natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The strains should also yield spontaneous revertant colony plate counts within the frequency ranges expected from the laboratory's historical control data and preferably within the range reported in the literature.
Tüved peaksid samuti andma plaatidel spontaansete revertantsete bakterite kolooniate loendamise tulemusi, mis vastavad laborite esinemissageduste kontrollandmete vahemikele ja kirjanduses eelistatult esitatud vahemikele.
Medium
Keskkond
An appropriate minimal agar (e.g. containing Vogel-Bonner minimal medium E and glucose), and an overlay agar containing histidine and biotin or tryptophan to allow for a few cell divisions, is used (1)(2)(9).
Kasutatakse sobivat minimaalset agarit (sisaldab nt Vogel-Bonneri minimaalset söödet E ja glükoosi) ja külviagarit, mis sisaldab histidiini ja biotiini või trüptofaani, mis võimaldavad raku jagunemist (1, 2, 9).
Bacteria should be exposed to the test substance both in the presence and absence of an appropriate metabolic activation system.
Bakterid puutuvad kokku uuritava ainega nii vastava metaboolse aktiveerimissüsteemi olemasolu kui ka puudumise korral.
The most commonly used system is a cofactor-supplemented post-mitochondrial fraction (S9) prepared from the livers of rodents treated with enzyme-inducing agents such as Aroclor 1254 (1)(2) or a combination of Phenobarbitone and ß-naphthoflavone (18)(20)(21).
Enim kasutatav süsteem on ensüüme indutseerivate ainete, nt Aroclor 1254ga (1, 2) või fenobarbitooni ja β-naftoflavooni seguga (18, 20, 21) töödeldud näriliste maksast valmistatud postmitokondriaalne osa (S9), millele on lisatud kofaktor.
The post-mitochondrial fraction is usually used at concentrations in the range from 5 to 30 % v/v in the S9-mix.
Tavaliselt kasutatakse postmitokondriaalset fraktsiooni kontsentratsiooni vahemikus 5–30 mahuprotsenti S9-segus.
The choice and condition of a metabolic activation system may depend upon the class of chemical being tested.
Metaboolse aktiveerimissüsteemi valik ja tingimused võivad sõltuda uuritava aine keemilisest aineklassist.
In some cases, it may be appropriate to utilise more than one concentration of post-mitochondrial fraction.
Mõnel juhul on vaja kasutada postmitokondriaalse fraktsiooni rohkem kui üht kontsentratsiooni.
For azo-dyes and diazo-compounds, using a reductive metabolic activation system may be more appropriate (6)(13).
Asovärvainete ja diasoühendite puhul võib olla sobivam kasutada redutseerivat metaboolse aktiveerimise süsteemi (6, 13).
Solid test substances should be dissolved or suspended in appropriate solvents or vehicles and diluted if appropriate prior to treatment of the bacteria.
Tahked uuritavad ained tuleb lahustada või suspendeerida sobivates lahustites või kandjaainetes ja vajaduse korral lahjendada enne bakterite töötlemist.
Fresh preparations should be employed unless stability data demonstrate the acceptability of storage.
Tuleks kasutada uuritava aine värskeid preparaate, välja arvatud siis, kui andmed püsivuse kohta näitavad, et säilitamine on aktsepteeritav.
The solvent/vehicle should not be suspected of chemical reaction with the test substance and should be compatible with the survival of the bacteria and the S9 activity (22).
Lahusti/kandjaaine ei tohiks uuritava ainega keemiliselt reageerida ning see peaks sobima rakkude eluvõimelisuse ja S9 aktiivsusega (22).
Test strains (see 1.5.1.1)
Katsetüved (vt 1.5.1.1)
Amongst the criteria to be taken into consideration when determining the highest amount of the test substance to be used are the cytotoxicity and the solubility in the final treatment mixture.
Kasutatavate katseainete suurima koguse määramisel võetakse arvesse tsütotoksilisust ja lahustuvust lõplikus katsesegus.
It may be useful to determine toxicity and insolubility in a preliminary experiment.
Tsütotoksilisust ja lahustuvust võib olla kasulik määrata eelkatses.
Cytotoxicity may be detected by a reduction in the number of revertant colonies, a clearing or diminution of the background lawn, or the degree of survival of treated cultures.
Tsütotoksilisust võib tuvastada töödeldud kultuurides revertantsete kolooniate arvu vähenemise, lausfooni selginemise või vähenemise või rakkude ellujäämisastme abil.
The cytotoxicity of a substance may be altered in the presence of metabolic activation systems.
Aine tsütotoksilisust võib muuta metaboolsete aktiveerimissüsteemide esinemise korral.
Insolubility should be assessed as precipitation in the final mixture under the actual test conditions and evident to the unaided eye.
Lahustumatust tuleks hinnata lõplikus segus palja silmaga nähtava sadestuse tekke põhjal tegelikes katsetingimustes.
The recommended maximum test concentration for soluble non-cytotoxic substances is 5 mg/plate or 5 μl/plate.
Soovitatav suurim katsekontsentratsioon lahustuvate mittetoksiliste ainete kohta on 5 mg plaat või 5 μl plaat.
For non-cytotoxic substances that are not soluble at 5 mg/plate or 5 μl/plate, one or more concentrations tested should be insoluble in the final treatment mixture.
Mittetoksiliste ainete puhul, mis on lahustumatud kontsentratsioonidel 5 mg plaadi kohta või 5 μl plaadi kohta, peaks üks või enam uuritavat kontsentratsiooni vastama lahustumatusele lõplikus katsesegus.
Test substances that are cytotoxic already below 5 mg/plate or 5 μl/plate should be tested up to a cytotoxic concentration.
Katseaineid, mis on tsütotoksilised juba kontsentratsioonidel alla 5 mg plaadi kohta või 5 μl plaadi kohta, tuleks testida tsütotoksilise kontsentratsiooni suhtes.
At least five different analysable concentrations of the test substance should be used with approximately half log (i.e. √10) intervals between test points for an initial experiment.
Tuleks kasutada vähemalt viit erinevat analüüsitava katseaine kontsentratsiooni, mille korral on katsepunktidele vastav vahemik ligikaudu poollogaritmiline (nt √10).
Smaller intervals may be appropriate when a concentration-response is being investigated.
Kontsentratsioonsõltuvuse uurimisel võivad olla sobivamad väiksemad intervallid.
Testing above the concentration of 5 mg/plate or 5 μl/plate may be considered when evaluating substances containing substantial amounts of potentially mutagenic impurities.
Hinnates aineid, mis sisaldavad märkimisväärsel hulgal võimalikke mutageenseid lisandeid, võib kõne alla tulla katsete tegemine suuremate kontsentratsioonidega kui 5 mg plaadi kohta või 5 μl plaadi kohta.
Concurrent strain-specific positive and negative (solvent or vehicle) controls, both with and without metabolic activation, should be included in each assay.
Igas katses kasutatakse paralleelseid positiivseid ja negatiivseid (lahusti või kandjaaine) kontrollkatseid nii metaboolse aktiveerimisega kui ka ilma selleta.
Positive control concentrations that demonstrate the effective performance of each assay should be selected.
Positiivsetes kontrollkatsetes kasutatavad kontsentratsioonid tuleb valida selliselt, et need näitaksid iga katse sooritamise tõhusust.
For assays employing a metabolic activation system, the positive control reference substance(s) should be selected on the basis of the type of bacteria strains used.
Metaboolset aktiveerimissüsteemi kasutavate katsete puhul tuleks välja valida positiivsete kontrollkatsete võrdlusaine(d) kasutatavate bakteritüvede tüübi põhjal.
The following substances are examples of suitable positive controls for assays with metabolic activation:
Järgmised ained on näited sobivatest positiivsetest kontrollainetest metaboolse aktiveerimisega katsete jaoks:
CA numbers
Aine CASi nr
Names
Tüvi
9,10-dimethylanthracene
9,10-dimetüülantratseen
7,12-dimethylbenz[a]anthracene
7,12-dimetüülbens(α)antratseen
2-aminoanthracene
2-aminoantratseen
cyclophosphamide
Tsüklofosfamiid
The following substance is a suitable positive control for the reductive metabolic activation method:
Järgmine aine on sobiv positiivseks kontrolliks redutseeriva metaboolse aktiveerimise meetodi jaoks:
2-Aminoanthracene should not be used as the sole indicator of the efficacy of the S9-mix.
2-aminoantratseeni ei tohiks kasutada S9-segu tõhususe ainsa indikaatorina.
If 2-aminoanthracene is used, each batch of S9 should also be characterised with a mutagen that requires metabolic activation by microsomal enzymes, e.g. benzo[a]pyrene, dimethylbenzanthracene.
Kui kasutatakse 2-aminoantratseeni, peaks iga S9-partiid samuti iseloomustama mutageeniga (nt benso[a]püreen, dimetüülbensantratseen), mis eeldab mikrosomaalse ensüümi tekitatud metaboolset aktiveerimist.
The following substances are examples of strain-specific positive controls for assays performed without exogenous metabolic activation system:
Järgmised ained on näited positiivsetest tüvele spetsiifilistest sobivatest kontrollainetest eksogeense metaboolse aktiveerimissüsteemiga katsete jaoks:
Strain
Naatriumasiid
TA 1535 and TA 100
TA 1535 ja TA 100 2-nitrofluoreen
TA 1537, TA 97 and TA 97a
TA 1537, TA 97 ja TA 97a Kumeenvesinikperoksiid
Mitomycin C
Mitomütsiin-C
uvrA and TA102
uvrA ja TA 102 l-metüül-3-nitro-l-nitrosoguanidiin
N-ethyl-N-nitro-N-nitrosoguanidine
WP2, WP2uvrA ja WP2uvrA (pKM101)
WP2, WP2uvrA and WP2uvrA(pKM101)
Furiilfuramiid (AF2)
4-nitroquinoline-1-oxide
WP2, WP2uvrA ja WP2uvrA (pKM101)
plasmid-containing strains
Plasmiidi sisaldavad tüved
Other appropriate positive control reference substances may be used.
Võidakse kasutada muid sobivaid positiivse kontrolli võrdlusaineid.
Negative controls, consisting of solvent or vehicle alone, without test substance, and otherwise treated in the same way as the treatment groups, should be included.
Tuleks kasutada negatiivseid kontrollaineid, mis sisaldavad üksnes lahustit või kandjaainet ilma katseaineta ja mida muidu manustatakse sarnasel viisil nagu katserühmade puhul.
For the plate incorporation method (1)(2)(3)(4), without metabolic activation, usually 0,05 ml or 0,1 ml of the test solutions, 0,1 ml of fresh bacterial culture (containing approximately 108 viable cells) and 0,5 ml of sterile buffer are mixed with 2,0 ml of overlay agar.
Vahetu kokkusegamise meetodil (1, 2, 3, 4), ilma metaboolse aktiveerimiseta, segatakse 2,0 ml külviagariga tavaliselt 0,05 ml või 0,1 ml katselahuseid, 0,1 ml värskeid bakterikultuure (mis sisaldavad ligikaudu 108 elujõulist rakku) ja 0,5 ml steriilset puhvrit.
For the assay with metabolic activation, usually 0,5 ml of metabolic activation mixture containing an adequate amount of post-mitochondrial fraction (in the range from 5 to 30 % v/v in the metabolic activation mixture) are mixed with the overlay agar (2,0 ml), together with the bacteria and test substance/test solution.
Metaboolse aktiveerimisega katse puhul segatakse tavaliselt 0,5 ml metaboolse aktiveerimise segu, mis sisaldab piisaval hulgal postmitokondriaalset fraktsiooni (vahemikus 5–30 mahuprotsenti metaboolse aktiveerimise segus) külviagari (2,0 ml) ja bakterite ja uuritava aine/katselahusega.
The contents of each tube are mixed and poured over the surface of a minimal agar plate.
Iga katseklaasi sisu segatakse ja külvatakse minimaalse agarinõu pinnale.
The overlay agar is allowed to solidify before incubation.
Külviagarit võib lasta tahkestuda enne inkubatsiooni.
For the preincubation method (2)(3)(5)(6), the test substance/test solution is preincubated with the test strain (containing approximately 108 viable cells) and sterile buffer or the metabolic activation system (0,5 ml) usually for 20 min. or more at 30-37 oC prior to mixing with the overlay agar and pouring onto the surface of a minimal agar plate.
Eelinkubatsioonimeetodi puhul (2, 3, 5, 6) eelinkubeeritakse uuritav aine/katselahus uuritava tüvega (mis sisaldab ligikaudu 108 elujõulist rakku) ja steriilse puhvriga või metaboolse aktiveerimise süsteemiga (0,5 ml) enamasti 20 minutit või kauem 30–37 oC juures enne külviagariga segamist ja külvatakse minimaalse agariplaadi pinnale.
Usually, 0,05 or 0,1 ml of test substance/test solution, 0,1 ml of bacteria, and 0,5 ml of S9-mix or sterile buffer are mixed with 2,0 ml of overlay agar.
Tavaliselt segatakse 0,05 või 0,1 ml uuritavat ainet/katselahust, 0,1 ml baktereid ja 0,5 ml S9-segu või steriilset puhvrit 2,0 ml külviagariga.
Tubes should be aerated during pre-incubation by using a shaker.
Katseklaase tuleks täita õhuga eelinkubatsiooni ajal, kasutades selleks loksutit.
For an adequate estimate of variation, triplicate plating should be used at each dose level.
Varieerumise piisavaks hindamiseks tuleks kasutada kolme paralleelset plaati iga annuse korral.
The use of duplicate plating is acceptable when scientifically justified.
Kahe paralleelse plaadi kasutamine on aktsepteeritav siis, kui seda on teaduslikult põhjendatud.
The occasional loss of a plate does not necessarily invalidate the assay.
Plaadi juhuslikul kaotsiminekul ei tunnistata katset ilmtingimata kehtetuks.
Gaseous or volatile substances should be tested by appropriate methods, such as in sealed vessels (12)(14)(15)(16).
Gaasilisi või lenduvaid aineid uuritakse sobiva meetodi abil, näiteks suletud kasvuanumates (12, 14, 15, 16).
Incubation
Inkubatsioon
All plates in a given assay should be incubated at 37 oC for 48-72 hours.
Kõiki antud katse anumaid tuleks inkubeerida 37 oC juures 48–72 tundi.
After the incubation period, the number of revertant colonies per plate is counted.
Pärast inkubatsiooniperioodi loendatakse kokku revertantsete kolooniate arv plaadi kohta.
Data should be presented as the number of revertant colonies per plate.
Tulemused tuleks esitada revertantsete kolooniate arvuna plaadi kohta.
The number of revertant colonies on both negative (solvent control, and untreated control if used) and positive control plates should also be given.
Revertantsete kolooniate arv nii negatiivsete (lahusti kontrollkatse ja töötlemata kontrollkatse, kui seda kasutatakse) kui ka positiivsete kontrollplaatide korral tuleks esitada.
Individual plate counts, the mean number of revertant colonies per plate and the standard deviation should be presented for the test substance and positive and negative (untreated and/or solvent) controls.
Üksikute plaatide korral loendatud bakterite arvud, revertantsete kolooniate keskmine arv plaadi kohta ja standardhälve tuleks esitada uuritava aine ning positiivsete ja negatiivsete (töötlemata ja/või lahusti) kontrollkatsete kohta.
Negative results need to be confirmed on a case-by-case basis.
Negatiivseid tulemusi kinnitatakse igal üksikjuhul eraldi.
Study parameters that might be modified include the concentration spacing, the method of treatment (plate-incorporation or liquid pre-incubation), and metabolic activation conditions.
Katse parameetrid, mida võidakse muuta, hõlmavad kontsentratsioonivahemikku, manustamisviisi (vahetu kokkusegamise või vedeliku eelinkubatsiooni meetod) ja metaboolse aktiveerimise tingimusi.
There are several criteria for determining a positive result, such as a concentration-related increase over the range tested and/or a reproducible increase at one or more concentrations in the number of revertant colonies per plate in at least one strain with or without metabolic activation system (23).
Positiivse tulemuse määramise kriteeriumid, nagu näiteks kontsentratsiooniga seotud uuritava vahemiku suurenemine ja/või ühes või mitmes kontsentratsioonis revertantsete kolooniate arvu reprodutseeruv suurenemine plaadil vähemalt ühe tüve korral süsteemis koos metaboolse aktiveerimisega või ilma selleta (23).
Statistical methods may be used as an aid in evaluating the test results (24).
Statistilisi meetodeid võidakse kasutada abivahendina katsetulemuste hindamisel (24).
However, statistical significance should not be the only determining factor for a positive response.
Statistiline olulisus ei saa olla ainus määrav tegur positiivse vastuse saamiseks.
Positive results from the bacterial reverse mutation test indicate that the substance induces point mutations by base substitutions or frameshifts in the genome of either Salmonella typhimurium and/or Escherichia coli.
Bakterite pöördmutatsioonkatse positiivsed tulemused näitavad, et aine põhjustab punktmutatsioone aluste asendamise või Salmonella typhimurium’i ja/või Escherichia coli genoomi raaminihke abil.
Negative results indicate that under the test conditions, the test substance is not mutagenic in the tested species.
Negatiivsed tulemused viitavad sellele, et uuritav aine ei ole katsetingimustes mutageenne uuritavate liikide puhul.
justification for choice of solvent/vehicle,
kandjaaine valiku põhjendus;
Strains:
Tüved:
strains used,
kasutatavad tüved;
number of cells per culture,
rakkude arv rakukultuuri kohta;
strain characteristics.
tüvede omadused.
amount of test substance per plate (mg/plate or μl/plate) with rationale for selection of dose and number of plates per concentration,
uuritava aine hulk plaadi kohta (mg plaadi kohta või μl plaadi kohta) annuse valiku põhjendusega ja plaatide arvuga ühe kontsentratsiooni kohta;
media used,
kasutatavad söötmed;
treatment procedures.
manustamismenetlused
individual plate counts,
individuaalsed loendusandmed plaadi kohta;
the mean number of revertant colonies per plate and standard deviation,
revertantsete kolooniate keskmine arv plaadi kohta ja standardhälve;
concurrent negative (solvent/vehicle) and positive control data, with ranges, means and standard deviations,
paralleelsete negatiivsete (lahusti/kandjaaine) ja positiivsete kontrollkatsete andmed, sh vahemikud, keskväärtused ja standardhälbed;
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data with ranges, means and standard deviations.
varasemate negatiivsete (lahusti/kandjaaine) ja positiivsete kontrollkatsete andmed, sh vahemikud, keskväärtused ja standardhälbed.
Ames, B.N., McCann, J. and Yamasaki E., (1975) Methods for Detecting Carcinogens and Mutagens with the Salmonella/Mammalian-Microsome Mutagenicity Test.
Arnes, B. N., McCann, J. and Yamasaki E. (1975), Methods of Detecting Carcinogens and Mutagens with the Salmonella/Mammalian-Microsome Mutagenicity Test, Mutation Res., 31, pp.
Gatehouse, D., Haworth, S., Cebula, T., Gocke, E., Kier, L., Matsushima, T., Melcion, C., Nohmi, T., Venitt, S. and Zeiger, E., (1994) Recommendations for the Performance of Bacterial Mutation Assays.
Gatehouse, D., Haworth, S., Cebula, T., Gocke, E., Kier, L., Matsushima, T., Melcion, C, Nohmi, T., Venitt, S. and Zeiger, E. (1994), Recommendations for the Performance of Bacterial Mutation Assays, Mutation Res., 312, pp.
Yahagi, T., Degawa, M., Seino, Y.Y., Matsushima, T., Nagao, M., Sugimura, T. and Hashimoto, Y., (1975) Mutagenicity of Carcinogen Azo Dyes and their Derivatives, Cancer Letters, 1, p. 91-96.
Yahagi, T., Degawa, M., Seino, Y. Y., Matsushima, T., Nagao, M., Sugimura, T. and Hashimoto, Y. (1975), Mutagenicity of Carcinogen Azo Dyes and their Derivatives, Cancer Letters 1, pp. 91–96.
Norpoth K.H. and Garner, R.C., Springer, Berlin-Heidelberg-New York. p. 273-285.
Nor-poth K. H. and Garner, R. C, Springer, Berlin-Heidelberg-New York, pp. 273–285.
Aeschacher, H.U., Wolleb, U. and Porchet, L., (1987) Liquid Preincubation Mutagenicity Test for Foods.
Aeschacher, H. U, Wolleb, U. and Porchet, L. (1987), Liquid Preincubation Mutagenicity Test for Foods,/.
Food Safety, 8, p. 167-177.
Food Safety, 8, pp. 167–177.
Green, M.H.L., Muriel, W.J. and Bridges, B.A., (1976) Use of a simplified fluctuation test to detect low levels of mutagens.
Green, M. H. L., Muriel, W.
Mutation Res., 38, p. 33-42.
and Bridges, B. A. (1976), Use of a simplified fluctuation test to detect low levels of mutagens, Mutation Res., 38, pp. 33–42.
Hubbard, S.A., Green, M.H.L., Gatehouse, D. and J.W.
Hubbard, S. A., Green, M. H. L., Gatehouse, D. and Bridges, J. W.
Kilbey, B.J., Legator, M., Nichols, W. and Ramel, C., Elsevier, Amsterdam-New York-Oxford, p. 141-161.
Kilbey, B. J., Legator, M., Nichols, W. and Ramel, C, Elsevier, Amsterdam-New York-Oxford, pp. 141–161.
Thompson, E.D. and Melampy, P.J., (1981) An Examination of the Quantitative Suspension Assay for Mutagenesis with Strains of Salmonella typhimurium.
Thompson, E. D. and Melampy, P. J. (1981), An Examination of the Quantitative Suspension Assay for Mutagenesis with Strains of Salmonella typhimurium, Environmental Mutagenesis, 3, pp.
Araki, A., Noguchi, T., Kato, F. and T. Matsushima (1994) Improved Method for Mutagenicity Testing of Gaseous Compounds by Using a Gas Sampling Bag.
Araki, A., Noguchi, T., Kato, F. and Matsushima, T. (1994), Improved Method for Mutagenicity Testing of Gaseous Compounds by Using a Gas Sampling Bag, Mutation Res., 307, pp.
Prival, M.J., Bell, S.J., Mitchell, V.D., Reipert, M.D. and Vaughn, V.L., (1984) Mutagenicity of Benzidine and Benzidine-Congener Dyes and Selected Monoazo Dyes in a Modified Salmonella Assay.
Prival, M. J., Bell, S. J., Mitchell, V. D., Reipert, M. D. and Vaughan, V. L. (1984), Mutagenicity of Benzidine and Benzidine-Congener Dyes and Selected Monoazo Dyes in a Modified Salmonella Assay, Mutation Res., 136, pp.
Zeiger, E., Anderson, B.E., Haworth, S., Lawlor, T. and Mortelmans, K., (1992) Salmonella Mutagenicity Tests.
Zeiger, E., Anderson, B. E., Haworth, S., Lawlor, T. and Mortelmans, K. (1992), Salmonella Mutagenicity Tests.
Mutagen., 19, p. 2-141.
Mutagen., 19, pp. 2–141.
Elsevier, Amsterdam, p. 249-258.
Elsevier, Amsterdam, pp. 249–258.
Hughes, T.J., Simmons, D.M., Monteith, I.G. and Claxton, L.D., (1987) Vaporisation Technique to Measure Mutagenic Activity of Volatile Organic Chemicals in the Ames/Salmonella Assay.
Hughes, T. J., Simmons, D. M., Monteith, I. G. and Claxton, L. D. (1987), Vaporisation Technique to Measure Mutagenic Activity of Volatile Organic Chemicals in the Ames/Salmonella Assay, Environmental Mutagenesis, 9, pp.
Matsushima, T., Matsumoto, A., Shirai, M., Sawamura, M., and Sugimura, T., (1979) Mutagenicity of the Naturally Occurring Carcinogen Cycasin and Synthetic Methylazoxy Methane Conjugates in Salmonella typhimurium.
Matsushima, T., Matsumoto, A., Shirai, M., Sawamura, M., and Sugimura, T. (19 79), Mutagenicity of the Naturally Occurring Carcinogen Cycasin and Synthetic Methylazoxy Methane Conjugates in Salmonella typhimurium, Cancer Res., 39, pp.
Acad.
Acad. Sci.
USA, 77, p. 4961-4965.
USA, 77, pp. 4961–4965.
Wilcox, P., Naidoo, A., Wedd, D.J. and Gatehouse, D.G., (1990) Comparison of Salmonella typhimurium TA 102 with Escherichia coli WP2 Tester strains.
Wilcox, P., Naidoo, A., Wedd, D. J. and Gatehouse, D. G. (1990), Comparison of Salmonella typhimurium TA 102 with Escherichia coli WP2 Tester strains, Mutagenesis, 5, pp.
de Serres et al.
de Serres et al. Elsevier, North Holland, pp.
Elliot, B.M., Combes, R.D., Elcombe, C.R., Gatehouse, D.G., Gibson, G.G., Mackay, J.M. and Wolf, R.C., (1992) Alternatives to Aroclor 1254-induced S9 in in vitro Genotoxicity Assays.
Elliot, B. M., Combes, R. D., Elcombe, C. R., Gatehouse, D. G., Gibson, G. G., Mackay, J. M. and Wolf, R. C. (1992), Alternatives to Aroclor 1254-induced S9 in in vitro Genotoxicity Assays, Mutagenesis, 7, pp.
Maron, D., Katzenellenbogen, J. and Ames, B.N., (1981) Compatibility of Organic Solvents with the Salmonella/Microsome Test.
Maron, D., Katzenellenbogen, J. and Ames, B. N. (1981), Compatibility of Organic Solvents with the Salmonella/Microsome Test, Mutation Res., 88, pp.
Claxton, L.D., Allen, J., Auletta, A., Mortelmans, K., Nestmann, E. and Zeiger, E., (1987) Guide for the Salmonella typhimurium/Mammalian Microsome Tests for Bacterial Mutagenicity.
Claxton, L. D., Allen, J., Auletta, A., Mortelmans, K., Nestmann, E. and Zeiger, E. (1987), Guide for the Salmonella typhimurium/Mammalian Microsome Tests for Bacterial Mutagenicity, Mutation Res., 189, pp.
Kirkland, D.J., Cambridge University Press, p. 28-65.
Kirkland, D. J., Cambridge University Press, pp. 28–65.
A variety of haploid and diploid strains of the yeast Saccharomyces cerevisiae can be used to measure the production of gene mutations induced by chemical agents with and without metabolic activation.
Pärmseene Saccharomyces cerevisiae erinevaid haploidseid ja diploidseid tüvesid saab kasutada keemiliste ainete poolt põhjustatud geenmutatsioonide uurimiseks koos metabolismi aktiveerimisega või ilma.