natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For transparency purposes, the pre-defined question sets are published on the IMI website [7].
Läbipaistvuse eesmärgil on IMI veebilehel [7] avaldatud eelmääratletud küsimused..
What is sensitive data [8]?
Millised on delikaatsed andmed [8]?
It is data revealing racial or ethnic origin, political opinions, religious or philosophical beliefs, trade-union membership, health, sex life, offences, criminal convictions or security measures.
Need on andmed, mis paljastavad rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised veendumused, ametiühingusse kuulumise, tervisliku seisundi, seksuaalelu, õigusrikkumised, süüdimõistvad kohtuotsused või turvameetmed.
Some Member States may also consider as sensitive data information concerning administrative sanctions or judgements.
Mõnes liikmesriigis võidakse delikaatseteks andmeteks lugeda ka haldussanktsioone või kohtuotsuseid käsitlevat teavet.
Competent authorities must be particularly vigilant when the exchanges of information concern sensitive data.
Pädevad asutused peavad olema eriti valvsad, kui teabevahetus on seotud delikaatsete andmetega.
Exchange of sensitive data is only possible in very limited circumstances.
Delikaatseid andmeid on võimalik vahetada üksnes väga piiratud asjaoludel.
The most relevant requirements for the processing of sensitive data in IMI are the following:
Kõige olulisemad nõuded seoses delikaatsete andmete IMIs töötlemisega on järgmised:
The processing of sensitive data is necessary for the establishment, exercise or defence of legal claims (see Article 8(2)(e) of the Data Protection Directive and corresponding provisions in national law).
Delikaatsete andmete töötlemine on vajalik õigusnõuete koostamiseks, esitamiseks või kaitsmiseks (vt andmekaitsedirektiivi artikli 8 lõike 2 punkt e ja asjaomased riikliku õiguse sätted).
This may apply to those data exchanges in IMI where a migrant professional or a service provider is claiming his right to exercise his profession or to be established in another Member State.
Seda võidakse kohaldada sellise IMIs toimuva andmevahetuse suhtes, mille puhul rändajast spetsialist või teenuseosutaja nõuab oma õigust teises liikmesriigis oma kutsealal töötada või oma asukoht seal registreerida.
Competent authorities, in each case, must carefully assess whether use of the sensitive data is indeed absolutely necessary to establish the right.
Pädevad asutused peavad iga juhtumi puhul hoolikalt hindama, kas delikaatsete andmete kasutamine on sellise õiguse kindlaksmääramiseks tõepoolest tingimata vajalik.
With regard to certain specific sensitive data exchanged within IMI, Member States adopted specific provisions in the Professional Qualifications Directive and the Services Directive:
Teatavate IMIs vahetatavate delikaatsete andmete kohta võtsid liikmesriigid kutsekvalifikatsioonide direktiivis ja teenuste direktiivis vastu erisätted:
Article 56(2) of the Professional Qualifications Directive states that ‘The competent authorities of the host and home Member States shall exchange information regarding disciplinary action or criminal sanctions taken or any other serious, specific circumstances which are likely to have consequences for the pursuit of activities under this Directive, respecting personal data protection legislation …’
Kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi artikli 56 lõikes 2 on sätestatud, et „vastuvõtva ja päritoluliikmesriigi pädevad ametiasutused vahetavad teavet rakendatud distsiplinaar- või kriminaalkaristuste kohta või iga muu tõsise ja erilise olukorra kohta, millel on tõenäoliselt tagajärjed käesoleva direktiivi alusel tegevusaladel tegutsemisele, arvestades (…) isikuandmete kaitset käsitlevaid õigusakte”.
Article 33 of the Services Directive foresees specific rules for the exchange of information regarding the good repute of the migrant service provider: ‘Member States shall, at the request of a competent authority in another Member State, supply information, in conformity with their national law, on disciplinary or administrative actions or criminal sanctions and decisions concerning insolvency or bankruptcy (…)’
Teenuste direktiivi artikliga 33 nähakse ette rändajast teenuseosutaja hea mainega seotud teabe vahetamise erieeskirjad: „Liikmesriigid esitavad teise liikmesriigi pädeva asutuse taotlusel teabe, kooskõlas nende siseriikliku õigusega, (…) distsiplinaar- või haldusmeetmete või (…) kriminaalkaristuste ning (…) maksejõuetuse või pankrotiga seoses tehtud otsuste kohta (…)”
The data subject gives his explicit consent.
Andmesubjekt annab oma selgesõnalise nõusoleku.
If the administrative cooperation is in the data subject’s interest, it may not be difficult to obtain the data subject’s explicit consent for the processing of personal data.
Kui halduskoostöö on andmesubjekti huvides, ei pruugi olla keeruline saada andmesubjekti selgesõnalist nõusolekut isikuandmete töötlemiseks.
Precaution must be extreme as regards information on criminal records whose accuracy and up-to-date status are paramount.
Äärmiselt ettevaatlik tuleb olla karistusregistritega seotud teabe puhul, mille täpsus ja ajakohasus on ülimalt olulised.
Therefore, besides compliance with other principles of the Data Protection Directive and Regulation referred to in this Recommendation [9] this category of information should only be requested when it is authorised under the relevant Community acts and is absolutely necessary to allow a decision in the particular case which is directly linked to the request.
Seepärast tuleks lisaks muude käesolevas soovituses osutatud ning andmekaitsedirektiivis ja andmekaitsemääruses sätestatud põhimõtete järgimisele [9] küsida seda liiki teavet üksnes siis, kui see on ühenduse asjakohaste õigusaktide alusel lubatud ja kui see on taotlusega otseselt seotud konkreetses küsimuses otsuse tegemiseks tingimata vajalik.
In other words, the processing must be directly related to the exercise of the professional activity or the provision of a service and necessary for the purpose of verifying compliance with the provisions of the relevant Directive.
Teisisõnu peab töötlemine olema otseselt seotud kutsealal tegutsemise või teenuse osutamisega ning vajalik selleks, et kontrollida asjakohase direktiivi sätete täitmist.
IMI users should always bear in mind that in many cases, the information necessary to take a decision does not need to refer specifically to the criminal record of the migrant professional or service provider.
IMI kasutajad peaksid alati meeles pidama, et paljudel juhtudel ei pea otsuse tegemiseks vajalik teave konkreetselt osutama rändajast spetsialisti või teenuseosutaja karistusregistrile.
Competent authorities must not use IMI for routine checks of the criminal history of migrant professionals as this would not be compliant with the purpose for which IMI has been established.
Pädevad asutused ei tohi IMId kasutada rändajaist spetsialistide võimalike eelnevate kriminaalkaristuste pidevaks kontrollimiseks, sest see ei vasta IMI eesmärgile.
Any enquires about offences or disciplinary measures must also relate to the profession or the service concerned and not to any other offences or disciplinary measures that the migrant professional may have committed in the country of origin.
Kõik õigusrikkumisi või distsiplinaarmeetmeid käsitlevad päringud peavad olema seotud asjaomase kutseala või teenusega ega tohi puudutada mingeid muid rändajast spetsialisti suhtes tema päritoluriigis kohaldatud distsiplinaarmeetmeid või õigusrikkumisi, mida rändajast spetsialist võib oma päritoluriigis olla toime pannud.
For example, in order to determine if a doctor is legally registered and in good standing with the order of doctors, the requesting competent authority does not need to know whether the doctor has a road traffic offence on his criminal record, because such an offence would not prevent him from working as a doctor in his home country.
Näiteks selleks, et määrata kindlaks, kas arst on arstide liidu liige ning kas tal on seal hea maine, ei pea teabenõuet esitav pädev asutus teadma, kas tema karistusregister hõlmab liikluseeskirjade rikkumist, sest selline rikkumine ei takistaks tal oma päritoluriigis arstina töötamist.
The issue of further processing and storage outside IMI
Andmete edasine töötlemine ja väljaspool IMId säilitamine
The use of IMI will often be associated with providing input to another processing operation that takes place in the Member State (for example to deal with an application to perform a service or to license a given activity).
IMI kasutamine hõlmab sageli algandmete andmist mõne muu teatavas liikmesriigis toimuva töötlemistoimingu jaoks (näiteks teenuse osutamise taotluse käsitlemiseks või teatava tegevuse litsentsimiseks).
It is therefore normal that competent authorities will further process the data obtained for these purposes.
Seepärast on tavaline, et pädevad asutused nendel eesmärkidel kogutud andmeid veel töötlevad.
When data is obtained through IMI and is further processed beyond the system, national data protection legislation still applies.
IMI kaudu saadavate ja väljaspool süsteemi töödeldavate andmete suhtes kehtivad samamoodi riiklikud andmekaitsealased õigusaktid.
You would therefore need to make sure that:
Seepärast tuleb veenduda, et:
This further processing is not incompatible with the purposes of collection and exchange that took place in IMI,
selline lisatöötlemine ei ole vastuolus andmete kogumise ja IMIs toimunud teabevahetuse eesmärkidega;
This further processing is necessary and proportionate (adequate, relevant and not excessive) with the original purposes of collection in IMI,
selline lisatöötlemine on vajalik ja proportsionaalne (piisav, asjakohane ja mitte liialdatud) eesmärkidega, mille jaoks andmeid IMIs algselt koguti;
Take reasonable steps to keep the data up to date and to delete once no longer required,
võetakse mõistlikke meetmeid andmete ajakohastamiseks ning mittevajalikuks muutunud andmete kustutamiseks;
When data are extracted from IMI for disclosure to a third party, the data subject needs to be informed of this circumstance to guarantee fair processing, unless it would be impossible or involve disproportionate effort or if disclosure is expressly laid down by law (see Article 11(2) of the Data Protection Directive 95/46/EC).
kui IMIs olevaid andmeid avalikustatakse kolmandale osapoolele, tuleb andmesubjekti andmete õiglase töötlemise tagamiseks sellest asjaolust teavitada, välja arvatud juhul, kui see on võimatu või eeldab ülemääraseid jõupingutusi või kui selliste andmete avalikustamine on õigusaktides selgelt sätestatud (vt andmekaitsedirektiivi 95/46/EÜ artikli 11 lõige 2).
Considering that the disclosure may be required by the laws of only one of the Member States involved, and therefore, may not be widely known elsewhere, the Commission suggests that efforts be made to provide information even when the disclosure is expressly laid down by law.
Võttes arvesse seda, et andmete avalikustamist võidakse nõuda ainult ühe asjaomase liikmesriigi õigusaktides ning et see asjaolu ei pruugi seega olla mujal laialdaselt teada, soovitab komisjon püüda andmesubjekte teavitada ka siis, kui avalikustamine on õigusnormides selgelt sätestatud.
THE PROVISION OF INFORMATION TO DATA SUBJECTS
ANDMESUBJEKTIDE TEAVITAMINE
One of the pillars of any data protection scheme is that data controllers provide information to data subjects about the processing operations that they intend to carry out on their personal data.
Kõigi andmekaitsekavade puhul seisneb üks tugisambaid selles, et vastutavad andmetöötlejad teavitavad andmesubjekte töötlemistoimingutest, mida nende isikuandmetega kavatsetakse teostada.
Article 10 of the Data Protection Directive provides that at the time of the collection at least information concerning the identity of the controller, the purposes of the processing, the recipients or categories of recipients of the data, whether the replies to the questions are obligatory and the possible consequences of failure to reply, as well as the right of access and rectification must be provided to the data subject.
Andmekaitsedirektiivi artiklis 10 on sätestatud, et andmete kogumise ajal tuleb andmesubjektile esitada vähemalt vastutava töötleja andmed, teave andmete töötlemise eesmärgi ning andmete vastuvõtja või vastuvõtjate kategooriate kohta, teave selle kohta, kas küsimustele vastamine on kohustuslik ning millised on vastamata jätmise võimalikud tagajärjed, samuti andmetega tutvumise ja nende parandamise õiguse kohta.
Therefore, when collecting personal data from an individual, the competent authority must inform the data subject that the data may be introduced in IMI in order to correspond with other public administrations in other Member States for the purposes of his or her request and that, in case of need, he or she could request access to or rectification of the data being exchanged from any of the competent authorities involved in the request (for more details in this regard, see chapter 10 on rights of access and rectification).
Seepärast peab pädev asutus üksikisikult andmete kogumisel andmesubjektile teatama, et andmed võidakse sisestada IMIsse muude liikmesriikide haldusasutuste teavitamiseks tema taotlusega seotud eesmärkidel ning et vajaduse korral peaks andmesubjekt taotlema mõnelt taotlusega seotud pädevalt asutuselt õigust vahetatavate andmetega tutvuda või neid muuta (täpsemad üksikasjad on esitatud andmetega tutvumise ja andmete parandamise õigust käsitlevas 10. peatükis).
It is for each competent authority to decide how to convey this information to data subjects.
Iga pädev asutus otsustab ise, kuidas sellist teavet andmesubjektidele edastada.
As most (if not all) competent authorities will carry out processing operations other than exchanges of information in IMI, the way they inform individuals may, if appropriate, be the same way chosen for conveying similar information for other processing operations under national law (e.g. with signs, in the correspondence with data subjects and/or on websites).
Kuna enamik pädevaid asutusi (kui mitte kõik) teostab IMIs toimuva teabevahetuse kõrval ka muid töötlemistoiminguid, võib üksikisikuid vajaduse korral teavitada samamoodi, nagu seda tehakse samalaadse teabe edastamisel muude riikliku õiguse alusel toimuvate töötlemistoimingute kohta (nt viidates sellele kirjavahetuses andmesubjektidega ja/või veebilehtedel).
The provision of information in the Data Protection Directive
Teabe esitamine andmekaitsedirektiivis
Article 10 of the Data Protection Directive contains a list with a minimum set of information that needs to be provided to individuals, except when they already have it:
Andmekaitsedirektiivi artikli 10 kohaselt tuleb üksikisikule esitada teavet vähemalt järgmiste asjaolude kohta, kui ta nendest juba teadlik pole:
Identity of the controller or controllers (competent authority collecting the data and similar authorities in other Member States);
vastutava(te) töötleja(te) andmed (andmeid koguv pädev asutus ja muude liikmesriikide asjaomased asutused);
The purpose of the processing (corresponding with other authorities in connection with the request of the migrant professional or service provider);
andmete töötlemise eesmärk (teabevahetus muude asutustega seoses rändajast spetsialisti või teenuseosutaja taotlusega);
Any further information in so far as such information is necessary to guarantee fair processing or if the provision of further information is required by national law such as:
täiendav teave, kuivõrd see on vajalik andmete õiglase töötlemise tagamiseks või kui täiendava teabe esitamist nõutakse riigi õigusaktidega, näiteks:
recipients or categories of recipients;
andmete vastuvõtjad või vastuvõtjate kategooriad;
the existence of the right of access to and the right to rectify the data concerning them, how these rights can be exercised in practice and any exceptions to these rights under national law;
isiku enda kohta käivate andmetega tutvumise ja nende parandamise õiguse olemasolu, kuidas seda õigust kasutada ning riigi õigusaktidest tulenevad erandid selle õigusega seoses;
right of redress (e.g. access to Courts and right to claim damages);
õigus õiguskaitsele (nt õigus pöörduda kohtusse ja nõuda kahjude hüvitamist);
storage and retention period;
säilitustähtaeg;
security measures;
turvameetmed;
links to relevant documents and websites, including the Commission IMI website.
lingid asjakohastele dokumentidele ja veebilehtedele, sealhulgas komisjoni IMI veebilehele.
The Data Protection Directive foresees two cases in which information must be provided to data subjects: when the data is collected directly from them and when the data has been obtained from someone else.
Andmekaitsedirektiiviga nähakse ette kaks juhtu, mille puhul tuleb andmesubjektidele teavet esitada: kui andmeid kogutakse nende endi käest ning kui andmed on saadud kelleltki teiselt.
In this latter case, however, Article 11 of the Directive contains a rule of reason by which the provision of such information would not be necessary if it would involve a disproportionate effort or if the recording or disclosure was expressly laid down by law (as is the case for exchanges of information in IMI) although the Directive goes on to say that in these cases, ‘Member States shall provide for appropriate safeguards’.
Viimaseks juhuks sisaldab direktiivi artikkel 11 siiski nn mõistliku tõlgendamise põhimõtet, mille kohaselt ei ole selline teavitamine nõutav, kui sellega kaasnevad ülemäärased jõupingutused või kui andmete salvestamine või avalikustamine on õigusaktides selgelt sätestatud (nagu IMIs toimuva teabevahetuse puhul), kuigi seejärel sätestatakse direktiivis, et sellistel juhtudel „näevad liikmesriigid ette vajalikud tagatised”.
Therefore, competent authorities may need to fine-tune the provision of information to data subjects on the basis of their respective national data protection laws, possibly in consultation with the national IMI coordinators and the national data protection authorities.
Seepärast võib pädevatel asutustel olla vajalik andmesubjektide teavitamist oma vastavate riiklike andmekaitsealaste õigusaktide põhjal kohandada, konsulteerides näiteks riiklike IMI koordinaatorite ja riiklike andmekaitseasutustega.
It is recommended to follow a layered approach, with the provision of basic information upon collection (e.g. in application forms to competent authorities) along with indication as to where data subjects may get more comprehensive information if they are interested.
Soovitatav on kasutada mitmetasandilist lähenemisviisi, edastades põhiteabe andmete kogumisel (nt pädevatele asutustele esitatavatel taotlusvormidel) koos viitega sellele, kust andmesubjektidel oleks huvi korral võimalik leida põhjalikumat teavet.
For this second, more detailed layer of information, one efficient way to provide information to data subjects is by means of privacy policies or privacy statements on websites.
Teise, üksikasjalikuma teavitamistasandi puhul saab andmesubjekte tõhusalt teavitada muu hulgas oma isikuandmete kaitse poliitika või isikuandmete kaitse eeskirja avaldamisega veebilehtedel.
If competent authorities already have these privacy statements, they should update or complement them to refer specifically to exchanges of personal data in IMI.
Kui pädevatel asutustel on sellised isikuandmete kaitse eeskirjad juba olemas, peaksid nad neid ajakohastama või täiendama, et need viitaksid konkreetselt IMIs toimuvale isikuandmete vahetamisele.
If that is not the case, competent authorities should decide whether the use of IMI and the amount of collection of personal data justifies the drafting of an on-line privacy statement.
Vastasel juhul peaksid pädevad asutused otsustama, kas IMI kasutamine ja kogutavate isikuandmete maht õigustavad elektroonilise isikuandmete kaitse eeskirja koostamist.
In those cases where the use of IMI is very sporadic, it may suffice to inform individuals about IMI only briefly upon collection and also later when the need arises.
Kui IMId kasutatakse peamiselt pisteliselt, võib olla piisav, kui üksikisikuid teavitatakse IMIst lühidalt üksnes andmete kogumise ajal ning vajaduse tekkides ka hiljem.
In these cases, where no specific privacy statement about IMI is provided to the data subject by the competent authority, the competent authority should clearly indicate where data subjects may get more comprehensive information, for example, on the website of the national IMI coordinator and on the Commission’s IMI website.
Kui pädev asutus ei esita andmesubjektile konkreetselt IMIga seotud isikuandmete kaitse eeskirja, peaks pädev asutus sellisel juhul selgelt osutama, kust andmesubjektil on võimalik saada põhjalikumat teavet, näiteks riikliku IMI koordinaatori veebilehelt või komisjoni IMI veebilehelt.
The data protection section of the Commission IMI website [11] contains the Commission’s IMI privacy statement.
Komisjoni IMI veebilehe andmekaitset käsitlevas jaos [11] on esitatud komisjoni isikuandmete kaitse eeskiri seoses IMIga.
It also contains additional information for data subjects on how to exercise their rights and to get assistance from national competent authorities or data protection authorities if necessary:
Samuti sisaldab see andmesubjektidele mõeldud lisateavet selle kohta, kuidas kasutada oma õigusi ja saada vajaduse korral abi riiklikelt pädevatelt asutustelt või andmekaitseasutustelt.
It is strongly recommended that important actors in IMI dealing with a high volume of requests should publish their privacy policies on their websites.
Olulistel IMI osalistel, kes käsitlevad suurt hulka teabenõudeid, soovitatakse tungivalt avaldada oma veebilehel isikuandmete kaitse poliitika.
These privacy policies should contain a link to the data protection site of the Commission IMI website.
Kõnealune isikuandmete kaitse poliitika peaks sisaldama linki komisjoni IMI veebilehe andmekaitset käsitlevale lehele.
Other competent authorities dealing with a low volume of requests may primarily rely on a link to the Commission IMI website.
Teised pädevad asutused, kes käsitlevad väiksemat arvu teabenõudeid, võivad peaasjalikult kasutada komisjoni IMI veebilehe linki.
National IMI Coordinators should provide assistance to competent authorities.
Riiklikud IMI koordinaatorid peaksid pädevaid asutusi abistama.
This may include assistance in drafting sample privacy notices that may be used as a template by the national competent authorities.
See võib hõlmata abi isikuandmete kaitse eeskirja näidiste koostamisel, mida riiklikud pädevad asutused saaksid mallina kasutada.
Alternatively, a common, national privacy notice could be drafted and published on the internet by the national coordinator, and each competent authority could simply provide the link to this notice when dealing with data subjects (e.g. in application forms or any other documents provided to the data subjects).
Teise võimalusena võiks riiklik koordinaator koostada ja avaldada internetis ühise riikliku isikuandmete kaitse eeskirja ning kõik pädevad asutused võiksid andmesubjektidega lävimisel neile lihtsalt asjaomase lingi edastada (nt taotlusvormidel või muudel andmesubjektidele esitatavatel dokumentidel).
EUROPEAN COMMISSION PRIVACY STATEMENT
EUROOPA KOMISJONI ISIKUANDMETE KAITSE EESKIRI
Internal Market Information System - IMI
Siseturu infosüsteem (IMI)
Aim and actors of IMI
IMI eesmärgid ja osalised
The objective of IMI is to facilitate administrative cooperation and mutual assistance between Member States in order to ensure the proper functioning of the Internal Market and the free movement of persons and services.
IMI süsteemi eesmärk on aidata kaasa liikmesriikide haldusasutuste koostööle ja vastastikusele abistamisele, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine ning isikute ja teenuste vaba liikumine.
It does so by providing a tool for the exchange of information (including certain personal data) between national administrations of the EEA Member States.
Süsteem võimaldab EMP riikide asutuste vahelist teabevahetust, mis hõlmab ka teatavaid isikuandmeid.