natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 25/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 45/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Banyuls’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations.
Nende maksete kasutamine määrati järgmiselt: “Rivesaltes” – 25 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ja 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Grand Roussillon” – 45 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ja 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Banyuls” – 20 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele.
By Decision 98-1 of 10 July 1998, the CIVDN introduced an inter-branch contribution starting on 1 September 1998 to finance advertising campaigns and for operating the following AOCs: ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’ and ‘Maury’.
juuli 1998. aasta otsusega nr 98–1 kehtestas CIVDN alates 1. septembrist 1998. aastast tootmisharudevaheliste organisatsioonide makse, mille eesmärk oli rahastada järgmiste kaitstud päritolunimetuste müügiedendust ja reklaami ning tegevuse korraldamist: “Rivesaltes”, “Grand Roussillon” ja “Maury”.
The amount of contributions per hectolitre excluding tax were set as follows: ‘Grand Roussillon’: FRF 25/hl; ‘Maury’: FRF 5/hl; ‘Rivesaltes’: FRF 35/hl.
Maksete summad (makse arvestamata) hektoliitri kohta olid järgmised: “Grand Roussillon” – 25 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Maury” – 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Rivesaltes” – 35 Prantsuse franki hektoliitri kohta.
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 30/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Maury’: FRF 5/hl for operations.
Nende maksete kasutamine määrati järgmiselt: “Rivesaltes” – 30 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Grand Roussillon” – 20 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Maury” – 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele.
The previous two contributions were repealed by Decision 99-1 of 17 December 1999, by which the CIVDN introduced an inter-branch contribution to finance publicity and promotion initiatives and for operating the following AOCs: ‘Banyuls’, ‘Banyuls Grand Cru’, ‘Muscat de Rivesaltes’, ‘Rivesaltes’, ‘Grand Roussillon’, and ‘Maury’.
Kahe eelnimetatud makse kogumine lõpetati 17. detsembri 1999. aasta otsusega nr 99–1, millega CIVDN kehtestas tootmisharudevaheliste organisatsioonide makse, mille eesmärk oli rahastada järgmiste kaitstud päritolunimetuste reklaami- ja müügiedendus- ning tegevuse korraldamise meetmeid: “Banyuls”, “Banyuls Grand Cru”, “Muscat de Rivesaltes”, “Rivesaltes”, “Grand Roussillon” ja “Maury”.
The amounts per hectolitre excluding tax were set as follows: ‘Grand Roussillon’: FRF 25/hl; ‘Rivesaltes’: FRF 35/hl; ‘Banyuls’ and ‘Banyuls Grand Cru’: FRF 25/hl; ‘Muscat de Rivesaltes’: FRF 55/hl; ‘Maury’: FRF 0/hl.
Summad (makse arvestamata) hektoliitri kohta olid järgmised: “Grand Roussillon” – 25 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Rivesaltes” – 35 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Banyuls” ja “Banyuls Grand Cru” – 25 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Muscat de Rivesaltes” – 55 Prantsuse franki hektoliitri kohta; “Maury” – 0 Prantsuse franki hektoliitri kohta.
These contributions were allocated as follows: ‘Rivesaltes’: FRF 30/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Grand Roussillon’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Muscat de Rivesaltes’: FRF 50/hl for advertising and FRF 5/hl for operations; ‘Banyuls and Banyuls Grand Cru’: FRF 20/hl for advertising and FRF 5/hl for operations.
Nende maksete kasutamine määrati järgmiselt: “Rivesaltes” – 30 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Grand Roussillon” – 20 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Muscat de Rivesaltes” – 50 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele; “Banyuls et Banyuls Grand Cru” – 20 Prantsuse franki hektoliitri kohta müügiedendusele ja reklaamile ning 5 Prantsuse franki hektoliitri kohta tegevuse korraldamisele.
This contribution was continued, with slight modifications, by Decision 00-1.
Väikeste muutustega pikendati selle makse kogumist otsusega 00–1.
At the time the examination procedure was initiated, the Commission did not have any information on the duration of this scheme or as to whether it would be continued.
Menetluse algatamise ajal ei olnud komisjonil teavet nimetatud korra kestuse ega võimaliku pikendamise kohta.
POINTS RAISED BY THE COMMISSION IN THE CONTEXT OF INITIATING AN EXAMINATION PROCEDURE
KOMISJONI ARGUMENDID MENETLUSE ALGATAMISEL
Dealing first with the nature of the contributions in this case, the Commission noted that they were directly approved by the French Government under the procedure provided for in Law 200 of 2 April 1943 creating an inter-branch committee for natural sweet wines and liqueur wines with registered designations.
Kõnealuste maksete olemuse kohta märkis komisjon esmalt, et Prantsusmaa valitsus on need kaitstud päritolunimetustega magusate naturaalveinide ja liköörveinide tootmisharudevahelise komitee (comité interprofessionnel des vins doux naturels et vins de liqueur à appellations contrôlées) loomist käsitlevas 2. aprilli 1943. aasta seaduses nr 200 sätestatud korras otseselt heaks kiitnud.
The Government's approval is thus a precondition for such contributions to be adopted.
Valitsuse heakskiit on selliste maksete kehtestamise eeltingimuseks.
Law No 200 stipulates, in particular, that contributions are to be compulsory for all members of the branches concerned as soon as they have been approved by the Government or, in the case in point, its Commissioner.
Seaduses nr 200 on sätestatud, et alates sellest, kui valitsus või antud juhul valitsuse esindaja on maksed heaks kiitnud, on nende maksete tasumine kohustuslik kõigile vastavas tootmisharus tegutsejatele.
It follows that this type of contribution requires an official act in order to take full effect.
Sellest tulenevalt eeldab seda liiki makse toimimine võimuorganite tegevust.
Consequently, the Commission considered at this stage of the examination procedure that this was a case of parafiscal charges, i.e. public resources.
Seetõttu leidis komisjon uurimismenetluses, et tegemist on maksutaolise lõivuga ehk riigi vahenditega.
With regard to the ‘set-aside premium’ provided for in the French aid scheme, no provision was made for such premiums under the common market organisation (CMO) and, more specifically, Council Regulation (EEC) No 456/80 of 18 February 1980 on the granting of temporary and permanent abandonment premiums in respect of certain areas under vines and of premiums for the renunciation of replanting.
Prantsusmaa abiskeemis ette nähtud n-ö maa tootmisest kõrvaldamise hüvitise osas ei ole ühises turukorralduses ning konkreetsemalt nõukogu 18. veebruari 1980. aasta määrusega (EMÜ) nr 456/80 (teatud viinamarjakasvatuspiirkondade ajutise või lõpliku viljelusest kõrvalejätmise ning taasistutamisest loobumise eest makstava tasu kohta) selliseid hüvitisi ette nähtud.
That Regulation provided only for a premium for temporary or permanent cessation of production, payable when a producer decided to contribute to reducing the Community's wine-growing potential by, in particular, grubbing up vines.
Selles määruses sätestati üksnes hüvitis tootmisest ajutise või lõpliku loobumise eest, mida makstakse juhul, kui tootja otsustab aidata ühenduse viinamarjakasvatuse tootmisvõimsust vähendada eelkõige viinapuude väljajuurimise teel.
Since potential was not reduced and no abandonment initiatives were financed by the premium, the scheme did not appear, at the time the examination procedure was initiated, to fall within the scope of the former common organisation of the market in wine under Regulation (EEC) No 822/87.
Kuna tootmisvõimsuse vähendamist ei toimunud ning kuna hüvitisega mingisugust loobumist ei rahastatud, ei paistnud uurimismenetluse algatamise järgus, et see meede oleks kuulunud määrusega (EMÜ) nr 822/87 reguleeritud veinisektori ühise turukorralduse kohaldamisalasse.
The purpose of the aid would appear to have been to give financial support to producers who, as business operators, had freely decided to undertake a purely commercial venture, for charges which seem to be expenditure connected with the exercise of economic activity.
Abi eesmärk oli leevendada rahaliselt nende tootjate olukorda, kes on ettevõtjatena vabatahtlikult otsustanud osaleda puhtalt ärilises projektis, millega kaasnevad kulud näivad seonduvat majandustegevusega.
According to the consistent practice of the Commission and according to the case law of the European Court of Justice, operating aid is aid intended to relieve an undertaking of the expenses which it would itself normally have had to bear in its day-to-day management or its usual activities.
Komisjoni väljakujunenud praktika ja Euroopa Ühenduste Kohtu praktika kohaselt on tegevusabi selline abi, mille eesmärk on vabastada ettevõte kuludest, mida ta peaks tavaliselt kandma jooksva majandamise või tavapärase tegevuse raames.
This concept is reiterated in point 3.5 of the Community guidelines on State aid in the agriculture sector (hereinafter ‘agriculture guidelines’), according to which such aids, by their very nature, are likely to interfere with CMO mechanisms.
Seda mõtet kannab põllumajandussektoris antavat riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (edaspidi “põllumajandussuunised”) punkt 3.5, mille kohaselt sellised toetused võivad oma olemuse tõttu mõjutada ühise turukorralduse mehhanisme.
The Commission noted here that the aid was granted per hectare and per year, and is therefore closely connected with the quantity of wine produced.
Selles osas leidis komisjon, et abi anti hektari kohta aastas ning et seega on see tihedalt seotud toodetud veini kogusega.
The Commission explained that under no circumstances can it approve aid which would be incompatible with the rules governing a CMO or which would disturb the smooth operation of the market organisation concerned.
Komisjon tuletas meelde, et mingil juhul ei saa ta heaks kiita abi, mis oleks kokkusobimatu ühist turukorraldust reguleerivate normidega või mis oleks vastuolus vastava ühise turukorralduse toimimisega.
When the examination procedure was initiated, it considered that the ‘set-aside premium’ seemed to constitute operating aid likely to interfere with the mechanisms of the wine CMO and that it could therefore be incompatible with the applicable market and competition rules.
Komisjon leidis menetluse algatamisel, et maa tootmisest kõrvaldamise hüvitis näib endast kujutavat tegevusabi, mis võib mõjutada veinisektori ühise turukorralduse mehhanisme ning et seetõttu võib see olla kokkusobimatu kohaldatavate turu- ja konkurentsieeskirjadega.
Regarding the conversion costs, Article 14 of Regulation (EEC) No 822/87 stipulated that all national aid for planting vineyards would be prohibited from 1 September 1988, except where such planting met criteria relating, in particular, to reducing production or improving quality without resulting in an increase in production.
Ümberkorralduskulude osas on määruse (EMÜ) nr 822/87 artiklis 14 sätestatud, et alates 1988. aasta 1. septembrist on keelatud igasugune viinamarjaistandustele antav riiklik abi, välja arvatud selline, mis vastab kriteeriumidele, mis võimaldavad saavutada toodetava koguse vähendamise või kvaliteedi parandamise ilma toodangut suurendamata.
Accordingly, only varieties that would bring about an improvement in quality and that did not have high productivity in the wine-growing area concerned would be allowed.
Seetõttu olnuksid lubatud vaid kvaliteeti parandavad viinamarjasordid, mille tootlikkus ei oleks vastaval pinnasel olnud suur.
Commission Regulation (EEC) No 2741/89 of 11 September 1989 laying down criteria to apply under Article 14 of Council Regulation (EEC) No 822/87 on national aid for the planting of wine-growing areas laid down the criteria for examining draft national aid schemes for the planting of wine-growing areas permitted under Articles 87, 88 and 89 of the Treaty.
Nõukogu 11. septembri 1989. aasta määrusega (EMÜ) nr 2741/89, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 822/87 artikli 14 raames järgitavad kriteeriumid seoses viinamarjaistandustele antavate riiklike abidega, on kehtestatud kriteeriumid, millest lähtudes viinamarjaistandustele antavate asutamislepingu artiklite 87, 88 ja 89 kohaselt lubatud riikliku abi projekte hinnata.
Article 2 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulates that draft national aid must satisfactorily demonstrate compliance with the objective of reducing production quantity or improving quality without leading to increased production.
Määruse 2741/89 artiklis 2 on sätestatud, et riigiabi kavast peab piisavalt selgelt näha olema, et eesmärgiks on toodangu vähendamine või kvaliteedi parandamine toodangu kasvu põhjustamata.
Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulates that the amount of aid granted per hectare of vineyard planted may not exceed 30 % of the actual cost of grubbing-up and planting.
Määruse (EMÜ) nr 2741/89 artiklis 5 on sätestatud, et viinamarjaistanduse ühe hektari kohta antav abi ei või ületada 30 % väljajuurimise ja istutamise tegelikest kuludest.
The French authorities conclude that, since the total cost of the conversion carried out amounted to FRF 258500000 and the public authorities contributed FRF 75250000, taking all financing together, the public authorities contributed 29,11 % of the costs of the conversion scheme actually carried out.
Prantsusmaa ametiasutused väidavad, et kuna elluviidud ümberkorralduste kogukulu oli 258500000 Prantsuse franki ning kuna riigiorganite toetuse suuruseks oli 75250000 Prantsuse franki, siis moodustas riigiorganite toetus 29,11 % kõigist tegelikest ümberkorralduskuludest.
But Article 5 of Regulation (EEC) No 2741/89 stipulated that the relevant factor for calculating the conversion costs was the aid actually granted per hectare of vines planted.
Määruse (EMÜ) nr 2741/89 artikli 5 kohaselt tuleb ümberkorralduskulude arvutamisel lähtuda viinamarjaistanduse ühe hektari kohta antud abist.
At the stage of the examination procedure, this logic seemed to exclude overall calculations relating to the conversion exercise as a whole and, consequently, calculations based on the average per hectare of the total costs.
Uurimismenetluse järgus välistab see üldised arvutused, mis lähtuvad ümberkorraldustest tervikuna ning seega arvutused, mis põhinevad keskmisel kogukulul hektari kohta.
Moreover, the French authorities calculated this average in relation to differentiated conversion schemes.
Lisaks arvutasid Prantsuse ametiasutused seda keskmist iga ümberkorraldusmeetme suhtes eraldi.
The Commission considered at that stage that in view of the costs per hectare put forward by the French authorities (FRF 110000/ha), the aid granted in this case should have been capped at FRF 33000/ha and 30 % of the real costs incurred by the individual producers.
Komisjon leidis uurimismenetluses, et arvestades Prantsuse ametiasutuste poolt välja toodud kulusid ühe hektari kohta (110000 Prantsuse franki hektari kohta), oleks antava abi maksimaalmäär pidanud olema vastavalt 33000 Prantsuse franki hektari kohta ning 30 % igal konkreetsel tootjal tegelikult tekkinud kuludest.
It follows that any aid granted in excess of that ceiling or of 30 % of the real costs incurred by individual producers might be incompatible with the applicable rules.
Sellest tuleneb, et selle maksimaalmäära iga ületamine ehk siis 30 % ületamine igal konkreetsel juhul tekkinud tegelikest kuludest võib endast kujutada kohaldatavate normidega kokkusobimatut abi.
By virtue of the powers conferred on it under Article 10 of Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, the Commission asked the French authorities to send it all the necessary information on the two conversion measures carried out.
märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, artiklis 10 sätestatud võimaluste kohaselt nõudis komisjon, et Prantsuse ametiasutused esitaksid talle kogu vajaliku teabe seoses kahe elluviidud ümberkorraldusega.
In particular, this was to include information concerning the number of wine-growers who had received national aid for planting areas under vines; the area concerned, broken down by soil type; the part of that area which was planted after grubbing; the part of that area recognised as suitable for producing quality wine psr; the intended use of the planted areas (wine grapes, table grapes, grapes for drying, nursery or parent vine for root-stocks, etc.); the varieties used; proof that the French authorities granted prior authorisation for the use of the aforesaid varieties; the development of production potential and all relevant information about the level of aid.
See pidi eelkõige hõlmama andmeid viinamarjaistandustele antavat riiklikku abi saanud viinamarjakasvatajate arvu kohta; andmeid kõnealuse pindala suuruse kohta, jaotatuna mullatüüpide kaupa; andmeid selle kohta, millisel osal sellest pindalast eelnes istutamisele väljajuurimine; andmed selle kohta, milline osa sellest pindalast oli kõlblik mpv-kvaliteetveini tootmiseks; andmeid täisistutatud pindala eesmärgi kohta (veiniviinamarjad, lauaviinamarjad, kuivatatud viinamarjad, puukool või viinapuu emaistandikud jne); andmeid kasutatud sortide kohta; tõendit Prantsuse ametiasutuste eelneva loa kohta nimetatud sortide kasutamiseks; andmeid tootmisvõimsuse muutumise kohta; kogu abi suurust käsitlevat asjakohast teavet.
As for aid for advertising used by certain AOCs, the French authorities have pointed out that the rules governing the parafiscal charges intended to finance the CIVDN were regularly notified and had already been examined and approved by the Commission.
Teatavate kaitstud päritolunimetuste suhtes rakendatud müügiedendus- ja reklaamiabi kohta märkisid Prantsuse ametiasutused, et CIVDNi rahastamiseks ettenähtud maksutaolisi lõive käsitlevatest õigusaktidest on komisjonile regulaarselt teatatud ning komisjon on neile hinnangu ja heakskiidu andnud.
Indeed, in the context of State aid No N 184/97 (Aid and parafiscal charges for the benefit of the CIVDN), the Commission most recently approved State aid financed by a parafiscal charge to cover, among other things, advertising and operating measures for the benefit of the CIVDN.
Tegelikult andis komisjon viimati riigiabi nr N 184/97 raames (“CIVDNile antav abi ja maksutaoline lõiv”) ning ajavahemiku kohta kuni 2002. aasta lõpuni heakskiidu maksutaolisest lõivust rahastatavale abile, mida anti CIVDNile muu hulgas reklaami- ja müügiedendus- ning tegevuse korraldamise meetmete tarbeks.
However, according to the information received, the contributions in the case in hand are levied by the CIVDN in addition to the parafiscal charges intended for the communication and advertising measures already authorised by the Commission.
Saadud teabe kohaselt kogus CIVDN kõnealuseid makseid aga lisaks komisjoni poolt juba heakskiidu saanud teavitus- ja edendusmeetmetele suunatud maksutaolisele lõivule.
Consequently, when the examination procedure was initiated, the Commission considered that the authorisation given previously did not tacitly authorise subsequent amendments or any other measure on top of the previously authorised aid.
Uurimismenetluses leidis komisjon, et varem antud heakskiit ei kujuta endast vaikivat heakskiitu igasugustele muudatustele või kõigile muudele varem heakskiidu saanud abile lisatavatele meetmetele.
The Commission has asked the French authorities to send it the necessary information about these aid schemes, including any schemes not mentioned or notified which may currently be in force, so as to allow it to assess their compatibility with, in particular, the negative and positive criteria applicable to advertising and the maximum amount of aid which may be authorised.
Komisjon nõudis, et Prantsuse ametiasutused edastaksid talle vajaliku teabe nende abivahendite kohta, sealhulgas nende vahendite kohta, mida ei olnud varem märgitud või millest ei olnud teatatud ning mis võisid sel ajal veel kehtida, et komisjonil oleks võimalik hinnata nende vastavust eelkõige reklaami ja müügiedenduse ning abi lubatud maksimaalmäära käsitlevatele negatiivsetele ja positiivsetele kriteeriumidele.
This information should also make it possible to measure the repercussions of any accumulation of aid involving the previously authorised scheme and the non-notified schemes concerned by this Decision.
Samuti pidanuksid need andmed võimaldama mõõta mõju, mis võis tekkida varem heakskiidu saanud korra ja käesoleva otsuse esemeks oleva mitteteatatud korra kohaselt antud abi võimalikul kumuleerumisel.
The Commission has also noted that the mechanisms of the parafiscal charges in this case are very similar to those of the charge already authorised by the Commission.
Samuti tõdes komisjon, et kõnealused maksutaolised lõivud olid oma mehhanismi poolest väga sarnased neile, millele komisjon juba oli heakskiidu andnud.
It is also clear from the texts introducing these charges that they affect only the wine production in a specific region.
Lisaks tuleneb õigusaktidest, millega kõnealused lõivud kehtestati, et need hõlmavad üksnes viinamarjakasvatust kindlaksmääratud piirkonnas.
At the stage of the examination procedure, it could therefore be concluded that no imported products were or had been subject to the parafiscal charges concerned in this case.
Niisiis oli uurimismenetluse etapis võimalik teha järeldus, et kõnealused maksutaolised lõivud ei laienenud ega ole laienenud ühelegi imporditud tootele.
THIRD PARTY COMMENTS
KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED
The complainant submitted the following comments and requested their identity to be treated as confidential.
Kaebuse esitaja esitas alljärgnevad märkused, paludes oma isiku saladusse jätta.
After having examined the grounds given for so doing, the Commission considers it right to respect the complainant's request.
Esitatud põhjusi hinnates leiab komisjon, et kaebuse esitaja soovi on kohane arvestada.
According to the complainant, the set-aside premium and the conversion aid are but two elements of a single aid scheme designed to reduce the quantity of a certain product placed on the market.
Kaebuse esitaja sõnul kujutavad maa tootmisest kõrvaldamise hüvitis ning ümberkorraldusabi endast vaid kahte ühtse abisüsteemi elementi, mille eesmärk on vähendada turul konkreetse toote pakkumist.
Aid allocated for setting aside plots and aid allocated under the conversion scheme must be taken together for assessment of compliance with Community law.
Selleks et hinnata nende kooskõla ühenduse õigusega, tuleb maa tootmisest kõrvaldamise hüvitis ja ümberkorraldusabi kokku arvata.
The complainant is of the opinion that the autonomous financial management of the Rivesaltes Plan provided for in CIVDN Decision No 96-1 of 5 July 1996 was breached since the set-aside premium was financed by funds that were not exclusively generated by the inter-branch contribution introduced in 1996.
Kaebuse esitaja leiab, et CIVDNi 5. juuli 1996. aasta otsuses nr 96–1 sätestatud Rivesaltes’i kava autonoomse rahastamisega ei tuleks nõustuda, kuna maa tootmisest kõrvaldamise hüvitist rahastati vahenditest, mis ei tulnud eranditult 1996. aastal tootjaorganisatsioonidele kehtestatud maksete tulust.
Thus the complainant believes that the set-aside premium was financed by the CIVDN's own resources to the tune of over FRF 11 million.
Lisaks sellele rahastati katkestushüvitist enam kui 11 miljoni Prantsuse frangi ulatuses CIVDNi omavahenditest.