natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The United Kingdom gives a detailed explanation of the new structure of the BNFL group and its relationship with the NDA.
Ühendkuningriik kirjeldab üksikasjalikult BNFLi kontserni uut struktuuri ja selle suhteid NDAga.
The United Kingdom also states that the principal function of the NDA is site decommissioning.
Ühendkuningriik nendib ka, et NDA peamine ülesanne on tuumarajatiste likvideerimine.
If operating certain assets on a commercial basis allows the NDA to secure this objective in a less costly way while keeping the same high level safety standards it is authorised to do so.
Kui teatavate varade käigushoidmine ärilistel alustel võimaldab NDAl täita seda eesmärki väiksemate kuludega, järgides ohutusnorme sama kõrgel tasemel, võib ta seda teha.
The NDA will make such decisions, not BNFL.
Sellised otsused teeb NDA, mitte BNFL.
The United Kingdom notes that the Commission has already addressed the issue of the price charged by BNFL to BE for the management of its spent fuel in its decision on the British Energy restructuring aid.
Ühendkuningriik märgib, et komisjon on juba BNFLi kasutatud kütuse käitlemise eest BEle makstava hinna küsimust käsitlenud oma otsuses Briti Energiale antava ümberkorraldamisabi kohta.
Finally, the United Kingdom challenges Greenpeace's view that the operation of the NDA would be opaque and could lead to cross-subsidisation with BNFL.
Lõpuks vaidlustab Ühendkuningriik Greenpeace’i seisukoha, nagu oleks NDA tegevus läbipaistmatu ja võiks põhjustada ristsubsideerimise BNFLiga.
The United Kingdom claims that, on the contrary, the NDA would be a ‘champion of public information’.
Ühendkuningriik väidab, et NDA oleks vastupidi n-ö avalikkuse teavitamise eest võitleja.
Its statutes would include several transparency mechanisms for its accounts, expenditures and overall programming.
Selle põhikiri näeks ette mitut läbipaistvusmehhanismi selle arvete, kulude ja tegevuse jaoks.
At least part of the Measure concerns issues covered by the Euratom Treaty and therefore has to be assessed accordingly.
Vähemalt osa meetmest on seotud küsimustega, mida käsitletakse Euratomi asutamislepingus ja seega tuleb neid ka vastavalt hinnata.
However, to the extent that it is not necessary for or goes beyond the objectives of the Euratom Treaty or distorts or threatens to distort competition in the internal market, it has to be assessed under the EC Treaty.
Kuivõrd see ei ole Euratomi asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks vajalik või läheb neist kaugemale või kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi siseturul, tuleb meedet hinnata EÜ asutamislepingu alusel.
Euratom treaty
Euratomi asutamisleping
The establishment of the NDA and the manner in which it will be funded will, by definition, have an impact on the management and funding of nuclear liabilities, including the decommissioning of many nuclear installations and the treatment of large quantities of radioactive waste.
NDA asutamine ja selle rahastamise viis mõjutab oma olemuselt tuumarajatiste kohustuste haldamist ja rahastamist, sealhulgas ka mitmete tuumarajatiste likvideerimist ja suurte radioaktiivsete jäätmete koguste töötlemist.
Decommissioning and waste management constitute an important part of the life-cycle of the nuclear industry, giving rise to risks which have to be responsibly addressed, and of the costs covered by the sector.
Likvideerimine ja jäätmemajandus mängivad tuumaenergiatööstuse tsüklis olulist rolli ja moodustavad olulise osa sektori kuludest ning nendega kaasnevad vastutustundlikku käsitlemist nõudvad ohud.
In fact, the need to address the risks linked to the dangers arising from ionising radiation constitutes one of the major priorities of the nuclear sector.
Tegelikult on vajadus kaitsta ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest tuumasektori üks tähtsamaid prioriteete.
The Commission notes that after over 50 years of operation of the nuclear industry in the United Kingdom, the issues of decommissioning and waste management are becoming increasingly important, as more facilities reach the end of their lives and important decisions and efforts are required to ensure the health and safety of workers and of the population.
Komisjon märgib, et pärast 50 aastat tuumaenergiatööstust Ühendkuningriigis on likvideerimise ja jäätmemajanduse küsimused muutumas üha tähtsamaks, kuna järjest suurema hulga rajatiste tööiga saab läbi ning töötajate tööohutuse ja elanikkonna tervise tagamiseks on vaja teha olulisi otsuseid ja astuda vajalikke samme.
In this regard, the Euratom Treaty deals with this important health and safety issue and at the same time aims at creating the ‘conditions necessary for the development of a powerful nuclear industry which will provide extensive energy sources…’.
Euratomi asutamisleping käsitleb olulisi töökaitse ja tervishoiu küsimusi ning keskendub samas “.. mitmekülgseid energiaressursse pakkuva võimsa tuumatööstuse arenguks vajalike tingimuste” loomisele.
Article 2(b) of the Euratom Treaty provides that the Community, in order to perform its task, is to establish uniform safety standards to protect the health of workers and of the general public and ensure that they are applied.
Euratomi asutamislepingu artikli 2 lõige b sätestab, et ühendus peab oma ülesande täitmiseks kehtestama ühtsed ohutusnormid töötajate ja kogu elanikkonna tervise kaitseks ning tagama, et neid järgitaks.
Article 2(c) of the Euratom Treaty also provides that the Community must facilitate investment where appropriate in the nuclear sector.
Euratomi asutamislepingu artikli 2 lõige c näeb ette ka selle, et ühendus peab vajaduse korral soodustama investeeringuid tuumaenergiasektorisse.
On this basis, the Euratom Treaty establishes the European Atomic Energy Community, creating the necessary instruments and attributing responsibilities to achieve these objectives.
Selle alusel asutatakse Euratomi asutamislepinguga Euroopa Aatomienergiaühendus, luuakse nii vajalikud vahendid ja määratakse kohustused nende eesmärkide saavutamiseks.
In this regard, and as confirmed by the Court of Justice, nuclear safety is a Community competence which must be linked to the protection against the dangers arising from ionising radiations laid down in Article 30, Chapter 3 of the Euratom Treaty, relating to Health and Supply.
Seda arvesse võttes kuulub tuumaohutuse tagamine ühenduse pädevusse, mida on kinnitanud ka Euroopa Kohus, ning peab olema seotud kaitsega ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, nagu on sätestatud Euratomi asutamislepingu 3. peatüki artiklis 30 tervisekaitse ja tarnete kohta.
The Commission must ensure that the provisions of this Treaty are applied and can therefore adopt decisions in the manner provided for in this Treaty or deliver opinions if it considers it necessary.
Komisjon peab tagama, et kohaldatakse kõnealuse asutamislepingu sätteid ja võib seega vastu võtta otsuseid asutamislepingus ette nähtud viisil ning avaldada arvamusi, kui ta peab seda vajalikuks.
The Commission takes note of the elements provided by the United Kingdom authorities that the effects of the notified measure will be, inter alia, to ensure the safety of nuclear facilities both active and obsolete, to provide for the correct, timely and safe decommissioning of obsolete nuclear facilities, and to store and provide long-term solutions for spent nuclear fuel and radioactive waste.
Komisjon pöörab tähelepanu Ühendkuningriigi ametiasutuste esitatud teabe osadele, mille kohaselt teatatud meetme mõjud on sellised, mis muu hulgas tagavad nii tegutsevate kui ka tegevuse lõpetanud tuumarajatiste ohutuse, tegevuse lõpetanud tuumarajatiste nõuetekohase, õigeaegse ja ohutu likvideerimise ning kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete ladustamise ning nende jaoks pikaajaliste lahenduste leidmise.
When assessing this information, and notably in determining whether the Measure is necessary or falls within the objectives of the Euratom Treaty, the Commission notes that the financial support granted by the Government to the NDA is designed to facilitate the previously mentioned objectives of the Treaty.
Pärast selle teabe hindamist ja kaalumist, kas meedet on vaja või kas see on kooskõlas Euratomi asutamislepingu eesmärkidega, märgib komisjon, et valitsuse poolt NDAle antud rahaline toetus on ette nähtud asutamislepingu eespool nimetatud eesmärkide saavutamise hõlbustamiseks.
The United Kingdom authorities have decided to create and fund the NDA to ensure the correct establishment of a process of decommissioning and management of the wastes that would adequately protect the health and safety of the workers and the population.
Ühendkuningriigi ametiasutused on otsustanud asutada NDA ja seda rahastada, et likvideerida nõuetekohaselt ja käidelda jäätmeid viisil, mis kaitseks piisavalt töötajate ja kogu elanikkonna tervist.
The Commission therefore acknowledges that the United Kingdom authorities have addressed their obligations under the Euratom Treaty to provide for safe and adequately provisioned decommissioning in a correct and responsible manner which is compatible with the objectives of the Euratom Treaty.
Seepärast tunnistab komisjon, et Ühendkuningriigi ametiasutused on täitnud Euratomi asutamislepingu kohaselt oma kohustuse tagada ohutu, nõuetele vastav, vastutustundlik ja piisavalt reguleeritud likvideerimine, mis on kooskõlas Euratomi asutamislepingu eesmärkidega.
The notified measure further reinforces the fulfilment of the Euratom Treaty objectives by ensuring that the public intervention will not be used for other purposes than the decommissioning of obsolete nuclear facilities and the safe management of radioactive waste in the context of the discharge of nuclear liabilities.
Teatatud meede kindlustab Euratomi asutamislepingu eesmärkide täitmist ka selle tagamisega, et riik ei sekku tuumarajatiste kohustuste täitmist silmas pidades muul otstarbel kui ainult tegevuse lõpetanud tuumarajatiste likvideerimiseks ja radioaktiivsete jäätmete ohutuks käitlemiseks.
A system of cap and threshold will ensure that enough funds are available for the fulfilment of these goals, while restricting the intervention to the minimum necessary for their achievement.
Piirmäärade ja künniste süsteem tagab nende eesmärkide saavutamiseks piisavate rahaliste vahendite olemasolu, piirates samas sekkumist eesmärkide täitmiseks vajamineva miinimumiga.
The Commission concludes that the measures proposed by the United Kingdom authorities are appropriate to address the combination of objectives pursued and are fully in line with the objectives of the Euratom Treaty.
Komisjon järeldab, et Ühendkuningriigi ametiasutuste kavandatud meetmed on seatud eesmärkide täitmiseks sobivad ja Euratomi asutamislepingu eesmärkidega täielikult kooskõlas.
Aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty — Application of the polluter-pays principle.
Abi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses –Saastaja-maksab põhimõtte rakendamine.
According to Article 87(1) of the EC Treaty, State aid is defined as aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods and affects trade between Member States.
Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõikele 1 määratletakse riigiabina igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik millisel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist ja mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust.
In order to analyse whether the Measure includes State aid to BNFL and/or to the NDA, the Commission first assessed whether it provided an advantage to these entities.
Selleks et analüüsida, kas meede hõlmab BNFLile ja/või NDAle antavat riigiabi, hindas komisjon esmalt, kas see andis nimetatud äriühingutele eelise.
Providing an advantage has to be understood in this respect as the State paying for costs that should normally have been borne by each of the two companies.
Eelise saamist tuleb selles mõttes mõista kui riigipoolset selliste kulude kandmist, mille tavaliselt tasuvad mõlemad äriühingud ise.
It is therefore necessary to first establish a benchmark for normal costs to be borne by a company in order to analyse later whether the State is paying part of these costs.
Seepärast on vajalik kehtestada kõigepealt äriühingu tavaliste kulude suurust väljendavad võrdluskulud, mille põhjal oleks hiljem võimalik analüüsida, kas riik maksab osa neist.
Under Article 174 of the EC Treaty, the Community policy on the environment shall be based in particular on the principle that the polluter should pay.
EÜ asutamislepingu artikli 174 põhjal peab ühenduse keskkonnapoliitika lähtuma eelkõige põhimõttest, et saastaja maksab.
Under Article 6 of the EC Treaty, environmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of the Community policies.
EÜ asutamislepingu artikli 6 põhjal tuleb keskkonnakaitsenõuded integreerida ühenduse poliitika kujundamisse ja kohaldamisse.
In practical terms, it is Commission practice to consider that the implementation in State aid policy of the polluter-pays principle requires that the costs of pollution be internalised by polluters.
Tegelikult kaalub komisjon, kas saastaja-maksab põhimõtte rakendamine riigiabi poliitikas näeb ette saastajapoolset saastekuludega arvestamist.
This means that such costs should be considered precisely as costs normally to be borne by the polluter, which, in turn, means that their payment by the State should be considered as an advantage granted by the State.
See tähendab, et selliseid kulusid tuleb käsitada täpselt nagu teisi kulusid, mida saastajal tavaliselt tuleb kanda, mis omakorda tähendab seda, et nende tasumist riigi poolt tuleb käsitada riigi antud eelisena.
In the present case, the State will undertake to cover any shortfall in the NDA's ability to cover the costs linked to the nuclear liabilities of the assets that will be transferred to the NDA.
Kõnealusel juhul katab riik kõik puudujäägid, mis tekivad NDAl kulude katmisel, mis on seotud NDAle üleantud varadest tulenevate kohustuste täitmisega.
Since these liabilities relate to the clean-up of sites contaminated by radioactivity, the Commission considers that they are pollution costs which, as explained above, should normally be borne by the polluters, namely, the operators of the sites.
Kuna need kohustused on seotud radioaktiivselt saastatud rajatiste puhastamisega, on komisjon arvamusel, et need on saastekulud, mida vastavalt eespool kirjeldatule peaks tavaliselt kandma saastaja, nimelt rajatise käitaja.
Since the State will pay for part of these costs, these payments should be considered as granting an advantage to the polluters.
Kuna riik tasub osa neist kuludest, tuleb neid makseid käsitada saastajatele eelise andmisena.
In this respect, the Commission disagrees with the United Kingdom's claim that the Measure fulfils the polluter-pays principle because, according to the United Kingdom's figures, over 88 % of these costs will be paid for by the operators.
Seda arvesse võttes ei ole komisjon nõus Ühendkuningriigi väitega, et meede vastab saastaja-maksab-põhimõttele, kuna Ühendkuningriigi andmete kohaselt kannavad saastajad üle 88 % neist kuludest.
The Commission considers that these estimates show that about 12 % of the pollution costs will not be covered by the polluters, which demonstrates that the Measure does not fully implement the polluter-pays principle.
Komisjon järeldab nende andmete põhjal, et saastajad ei kanna umbes 12 % saastekuludest, mis tõendab seda, et meetmetega ei rakenda täielikult saastaja-maksab põhimõtet.
Whilst, as explained above, it is relatively easy to determine in this case that the Measure results globally in polluters being granted an advantage because they do not pay the full costs arising from their pollution, it is more difficult to determine the precise extent to which each of the operators is a polluter, and therefore the precise extent to which each of them is relieved of bearing its pollution costs.
Kui vastavalt eespool toodule on kõnealusel juhul suhteliselt kerge otsustada, et meetme rakendamise tagajärjel antakse saastajatele eelis, kuna nad ei maksa oma saastest tulenevaid kogukulusid, siis märksa raskem on kindlaks teha seda, kui suur saastaja iga käitaja täpselt on ja seepärast ka seda, kui suurtest saastekuludest tuleks käitaja vabastada.
Indeed, the majority of the pollution costs at stake in this case are costs linked to the decommissioning of nuclear power plants that were operated by several operators during their total lifetime.
Suur osa kõnealuse juhtumiga seotud saastekuludest on tõepoolest seotud nende tuumaelektrijaamade likvideerimiskuludega, millel on kogu nende kasutusaja jooksul olnud mitu käitajat.
Implementing the polluter-pays principle in this case requires the ability to decide which of the successive operators is responsible for what part of these costs.
Rakendamaks kõnealuse juhtumi puhul põhimõtet, et saastaja maksab, on vaja kindlaks teha, milline neist käitajatest vastutab millise osa eest tekkinud kuludest.
Decommissioning costs are generated in one go in the very first moments of the operation of the plants.
Likvideerimiskulud tekivad jaama käitamise algusetapis.
Later increments in these costs are marginal as compared with those created at the outset.
Alguses tekkinud kuludega võrreldes on hiljem tekkivad kulud vähese tähtsusega.
A completely direct implementation of the internalisation of costs principle, which is the translation of the polluter-pays principle, would therefore require that all the plant's decommissioning costs be factored in the price of the first units of energy sold by the plant.
Kulude põhimõtte integreerimise otseseks rakendamiseks, mis on saastaja-maksab põhimõtte tõlgendus, oleks seepärast tulnud esimeste jaama müüdud energiaühikute hinna puhul arvestada kõiki jaama likvideerimiskulusid.
It is obvious that such an interpretation of the polluter-pays principle would be in complete contradiction with the economics of electricity generation and would be so impracticable that it would not even achieve its own goal.
On ilmne, et saastaja-maksab põhimõtte selline tõlgendus oleks täielikus vastuolus elektrienergia tootmise majandamisega ja seda oleks nii raske rakendada, et ei saavutataks isegi taotletavat eesmärki.
It is therefore generally accepted that, in order to apply the polluter-pays principle to these costs in a way that would be practical, a means should be found of spreading the pollution costs (or, to be more exact, the legal duty to cover them) over at least the expected lifetime of the plant.
Seepärast on üldiselt kokku lepitud, et saastaja-maksab-põhimõtte teostatavaks rakendamiseks selliste kulude puhul tuleb leida viis, kuidas jagada saastekulud (või täpsemalt öeldes kuidas täita seaduslikku kohustust katta need kulud) vähemalt jaama eeldatavale kasutusajale.
The way these pollution costs are spread has a particular relevance for the application of State aid rules where the State intervenes to pay the decommissioning costs of plants that have been owned by several owners.
Saastekulude jagamise viis on eriti tähtis siis, kui rakendatakse riigiabi eeskirju, kui riik sekkub, et kanda likvideerimiskulud jaamade eest, millel on olnud mitu omanikku.
Indeed, in such a case, the spread of the pollution costs between the successive owners also drives the spread of the potential advantage granted by the State to each of them.
Sellisel juhul sõltub igale omanikule eraldi antud võimaliku eelise suurus saastekulude jagamisest järjestikuste omanike vahel.
There is no harmonised Community-wide system for allocating decommissioning costs to the successive owners of a nuclear plant.
Tuumarajatiste järjestikuste omanike likvideerimiskulude suuruse määramiseks puudub ühtne kogu ühendust hõlmav süsteem.
Member States have different systems for implementing a legal duty to meet nuclear liabilities, these systems resulting in different possible attributions of costs between successive plant owners.
Liikmesriigid rakendavad erinevaid süsteeme tuumarajatiste seaduslike kohustuste kohaldamiseks, mille tulemusena jaotatakse kulud jaamade järjestikuste omanike vahel erinevalt.
Despite the lack of a harmonised system, the Commission considers that it is still possible to identify two broad categories.
Ühtse süsteemi puudumisest hoolimata on komisjon arvamusel, et on võimalik siiski eristada kahte suurt kategooriat.
The first type of system consists in treating decommissioning liabilities as investment costs.
Esimesse kategooriasse kuuluvad süsteemid seisnevad likvideerimiskohustuste käsitamises investeerimiskuludena.
In this case, the liability to cover these costs is created at the time the plant is turned on, and the cost becomes unavoidable from then on.
Sel juhul tekib nende kulude kandmise kohustus jaama kasutuselevõtmise hetkest ja alates sellest neid kulusid enam vältida ei saa.
In accounting terms, liabilities are similar to a debt to a hypothetical decommissioning operator.
Raamatupidamise seisukohast sarnanevad kohustused võlale hüpoteetilise likvideerija ees.
Like all debt, this one may be repaid in instalments, as well as purchased or sold by various parties.
Nagu kõiki võlgu saab ka seda tasuda osamaksetena ning erinevad pooled saavad neid ka osta ja müüa.
But it is in any event completely triggered as from the beginning of operations.
Kuid nad tekivad eranditult käitamise alguses.
The second type of system consists in treating decommissioning liabilities as operating costs.
Teise kategooriasse kuuluvad süsteemid, mis seisnevad likvideerimiskohustuste käsitamises tegevuskuludena.
In such cases, the legal liability to cover these costs is created periodically, normally on a yearly basis, as a counterpart for the operation of the plant.
Sel juhul tekib nende kulude kandmise õiguslik kohustus perioodiliselt, tavaliselt igal aastal ja osana jaama tegevuskuludest.
Future instalments therefore remain avoidable.
Seega on tulevikus võimalik osamakseid vältida.
In accounting terms, liabilities are similar to an annual tax paid to a hypothetical decommissioning operator.
Raamatupidamise seisukohast sarnanevad kohustused hüpoteetilisele likvideerijale makstava iga-aastase maksuga.
The legal charge for this equivalent of a tax is not completely triggered as from the beginning of the operations, but on a continuous basis during the operation of the plant.
Selle maksu ekvivalendi maksmise seaduslik kohustus ei teki päris tegevuse alustamise hetkest, vaid jaama käitamise käigus.
The two systems above may in practice lead to the same behaviour in many cases, in particular for economically efficient power plants.
Kahe eespool kirjeldatud süsteemi kasutamine võib paljudel juhtudel põhjustada tegelikult ühesugust käitumist, eriti majanduslikult heal järjel elektrijaamade puhul.
In this case, operators covered by the first system would tend to put money aside to meet their originally triggered liability in the same regular way as they would if they had to meet an annual payment.
Sel juhul eraldaksid esimest süsteemi kasutavad käitajad oma tegevuse algushetkel tekkinud kohustuste täitmiseks raha regulaarselt, nagu ka siis, kui nad peaksid seda tasuma aastase maksuna.
However, they lead to two very different interpretations in State aid analysis in cases where an economically inefficient power plant is transferred from one owner to another under the promise by the State to pay for a shortfall in decommissioning costs.
Kuid juhtumite puhul, kus majanduslikult ebakindel elektrijaam antakse üle ühelt omanikult teisele ja likvideerimiskulude puudujäägi lubab tasuda riik, tõlgendatakse neid kahte süsteemi riigiabi analüüsis täiesti erinevalt.
Under the first system, liability for funding the whole decommissioning cannot be avoided by the first owner.
Esimese süsteemi põhjal lasub kogu likvideerimise rahastamise kohustus vältimatult esimesel omanikul.