affect the stability of the test chemical.
Lahustamise hõlbustamiseks võib kasutada keerissegamist, ultraheliga töötlemist ja/või soojendamist sobiva temperatuurini, kui see ei mõjuta uuritava kemikaali stabiilsust.
Irradiation conditions
Kiiritamise tingimused
The choice of an appropriate light source and filters is a crucial factor in phototoxicity testing.
Sobiva valgusallika ja filtrite valimine on fototoksilisuse katse puhul ülioluline tegur.
Light of the UVA and visible regions is usually associated with phototoxic reactions in vivo (3)(12), whereas generally UVB is of less relevance but is highly cytotoxic; the cytotoxicity increases 1000-fold as the wavelength goes from 313 to 280 nm (13).
UVA ja nähtav valgus on tavaliselt seotud fototoksiliste reaktsioonidega in vivo (3 ja 12), samas kui UVB on üldiselt vähem oluline; UVB on aga väga tsütotoksiline – lainepikkuse vahemikus 313–280 nm suureneb tsütotoksilisus 1000 korda (viide 13).
Criteria for the choice of an appropriate light source must include the requirement that the light source emits wavelengths absorbed by the test chemical (absorption spectrum) and that the dose of light (achievable in a reasonable exposure time) should be sufficient for the detection of known photocytotoxic chemicals.
Sobiva valgusallika valimise kriteeriumid peavad hõlmama nõuet, et valgusallikas kiirgaks lainepikkusi, mis neelduvad uuritavas kemikaalis (neeldumisspekter), ja et (mõistliku aja jooksul saavutatav) kiiritusannus oleks piisav tuntud fototsütotoksiliste kemikaalide avastamiseks.
Furthermore, the wavelengths and doses employed should not be unduly deleterious to the test system, e.g. the emission of heat (infrared region).
Lisaks ei tohi kasutatav lainepikkus ja kiiritusannus liigselt kahjustada katsesüsteemi, näit soojuse eraldumise tõttu (infrapunapiirkond).
Simulation of sunlight with solar simulators is considered the optimal artificial light source.
Sobivaimaks tehisvalguse allikaks peetakse päikesevalgust järgiaimavat „kunstlikku päikest”.
The irradiation power distribution of the filtered solar simulator should be close to that of outdoor daylight given in (14).
„Kunstliku päikese” kiirguse intensiivsuse jaotumine pärast filtrimist peaks olema lähedane päikesevalguse omale vabas looduses (14).
Both, Xenon arcs and (doped) mercury-metal halide arcs are used as solar simulators (15).
„Kunstliku päikesena” kasutatakse nii ksenoonkaarlampe kui (dopeeritud) elavhõbe-metallhalogeniid-kaarlampe (15).
The latter has the advantage of emitting less heat and being cheaper, but the match to sunlight is less perfect compared to that of xenon arcs.
Viimaste eelis on nõrgem soojuskiirgus ja odavus, kuid nende valgus ei ole päikesevalgusega nii sarnane kui ksenoonkaarlambi oma.
Because all solar simulators emit significant quantities of UVB they should be suitably filtered to attenuate the highly cytotoxic UVB wavelengths.
Kuna kõik „kunstlikud päikesed” kiirgavad palju UVBd, tuleks nende valgust filtrida, et vähendada ülimalt tsütotoksilist UVB-lainepikkusega kiirgust.
Because cell culture plastic materials contain UV stabilisers the spectrum should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Kuna rakukultuuri plastmaterjalid sisaldavad UV-stabilisaatoreid, tuleks spektrit mõõta läbi 96 süvendiga plaadi kaane, mis on sama tüüpi kui analüüsis kasutatav.
Irrespective of measures taken to attenuate parts of the spectrum by filtering or by unavoidable filter effects of the equipment the spectrum recorded below these filters should not deviate from standardised outdoor daylight (14).
Sõltumata sellest, kas mõnd spektri osa nõrgendatakse filtrimise abil või seadmete vältimatu filtrimistoimega, ei tohiks pärast nende filtrite läbimist registreeritud spekter erineda standardsest päevavalgusest vabas looduses (14).
An example of the spectral irradiance distribution of the filtered solar simulator used in the validation study of the in vitro 3T3 NRU phototoxicity test is given in (8)(16).
Viidetes 8 ja 16 on näidatud „kunstliku päikese” filtritud kiirgusvoo spektraalne jaotus; sellist valgust kasutati 3T3 NRU fototoksilisuse in vitro katse valideerimisel.
See also Appendix 2 Figure 1.
Vt ka lisa 2 joonist 1.
Dosimetry
Kiiritusannuse mõõtmine
The intensity of light (irradiance) should be regularly checked before each phototoxicity test using a suitable broadband UV-meter.
Valguse intensiivsust (kiiritustihedust) tuleb regulaarselt kontrollida enne iga fototoksilisuse katset, kasutades sobivat lairiba-UV-mõõturit.
The intensity should be measured through the same type of 96-well plate lid as will be used in the assay.
Intensiivsust tuleb mõõta läbi sama tüüpi 96 süvendiga plaadi kaane, nagu kasutatakse analüüsis.
The UV-meter must have been calibrated to the source.
UV-mõõtur peab olema kaliibritud konkreetse allika järgi.
The performance of the UV-meter should be checked, and for this purpose the use of a second, reference UV-meter of the same type and identical calibration is recommended.
UV-mõõturi mõõtmiskvaliteeti tuleb kontrollida ja selleks on soovitatav kasutada teist, võrdlus-UV-mõõturit, mis on sama tüüpi ja identselt kaliibritud.
Ideally, at greater intervals, a spectroradiometer should be used to measure the spectral irradiance of the filtered light source and to check the calibration of the broadband UV-meter.
Pikemate ajavahemike järel oleks väga hea kasutada spektroradiomeetrit valgusallika filtritud kiirguse spektri mõõtmiseks ja lairiba-UV-mõõturi kalibreeringu kontrollimiseks.
A dose of 5 J/cm2 (as measured in the UVA range) was determined to be non-cytotoxic to Balb/c 3T3 cells and sufficiently potent to excite chemicals to elicit phototoxic reactions, (6) (17) e.g. to achieve 5 J/cm2 within a time period of 50 min, irradiance was adjusted to 1,7 mW/cm2.
On näidatud (6 ja 17), et annus 5 J/cm2 (mõõdetud UVA piires) ei ole tsütotoksiline Balb/c 3T3 rakkude suhtes, kuid on piisav, et ergastada kemikaale ja kutsuda esile fototoksilisi reaktsioone; annuse 5 J/cm2 saavutamiseks 50 minutiga kasutati kiiritustihedust 1,7 mW/cm2.
See Appendix 2 Figure 2.
Vt lisa 2 joonist 2.
If another cell line or a different light source are used, the irradiation dose may have to be calibrated so that a dose regimen can be selected that is not deleterious to the cells but sufficient to excite standard phototoxins.
Kui kasutatakse muud rakuliini või valgusallikat, tuleb kiiritusannus kaliibrida nii, et saaks valida kiiritusrežiimi, mis ei ole rakkude jaoks kahjulik, kuid on piisav standardfototoksiinide ergastamiseks.
The time of light exposure is calculated in the following way:
Valgusega kokkupuute aeg arvutatakse järgmiselt:
t(min)=irradiation dose (J/cm
t (min)=kiiritusannus (J / cm
irradiance (mW/cm
kiiritustihedus (mW / cm
Test substance concentrations
Uuritava aine kontsentratsioon