natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Taking these basic principles, the Commission here carries out the calculation in two stages: first, it determines the minimum remuneration that an investor would expect for a (hypothetical) investment in WestLB's capital.
Järgides neid põhimõtteid, viib komisjon arvutused läbi kahes etapis: esiteks määratakse kindlaks miinimumtasu, mida investor WestLB kapitali (hüpoteetilisel) investeerimisel eeldaks.
It then examines whether, in view of the particularities of the transaction at issue, the market would have agreed on a premium or a discount and, if so, whether it can produce a sufficiently robust quantification of that amount.
Seejärel uuritakse, kas vaidlusaluse tehingu eripära silmas pidades oleks turg preemia või vähendamisega nõustunud. Kui oleks, kas turg suudab selle suurust suurtes piirides määrata.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the capital of WestLB
WestLB kapitali arvelt tehtud investeeringu tõenäolise miinimumtasu kindlaksmääramine
The expected return on an investment and the risk attaching to the investment are essential determinants of the decision to invest on the part of a market-economy investor.
turutingimustest lähtuva investori investeerimisotsuse tegemisel on olulisteks määrajateks eeldatav tulu ja investeeringuga seotud risk.
In order to determine the level of these two elements, the investor takes into consideration all available company and market information.
Selleks et määrata nende kahe elemendi tugevust konkreetsel juhtumil, võtab investor arvesse kogu kättesaadava teabe äriühingu ja turu kohta.
He here bases himself on historical average returns, which generally also give him an idea of what the company's future performance is likely to be, as well as — among other things — on the analysis of the company's business model for the period of the investment, the strategy and quality of its management, and the prospects for the economic sector concerned.
Siinkohal põhineb ta hinnang väljakujunenud keskmisele tasuvusel, mis annab talle üldise ettekujutuse äriühingu tulemuslikkuse kohta tulevikus, ja kõige muu hulgas ka äriühingu ärimudeli analüüsil investeeringuperioodil, selle juhtimise strateegiate ja kvaliteedi analüüsil ja asjaomase sektori väljavaadetel.
A market-economy investor will invest only if the investment permits a higher return or a lower risk compared with the next-best alternative use of the capital.
Turumajanduslik investor investeerib ainult siis, kui investeeringult on loota kõrgemat tulusust või paremuselt järgmise kapitalikasutuse alternatiiviga võrreldes madalamat riski.
Accordingly, an investor will not invest in a company whose expected returns are lower than the average expected returns of other companies with a similar risk profile.
Järelikult ei tee investor investeeringuid äriühingusse, mille oodatav tulusus on madalam kui teiste sarnase riskiprofiiliga äriühingute keskmine oodatav tulusus.
In such a case, it can be assumed that there are sufficient alternatives to the alleged investment that promise a higher expected return with the same risk profile.
Seejuures eeldatakse, et võimalikel investeeringutel on piisavalt alternatiive, mis lubavad sama riskiprofiili juures kõrgemat oodatavat tulusust.
There are various methods for determining the appropriate minimum remuneration, ranging from different versions of the financing approach to the CAPM method.
Kohase miinimumtasu määramiseks on mitmeid meetodeid, varieerudes erinevatest rahastamislähenemistest kuni CAPM meetodini.
For the purpose of illustrating the different approaches, it makes sense to differentiate between two components: a risk-free return and a project-specific risk premium:
Erinevate lähenemiste illustreerimisel on mõistlik eristada kaht komponenti: riskivaba tasuvus ja projekti eripärast lähtuv riskipreemia:
appropriate minimum return on a risky investment
riskiga seotud investeeringu kohane miinimumtasuvus
risk-free basic rate + risk premium for the risky investment
riskivaba põhimäär + riskipreemia riskiga seotud investeeringutelt
The appropriate minimum return on a risky investment is therefore the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment risk.
Riskiga seotud investeeringu kohane miinimumtasuvus on seega riskivaba tootluse ja täiendava investeerimisriski preemia summa.
Accordingly, the basis for any determination of return is the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Järelikult on tulususe kindlaksmääramise lähtekohaks riskivaba investeering koos oletusliku riskivaba tuluga.
The expected return on fixed-rate securities issued by the State is normally used to determine the risk-free basic rate (or an index based on such securities) since those constitute a similarly low-risk form of investment.
Tavaliselt kasutatakse taolise riskivaba põhimäära (või indeksi, mis põhineb sellistel väärtpaberitel) eeldatava tasuvuse kindlaks määramiseks riigi väljastatud väärtpabereid, kuna need kujutavad endast sarnaseid madala riskiga investeeringuid.
The risk premium, however, is determined differently depending on the method used:
Riskipreemia määratakse sõltuvalt kasutatud meetodist siiski erinevalt:
Financing approach: from the point of view of the bank using the capital, an investor's expected return on capital represents future financing costs.
Rahastamislähenemine: kapitali kasutava panga seisukohast kujutab investori ootustele vastav kapitali tasuvus tulevasi finantseerimiskulusid.
Under this approach, the historical capital costs incurred by comparable banks are first determined.
Selle lähenemise alusel määratakse kõigepealt võrreldavate pankade poolt tehtud väljakujunenud kapitalikulusid.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and thus with the investor's requirement as to the expected return.
Väljakujunenud kapitalikulude aritmeetilist keskmist võrreldakse seejärel tulevikus oodatud omakapitalikuludega ja seega investori eeldatava tuluga.
Financing approach with the compound annual growth rate: At the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean value (compound annual growth rate).
Rahastamislähenemine iga-aastase liitkasvumääraga: Selle lähenemise peamiseks sisuks on pigem geomeetrilise kui aritmeetilise keskmise väärtuse kasutamine (iga-aastane liitkasvumäär).
Capital asset pricing model (CAPM): The CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern financial economics, by which the return expected by an investor can be determined using the following formula:
Capital Asset Pricing mudel (CAPM): CAPM on tuntuim ja kõige enam kasutatav moodsa finantsmajanduse mudel, mille abil saab investori eeldatavat tulu määrata järgnevat valemit kasutades:
minimum return on capital
kapitali miinimumtulusus
risk-free basic rate + (market risk premium × beta)
riskivaba põhimäär + (tururiskipreemia x beeta)
The risk premium for the equity investment is obtained by multiplying the risk premium on the market by the beta factor (market risk premium × beta).
Omakapitali investeeringult saadava riskipreemia suurus saadakse turul valitseva riskipreemia korrutamisel beetafaktoriga (tururiskipreemia x beeta).
The beta factor is used to quantify the risk of a company relative to the overall risk of all companies.
Beetafaktorit kasutatakse äriühinguga seotud riski suuruse määramiseks kõikide äriühingute üldriski suhtes.
The CAPM is the predominant method of calculating investment returns in the case of large listed companies.
CAPM on investeerimistulude arvutamise enim kasutatav meetod suurte noteeritud äriühingute puhul.
However, since WestLB is not a listed company, it is not possible to derive its beta value directly.
Kuna WestLB ei ole noteeritud äriühing, ei ole võimalik selle beetaväärtust otseselt tuletada.
The CAPM can be used therefore only on the basis of an estimation of the beta factor.
Seepärast saab CAPMi kasutada ainult hinnangulist beetafaktorit aluseks võttes.
The Commission possesses six expert reports in which the risk premium and the minimum return on capital were calculated using different approaches, with all of them calculating the risk premium for the transfer of Wfa's capital to WestLB not directly but on the basis of a (hypothetical) investment in WestLB's capital.
Komisjoni valduses on kuue eksperdi aruanded, milles arvutati riskipreemiad ja kapitalilt saadav miinimumtulu erinevaid lähenemisi kasutades, kusjuures kõik eksperdid arvutavad riskipreemiat Wfa kapitali üleandmise eest WestLB-le mitte tegeliku, vaid (hüpoteetilise) investeeringu põhjal WestLB kapitali.
Ernst&Young studies of 11 September 1995 and 28 August 1997: In the Ernst&Young studies (1995), which apply the financing approach, the actual capital costs stemming from changes in last-trading-day prices (gains and losses) and dividends paid (dividend returns) are determined for the period 1982-92.
septembri 1995. aasta ja 28. augusti 1997. aasta Ernst&Young uuringud: Ernst&Young uuring (1995), mis rakendab rahastamislähenemist, määrab tegelikud kapitalikulud viimase kauplemisepäeva hinna (kasud ja kahjud) ja makstud dividendide (dividenditulud) muutustest tulenevalt ajavahemiku 1982-92 kohta.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared to the investor's requirement as to the expected return.
Seejärel võrreldakse väljakujunenud kapitalikulude aritmeetilist keskmist investori eeldatava tulususega.
The study by Associés en Finance (October 1999), which had been commissioned by BdB, arrived on the basis of the Securities Market Line Model at a minimum return of 10 %-11 % for an investment akin to a share capital investment in WestLB at the relevant time.
Associés en Finance uuring (oktoober 1999. aasta), mis oli BdB poolt tellitud, esitati Securities Market Line Model põhjal. Selle mudeli järgi saadi sarnaselt aktsiakapitali investeeringule WestLB-sse asjakohasel ajal investeeringu miinimumtuluks 10 %-11 %.
BdB study of 14 January 1999: In line with the financing approach, BdB determined, using the compound annual growth rate and the data pool of Ernst&Young, the geometric mean values of the capital costs of the four leading German commercial banks (Deutsche Bank, Dresdner Bank, Commerzbank and Bayerische Vereinsbank) for all conceivable investment periods between 1982 and 1992.
jaanuari 1999. aasta BdB uuring: Kooskõlas rahastamislähenemisega, määras BdB aastast liitakasvumäära ja Ernst&Young andmeid kasutades nelja suurema Saksa panga (Deutsche Bank, Dresdner Bank, Commerzbank and Bayerische Vereinsbank) kapitalikulude geomeetrilised keskmised väärtused kõigi investeerimisperioodide kohta 1982. aastast kuni 1992. aastani.
The average capital costs of these banks (12,54 %) correspond to the investor's expected return.
Nende pankade keskmised kapitalikulud (12,54 %) vastavad investori loodetud tulususele.
Lehman Brothers study of 8 July 1997 commissioned by WestLB, expert opinion of Professor Schulte-Mattler of 14 January 1999 commissioned by BdB, and First Consulting study of 18 June 1999 carried out on behalf of the Commission: These consultants, who all apply the CAPM, first determined a general market-risk premium for the German share market at the end of 1991.
juuli 1997. aasta Lehman Brothers uuring, mille tellis WestLB, 14. jaanuari 1999. aasta Professor Schulte-Mattler eksperdirvamus, mille tellis BdB ja 18. juunil 1999. aastal First Consulting läbi viidud uuring, mis teostati komisjoni jaoks: nimetatud nõustajad, kes kasutavad CAPM mudelit, määrasid kõigepealt Saksa 1991. aasta lõpu aktsiaturu üldise tururiskipreemia.
They arrived on average at a premium of 4 %-5 % (Lehman Brothers 4 %, Professor Schulte-Mattler 5 % and First Consulting 4 %-5 %).
Kõnealused nõustajad said keskmiseks preemiaks 4 %-5 % (Lehman Brothers 4 %, Professor Schulte-Mattler 5 %, First Consulting 4 %-5 %).
In their understanding submitted to the Commission on 13 October 2004, the Land of North Rhine-Westphalia, WestLB and the complainant BdB took as the basis a market-risk premium of 4 %.
Nende käsitluse järgi, mille nad esitasid komisjonile 13. oktoobril 2004. aastal, võtsid Nordrhein-Westfaleni liidumaa, WestLB ja kaebuse esitanud BdB tururiskipreemia aluseks 4 %.
The consultants then estimated the beta value, i.e. the individual risk premium for WestLB.
Seejärel hindasid nõustajad beetaväärtust, s.t WestLB individuaalset riskipreemiat eraldi.
Using this value, the general market-risk premium was adjusted for WestLB.
Seda väärtust kasutades kohandati üldist tururiskipreemiat WestLB jaoks.
Since WestLB was not a listed company at the end of 1991, its beta value could not be statistically estimated.
Kuna WestLB ei olnud 1991. aasta lõpus noteeritud äriühing, ei saanud selle beetaväärtust statistiliselt kindlaks teha.
For this reason, the consultants assumed that WestLB's beta value was the same as that for comparable listed banks.
Seepärast eeldasid konsultandid, et WestLB beetaväärtus on sama, mis võrreldavatel noteeritud pankadel.
Professor Schulte-Mattler determined, using Deutsche Bundesbank data, a beta factor for commercial banks in Germany at the end of 1991 of 1,25 (on the basis of annual data) and of 1,1 (on the basis of monthly data).
Kasutades Deutsche Bundesbank andmeid määras Professor Schulte-Mattler Saksa äripankade beetafaktoriks 1991. aasta lõpus 1,25 (aastate lõikes) ja 1,1 (kuude lõikes).
By contrast, the consultant commissioned by WestLB, Lehman Brothers, took as a basis the betas not of all German credit institutions but of IKB Deutsche Industriebank and BHF-Bank, which was 0,765.
Erinevalt eelnimetatust võttis WestLB tellitud nõustaja, Lehman Brothers, aluseks mitte kõigi Saksa krediidiasutuste beetaväärtused vaid IKB Deutsche Industriebank ja BHF-Bank beetaväärtused, mis oli 0,765.
Lehman Brothers thus arrived at altogether lower risk premium for WestLB.
Seega sai Lehman Brothers WestLB riskipreemiaks madalama tulemuse.
The complainant too accepted in the understanding submitted on 13 October 2004 a beta value of 0,76 as still appropriate and thus arrived at a minimum remuneration of 10,19 %, which differed from the figure given in its statement of 14 January 1999.
oktoobril 2004. aastal esitatud käsitusleppes pidas ka kaebuse esitaja 0,76 suurust beetaväärtust kohaseks ja sai miinimumtasu suuruseks seega 10,19 %, mis erines tema 14. jaanuaril 1999. aasta avalduses esitatud tasu suurusest.
The following table summarises the findings of these studies.
Järgnev tabel võtab kokku kõnealuste uuringute tulemused.
If the methods mentioned above for deriving the expected return on a risky investment are applied, the following minimum returns on an investment in the share capital of WestLB are obtained:
Kui riskiga seotud investeeringu eeldatava tasuvuse tuletamiseks kasutatakse eelmainitud meetodeid, on WestLB aktsiakapitali investeeringu miinimumtasuvus alljärgnev:
The studies and opinions submitted come to the conclusion that a minimum return for a (hypothetical) investment in the share capital of WestLB at the relevant time ranges from 10 % to 13 %.
Esitatud uuringutes ja arvamustes jõutakse järeldusele, et asjaomasel ajal jääb WestLB aktsiakapitali tehtud (hüpoteetilise) investeeringu miinimumtasuvus 10 % ja 13 % vahele.
Only two studies arrive at a much higher figure.
Vaid kaks uuringut saavad tulemuseks palju suurema protsendi.
In the discussions between the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB in July 2004, the parties agreed on a rate of 10,19 % as the appropriate remuneration.
aasta juulis peetud arutelul kaebuse esitaja BdB, Nordrhein-Westfaleni liidumaa ja WestLB vahel leppisid osapooled kohase tasu suurusena kokku 10,19 %s.
This figure falls within the market range just identified.
See protsent jääb eelnevalt määratletud piiridesse.
Deviating from its first WestLB decision in 1999, which set a minimum of 12 %, the Commission has therefore decided to use the rate of 10,19 % per annum as the appropriate market remuneration for an investment in the share capital of WestLB at 31 December 1991.
Erinevalt 1999. aastal tehtud WestLB otsusest, milles määrati miinimumiks 12 %, on komisjon seega otsustanud kasutada 31. detsembril 1991. aastal WestLB aktsiakapitali tehtud investeeringu eest 10,19 % suurust aastast tasumäära.
As a result, the Commission determines a rate of 10,19 % per annum (after corporation tax and before investor tax) as the appropriate minimum remuneration for the transfer of Wfa's capital.
Selle tulemusel määrab komisjon Wfa kapitali üleandmise eest makstava kohase miinimumtasu aastaseks määraks 10,19 % (pärast ettevõtte tulumaksu ja enne investorimaksu tasumist).
Return discount on account of lack of liquidity
Tulususe vähendamine likviidsuse puudumise tõttu
During the proceedings, WestLB first claimed that its refinancing costs on the basis of its financial structure at the time of the transfer were 9,2 %.
Menetluse jooksul väitis WestLB esmalt, et üleandmise hetkel olid tema refinantseerimiskulud finantsstruktuuri põhjal 9,2 %.
Subsequently, refinancing rates of 7,0 % and 7,5 % were suggested in several documents and at several meetings by WestLB and Germany.
Seejärel pakkusid WestLB ja Saksamaa oma mitmetel kohtumistel ja dokumentides refinantseerimise määraks 7,0 % ja 7,5 %.
In the understanding, the parties agreed, on the basis of the long-term risk-free basic interest rate at 31 December 1991 determined by them, to use a rate of 7,15 %.
Käsitusleppes nõustusid pooled nende 31. detsembril 1991. aastal määratud pika-ajalise riskivaba intressi põhimäära põhjal kasutama määraks 7,15 %.
They also agreed to apply an overall tax rate of 50 %.
Samuti nõustusid nad rakendama 50 % suurust täismaksumäära.
Accordingly, the parties arrived at a net refinancing rate of 3,57 % for the part of Wfa's capital available to underpin commercial business, resulting in a liquidity discount.
Sellele vastavalt said pooled netorefinantseerimise määraks Wfa kapitali selle osa eest, mis oli äritegevuse toetamiseks kasutatav, 3,57 %, mille tulemuseks oli likviidsuse vähendamine.
Since the figures mentioned are still within the range indicated by Germany, the Commission does not see any grounds for not regarding them as appropriate and therefore bases its calculation of the aid element on them.
Kuna esitatud näitajad jäävad Saksamaa pakutud piiridesse, ei näe komisjon põhjust, miks ta ei peaks neid kohastena käsitlema ja seepärast põhineb komisjon abi elementide arvutamisel nendele.
Although the Commission had, in its first WestLB decision, accepted as the minimum gross refinancing costs the long-term, risk-free interest rate for 10-year Federal Government bonds, which stood at 8,26 % at the end of 1991, this rate is a balance-sheet date that ignores the fact that Wfa's assets were to be at the disposal of WestLB on a long-term basis.
Kuigi komisjon oli oma esimeses WestLB-d käsitlevas otsuses tunnistanud minimaalseteks refinantseerimise brutokuludeks 10-aastaste riigivõlakirjade pika-ajalist riskivaba intressimäära, mis 1991. aasta lõpus moodustas 8,26 %, oli see määr bilansi kuupäeva seisuga, mis tähendas, et ei võetud arvesse Wfa varade WestLB käsutuses olemise pikaajalisust.
In their discussions about the long-term, risk-free basic interest rate, the parties thus abandoned the use of a risk-free return observable on the market at the time of the investment in favour of a fixed investment period, the reasoning being that such an approach would take no account of the reinvestment risk, i.e. the risk of not being able to invest at the same risk-free interest rate after the investment period had expired.
Oma arutlustes pika-ajalise riskivaba intressi põhimäära üle loobusid pooled seega investeeringu ajal turul valitsenud riskivaba tulususe kasutamisest kindlaksmääratud investeerimisperioodi oma kasuks põhjendusel, et selline lähenemine ei võta arvesse reinvesteerimise riski, s.t riski, mis on seotud pärast investeerimisperioodi lõppu sama riskivaba intressimääraga investeerimise võimega.
The parties consider that the investment risk is best taken into account using a total return index.
Pooled arvestavad, et investeerimise riski on parim võtta arvesse kogutulususe indeksit kasutades.
They have therefore used the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which shows the performance of an investment in 10-year Federal Government bonds.
Seepärast on pooled kasutanud Deutsche Börse REX10 Performance Index-it, mis näitab 10-aastastesse riigivõlakirjadesse tehtud investeeringute tulemuslikkust.
The index series used contains the year-end value of the REX 10 Performance Index as of 1970.
Kasutatud indeksiseeriad sisaldavad 1970. aasta REX 10 Performance Index'i aastalõpu väärtusi.
The parties have then determined the per annum return reflecting the trend as it is depicted in the period 1970-91 and, in this way, arrived at the aforementioned risk-free basic interest rates of 7,15 % (31 December 1991).
Seejärel määrasid pooled aastase tulususe, mis peegeldas aastail 1970-91 valitsenud trendi, saades sel moel eelmainitud 7,15 % suuruse riskivaba intressi põhimäära (31. detsember 1991. aasta).
Since the investment in WestLB was indeed to be made available on a permanent basis, it seems fitting in this special case to apply this method of determining the risk-free basic interest rates.
Kuna investeering tuli WestLB-s tõepoolest alaliselt kasutatavaks teha, tundub selle juhtumi puhul olevat kohane kasutada riskivaba intressi põhimäära kindlakstegemisel kõnealust meetodit.
In addition, the REX 10 Performance Index used is a generally recognised data source.
Lisaks sellele on kasutatud REX 10 Performance Index üldtunnustatud andmeallikas.
The risk-free basic interest rates determined thus seem appropriate.
Seega tundub määratud riskivaba intressipõhimäär olevat kohane.
The Commission has therefore decided in this case to take as a basis the long-term, risk-free interest rate of 7,15 % at 31 December 1991 determined by the parties as the minimum gross refinancing costs.
Seepärast on komisjon selle juhtumi puhul otsustanud võtta aluseks 7,15 %-se pikaajalise riskivaba intressimäära 31. detsembri 1991. aasta seisuga, mille pooled määrasid minimaalse refinantseerimise brutokuludena.
Assuming an overall tax rate of 50 % at the time of the investment, it arrives at a net refinancing rate and thus at a liquidity discount of 3,75 % per annum for Wfa's capital that was available for underpinning commercial business.
Arvestades maksumääraks investeeringu ajal kokku 50 %, arvestab komisjon Wfa äritegevuse toetamiseks kasutatava kapitali refinantseerimise netomääraks, ja seega likviidsuse diskontoks, 3,75 % aastas.
Return premium on account of the particularities of Wfa's transfer
Wfa üleandmise iseärasustest tulenev tulususepreemia
In practice, when remuneration is determined, atypical circumstances which depart from a normal investment in the share capital of the company concerned generally give rise to discounts or premiums.
Tasu määramisel annavad ebatüüpilised asjaolud, mis erinevad tavalistest investeeringutest asjaomase äriühingu aktsiakapitali, tegelikkuses põhjust tulususe vähendamise ja preemiate kasutamiseks.
It must therefore be examined whether the particularities, and especially the specific risk profile of the transfer of Wfa's capital, constitute grounds for adjusting the minimum remuneration of 10,19 % — determined above — which a private investor would expect for a (hypothetical) investment in the capital of WestLB and whether the Commission can produce a methodically robust quantification of that adjustment.
Seepärast tuleb uurida, kas eripärad, eeskätt Wfa kapitali üleandmise eriline riskiprofiil, annavad alust 10,19 %-se (määratud eespool) miinimumtasu kohandamiseks, mida erainvestor (hüpoteetilise) investeeringu eest WestLB kapitali eeldaks, ja kas komisjon suudab selleks kohandamiseks luua metoodiliselt kindla määratluse.