natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That provision requires companies benefiting from the exemptions to pay a ‘significant proportion’ of the national tax.
Nimetatud sättes nõutakse, et maksuvabastusest kasu saavad ettevõtjad maksaksid „olulise osa” siseriiklikust maksust.
This follows from the wording of point 51.1(b), first indent, of the guidelines, which allows for tax reductions from a harmonised tax if the beneficiaries pay more than the Community minimum rates ‘in order to provide firms with an incentive to improve environmental protection’.
See tuleneb suuniste punkti 51.1 alapunkti b esimese taande sõnastusest, mis võimaldab maksuvähendusi ühtlustatud maksust, kui abisaajad maksavad üle ühenduse alammäära „et anda ettevõtjatele stiimul keskkonnakaitsemeetmete tõhususe parandamiseks.”
This also applies where the national tax is significantly higher than comparable taxes in (some) other Member States, as was the case in Italy.
See on kohaldatav ka juhul, kui siseriiklik maks on märkimisväärselt kõrgem kui võrreldavad maksud (teatavates) teistes liikmesriikides, nagu see oli Itaalia puhul.
In the practice of the Commission, it has become clear that in general 20 % of the domestic tax or the Community minimum that applies to other energy uses that do fall within the scope of Directive 2003/96/EC (EUR 15 per tonne), can be regarded as a significant proportion, even though the Community minimum does not apply to the energy use at hand.
Komisjoni tegevuse põhjal on selge, et 20 % siseriiklikust maksust või ühenduse alammäärast, mida kohaldatakse muude energiakasutusviiside suhtes, mis jäävad direktiivi 2003/96/EÜ kohaldusalasse (15 eurot tonni kohta), tuleb vaadata märkimisväärse osana isegi siis, kui ühenduse alammäära ei kohaldata kõnealuse energiakasutuse suhtes.
Therefore, the Commission considers that only the exemption above 20 % of the domestic tax or above EUR 15 per tonne, whichever is the lowest of the two, can be considered compatible with the common market; the exemption up to the level of 20 %, or up to EUR 15 per tonne, constitutes incompatible aid.
Seetõttu on komisjon arvamusel, et ainult maksuvabastusi, mis ulatuvad üle 20 % riiklikust maksust või üle 15 euro tonni kohta, sõltuvalt sellest, milline neist on madalam, võib pidada ühisturuga kokkusobivaks. Maksuvabastus kuni 20 % tasemeni või kuni 15 euroni tonni kohta kujutab endast seega kokkusobimatut abi.
Compatibility of the aid pursuant to Article 87(3)(a) of the Treaty and under other provisions
Abi kokkusobivus ühisturuga vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile a ja muudele sätetele
For the reasons explained in recitals (78)-(81) and (82)-(86) of Decision 2006/323/EC, the aid can not be found compatible with the common market under Article 87(3)(a) of the Treaty, nor is it covered by the exemptions set out in Article 87(2) and (3) of the Treaty.
Otsuse 2006/323/EÜ põhjendustes 78–81 ja 82–86 selgitatud põhjustel ei saa abi asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a alusel olla ühisturuga kokkusobiv ning seda ei hõlma asutamislepingu artikli 87 lõigetes 2 ja 3 sätestatud maksuvabastused.
Basing the assessment on section E.3.2 of the Environmental aid guidelines is appropriate since the rules in that section take into account economic factors, in particular the risk of a loss of international competitiveness due to the absence of tax harmonisation and even allow for full exemptions for certain firms provided they enter into an agreement with the Member State concerned to improve their environmental performance.
Keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suuniste osa E.3.2 hindamise aluseks võtmine on asjakohane, sest kõnealuse osa eeskirjades võetakse arvesse majandustegureid, eelkõige maksude ühtlustamise puudumise tõttu rahvusvahelise konkurentsivõime kaotamise ohtu ning võimaldab teatavatele ettevõtjatele täielikku maksuvabastust, kui nad jõuavad asjaomase liikmesriigiga kokkuleppele keskkonnakaitse tulemuslikkuse parandamise kohta.
However, in the current cases no such agreements were entered into and therefore a full tax exemption under point 51.1(a) of the Environmental guidelines cannot be justified.
Käesolevas juhtumis siiski selliseid kokkuleppeid ei sõlmitud ja seetõttu ei ole keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suuniste punkti 51.1 alapunkti a kohane täielik maksuvabastus õigustatud.
Nevertheless, the information on the alumina markets provided to the Commission confirms that the authorization of a major part of the aid is appropriate and, as concluded above, can be justified under point 51(1)(b) of the Environmental aid guidelines by the overall positive results obtained in environmental terms through the adoption of taxes.
Sellegipoolest kinnitab komisjonile esitatud alumiiniumoksiiditurge käsitlev teave, et suure osa abi lubamine on asjakohane ja nagu eespool järeldatud, võib see keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suuniste punkti 51.1 alapunkti b alusel olla õigustatud maksude kehtestamisega saavutatud positiivsete tulemuste tõttu keskkonnakaitses.
This authorisation is, however, subject to the beneficiaries paying more than the Community minimum rates or a significant proportion of the domestic tax, which is considered necessary to provide firms with an incentive to improve environmental protection.
Kõnealune abi lubamine sõltub siiski sellest, kas abisaajad maksavad üle ühenduse alammäära või märkimisväärse osa siseriiklikust maksust, mida peetakse vajalikuks, et anda ettevõtjatele stiimul keskkonnakaitsemeetmete tõhususe parandamiseks.
There are no grounds for relying on other provisions in other communications of the Commission with respect to the part of the aid that cannot be found compatible on the basis of the Environmental aid guidelines.
Seoses abi selle osaga, mis ei ole keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suuniste alusel ühisturuga kokkusobiv, ei ole alust toetuda komisjoni muude teatiste muudele sätetele.
As there are no other grounds for finding the aid to be compatible with the common market, the only aid that can be found compatible is the part of the aid complying with the Environmental aid guidelines as specified in recital (50).
Kuna puuduvad muud alused abi ühisturuga kokkusobivaks pidamiseks, on ainus abi, mille saab kokkusobivaks tunnistada, see osa abist, mis vastab keskkonnaabi suunistele vastavalt põhjenduses 50 määratletule.
6 RECOVERY OF THE INCOMPATIBLE AID
6 KOKKUSOBIMATU ABI TAGASTAMINE
Under Article 14(1) of Regulation (EC) No 659/1999, where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Commission must decide that the Member State concerned is to take all necessary measures to recover the aid from the beneficiary.
Määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 lõike 1 kohaselt peab komisjon ebaseadusliku abi suhtes negatiivse otsuse tegemise korral otsustama, kas kõnealune liikmesriik peab võtma kõik vajalikud meetmed, et abisaajalt abi tagasi saada.
Recitals (95)-(100) of Decision 2006/323/EC explain why the principles of legitimate expectations and of legal certainty, or any other general principle of Community law, preclude recovery from the beneficiaries of the unlawful and incompatible aid granted until 2 February 2002.
Otsuse 2006/323/EÜ põhjendustes 95–100 selgitatakse, miks õiguspärase ootuse või õiguskindluse põhimõte või mis tahes ühenduse õiguse põhimõte välistab kuni 2. veebruarini 2002 antud ebaseadusliku abi ja ühisturuga kokkusobimatu abi abisaajatelt tagasinõudmise.
However, recitals 101 and 102 of the decision explain why these principles do not preclude the recovery of the unlawful and incompatible aid granted from 3 February 2002 until 31 December 2003.
Otsuse põhjendustes 101 ja 102 selgitatakse siiski, miks kõnealused põhimõtted ei välista ajavahemikus 3. veebruar 2002 kuni 31. detsember 2003 antud ebaseadusliku abi ja ühisturuga kokkusobimatu abi tagasinõudmist abisaajatelt.
The arguments in these latter recitals are also equally applicable with respect to the aid granted as from 1 January 2004.
Viimati nimetatud põhjendustes esitatud põhjendused on võrdselt kohaldatavad alates 1. jaanuarist 2004 antud abi suhtes.
In addition, the preparation and adoption of Directive 2003/96/EC cannot have given rise to legitimate expectations on the part of the beneficiaries, nor is recovery precluded by the principle of legal certainty.
Lisaks sellele ei saanud direktiivi 2003/96/EÜ ettevalmistamine ja vastuvõtmine tekitada abisaajatele õiguspäraseid ootuseid ning tagasinõudmine ei ole õiguskindluse põhimõttega välistatud.
Recital 32 of the preamble to the Directive refers to the obligation laid down in Article 88(3) of the Treaty upon Member States to notify State aid and it explicitly stipulates that the Directive ‘does not prejudice the outcome of any future State aid procedure that may be undertaken in accordance with Article 87 and 88 of the Treaty’.
Direktiivi preambuli põhjenduses 32 viidatakse asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sõnastatud liikmesriikide kohustusele riigiabist teatada ning sätestab selgesõnaliselt, et direktiiv „ei piira asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaselt rakendatavate tulevaste riigiabi menetluste tulemuste kohaldamist”.
The reference to any future State aid procedure in that recital cannot be understood as an authorisation of aid subject of a procedure that had already started when the Directive was adopted.
Viidet tulevastele riigiabi menetlustele kõnealuses põhjenduses ei saa mõista loana anda abi vastavalt menetlusele, mis oli direktiivi vastuvõtmisel juba algatatud.
In fact, the same wording was already present in recital 6 of the preamble to Decision 2001/224/EC, which extended the derogations until the end of 2006.
Sama sõnastust oli kasutatud ka juba otsuse 2001/224/EÜ preambuli põhjenduses 6, mis pikendas erandi kehtivusaega 2006. aasta lõpuni. Komisjoni ettepanekule kõnealuse otsuse kohta lisatud seletuskirjas märgitakse, et „komisjon teeb ettepaneku (…) pikendada kahe aasta võrra (…) selliste erandite kehtivusaega, mida tuleb üksikasjalikult uurida eelkõige riigiabi eeskirjade suhtes (...)
The explanatory memorandum that accompanies the Commission's proposal for that decision reads ‘The Commission proposes to (…) extend for a two-year period the (…) derogations which require a detailed examination, in particular in the light of the State aid rules (…) Nevertheless, nothing in this Decision overrides the requirement for Member States to notify instances of potential State aid to the Commission under Article 88 of the Treaty.
Käesoleva otsusega ei kõrvaldata siiski liikmesriikidele asutamislepingu artikliga 88 pandud kohustust teatada komisjonile võimalikest riigiabi juhtumitest.
Such notifications will be examined under the terms of Article 87 of the Treaty’.
Selliseid teatiseid uuritakse asutamislepingu artikli 87 tingimuste alusel.”
In addition, in summer 2000 the Commission had already asked the Member States to notify the measures in question.
Lisaks sellele oli komisjon 2000. aasta suvel juba palunud liikmesriikidel kõnealustest meetmetest teatada.
Recital 22 of the preamble to Directive 2003/96/EC states that: ‘energy products should essentially be subject to a Community framework when used as heating fuel or motor fuel.
Direktiivi 2003/96/EÜ preambuli põhjenduses 22 sätestatakse, et: „ühenduse raamistikku tuleks energiatoodete suhtes kohaldada eriti siis, kui neid kasutatakse kütteainena või mootorikütusena.
To that extent, it is in the nature and the logic of the tax system to exclude from the scope of the framework dual uses and non-fuel uses of energy products as well as mineralogical processes.
Maksusüsteemi olemust ja loogikat arvestades tuleb ühenduse raamistiku reguleerimisalast välja jätta kahesuguse kasutusega energiatooted ja tooted, mida kütusena ei kasutata, samuti mineraloogilised protsessid.
That paper was discussed in the meeting of the Council Working Party on 14 November 2002.
Kõnealuse dokumendi üle arutleti nõukogu töörühma 14. novembri 2002. aasta kohtumisel.
The paper continues with an explanation of the conditions under which aid in the form of tax measures can be found compatible with the common market.
Dokumendis on järgnevalt esitatud selgitus, mille tingimuste kohaselt maksumeetmete vormis antav abi võib olla ühisturuga kokkusobiv.
The minutes of the Council meeting of 27 October 2003, when Directive 2003/96/EC was adopted, expressly refer to the explanations given during the meeting of the Council Working Party on 14 November 2002.
Direktiiv 2003/96/EÜ võeti vastu nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta kohtumisel, mille protokollis on selgelt viidatud selgitustele, mida anti 14. novembril 2002. aastal toimunud nõukogu töörühma kohtumisel.
Although ‘dual use of energy’ does not fall within the scope of Directive 2003/96/EC, Article 18 of the Directive authorises the Member States to continue to apply the exemptions listed in Annex II thereto.
Kuigi energia kahesugune kasutamine ei ole kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ kohaldamisalaga, lubatakse direktiivi artikliga 18 liikmesriikidel jätkata II lisas loetletud maksuvabastuste kohaldamist.
That Annex includes the three exemptions to which this Decision relates, for the period foreseen in the last extension in 2001, that is to say, until 31 December 2006.
Kõnealune lisa hõlmab kolme käesoleva otsusega seotud maksuvabastust ajavahemikuks, mis nähti ette viimase pikendamisega 2001. aastal, s.o. kuni 31. detsembrini 2006.
The authorisation is, however, not an authorisation under the State aid rules which the Commission is competent to enforce.
Luba ei põhine siiski riigiabi eeskirjadel, mida komisjon on pädev jõustama.
To the contrary, this precisely demonstrates the potential relevance of recital 32.
Vastupidi, see näitab täpselt põhjenduse 32 võimalikku asjakohasust.
The argument put forward by the Member States and beneficiaries that the authorisation by the Council overrides the State aid procedures is incorrect.
Liikmesriikide ja abisaajate esitatud väide, et nõukogu luba on riigiabi menetluse suhtes ülimuslik, on ebaõige.
When Directive 2003/96/EC was adopted, the Commission and the Council jointly declared that ‘the Commission should go to the greatest possible length to ensure that measures taken by Member States in accordance with the exemptions and tax reductions laid down in the Directive will be considered compatible with state aid rules’.
Direktiivi 2003/96/EÜ vastuvõtmisel deklareerisid komisjon ja nõukogu ühiselt, et „komisjon peaks tegema kõik võimaliku, et tagada direktiivis sätestatud maksuvabastuste ja –vähendustega kooskõlas võetud liikmesriikide meetmete kokkusobivus riigiabi eeskirjadega”.
Of course, the Commission must act within the framework of applicable State aid rules, in this case in particular the Environmental aid guidelines.
Loomulikult peab komisjon tegutsema kohaldatavate riigiabi eeskirjade raames, kõnealuses juhtumis keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suuniste raames.
In any event, that statement does not apply to the exemptions to which this decision relates, since they do not fall within the scope of the Directive.
Igal juhul ei kohaldata kõnealust deklaratsiooni käesoleva otsusega seotud maksuvabastuste suhtes, kuna need ei kuulu kõnealuse direktiivi kohaldamisalasse.
Directive 2003/96/EC, the Staff Working Paper and the joint Commission and Council statement referred to above have never confirmed the absence of incompatible State aid.
Direktiivis 2003/96/EÜ, personali töödokumendis ning eespool viidatud komisjoni ja nõukogu ühisavalduses ei ole kunagi kinnitatud kokkusobimatu riigiabi puudumist.
It should be recalled that the Commission had initiated the procedure laid down in Article 88(2) and any interested party could have asked the Commission to adopt a final decision.
Tuleb meenutada, et komisjon algatas artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse ja iga huvitatud isik oleks võinud taotleda komisjonilt lõpliku otsuse vastuvõtmist.
The initiation of a procedure under Article 88(2) vitiated the further existence of legitimate expectations (if any) as to the absence of incompatible aid.
Artikli 88 lõike 2 kohane menetluse algatamine tühistas seoses kokkusobimatu abi puudumisega õiguspäraste ootuste edasise olemasolu.
Decision 2001/224/EC and earlier Council decisions on the exemptions were not State aid decisions.
Otsus 2001/224/EÜ ning varasemad maksuvabastusi käsitlenud nõukogu otsused ei olnud riigiabi otsused.
In fact, the Commission has long expressed doubts about the compatibility of the exemptions with the State aid rules.
Tegelikult on komisjon juba pikka aega väljendanud kahtlusi maksuvabastuste kokkusobivuse kohta riigiabi eeskirjadega.
As regards the duration of the investigation in this case, the Commission considered it necessary to await the adoption of Directive 2003/96/EC and to extend the procedure by Decision 2006/323/EC, in order to seek the views of the Member States on the situation in each Member State resulting from the transposition of Directive 2003/96/EC which permitted a number of possible outcomes.
Komisjon pidas seoses uurimise kestusega antud juhtumis vajalikuks oodata direktiivi 2003/96/EÜ vastuvõtmist ja pikendada menetlust otsusega 2006/323/EÜ, et teada saada liikmesriikide seisukohad iga liikmesriigi olukorra kohta seoses direktiivi 2003/96/EÜ ülevõtmisega, mis võimaldas mitmeid võimalikke lõpptulemusi.
In any event, a ‘prudent businessman’ should be aware that once an investigation starts into unlawful aid, then should the investigation find that aid to be incompatible with the Treaty, the almost inevitable consequence is that the Commission will order the recovery of the aid.
Igal juhul peaks „usaldusväärne ettevõtja” teadma, et kui algatatakse ebaseadusliku abi uurimine ning kui uurimise käigus avastatakse, et tegemist on asutamislepinguga kokkusobimatu abiga, siis on peaaegu vältimatuks tagajärjeks see, et komisjon nõuab abi tagasi.
The Member States and the beneficiaries could have urged the Commission to conclude the procedure sooner, had they wished to consider alternative investments or alternative measures to comply with the Environmental aid guidelines.
Liikmesriigid ja abisaajad oleksid võinud nõuda komisjonilt tungivalt menetluse varasemat lõpetamist, kui nad oleksid soovinud kaaluda alternatiivsete investeeringute või meetmete kokkusobivust keskkonnakaitsele antavat abi käsitlevate ühenduse suunistega.
For these reasons, the beneficiaries cannot hold any legitimate expectations precluding the recovery of the incompatible State aid after 31 December 2003, nor is recovery precluded on the basis of the principle of legal certainty.
Nende põhjuste tõttu ei saa abisaajatel olla mingeid õiguspäraseid ootuseid, mis välistaks kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmise pärast 31. detsembrit 2003, samuti ei ole tagasinõudmine välistatud õiguskindluse põhimõtte alusel.
7 SUSPENSION OF PAYMENT OF COMPATIBLE AID
7 ÜHISTURUGA KOKKUSOBIVA ABI MAKSMISE PEATAMINE
In its judgement in Case C-355/95P, Textilwerke Deggendorf GmbH (TWD) v. Commission, the Court of Justice stated that ‘when the Commission examines the compatibility of a State aid with the common market it must take all the relevant factors into account, including, where appropriate, the circumstances already considered in a prior decision and the obligations which that decision may have imposed on a Member State’.
Euroopa Kohus märkis oma otsuses kohtuasjas C-355/95P, Textilwerke Deggendorf GmbH (edaspidi „TWD”) vs komisjon, et „kui komisjon analüüsib riigiabi ühisturuga kokkusobivust, peab ta võtma arvesse kõiki asjakohaseid tegureid, sealhulgas võimalusel juba eelnevas otsuses hinnatud asjaolusid ja kohustusi, mida sellise otsusega võidi liikmesriigi suhtes kehtestada”.
According to the Court of Justice, the compatibility of a new aid could depend on the existence of a previous unlawful aid that has not been repaid, since the cumulative effect of the aids could distort competition in the common market to a significant extent.
Euroopa Kohtu andmetel võiks uue abi kokkusobivus sõltuda varasema tagasimaksmata ebaseadusliku abi olemasolust, kuna abide kumulatiivne mõju võiks moonutada konkurentsi ühisturul märkimisväärses ulatuses.
Therefore the Commission, when it examines the compatibility of a State aid with the common market, has the power to take into consideration both the cumulative effect of this aid with an old one and the fact that such old aid has not been repaid.
Seetõttu on komisjoni võimuses riigiabi kokkusobivust ühisturuga analüüsides arvesse võtta nii kõnealuse abi kumulatiivset mõju vanale abile kui asjaolu, et selline vana abi ei ole tagasi makstud.
Therefore, in application of this case-law, when the Commission assesses a new aid measure it takes into account the fact that the beneficiaries may not have complied with earlier Commission decisions ordering them to reimburse previous unlawful and incompatible aid.
Seetõttu võtab komisjon kõnealuse pretsedendiõiguse kohaldamisel uut abimeedet hinnates arvesse asjaolu, et abisaajad ei ole võib-olla täitnud varasemaid komisjoni otsuseid, mille alusel nad pidid varasema ebaseadusliku ja kokkusobimatu abi tagasi maksma.
In such cases, the Commission examines the effects on the beneficiaries of the combination of the new aid with the old incompatible aid which has not yet been reimbursed.
Sellistes juhtumites analüüsib komisjon uue abi ja veel tagastamata vana abi kombinatsiooni mõju abisaajatele.
France, Ireland and Italy have not yet effectively recovered the aid that the Commission found incompatible in Decision 2006/323/EC.
Prantsusmaa, Iirimaa ja Itaalia ei ole veel tegelikult tagastanud abi, mille komisjon kuulutas otsusega 2006/323/EÜ kokkusobimatuks.
The cumulation of these aid amounts with otherwise compatible aid would continue to distort competition to an extent contrary to the common interest and no arguments were found to justify such a distortion.
Abisummade kumuleerumine muidu kokkusobiva abiga jätkaks konkurentsi moonutamist ulatuses, mis on vastuolus ühise huviga ning selline moonutamine ei leidnud põhjendatud õigustusi.
Therefore, any payment of compatible aid as described in point 50 above should be suspended until all incompatible aid has been recovered from the beneficiaries.
Seetõttu tuleks peatada punktis 50 kirjeldatud kokkusobiva abi maksmine seniks, kuni abisaajad on kokkusobimatu abi tagasi maksnud.
8 CONCLUSION
8 KOKKUVÕTE
It is concluded that the exemptions from excise duty on heavy fuel oils used in the production of alumina granted by France, Ireland and Italy as from 1 January 2004 constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
On jõutud järeldusele, et alumiiniumoksiidi tootmisel kasutatava raske kütteõli vabastamine aktsiisimaksust, mida võimaldasid Prantsusmaa, Iirimaa ja Itaalia alates 1. jaanuarist 2004, kujutab endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The aid is partially incompatible with the common market as the beneficiaries did not pay a significant part of the tax.
Kõnealune abi on osaliselt ühisturuga kokkusobimatu, kuna abisaajad jätsid märkimisväärse osa maksust maksmata.
The part of the exemption which exceeds the rate of 20 % of the tax level which would otherwise have been payable or EUR 15,00 per 1000 kg, whichever is the lowest, can be found compatible with the common market on the condition that it is granted for a maximum of 10 years, after which the compatibility of the aid must be reviewed.
See osa maksuvabastusest, mis ületab 20 % maksumäära, mis tavaliselt kuuluks maksmisele, või 15 eurot 1000 kilo kohta, sõltuvalt sellest, milline neist on madalam, võib pidada ühisturuga kokkusobivaks tingimusel, et seda antakse maksimaalselt 10 aastaks, pärast mida tuleb abi kokkusobivus uuesti üle vaadata.
The remaining aid should be declared incompatible with the common market.
Ülejäänud abi tuleks kuulutada ühisturuga kokkusobimatuks.
France, Ireland and Italy should be required to take all necessary measures to recover the incompatible aid granted from 1 January 2004 onward from the recipients.
Prantsusmaa, Iirimaa ja Itaalia peaksid võtma kõik vajalikud meetmed, et alates 1. veebruarist 2004 antud kokkusobimatu abi abisaajatelt tagasi nõuda.