natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Letter from […], 20 January 2006: The bank takes the view that in 2005, on the funds from postal current accounts, PI could have obtained a return of 4 %, which is in line with the result achieved on Poste Vita class I funds of EUR 6 billion.
[…] 20. jaanuari 2006. aasta kiri: pank on seisukohal, et 2005. aastal oleks PI võinud postiteenistuse arveldusarvetel olevatelt rahalistelt vahenditelt saada 4 % tulu, mis on kooskõlas tulemusega, mida Poste Vita saavutas 6 miljardilt eurolt esimese järgu rahalistelt vahenditelt.
This 4 % result is comparable to the 3,9 % paid to PI under the Agreement.
See 4 % tulemus on võrreldav PI-le kokkuleppe alusel makstud 3,9 %-ga.
Letter from […], 13 January 2006: […] is of the opinion that the funds collected in postal current accounts can be considered permanent, because the Obligation is unlimited in time and because the upward trend in average deposits confirms the stability of these resources for the Treasury; if the Treasury were to replace this particular technical form of collection, it would issue long-term debt securities; given the cost of replacement, it seems reasonable that the rate of remuneration of the funds collected in PI’s current accounts should be calculated on the basis of the return on long-term government bonds.
[…] 13. jaanuari 2006. aasta kiri: […] on arvamusel, et postiteenistuse arveldusarvetele kogutud rahalisi vahendeid võib käsitada püsivana, sest kohustus on ajaliselt piiramatu ja tõusev suund keskmiste hoiuste puhul kinnitab riigikassa jaoks nende ressursside stabiilsust. Kui riigikassa asendaks selle konkreetse kogumise tehnilise vormi, annaks ta välja pikaajalisi võlatähti.
[…] compares the returns under the Agreement with the returns from the financial business of Poste Vita SpA.
Võttes arvesse asendamiskulu, tundub mõistlik, et PI arveldusarvetele kogutud rahaliste vahendite pealt makstavat intressimäära arvutataks pikaajaliste riigi võlakirjade tulu põhjal.
Over the period 2002-2005, the return on the activities of Poste Vita is not significantly different from the return determined by the Agreement mechanism.
[…] võrdleb kokkuleppe alusel saadud tulu aktsiaseltsi Poste Vita SpA finantsoperatsioonidega. Ajavahemikul 2002–2005 ei erinenud Poste Vita tegevuse tulu märkimisväärselt kokkuleppes kindlaks määratud mehhanismi tulust.
Comparison with the returns achieved on Poste Vita products
Võrdlus Poste Vita toodete tuluga
The Italian authorities consider that the remuneration obtained by PI on the funds deposited with the Treasury is in line with the remuneration obtained on the funds invested by Poste Vita.
Itaalia ametiasutused on seisukohal, et intressimäär, mida PI sai riigikassas hoiustatud rahalistelt vahenditelt, on kooskõlas intressimääraga, mida Poste Vita sai investeeritud rahalistelt vahenditelt.
In particular, they contend that class I life assurance policies are products that can be considered comparable to postal current accounts, and that the average return from the management of these products (e.g. Posta Più) was 4,68 % over the period 2002-2006, which is in line with the average rate under the agreement of 4,55 %.
Eelkõige kaitsevad nad seisukohta, et I kategooria elukindlustuspoliisid on tooted, mida võidakse käsitada võrreldavana postiteenistuse arveldusarvetega ning keskmine tulu neilt toodetelt (nt Posta Più) oli 2002.–2006. aastal 4,68 %, mis on vastavuses kokkuleppes sätestatud keskmise intressimääraga 4,55 %.
The Italian authorities argue that postal current accounts and life assurance policies are comparable products from the point of view of financial management because postal accounts, though formally they are short-term products, are in reality similar to medium-term financial instruments with guaranteed capital and minimum rate of interest.
Itaalia ametiasutused väidavad, et postiteenistuse arveldusarved ja elukindlustuspoliisid on võrreldavad tooted finantshalduse seisukohast, sest kuigi postiteenistuse arveldusarved on lühiajalisemad tooted, on need tegelikult sarnased keskpikkade rahastamisvahenditega, mille puhul on tagatud kapital ja minimaalne intressimäär.
Life assurance policies are in substance capitalisation products, which also have a guaranteed capital and minimum interest rate, a medium- to long-term maturity (usually 10 years), and the possibility of redemption at any time without penalty.
Elukindlustuspoliisid on kapitaliseeritud toode, mille puhul on samuti tagatud kapital ja minimaalne intressimäär, keskpikk kuni pikaajaline tähtaeg (tavaliselt kümme aastat) ning trahvita lunastamise võimalus igal ajal.
The comparison between the remuneration paid to PI over the period 2002-2006 and the remuneration obtained by Posta Più over the same period is shown in Table 2.
Tabelis 2 on esitatud ajavahemikul 2002–2006 PI-le makstud intressi ja samal ajavahemikul Posta Più saadud intressi võrdlus.
Posta Più portfolio return (gross)
Posta Più portfelli tulu (bruto)
Agreement rate
Kokkuleppe intressimäär
Average financial life
Keskmine finantseluiga
Comparison with the Treasury’s cost of funding
Võrdlus riigikassa rahastamiskuludega
The Italian authorities argue that indexing the return on the deposit with the Treasury to parameters linked to the Italian public debt is the only mechanism which would not penalise the Treasury and which is consistent with Treasury’s character as an issuer, taking account of the Obligation to deposit the funds with the Treasury.
Itaalia ametivõimud väidavad, et riigikassas hoitava hoiuse tulu indekseerimine parameetritega, mis on seotud Itaalia riigivõlaga, on ainus mehhanism, mis ei karista riigikassat ja mis on vastavuses riigikassa emitendi olemusega, võttes arvesse kohustust rahalisi vahendeid riigikassas hoiustada.
Moreover, the Agreement gives PI a remuneration linked to long-term rates, which is in line with the nature of the funds collected.
Lisaks annab kokkulepe PI-le pikaajaliste määradega seotud intressi, mis on kooskõlas kogutud vahendite olemusega.
The Agreement also protects the Treasury against adverse market conditions, which could make the cost of this form of debt diverge from its own traditional cost of funding.
Kokkulepe kaitseb riigikassat ka ebasoodsate turutingimuste eest, mis võivad sellise võla maksumuse muuta erinevaks traditsioonilistest rahastamiskuludest.
The Italian authorities compare the rate provided for in the Agreement with the cost of funding calculated on the following basis:
Itaalia ametivõimud võrdlevad kokkuleppes sätestatud määra rahastamiskuludega, mis on välja arvutatud järgmiselt:
the funds are raised through the issue of multiannual Treasury bonds at 5, 10, 15 and 30 years,
rahalised vahendid kogutakse mitmeaastaste riigi võlakirjade emiteerimisega 5, 10, 15 ja 30 aastaks;
the period under consideration is 2001-2006,
arvestuslik ajavahemik on 2001–2006;
the weighted average of the issues referred to is calculated taking into account the weight and the cost of all the outstanding issues in the period.
nimetatud emissioonide kaalutud keskmine arvutatakse välja, võttes arvesse kõikide ajavahemikul lõpetamata emissioonide kaalu ja maksumust.
15 years
15 aastat
On the basis of the results Italy concludes that in the five years under consideration the cost of the Treasury’s medium- and long-term debt was in line with the return obtained under the Agreement.
Tulemuste põhjal järeldab Itaalia, et kõnealuse viie aasta jooksul oli riigikassa keskmise pikkusega ja pikaajalise võla kulu vastavuses kokkuleppe alusel saadud tuluga.
Moreover, (i) the rate of the remuneration is indexed to parameters linked to Italy’s public debt (government securities), which are the most appropriate reference for the Treasury’s debts; (ii) the stability of the funding, verified by statistical models, and the Obligation imposed on PI make the duration of the investment for the most part permanent (without considering the specific precautions, such as the possibility of early withdrawal or the three-year term of the relationship, that protect the Treasury from unforeseen changes in the market); and (iii) the liquidity risk assumed by the Treasury is limited, given the proven stability of the postal funds, and is reflected in the linking of 10 % of such funding to a short-term parameter.
Lisaks, i) intressi maksmise määr on indekseeritud parameetritega, mis on seotud Itaalia riigivõlaga (riigi võlakirjadega), mis on riigikassa võlgadele kõige asjakohasem võrdlus; ii) rahaliste vahendite stabiilsus, mida kinnitavad statistilised mudelid, ning PI-le pandud kohustus teevad investeeringu kestuse suuremas osas püsivaks (võtmata arvesse konkreetseid ettevaatusabinõusid, nagu raha varase väljavõtmise võimalus või kolmeaastane suhe, mis kaitsevad riigikassat ettenägematute turumuutuste eest), ning iii) riigikassa likviidsusrisk on piiratud, arvestades postiteenistuse rahaliste vahendite tõendatud stabiilsust, ning see kajastub 10 % selliste vahendite sidumises lühiajalise parameetriga.
Regarding the long-term element of the loan rate (90 %, comprising 10 % linked to the yield on 10-year government securities and 80 % linked to the yield on 30-year government securities), Italy considers that the Obligation on PI, which is a ‘parametric investment’ (investimento di tipo parametrico) remunerated at a loan rate defined by reference to a weighted average of the yield on government securities, is different from the obligation introduced in the 2007 Finance Act to invest directly in government securities freely selected and freely managed, which are ‘direct investments’ (investimenti diretti).
Seoses laenuintressimäära pikaajalise elemendiga (90 %, mis koosneb 10-aastase tähtajaga riigi võlakirjade tootlusega seotud 10 protsendist ja 30-aastase tähtajaga riigi võlakirjade tootlusega seotud 80 protsendist) leiab Itaalia, et PI kohustus, mis on parameetriline investeering (investimento di tipo parametrico), mille suhtes kasutatakse laenumäära, mis määratakse kindlaks võrdluses riigi võlakirjade tootluse kaalutud keskmisega, erineb 2007. aasta finantsseaduses kehtestatud kohustusest investeerida otse vabalt valitud ja vabalt hallatud riigi väärtpaberitesse, mis on otsesed investeeringud (investimenti diretti).
In particular, the ‘parametric investment’ provided for in the Agreement earns a return that is variable and not manageable, and thus passively exposed to the fluctuation of the market.
Kokkuleppes sätestatud parameetriline investeering toodab muutuvat tulu, mis ei ole hallatav ning on seetõttu passiivselt avatud turu kõikumistele.
The ‘parametric investment’ is more rigid than direct investment in the event of market movements, and is tied for a maximum of 12 months (since the Agreement can be revoked by either party, subject to six months’ notice), and its remuneration incorporates an ad hoc premium to compensate for the constraints on the investment itself.
Parameetriline investeering on turuliikumiste korral otsesest investeeringust jäigem ning seotud maksimaalselt 12 kuuks (kuna kumbki osapool võib kuuekuulise etteteatamisega kokkuleppe tühistada) ning selle intress hõlmab sihtotstarbelist lisatasu, et kompenseerida investeerimisele seatud piiranguid.
The premium, which Italy assesses at 0,25-0,50 percentage points, is in line with the average yield difference between 30-year multiannual Treasury bonds and 10-year multiannual Treasury bonds at historical lows (0,20-0,40 percentage points).
Lisatasu, mis Itaalia hinnangul on 0,25–0,50 protsendipunkti, on vastavuses ajalooliselt madala keskmise tootluse vahega 30-aastase tähtajaga mitmeaastaste riigi võlakirjade ja 10-aastase tähtajaga mitmeaastaste riigi võlakirjade vahel (0,20–0,40 protsendipunkti).
The premium can be considered an ex post remuneration which compensates PI for the Obligation and the impossibility of managing its funds actively, and is a reasonable payment on the part of the Treasury, which is acting like a private borrower, taking into consideration the clauses in the Agreement protecting the Treasury against adverse market conditions (the possibility of termination, the three-year lifetime of the Agreement, and the fortnightly updating of the parameters).
Lisatasu võib vaadata kui tagantjärele hüvitist, mis kompenseerib PI-le kohustuse ja selle, et ta ei saa oma rahalisi vahendeid aktiivselt hallata, ning see on mõistlikkuse piiresse jääv makse riigikassalt, mis tegutseb kui eraõiguslik laenuvõtja, võttes arvesse kokkuleppe sätteid, mis kaitsevad riigikassat ebasoodsate turutingimuste eest (lepingu lõpetamise võimalus, kokkuleppe kolmeaastane tähtaeg ning parameetrite ajakohastamine iga kahe nädala tagant).
Comparison with alternative investment strategies (active management of funds)
Võrdlus alternatiivsete investeerimisstrateegiatega (rahaliste vahendite aktiivne haldamine)
The Italian authorities have sent the Commission the […] study in order to demonstrate that the remuneration provided for in the Agreement does not confer any advantage on PI.
Itaalia ametiasutused on komisjonile saatnud […] uurimuse, et näidata, et kokkuleppes sätestatud intresside maksmine ei anna PI-le mingeid eeliseid.
The […] study examines the following aspects.
[…] uurimuses käsitletakse järgmisi aspekte.
The reasons why the remuneration paid by the Treasury to PI on the deposit is a fair one:
Põhjused, miks riigikassa PI-le hoiuselt makstav intress on õiglane:
The investigation conducted by […] into the PI deposit base, which the […] study takes as given, reaches the conclusion that, after deduction of a component that is theoretically more volatile, the expected duration of the deposits is extremely long and virtually infinite.
[…] läbi viidud PI deposiidibaasi uurimises, mida […] uurimus võtab iseenesest mõistetavana, jõutakse järeldusele, et teoreetiliselt volatiilsema komponendi mahaarvestamise järel on hoiuste eeldatav kestus äärmiselt pikk ja põhimõtteliselt lõpmatu.
Similar approaches are ordinarily taken in the banking system.
Taoline lähenemine on tavaline pangandussüsteemis.
The features of the deposit base in terms of duration are transferred to the Treasury by law.
Deposiidibaasi kestusega seotud õigused on antud riigikassale õigusaktidega.
The indexation of the payments by the Treasury reflect that approach, with 10 % being based on 12-month ordinary Treasury bills (the most volatile component), 10 % on 10-year multiannual Treasury bonds (the component which on more conservative assumptions might potentially fall over time), and n 80 % on 30-year multiannual Treasury bonds.
Riigikassa maksete indekseerimine peegeldab seda lähenemist, kus 10 % maksetest põhineb 12-kuistel tavalistel riigivekslitel (kõige volatiilsem komponent), 10 % 10-aastase tähtajaga mitmeaastastel riigi võlakirjadel (komponent, mis konservatiivsemate eelduste kohaselt võib aja jooksul potentsiaalselt langeda) ja 80 % 30-aastase tähtajaga mitmeaastastel riigi võlakirjadel.
The relationship is based on a long-term Obligation on PI and the Treasury.
Suhe põhineb PI ja riigikassa pikaajalisel kohustusel.
The constraints on PI as depositor incorporate implicit costs and burdens:
PI-le kui hoiustajale seatud piirangud sisaldavad piirkulusid ja koormiseid:
The deposit at the Treasury cannot be considered a short-term risk-free asset, in view of PI’s permanent obligation to keep its money with the Treasury.
Hoiust riigikassas ei loeta lühiajaliseks riskivabaks varaks, võttes arvesse PI jäävat kohustust hoida oma raha riigikassas.
The yield on the deposit reflects that long-term obligation by paying for the implicit long-term risk of the Italian Republic, which is estimated in an extra return of 0,30 % (equal to the market spread paid by long-term government bonds over money market rates).
Hoiuse tootlus peegeldab seda pikaajalist kohustust, tasudes Itaalia Vabariigi pikaajalise riski eest, mida on hinnatud 0,30 % lisatulus (võrdne turuvahega, mille eest on tasutud pikaajaliste riigi võlakirjadega, mis ületavad rahaturu intressimäärad).
PI is prevented from engaging in active fund management strategies (the quantitative analysis conducted by […] is aimed at establishing the burdens this imposes).
PI-l on keelatud tegeleda aktiivsete fondihaldusstrateegiatega ([…] läbi viidud kvantitatiivanalüüsi eesmärk on määrata sellest tulenevad koormised).
A comparison of PI’s interest margin with the interest margin of comparable private-sector banks:
PI intressimarginaali võrdlus võrreldavate erasektori pankade intressimarginaaliga
The cost to PI of collecting deposits from retail customers is in line with the cost of retail deposits to private-sector banks, as the Commission has acknowledged.
PI kulutused hoiuste kogumisel jaeklientidelt on vastavuses jaehoiuste hoiustamise kuluga erasektori pankades, nagu komisjon on tunnistanud.
In fact the interest margin achieved by private-sector banks on the component deriving from deposits with their own networks is significantly higher that PI’s (4,7 % in 2006, as opposed to 3,75 % for PI, and 4,6 % in 2005, as opposed to 3 %).
Tegelikult on erasektori pankade nende endi võrgustikes hoitavatest hoiustest tulenevalt komponendilt saavutatud intressimarginaal märkimisväärselt suurem kui PI-l (4,7 protsenti 2006. aastal võrreldes PI 3,75 protsendiga ja 4,6 protsenti 2005. aastal võrreldes PI 3 protsendiga).
In […]’s view these figures are proof that there is no State aid to PI.
[…] arvamuse kohaselt tõendavad need näitajad, et PI ei saa riigiabi.
A comparison of PI’s tenor mismatch with those of its private-sector peers:
PI ja tema erasektori konkurentide sisuliste erinevuste võrdlus
According to the […] model, PI’s deposit base has a ‘virtually infinite’ behavioural lifetime, which it prudentially estimates at least 60,8 % of the total (by the VaR method with a 10-year cut-off point).
[…] mudeli kohaselt on PI deposiidibaasil praktiliselt lõputu käitumuslik eluiga, mida mudel hindab kaalutletult vähemalt 60,8 protsendile koguhulgast (riskiväärtuse meetodi kohaselt kümneaastase tähtajaga).
Under the Agreement, PI uses the proceeds of its deposit base to fund a long-term instrument, the deposit with the Treasury.
Kokkuleppe kohaselt kasutab PI deposiidibaasi kasumit pikaajalise instrumendi, riigikassa hoiuse rahastamiseks.
To ascertain the behaviour of private-sector banks, an analysis was carried out of the accounts of banks specialised in funding the public sector, such as Dexia and Depfa, which were found to behave in the same way.
Erasektori pankade käitumise hindamiseks analüüsiti nende pankade arveldusarveid, mis on spetsialiseerunud avaliku sektori rahastamisele, nagu Dexia ja Depfa, ning leiti, et nimetatud pangad toimivad samamoodi.
These banks collect about 50 % of their requirements on a medium- to long-term basis, financing the rest short term from repurchase transactions with the European Central Bank and deposits from financial intermediaries, and invest their funding in loans to public authorities, usually with maturities of from 10 to 50 years.
Pangad koguvad umbes 50 % oma vajadustest keskmise pikkusega ja pikaajaliste vahenditega, rahastades ülejäänut lühiajaliselt tagasiostutehingutest Euroopa Keskpangaga ja finantsvahendajate hoiustest, ning investeerivad oma rahalised vahendid riigiasutuste laenudesse, mis on tavaliselt 10- kuni 50-aastase tähtajaga.
A quantitative analysis aimed at proving the benefit of active asset management:
Kvantitatiivanalüüs eesmärgiga tõestada aktiivse varahalduse kasulikkust
Starting in March 2007, PI invested in a portfolio of euro area government bonds, which it completed in December 2007, upon receipt of the residual portion of the deposit from the Treasury.
aasta märtsist investeeris PI euroala riiklike võlakirjade portfelli, mille ta sulges 2007. aasta detsembris pärast hoiuse jäägi saamist riigikassalt.
Investment decisions made by PI, as well as taking account of the legal constraints and target yields for the company, were also based on the conditions and opportunities the market offered.
PI langetatud investeerimisotsused kui ka ettevõtte õiguslike piirangute ja eesmärgiks oleva tootluse arvestamine põhinesid turu pakutud tingimustel ja võimalustel.
At the beginning of 2008 the portfolio incorporated significant capital gains.
aasta alguses sisaldas portfell märkimisväärset kapitali kasvutulu.
The deposit held with the Treasury produced only current market yields, without any possibility of capital gains or losses, being tied to floating rates.
Riigikassas hoiustatud hoius tootis ainult kehtivat turuintressi ilma kapitali kasvutulu või kahjumi võimaluseta, kuna see oli seotud ujuvate intressimääradega.
In order to carry out a comparison that might confirm the superior profitability of active fund management over the yield under the Agreement, the data considered must relate to a longer period, having regard to the volatility of capital gains or losses.
Võrdluse läbiviimiseks, mis kinnitaks aktiivse fondihalduse suuremat kasumlikkust kui kokkuleppest tulenev tootlus, peavad kasutatavad andmed olema pikaajalised ja seostuma kapitali kasvutulu või kahjumi volatiilsusega.
Leaving aside the higher overall yield currently achieved by PI’s portfolio, the quantitative analysis is aimed at proving that skilful fund management can consistently produce higher returns over the longer term.
Jättes kõrvale PI portfelli hetkel suurema üleüldise tootluse, on kvantitatiivanalüüsi eesmärk tõestada, et oskuslik fondihaldus toodab pikaajalises perspektiivis pidevalt suuremat tulu.
The analysis is made up of two components, one looking at past performance (first two items below) and the second at the future (third item below):
Analüüs koosneb kahest osast, millest üks uurib tulemusi minevikus (kaks esimest alljärgnevat punkti) ja teine tulemusi tulevikus (kolmas alljärgnev punkt).
[…] retrospectively adopts two strategies for the management of the funds on PI’s deposit portfolio, one involving a duration similar to that of the portfolio of the […] study carried out by the VaR method (the ‘benchmark portfolio’) and the other using the criteria and investment constraints currently adopted by PI (the ‘tactical strategy’) [42], based on automatic quantitative models [43].
[…] võtab tagasiulatuvalt kasutusele kaks strateegiat PI hoiuseportfelli fondide haldamiseks, millest üks on sama pika kestusega kui portfell […] riskiväärtuse meetodil sooritatud uurimuses (võrdlusportfell) ja teine kasutab hetkel PI kasutusele võetud kriteeriume ja investeerimispiiranguid (taktikaline strateegia), [42] mis põhinevad automaatsetel kvantitatiivsetel mudelitel.
The return obtained for the last 10 years under the tactical strategy has been higher than the return under the Agreement in the same period by approximately 1,62 % per annum (though this takes no account of transaction costs).
Viimase kümne aasta jooksul taktikalise strateegiaga saadud tulu on aastas ligi 1,62 % võrra suurem kui sama ajavahemiku jooksul kokkuleppe alusel saadud tulu (kuigi siinkohal ei ole arvesse võetud tehingukulusid).
But the return obtained over the two-year period 2005-2006, at 2,45 %, is lower than the return under the Agreement, which was 4,14 %.
Samas on kaheaastase ajavahemiku jooksul aastail 2005–2006 saadud 2,45-protsendiline tulu väiksem kui kokkuleppe kohane tulu, mis oli 4,14 %.
The case of La Banque Postale is referred to (see recital 69 above).
La Banque Postale’i juhtumile on viidatud (vt põhjendus 69).
Lastly, […] has identified certain fund management solutions which PI might implement in the near future, aimed at obtaining returns higher than those offered by passive investment in government bonds, but without adding significant incremental risks.
Lõpetuseks, […] on välja toonud teatavad fondihalduslahendused, mida PI võib lähitulevikus rakendada ja mille eesmärk on saada suuremat tulu kui see, mida pakub passiivne investeerimine riigi võlakirjadesse, ent ilma märkimisväärseid täiendavaid riske kaasa toomata.
The study provides a detailed description of these strategies.
Uurimuses on nimetatud strateegiaid üksikasjalikult kirjeldatud.
Briefly, they are:
Lühidalt on need järgmised: