natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the reduction of around one third of OTE’s staff through the VRS, together with the consent of OTE employees to abolish permanency for future recruits in exchange for the early retirement package offered by OTE, are key components of the overall restructuring operations of OTE that should guarantee the company’s profitability, efficient operations and further privatisation.
Eelkõige moodustavad OTE töötajate arvu ligikaudu kolmandiku võrra vähendamine vabatahtliku eelpensionikava kaudu ning tõsiasi, et OTE töötajad nõustuvad vastutasuks OTE pakutava eelpensioni paketile sellega, et tulevaste töötajate puhul kaotatakse alaline töösuhe, põhilised osad OTE üleüldisest ümberkorraldustegevusest, mis peaksid tagama ettevõtja tasuvuse, tõhusa töö ja jätkuva erastamise.
To date, the permanent employment status of OTE employees, their excessive number and the fixed salary regime applied to them constitute major obstacles to the further privatisation of the company and to the exit of the Greek State from OTE.
Praegu takistavad OTE töötajate alaline töösuhe, nende suur arv ning kindlaksmääratud palgasüsteem oluliselt ettevõtja jätkuvat erastamist ja Kreeka kava müüa oma osalus ettevõtjas OTE.
The ongoing transformation of OTE from an ex-monopolist to a company that is subject to the same legal framework as any other private operator in Greece, with the subsequently envisaged relinquishment by the Greek State of its control over the company, improves the operation of the Greek electronic communications market, lowers the barriers to entry and exit in the market [44] and is beneficial in the longer term to end-users.
OTE jätkuv muutumine endisest monopolist ettevõtjaks, kelle suhtes kohaldatakse samasugust õiguslikku raamistikku kui muude Kreeka eraettevõtjate suhtes, ning tõsiasi, et Kreeka riik kavatseb seejärel loobuda oma kontrollist ettevõtja üle, parandab Kreeka elektroonilise side turu toimimist, vähendab turule sisenemise ja sealt lahkumise tõkkeid [44] ning on pikaajaliselt kasulik lõppkasutajatele.
Therefore the planned financial contribution of the Greek State to the costs of the VRS is in line with the common interest.
Seetõttu on Kreeka kavandatud rahaline toetus vabatahtliku eelpensionikava kuludesse kokkusobiv ühiste huvidega.
The aid is the appropriate instrument
Abi on sobiv vahend
At the opening of the formal investigation, the Commission expressed reservations as regards the need for the present VRS by reference to other previous VRSs that were financed entirely by OTE.
Ametliku uurimise alguses väljendas komisjon oma kahtlusi seoses vajadusega käesoleva vabatahtliku eelpensionikava järele, viidates muudele eelnevatele vabatahtlikele eelpensionikavadele, mida OTE rahastas kogu ulatuses üksinda.
In particular, the investigation showed that since 1996 and up to 2004, OTE allowed 8173 employees to retire early.
Eelkõige selgus uurimisest, et alates 1996. aastast kuni 2004. aastani on OTE võimaldanud 8173 töötajal jääda eelpensionile.
However, these smaller annual VRSs (900 employees on average each year) were offered only to employees who were already entitled to a pension but could still continue to work until the conditions for mandatory retirement were met [45].
Siiski pakuti väiksemamahulisi iga-aastaseid (keskmiselt 900 töötajat aastas) vabatahtlikke eelpensionikavasid vaid töötajatele, kellel oli juba õigus pensionile, kuid kes oleksid võinud jätkata töötamist kuni kohustusliku pensioni tingimuste täitmiseni. [45] Kõnealuste varasemate vabatahtlike eelpensionikavade puhul ei võetud arvesse asjaomaste töötajate tinglikke tööaastaid ja neid ei saa seetõttu võrrelda käesoleva vabatahtliku eelpensionikava struktuuri ega ulatusega.
Accordingly, these past VRSs did not involve the recognition of any notional years to the employees concerned, and therefore cannot be compared to the present VRS as far their structure and scope are concerned.
Selles tähenduses ei erinenud OTE rakendatud varasemad vabatahtlikud eelpensionikavad samaväärsetest vabatahtlikest eelpensionikavadest, mida rakendavad muud eraettevõtjad, või OTE olemasolevast tavapärasest vabatahtlikust eelpensionikavast.
In the present case, a VRS which would have merely offered early retirement only to employees who were entitled to a pension but had not yet reached the mandatory retirement age would not have led to the highest possible take-up since a number of eligible employees would still have preferred to remain in employment in order to receive the maximum possible pension [47].
Praegusel juhul ei oleks vabatahtlik eelpensionikava, mille raames oleks eelpensioni pakutud vaid neile töötajatele, kellel on õigus pensionile minna, kuid kes ei ole veel jõudnud kohustuslikku pensioniikka, äratanud nii suurt huvi, sest mitmed tingimustele vastavad töötajad oleksid siiski eelistanud jätkata töötamist, et kindlustada maksimaalselt kõrge pension. [47]
In these circumstances, the decision of OTE to recognise up to seven notional years of service to all employees who would have been subject to mandatory retirement between 2005 and 2012, and thus offer them an early retirement option with a full pension, appears to have been the only means likely to lead to the timely release of a significant number of employees.
Sellistel asjaoludel paistab, et OTE otsus võtta arvesse maksimaalselt seitse tinglikku tööaastat kõikide töötajate puhul, kes oleksid ajavahemikus 2005–2012 jäänud kohustuslikule pensionile, ja pakkuda neile seega eelpensioni võimalust koos täispensioniga, on ainuke vahend, mille tulemusel on tõenäoliselt võimalik olnud vabastada töölt märkimisväärne arv töötajaid.
An employee that enjoys a quasi-civil-servant status would decide to exit the company only if the employer offered the appropriate incentives to that effect.
Töötaja, kelle töösuhet võib võrrelda avaliku teenistuja omaga, otsustaks töölt lahkuda ainult juhul, kui tööandja pakuks talle selleks sobivat stiimulit.
OTE needed therefore to offer at least adequate compensation for the economic benefits that an employee would have continued to enjoy had he stayed under the protection of permanency.
Seetõttu pidi OTE pakkuma vähemalt sobivat hüvitist majanduslike eeliste eest, mis töötajal oleksid säilinud, kui ta oleks säilitanud oma alalise töösuhte.
The subsequent successful take-up of the VRS (around 91 % of all eligible employees) confirms that the further incentives offered by OTE to its employees in the form of recognised notional years of service is an appropriate instrument.
Sellest põhjustatud suur huvi vabatahtliku eelpensionikava vastu (ligikaudu 91 % kõikidest tingimustele vastavatest töötajatest) kinnitab, et OTE pakutud täiendavad hüvitised oma töötajatele tinglike tööaastate tunnustamise näol on sobilik vahend.
OTE could not have gone back to resorting to other less costly measures such as a redundancy plan, since OTE employees would have to consent to losing their life tenure employment status in exchange for a lower redundancy compensation.
OTE ei oleks saanud kasutada muud vähem kulukat meedet, nagu näiteks koondamiskava, sest sellisel juhul oleksid OTE töötajad pidanud nõustuma sellega, et nad kaotavad oma alalise töösuhte ja saavad vastutatuks väiksema koondamishüvitise.
Nor could it have abolished retroactively the permanent status of its employees in order to be able to carry out a mandatory redundancy scheme since, as the Greek authorities explained, such an option would have raised very serious legal and constitutional issues that would have defeated the whole restructuring of OTE.
Samamoodi ei oleks olnud võimalik kaotada tagasiulatuvalt töötajate alaline töösuhe selleks, et viia ellu kohustuslik koondamiskava, sest vastavalt Kreeka ametiasutuste selgitustele oleks sellise võimaluse puhul kaasnenud väga tõsised õiguslikud ja põhiseaduslikud probleemid, mis oleksid nurjanud kogu OTE ümberkorralduse.
Moreover, an analogy could be drawn between the present case and the Commission’s Communication on stranded costs in the energy sector [48].
Lisaks sellele võib tõmmata paralleeli käesoleva juhtumi ja komisjoni teatise vahel, mis käsitleb luhtunud kulusid energeetika valdkonnas.
Stranded costs arise when the incumbent retains costs associated with being an incumbent supplier but is no longer able to recuperate them because new competitors are now servicing the market as a result of liberalisation.
Luhtunud kulud on kulud, mida peab kandma valitsevas seisundis tarnija ja mida ta ei saa tagasi, sest turu liberaliseerimise tõttu tegutsevad turul uued konkurendid.
Thus, the Greek State’s contribution to the VRS could by analogy be treated in a similar manner as the compensation for stranded costs, for the following reasons.
Seega võib Kreeka toetust vabatahtlikku eelpensionikavva käsitleda analoogselt hüvitisena luhtunud kulude eest järgmistel põhjustel.
The special permanent status of OTE’s employees is linked to the previous monopoly situation where the market was not yet liberalised.
OTE töötajate eriline alaline töösuhe on seotud ettevõtja eelneva monopoolse seisundiga, kui turg ei olnud veel liberaliseeritud. Erikord ei põhjustanud raskusi senikaua, kuni OTE tegutses monopoolses keskkonnas.
This special regime did not give rise to any difficulty as long as OTE operated in a monopoly environment.
OTE kandis kõrgemaid kulusid võrreldes teiste ettevõtjatega, kuid ta oli kaitstud tööstusesisese konkurentsi eest.
OTE incurred higher costs as compared to others, but it was shielded from any intra-industry competition.
Kreeka sideturu liberaliseerimisest alates on kõnealune töötajate eristaatus muutunud järk-järguliselt ettevõtjale OTE koormaks ja mõjutab ettevõtja konkurentsivõimet.
Since the liberalisation of the Greek telecommunications market, this specific employee arrangement has gradually become a burden for OTE, affecting its competitiveness.
Töötajate alaline töösuhe, mida saab võrrelda avaliku teenistuja staatusega, toob endaga ettevõtjale OTE kaasa täiendavaid palgakulusid, mida ettevõtja konkurendid ei pea kandma.
Accordingly, the decision of the Greek authorities to finance the costs of the VRS that result from the permanency costs and the high salaries of OTE is in line with the necessity requirement, for it enables OTE to restructure its operations in a manner similar to that of a private company without having to incur the extra costs that derive from the pre-liberalisation period.
Seetõttu on Kreeka ametiasutuste otsus rahastada eelpensionikavaga kulusid, mis tulenevad OTE kuludest seoses alalise töösuhtega ja kõrgete palkadega, kooskõlas vajalikkuse kriteeriumiga, sest seeläbi võimaldatakse ettevõtjal OTE ümber korraldada oma tegevus sarnaselt muude eraettevõtjatega, ilma et OTE peaks kandma täiendavaid kulusid, mis tulenevad liberaliseerimiseelsest ajavahemikust.
The State’s contribution compensates OTE only for the permanency and high salaries costs that arise from the extra notional years that are given to employees who would have reached the mandatory retirement age from 2005 to 2012.
Riigi toetusega hüvitatakse ettevõtjale OTE vaid alalise töösuhte ja kõrgete palkadega seotud kulud, mis tulenevad täiendavatest tinglikest tööaastatest, mida arvestatakse töötajate puhul, kes jõuaksid kohustusliku pensioni ikka ajavahemikus 2005–2012.
In particular, the Greek State does not intervene to finance the existing pension liabilities of OTE or to cover any sort of pension deficit that should have been assumed by the company.
Kreeka ei rahasta ettevõtja OTE olemasolevaid pensionikohustusi ega kata pensionipuudujääki, millega seotud kulusid peaks ettevõtja kandma.
OTE has paid all its past employer contributions to TAP-OTE in full, and is also paying all the costs of the VRS, up to the effective date of the implementation of the VRS, with the exception of the costs that a private company would not have to bear had it had to take similar measures to reduce its workforce.
OTE on täies mahus maksnud kõik tööandja sissemaksed kindlustusfondi TAP-OTE ja maksab ka kõik vabatahtliku eelpensionikava kulud kuni kava rakendamise kuupäevani, välja arvatud kulud, mida eraettevõtja ei peaks kandma, võttes sarnaseid meetmeid oma töötajate arvu vähendamiseks.
Thus, the Greek State is transferring 4 % of its stake in OTE into the pension fund in order to finance the costs of the VRS that result from the fact that the pensions of those eligible for the VRS are not calculated on the basis of the year of their actual departure, but on the basis of the year they would have retired had they chosen to take full benefit of their permanent status.
Seega kannab Kreeka üle oma 4 % osaluse ettevõtjas OTE pensionifondi selleks, et rahastada vabatahtliku eelpensionikava kulusid, mis tulenevad olukorrast, et vabatahtliku eelpensionikava tingimustele vastavate töötajate pensioni arvutamise baasina ei kasutata nende tegeliku lahkumise aastat, vaid aastat, mil nad oleksid pensionile jäänud juhul, kui nad oleksid valinud võimaluse kasutada oma alalist töösuhet täies mahus.
In other words, the State is essentially financing the future employer and employee pensions that correspond to the notional years being awarded to those taking advantage of the VRS offer.
Teiste sõnadega rahastab riik tegelikult tööandjate ja töötajate tulevast pensioni, mis vastab nendele tinglikele aastatele, mida arvestatakse nende puhul, kes kasutavad vabatahtliku eelpensionikavaga pakutavat võimalust.
The State’s contribution should also be assessed within the wider agreement reached by the management of OTE and its employees whereby in exchange for the generous incentives given for early retirement, OTE employees have consented to the abolition of the permanent employment status for future recruits.
Lisaks sellele tuleks riigi toetust hinnata laiemalt, arvestades OTE juhtkonna ja ettevõtja töötajate vahel kokkulepitud korda, mille kohaselt vastutasuks eelpensioniga kaasnevatele suurtele soodustustele nõustuvad OTE töötajad, et tulevaste töötajate puhul kaotatakse alaline töösuhe.
Had the employment status of OTE future employees remained unchanged, the State’s contribution would not have had any effect on the company’s long-term viability since any future recruits would have neutralised any short-term cost savings that OTE would have realised through the VRS.
Kui OTE tulevaste töötajate töösuhe oleks jäänud samaks, ei oleks riigi toetus mõjutanud ettevõtja pikaajalist elujõulisust, sest tulevased töötajad oleksid neutraliseerinud lühiajalise kulude kokkuhoidu, mida OTE oleks vabatahtliku eelpensionikava kaudu saavutanud.
The proportional character of the aid in question also depends on ascertaining first that (a) the Greek authorities have adequately quantified the extra costs that the OTE will have to bear because of the permanency and high fixed salaries of the personnel taking advantage of the VRS offer, and (b) that the State’s contribution does not overcompensate OTE.
Selleks et kindlaks teha, kas abi on proportsionaalne, tuleb kõigepealt kindlaks teha, a) kas Kreeka ametiasutused on nõuetekohaselt hinnanud OTE täiendavate kulude suurust, mida ettevõtja peab kandma alalise töösuhte ja kõrgete kindlaksmääratud palkade tõttu töötajate puhul, kes kasutavad vabatahtliku eelpensionikavaga pakutavat võimalust, ja b) kas riigi toetus ei ületa OTE täiendavaid kulusid.
i. The extra costs of OTE
OTE täiendavad kulud
On the basis of the detailed information submitted by the Greek authorities, the nominal costs of the VRS, as certified by KPMG in accordance with the certified IFRS Financial Statements of OTE for 2005, is EUR 1161,8 million.
Kreeka ametiasutuste esitatud üksikasjaliku teabe kohaselt on vabatahtliku eelpensionikava nominaalkulud 1161,8 miljonit eurot, mida on kinnitanud KPMG rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele vastava OTE 2005. aasta aruande alusel.
CRA International has based the calculation of the NPV on a discount rate of 3 %, which corresponds to the return of risk-free securities.
CRA International on oma nüüdispuhasväärtuse arvutamisel kasutanud 3 % diskontomäära, mis on samaväärne tuluga riskivabadest väärtpaberitest.
This approach contrasts with the November 2005 submissions of the Greek authorities which were based on the WACC of OTE, estimated at 7,8 %.
See lähenemisviis erineb Kreeka ametiasutuste 2005. aasta novembris esitatud arvutusest, mis põhines OTE kaalutud keskmisel kapitalikulul, mis oli hinnanguliselt 7,8 %.
CRA International does not deny that the WACC can be used as a discount rate.
CRA International ei eita, et kaalutud keskmist kapitalikulu võib kasutada diskontomäärana.
It considers, however, that while the use of the WACC reflects the usual risk to which a company is exposed in the course of its business, in the present case the payment of salaries and pensions to OTE employees is devoid of any uncertainty, for salaries follow a strict salary scale and their yearly ‘upward’ revision is not correlated to OTE’s own economic performance.
CRA International on arvamusel, et kuigi kaalutud keskmise kapitalikulu kasutamine peegeldab tavalist riski, mis ettevõtjal oma tegevuse jooksul on, puudub praegusel juhul palkade ja pensionite maksmisel OTE töötajatele igasugune ebakindlus, sest palkade puhul järgitakse ranget palgaastmestikku ja palkade iga-aastane tõus ei sõltu OTE majandustulemustest.
However, for the sake of completeness, CRA International also calculates the NVP of the VRS by reference to the WACC of OTE and concludes that the NPV of the VRS is EUR 704,8 million.
Siiski arvutas CRA International terviklikkuse huvides vabatahtliku eelpensionikava nüüdispuhasväärtuse ka OTE kaalutud keskmise kapitalitulu aluseks võttes ja jõudis järeldusele, et vabatahtliku eelpensionikava nüüdispuhasväärtus on 704,8 miljonit eurot.
The Commission considers that an assessment based on the WACC of OTE (7,8 %) is in line with general practices in this area (as also acknowledged by CRA International itself) and with the Greek authorities’ earlier submissions.
Komisjon on arvamusel, et OTE kaalutud keskmisel kapitalitulul (7,8 %) põhinev hindamine on kooskõlas üldiste tavadega kõnealuses valdkonnas (mida on tunnistanud ka CRA International) ja Kreeka ametiasutuste varasemalt esitatud teabega.
Accordingly, the NPV of the VRS should be EUR 704,8 million.
Selle tulemusena on vabatahtliku eelpensionikava nüüdispuhasväärtus 704,8 miljonit eurot.
At the opening of the formal investigation, the Commission asked the Greek authorities to provide evidence for the proposition that private companies would have offered redundancy packages equal to 150 % of the minimum legal requirements.
Ametliku uurimise alguses palus komisjon Kreeka ametiasutustel esitada tõendeid väite kohta, et eraettevõtjad oleksid pakkunud koondamispakette, mille tingimused oleksid olnud 1,5 korda soodsamad kui seadusega ettenähtud minimaalsed tingimused.
The Greek authorities submitted a report by the Hay Group (see recital 61), which came to the conclusion that, although there had not been any kind of VRS in the EU comparable to that of OTE, based on interviews and information gathered by 40 companies operating in Greece, on average the redundancy package offered by private companies to employees aged 51 to 62 (the majority of OTE employees taking part in the VRS) was equal to 150 % the legal minimum requirement.
Kreeka ametiasutused esitasid ettevõtja Hay Group koostatud aruande (vt põhjendus 61), milles jõuti järeldusele, et kuigi ELis ei ole kohaldatud vabatahtlikku eelpensionikava, mida saaks võrrelda OTE vabatahtliku eelpensionikavaga, oli 40 Kreekas tegutsevatelt ettevõtjatelt kogutud teabe ja nendega tehtud intervjuude põhjal, et keskmine koondamistasu, mida eraettevõtjad tavaliselt pakuvad töötajatele vanuses 51–62 (enamik OTE töötajatest, kes osalevad eelpensionikavas, on selles vanuses) 1,5 korda suurem kui seadusega ettenähtud minimaalne tasu.
Having examined the relevant information submitted by the Greek authorities, the Commission has no grounds to call into question the validity of the findings of the Hay report.
Pärast Kreeka ametiasutuste esitatud asjakohase teabe kontrollimist ei ole komisjonil põhjust kahelda Hay aruande järelduste õigsuses.
Therefore, the calculation by CRA International of the extra burden of OTE (EUR 390,4 million) based on the 1,5 multiplier suggested by the Hay report should be accepted as well-founded.
Seetõttu tuleks ettevõtja CRA International arvutust, et OTE täiendavad kulud 390,4 miljonit eurot, mille arvutamisel on kasutatud Hay aruandes välja pakutud 1,5-kordistit, pidada põhjendatuks.
The next question that needs to be answered is whether the Greek State’s contribution exceeds the extra burden for OTE, estimated at EUR 390,4 million.
Järgmine küsimus, millele tuleb vastata, on see, kas Kreeka toetus ületab OTE täiendavaid kulusid, mis on hinnanguliselt 390,4 miljonit eurot.
The value of the Greek State’s contribution
Kreeka toetuse väärtus
Pursuant to Article 74(4)(a) of Law No 3371/2005, the Greek authorities contribute 4 % of the share capital of OTE to TAP-OTE.
Seaduse nr 3371/2005 artikli 74 lõike 4 punkti a kohaselt kannavad Kreeka ametiasutused 4 % OTE aktsiakapitalist üle kindlustusfondi TAP-OTE.
The value of the Greek State’s contribution to the VRS is calculated by multiplying the total number of shares of OTE (490582879) by 4 % and by the share closing price of OTE, as quoted on the Athens Stock Exchange [50].
Arvestades Kreeka toetuse väärtust vabatahtlikku eelpensionikavasse, korrutatakse OTE aktsiate koguarv (490582879) 4 protsendiga ja OTE aktsiate sulgemishinnaga, nagu see on määratud Ateena väärtpaberibörsil. [50]
Thus on 27 February 2007, the value of the 4 % shareholding of the Greek State in OTE stood at around EUR 410089618.
Seega oli 27. veebruaril 2007 Kreeka riigi 4 % osaluse väärtus ettevõtjas OTE ligikaudu 410089618 eurot.
The value of the Greek State’s contribution at that date was higher than the amount corresponding to the extra burden of OTE (EUR 390,4 million).
Kõnealusel kuupäeval oli Kreeka toetuse väärtus suurem kui summa, mis vastab OTE täiendavatele kuludele (390,4 miljonit eurot).
In its reply at the opening of the formal investigation, given the impossibility of predicting the future closing price of the OTE share, the Greek authorities formally undertook to repeal Law No 3371/2005 should the value of the 4 % stake exceed the amount of EUR 390,4 million on the day of its transfer to the pension fund and to take any other necessary measure to ensure that the value of the shares to be transferred to TAP-OTE would not exceed EUR 390,4 million.
Arvestades et OTE aktsia tulevast sulgemishinda on võimatu ennustada, kohustusid Kreeka ametiasutused ametlikult oma vastuses ametliku uurimise alguses tühistama seaduse nr 3371/2005 juhul, kui 4 % osaluse väärtus ületab kõnealuse osaluse pensionifondi ülekandmise päeval 390,4 miljonit eurot, ja võtma muid vajalikke meetmeid, et tagada, et kindlustusfondi TAP-OTE ülekantavate aktsiate väärtus ei ületaks 390,4 miljonit eurot.
Accordingly, the Commission’s assessment in the present case is based on the undertaking given by Greece that its envisaged contribution to TAP-OTE will not exceed the amount of EUR 390,4 million that corresponds to the extra costs of the VRS for OTE, and that, if necessary, it will also repeal Law No 3371/2005.
Selle tulemusel põhineb komisjoni hinnang käesolevas juhtumis Kreeka võetud kohustusel, et tema kavandatav toetus kindlustusfondi TAP-OTE ei ületa summat 390,4 miljonit eurot, mis on võrdne vabatahtliku eelpensionikavaga seotud täiendavate kuludega ettevõtjale OTE, ja et vajaduse korral tühistab Kreeka seadus nr 3371/2005.
Other advantages
Muud eelised
At the opening of the formal investigation the Commission observed that the additional costs borne by OTE owing to the special employment status of its employees would not necessarily justify the State’s contribution, given that OTE might have benefited, and may continue to benefit, from other advantages which neutralise the cost of the VRS (see recital 47).
Ametliku uurimise alguses märkis komisjon, et täiendavad kulud, mida OTE peab kandma oma töötajate konkreetse töösuhte tõttu, ei õigusta riigi toetust, arvestades, et OTE sai ja saab jätkuvalt kasu muudest eelistest, mis neutraliseerivad vabatahtliku eelpensionikava kulud (vt põhjendus 47).