natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forward mutation systems in haploid strains, such as the measurement of mutation from red, adenine-requiring mutants (ade-1, ade-2) to double adenine-requiring white mutants and selective systems such as the induction of resistance to canavnaine and cycloheximide, have been utilised.
Haploidsete tüvede puhul on kasutusel otsemutatsiooni süsteemid, näiteks mõõtes mutatsiooni punasest, adeniinsõltuvast mutandist (ade-1, ade-2), topelt adeniinsõltuvaks valgeks mutandiks, ja selektiivsed süsteemid, nagu resistentsuse induktsioon kanavnaiinile ja tsükloheksimiidile.
The most extensively validated reverse mutation system involves the use of the haploid strain XV 185-14C which carries the ochre nonsense mutations ade 2-1, arg 4-17, lys 1-1 and trp 5-48, which are reversible by base substitution mutagens that induce site specific mutations or ochre suppressor mutations.
Kõige laialdasemalt tunnustatud pöördmutatsioonisüsteem hõlmab haploidse tüve XV 185-14C kasutamist, mis kannab ooker-nonsenss-mutatsioone ade 2-1, arg 4-17, lys 1-1 ja trp 5-48. Need mutatsioonid on pöörduvad baasasendatavate mutageenide poolt, mis indutseerivad kohaspetsiifilisi mutatsioone või ooker-supressor-mutatsioone.
XV 185-14C also carries the his 1-7 marker, a missense mutation reverted mainly by second site mutations, and the marker hom 3-10 which is reverted by frameshift mutagens.
XV 185-14C kannab ka his 1-7 markerit, missense-mutatsiooni, mis on pöörduv peamiselt sekundaarsete mutatsioonikohtade poolt, ja hom 3-10 markerit, mis on pöörduv raaminihke mutageenide poolt.
In diploid strains of S. cerevisiae the only extensively used strain is D7 which is homozygous for ilv 1-92.
Diploidsete S. cerevisiae tüvede korral on ainukeseks laialdaselt kasutatavaks tüveks D7 mis on homosügootne ilv 1-92 suhtes.
Solutions of test chemicals and control should be prepared just prior to testing, using an appropriate vehicle.
Testitava aine ja kontrollaine lahused tuleb valmistada vahetult enne testimise alustamist, kasutades sobilikke vehiikleid.
In the case of organic compounds, which are not water soluble, not more than a 2 % solution v/v of organic solvents such as ethanol, acetone or dimethylsulphoxide (DMSO) should be used.
Vees mittelahustuvate orgaaniliste koostisosiste puhul ei tohiks kasutada rohkem kui 2 % orgaaniliste ainete lahustamiseks sobivaid lahusteid, näiteks etanool, atsetoon või dimetüülsulfoksiid (DMSO).
The final concentration of the vehicle should not significantly affect cell viability and growth characertistics.
Abiaine lõplik kontsentratsioon ei tohiks oluliselt mõjutada raku eluvõimet ja kasvu karakteristikuid.
Cells should be exposed to test chemicals both in the presence and absence of an appropriate exogenous metabolic activation system.
Rakud tuleks eksponeerida testitavale kemikaalile nii sobiva eksogeense metabolismi aktiveeriva süsteemi juuresolekul kui ka ilma.
The most commonly used system is a co-factor supplemented post-mitochondrial fraction from the livers of rodents pre-treated with enzyme inducing agents.
Kõige sagedamini kasutatavaks süsteemiks on kofaktor, mille koostises on eelnevalt ensüümindutseeriva ainega mõjutatud näriliste maksast saadav post-mitokondriaalne fraktsioon.
The use of other species, tissues, post-mitochondrial fractions, or procedures may also be appropriate for metabolic activation.
Ka teiste liikide, kudede, post-mitokondriaalsete fraktsioonide või meetodite kasutamine metaboolseks aktivatsiooniks on lubatud.
Tester strains
Test-tüved
The haploid strain XV 185-14C and the diploid strain D7 are the most used in gene mutation studies.
Geenmutatsiooni uuringutes on kõige kasutatavamad haploidne tüvi XV 185-14C ja diploidne tüvi D7. Teiste tüvede kasutamine võib olla kohane.
Other strains may also be appropriate.
Rakusööde Elulemuse ja mutantide arvu kindlakstegemiseks kasutatakse sobivaid rakusöötmeid.
Media
Rakusööde
Appropriate culture media are used for the determination of survival and mutant numbers.
Positiivsed, töötlemata ja lahuse kontrollid tuleb teha korraga. Iga spetsiifilise mutatsioonilise tulemusnäitaja puhul tuleks kasutada sobivaid positiivse kontrolli kemikaale.
Use of negative and positive controls
Negatiivsete ja positiivsete kontrollide kasutamine
Positive, untreated and solvent controls should be performed concurrently.
Positiivsed, mittetöödeldud ja lahusti kontrollid peaksid olema tehtud korraga.
Appropriate positive control chemicals should be used for each specific mutational endpoint.
Vabalt vees lahustuvate mittetoksiliste ainete puhul tuleks maksimaalne kontsentratsioon määrata üksikjuhtumite kaupa. Inkubatsiooni tingimused Alusklaase inkubeeritakse seitse päeva 28–30 oC juures pimedas.
At least five adequately spaced concentrations of the test substance should be used.
Tuleks kasutada vähemalt viit piisavalt erinevat testitava aine kontsentratsiooni.
Treatment of S. cerevisiae strains is usually performed in a liquid test procedure involving either stationary or growing cells.
cerevisiae tüvede töötlus sooritatakse tavaliselt vedeltesti meetodil, kasutatakse latentseid või paljunevaid rakke.
Initial experiments should be carried out on growing cells: 1-5 × 107 cells/ml are exposed to the test chemical for up to 18 hours at 28 to 37 oC with shaking; an adequate amount of metabolic activation system is added during treatment when appropriate.
Algsed katsed tuleks teha paljunevate rakkudega: 1-5 x 107 rakku/ml eksponeeritakse testitavale kemikaalile kuni 18 tunni jooksul temperatuuril 28–37 oC, aeg-ajalt loksutades; piisav kogus metabolismi aktiveerivat süsteemi lisatakse töötluse käigus sobilikul ajahetkel.
At the end of the treatment, cells are centrifuged, washed and seeded upon an appropriate culture medium.
Töötluse lõpus rakud tsentrifuugitakse, pestakse ja külvatakse sobivale rakusöötmele.
After incubation, plates are scored for survival and the induction of gene mutation.
Pärast inkubatsiooni hinnatakse alusklaase rakkude elulemuse ja mutatsioonide induktsiooni osas.
If the first experiment is negative, then a second experiment should be carried out using stationary phase cells.
Kui esimene katse on negatiivne, tuleks teha teine katse, kasutades latentse faasi rakke.
If the first experiment is positive it is confirmed in an appropriate independent experiment.
Kui esimene katse on positiivne, kinnitatakse see sobiva sõltumatu uuringuga.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency.
Andmed tuleks esitada tabelis, näidates loendatud kolooniate arvu, mutantide arvu, elulemuse ja mutantide sageduse.
All results should be confirmed in an independent experiment.
Kõiki andmeid tuleb kinnitada sõltumatu katsega.
The dara should be evaluated using appropriate statistical methods.
Andmeid tuleks töödelda sobivaid statistilisi meetodeid kasutades.
The test report shall, if possible, contain the following information:
Katsearuanne peaks võimaluse korral sisaldama järgmisi andmeid:
strain used,
kasutatud aretusliin;
test conditions: stationary phase or growing cells, compositions of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
katsetingimused: latentses faasis või paljunevad rakud, rakusöötme koostis, inkubatsiooni temperatuur ja kestus, metabolismi aktiveeriv süsteem;
treatment conditions: exposure levels, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
töötluse tingimused: ekspositsiooni tase, töötluse meetod ja kestus, töötluse temperatuur, positiivsed ja negatiivsed kontrollid;
number of colonies counted, number of mutants, survival and mutant frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
loendatud kolooniate arv, mutantide arv, elulemuse ja mutantide sagedus, doos/vastus suhe (kui oluline), andmete statistiline hinnang;
discussion of results,
tulemuste arutelu;
Mitotic recombination in Saccharomyces cerevisiae can be detected between genes (or more generally between a gene and its centromere) and within genes.
Saccharomyces cerevisiae mitootilist rekombinatsiooni saab määrata geenide vahel (üldisemalt geeni ja selle tsentromeeri vahel) või geenide sees.
The former event is called mitotic crossing-over and generates reciprocal products whereas the latter event is most frequently non-reciprocal and is called gene conversion.
Esimest nimetatakse mitootiliseks ristsiirdeks, mille tulemuseks on retsiprooksed produktid, teist geeni konversiooniks, mis on kõige sagedamini mitteretsiprookne.
Crossing-over is generally assayed by the production of recessive homozygous colonies or sectors produced in a heterozygous strain, whereas gene conversion is assayed by the production of prototrophic revertants produced in an auxotrophic heteroallelic strain carrying two different defective alleles of the same gene.
Ristsiiret analüüsitakse tavaliselt retsessiivsete homosügootsete kolooniate produktsiooni järgi või heterosügootsete tüvede poolt produtseeritud sektorite järgi. Geeni konversiooni analüüsitakse prototroofsete revertantide produktsiooni järgi, mida toodavad kahte erinevat sama geeni defektset alleeli kandvad auksotroofsed heteroalleelsed tüved.
The most commonly used strains for the detection of mitotic gene conversion are D4 (heteroallelic at ade 2 and trp 5) D7 (heteroallelic at trp 5) BZ34 (heteroallelic at arg 4) and JDl (heteroallelic at his 4 and trp 5).
Kõige sagedamini kasutatavad tüved mitootilise geeni konversiooni kindlakstegemiseks on D4 (heteroalleelne ade 2-s ja trp 5-s), D7 (heteroalleelne trp 5-s), BZ34 (heteroalleelne arg 4-s) ja JD1 (heteroalleelne his 4-s ja trp 5-s).
Mitotic crossing-over producing red and pink homozygous sectors can be assayed in D5 or in D7 (which also measures mitotic gene conversion and reverse mutation at ilv 1-92) both strains being heteroallelic for complementing alleles of ade 2.
Mitootilist ristsiiret, mis produtseerib punaseid ja roosasid homosügootseid sektoreid, saab analüüsida D5-s või D7-s (mis mõõdavad ka mitootilist geeni konversiooni ja pöördmutatsiooni ilv 1-92-s), mõlemad tüved on heteroalleelsed ade 2 komplementaarsete alleelide osas.
Solutions of test chemicals and control or reference compounds should be prepared just prior to testing, using an appropriate vehicle.
Testitava kemikaali ja kontroll- või võrdluslahused tuleks valmistada vahetult enne testimist, kasutades sobivaid vehiikleid.
With organic compounds that are water insoluble not more than a 2 % solution v/v of organic solvents such as ethanol, acetone or dimethylsulphoxide (DMSO) should be used.
Vees mittelahustuvate orgaaniliste koostisosade puhul ei tohiks kasutada rohkem kui 2 % orgaaniliste ainete lahustamiseks sobivaid lahusteid, näiteks etanool, atsetoon või dimetüülsulfoksiid (DMSO).
The final concentration of the vehicle should not significantly affect cell viability and growth characteristics.
Vehiikli lõplik kontsentratsioon ei tohiks oluliselt mõjutada raku eluvõimet ja kasvu omadusi.
The system most commonly used is a co-factor supplemented post-mitochondrial fraction from the livers of rodents pre-treated with enzyme inducing agents.
Kõige sagedamini kasutatavaks süsteemiks on kofaktor, mille koostises on eelnevalt ensüümindutseeriva ainega mõjutatud näriliste maksast saadav post-mitokondriaalne fraktsioon.
The most frequently used strains are the diploids D4, D5, D7 and JD1.
Kõige sagedamini kasutatavad tüved on diploidsed D4, D5, D7 ja JD1.
The use of other strains may be appropriate.
Teiste tüvede kasutamine võib olla kohane.
Appropriate culture media are used for the determination of survival and the frequency of mitotic recombination.
Mitootilise rekombinatsiooni ja elulemuse sageduse hindamiseks kasutatakse sobivaid rakusöötmeid.
Appropriate positive control chemicals should be used for each specific recombination endpoint.
Iga spetsiifilise rekombinatsiooni tulemusnäitaja puhul tuleks kasutada sobivaid positiivse kontrolli kemikaale.
Among the factors to be taken into consideration are cytotoxicity and solubility.
Uuritavate faktorite hulgas peavad muu hulgas olema tsütotoksilisus ja lahustuvus.
The lowest concentration must have no effect on celf viability.
Kõige madalam kontsentratsioon ei tohi mõju avaldada raku eluvõimele.
For toxic chemicals, the highest concentration tested should not reduce survival below 5 to 10 %.
Toksiliste ainete puhul ei tohiks kõrgeim testitav kontsentratsioon vähendada elulemust alla 5–10 %.
Relatively water-insoluble chemicals should be tested up to the limit of solubility using appropriate procedures.
Vees mittelahustuvaid kemikaale tuleks testida lahustuvuspiirini, kasutades selleks sobivaid meetodeid.
For freely water-soluble non-toxic substances the upper concentration should be determined on a case by case basis.
Vabalt vees lahustuvate mittetoksiliste ainete kõrgeim kontsentratsioon tuleb määrata üksikjuhtumite kaupa.
Cells may be exposed to test chemicals in either the stationary phase or during growth for periods of up to 18 hours.
Rakke võib eksponeerida testitavale kemikaalile kas latentses või paljunemisfaasis kuni 18 tunni jooksul.
However, for long treatment times cultures should be microscopically inspected for spore formation, the presence of which invalidates the test.
Pika töötlemisaja puhul tuleks kultuure uurida mikroskoopiliselt spooride moodustumise aspektist, spooride olemasolu tühistab testi tulemuse.
Incubation conditions
Inkubatsioonitingimused
The plates are incubated in the dark for four to seven days at 28 to 30 oC.
Alusklaase inkubeeritakse pimedas neli kuni seitse päeva temperatuuril 28–30 oC.
Plates used for the assay of red and pink homozygous sectors produced by mitotic crossing-over should be kept in a refrigerator (about 4 oC) for a further one to two days before scoring to allow for the development of the appropriate pigmented colonies.
Alusklaase, mida kasutatakse mitootilise ristsiirde poolt produtseeritud punaste ja roosade homosügootsete sektorite analüüsimiseks, tuleks enne loendust hoida üks kuni kaks päeva külmikus (umbes 4 oC juures), mis võimaldab sobivate pigmenteeritud kolooniate tekke.
Spontaneous mitotic recombination frequencies
Spontaanse mitootilise rekombinatsiooni sagedus
Sub-cultures should be used with spontaneous mitotic recombination mutation frequencies within the accepted normal range.
Tuleks kasutada subkultuuri, mille spontaanse mitootilise rekombinatsiooni mutatsiooni sagedus on aktsepteeritud normivahemikus.
Number of replicates
Replikatsioonide arv
A minimum of three replicate plates should be used per concentration for the assay of prototrophs produced by mitotic gene conversion and for viability.
Elulemuse ja mitootilise geenikonversiooni poolt produtseeritud prototroofide analüüsimiseks tuleks kasutada vähemalt kolme replikatsiooni-alusklaasi iga testitava aine kontsentratsiooni kohta.
In the case of the assay of recessive homozygosis produced by mitotic crossing-over, the plate number should be increased to provide an adequate number of colonies.
Mitootilise ristsiirde poolt produtseeritud retsessiivse homosügoosi analüüsimiseks tuleks alusklaaside arvu suurendada, et saada piisavat kolooniate arvu.
Procedures
Protseduur
Initial experiments should be done on growing cells.
Algsed katsed tuleks teha paljunevate rakkudega.
1-5 × 107 celles/ml are exposed to the test chemical for up to 18 hours at 28 to 37 oC with shaking; an adequate amount of metabolic activation system is added during treatment when appropriate.
1-5 x 107 rakku/ml eksponeeritakse testitavale kemikaalile kuni 18 tunniks temperatuuril 28–37 oC loksutades; piisav kogus metabolismi aktiveerivat süsteemi lisatakse töötluse käigus sobilikul ajahetkel.
At the end of the treatment, cells are centrifuged, washed and seeded upon appropriate culutre medium.
Töötluse lõpus rakud tsentrifugeeritakse, pestakse ja külvatakse sobivale rakusöötmele.
After incubation plates are scored for survival and the induction of mitotic recombination.
Pärast inkubatsiooni hinnatakse alusklaase rakkude elulemuse ja mitootilise rekombinatsiooni induktsiooni osas.
If the first experiment is positive it is confirmed in an independent experiment.
Kui esimene katse on positiivne, kinnitatakse see sõltumatu uuringuga.
Data should be presented in tabular form indicating the number of colonies counted, the number of recombinants, survival and the frequency of recombinants.
Andmed tuleks esitada tabelis, näidates ära loendatud kolooniate arvu, rekombinantide arvu, elulemuse ja rekombinantide sagedus.
Results should be confirmed in an independent experiment.
Tulemused tuleks kinnitada sõltumatu uuringuga.
The data should be evaluated using appropriate statistical methods.
Andmeid tuleb hinnata vastavate statistiliste meetoditega.
test conditions: stationary phase or growing cells, composition of media, incubation temperature and duration, metabolic activation system,
katsetingimused: latentse faasi või paljunevad rakud, kultuuri koostis, inkubatsiooni temperatuur ja kestus, metabolismi aktiveeriv süsteem;
treatment conditions: exposure concentration, procedure and duration of treatment, treatment temperature, positive and negative controls,
töötluse tingimused: ekspositsiooni kontsentratsioon, meetod ja töötluse kestus, töötluse temperatuur, positiivsed ja negatiivsed kontrollid;
number of colonies counted, number of recombinants; survival and recombination frequency, dose/response relationship if applicable, statistical evaluation of data,
loendatud kolooniate arv, rekombinantide arv, elulemus ja rekombinantide sagedus, doosi/vastuse suhe (kui oluline), andmete statistiline hinnang;
This method is a replicate of the OECD TG 476, In Vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test (1997).
Käesolev meetod lähtub juhendist OECD TG 476, In Vitro Mammalian Cell Gene Mutation Test (1997).
The in vitro mammalian cell gene mutation test can be used to detect gene mutations induced by chemical substances.
In vitro imetajate rakkude geenmutatsioonkatset saab kasutada keemiliste ainete põhjustatud geenmutatsioonide avastamiseks.
Suitable cell lines include L5178Y mouse lymphoma cells, the CHO, CHO-AS52 and V79 lines of Chinese hamster cells, and TK6 human lymphoblastoid cells (1).
Sobivate rakuliinide hulka kuuluvad hiire lümfoomirakud L5178Y, hiina hamstri rakuliinid CHO, CHO-AS52 ja V79 ning inimeste lümfoblastoidrakud TK6 (1).
In these cell lines the most commonly-used genetic endpoints measure mutation at thymidine kinase (TK) and hypoxanthine-guanine phosphoribosyl transferase (HPRT), and a transgene of xanthine-guanine phosphoribosyl transferase (XPRT).
Kõnealustes rakuliinides enim kasutatavad geneetilised lõpp-punktid mõõdavad mutatsioone tümidiinkinaasi- (TK) ja hüpoksantiin-guaniinfosforibosüültransferaasil (HPRT) ja ksantiin-guaniinfosforibosüültransferaasil (XPRT).
The TK, HPRT and XPRT mutation tests detect different spectra of genetic events.
TK-, HPRT-ja XPRT-mutatsiooni katsed avastavad erinevaid geneetilisi juhtumeid.
The autosomal location of TK and XPRT may allow the detection of genetic events (e.g. large deletions) not detected at the HPRT locus on X-chromosomes (2)(3)(4)(5)(6).
TK ja XPRT autosomaalne asukoht võimaldab avastada geneetilisi juhtumeid (nt suuri deletsioone), mida ei avastata X-kromosoomides HPRT-lookuses (2, 3, 4, 5, 6).
In the in vitro mammalian cell gene mutation test, cultures of established cell lines or cell strains can be used.
In vitro imetajate rakkude geenmutatsioonkatses saab kasutada kindlakskujunenud rakuliinide või rakutüvede kultuure.
The cells used are selected on the basis of growth ability in culture and stability of the spontaneous mutation frequency.
Kasutatavad rakud valitakse kultuuris kasvamisvõime ja nende spontaanse mutatsioonisageduse stabiilsuse põhjal.
Care should be taken to avoid conditions, which would lead to results not reflecting intrinsic mutagenicity.
Tuleks hoolikalt vältida tingimusi, mille tulemused ei peegelda neile omaseid mutageensusi.
Positive results, which do not reflect intrinsic mutagenicity may arise from changes in pH, osmolality or high levels of cytotoxicity (7).
Positiivsed tulemused, mis ei peegelda omast mutageensust, võivad tekkida pH, osmolaalsuse või tsütotoksilisuse kõrgete tasemete muutuste põhjal (7).
Correlation is dependent on chemical class and there is increasing evidence that there are carcinogens that are not detected by this test because they appear to act through other, non genotoxic mechanisms or mechanisms absent in bacterial cells (6).
Korrelatsioon sõltub keemilisest aineklassist ning üha suuremal arvul esineb kantserogeene, mida ei avastata käesoleva katse abil, kuna need toimivad muude, mittegenotoksiliste mehhanismide või bakterirakkudes puuduvate mehhanismide abil (6).
Forward mutation: a gene mutation from the parental type to the mutant form which gives rise to an alteration or a loss of the enzymatic activity of the function of the encoded protein.
Päripidine mutatsioon: geenimutatsioon parentaalset tüüpi mutantvormist, mille tulemusena kodeeritud valk kaotab ensümaatilise aktiivsuse või seda ensümaatilist aktiivsust muudetakse.
Base pair substitution mutagens: substances, which cause substitution of one or several base pairs in the DNA.
Aluspaari asendust põhjustavad mutageenid: ained, mis põhjustavad ühe või mitme aluspaari asendust DNAs.
Frameshift mutagens: Substances, which cause the addition or deletion of single or multiple base pairs in the DNA molecule.
Raaminihke mutageenid: ained, mis põhjustavad ühe või mitme aluspaari lisamist või deletsiooni DNA-molekulis.
Phenotypic expression time: a period during which unaltered gene products are depleted from newly mutated cells.
Fenotüübi ekspressiooniaeg: periood, mille jooksul muutmata geeniproduktid lahkuvad äsja muteerunud rakkudest.
Mutant frequency: the number of mutant cells observed divided by the number of viable cells.
Mutatsioonsagedus: vaadeldud mutantrakkude arv, mis on jagatud elujõuliste rakkude arvuga.
Relative total growth: increase in cell number over time compared to a control population of cells; calculated as the product of suspension growth relative to the negative control times cloning efficiency relative to negative control.
Suhteline kogukasv: rakkude arvu suurenemine ajas võrrelduna rakkude kontrollpopulatsiooniga; arvutatud korrutisena, mille teguriteks on suspensioonikasv negatiivse kontrollkatse suhtes ja kloonimisefektiivsus negatiivse kontrollkatse suhtes.
Relative suspension growth: increase in cell number over the expression period relative to the negative control.
Suhteline suspensioonikasv: rakkude arvu suurenemine ekspressiooniperioodi jooksul võrreldes negatiivse kontrollkatsega.
Viability: the cloning efficiency of the treated cells at the time of plating in selective conditions after the expression period.
Elujõulisus: töödeldud rakkude kloonimisefektiivsus valiktingimustel plaatidele paigutamisel pärast ekspressiooniperioodi.
Survival: the cloning efficiency of the treated cells when plated at the end of the treatment period; survival is usually expressed in relation to the survival of the control cell population.
Ellujäämine: töödeldud rakkude kloonimisefektiivsus plaatidele paigutamisel töötlemisperioodi lõpus; ellujäämist väljendatakse tavaliselt rakkude kontrollpopulatsiooni elujäämise suhtes.
Cells deficient in thymidine kinase (TK) due to the mutation TK+/- -> TK-/- are resistant to the cytotoxic effects of the pyrimidine analogue trifluorothymidine (TFT).
Rakud, millel TK+/- —> TK-/--mutatsiooni tulemusel puudub tümidiinkinaas (TK), on resistentsed pürimidiini analoogi trifluorotümidiini (TFT) tsütotoksiliste mõjude suhtes.
Thymidine kinase proficient cells are sensitive to TFT, which causes the inhibition of cellular metabolism and halts further cell division.
Tümidiinkinaasi suhtes spetsiifilised rakud on tundlikud TFT-le, mis takistab rakuainevahetust ja peatab edasise raku jagunemise.
Thus mutant cells are able to proliferate in the presence of TFT, whereas normal cells, which contain thymidine kinase, are not.
Seega mutantrakud on võimelised TFT esinemise korral vohama, samal ajal kui normaalsed rakud, milles on tümidiinkinaas, ei voha.