natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For three product types which were not sold on the domestic market in representative quantities, constructed normal value was used in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation.
Kolme tootetüübi puhul, mida omamaisel turul tüüpilistes kogustes ei müüdud, kasutati arvestuslikku normaalväärtust kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 3.
Normal value was constructed by adding to the manufacturing costs of the exported types a reasonable percentage for selling, general and administrative expenses (SG&A) and a reasonable margin of profit.
Normaalväärtuse saamiseks lisati eksporditavate tootetüüpide tootmiskuludele mõistlik protsent müügi-, üld- ja halduskulude katteks ja mõistlik kasumimarginaal.
In this regard and in accordance with Article 2(6) of the basic Regulation, the amounts for SG&A and profits were based on actual data pertaining to the production and sale, in the ordinary course of trade, of the like product on the domestic market.
Selles suhtes ja kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 6 põhinesid müügi-, üld- ja halduskulud ja kasumisummad samasuguse toote omamaisel turul tavalise kauplemise korras teostatud tootmise ja müügi tegelikel andmetel.
The information regarding the cost of production was based on the responses received from the two cooperating Canadian producers.
Tootmiskulusid puudutav teave põhines kahelt koostööd teinud Kanada tootjalt saadud vastustel.
Given that the export sales of the cooperating exporter represented the totality of the imports into the Community of the product concerned originating in Belarus during the IP, the determination of the export price was based on the information provided by the cooperating exporting producer in Belarus.
Arvestades, et koostööd tegeva eksportija eksportmüük kajastas Valgevenest pärit vaatlusaluse toote kogu importi ühendusse uurimisperioodi ajal, oli ekspordihinna kindlaksmääramise aluseks Valgevene koostööd tegeva eksportiva tootja poolt esitatud teave.
With regard to the sales made directly to independent customers in the Community, the prices actually paid or payable to Belaruskali or to IPC by these customers were taken as the basis for calculating the export price.
Müügi puhul, mis teostati otse sõltumatutele klientidele ühenduses, võeti ekspordihinna arvutamise aluseks nimetatud klientide poolt tegelikult Belaruskalile või IPC-le makstud või makstavad hinnad.
With regard to the sales to related importers in the Community by Belaruskali or IPC, the export price was constructed on the basis of the price at which the imported products were first resold to an independent buyer.
Müügi puhul, mille teostasid Belaruskali või IPC asjaomastele importijatele ühenduses, saadi ekspordihind hinna alusel, millega imporditud tooteid esimesele sõltumatule ostjale edasi müüdi.
Adjustments were made for all costs incurred between importation and resale by those importers, including SG&A and duties and assuming a reasonable profit margin.
Korrigeeriti kõiki kõnealuste importijate poolt importimise ja edasimüügi vahel kantud kulusid, arvestades ka müügi-, üld- ja halduskulusid ja tollimakse ning eeldades mõistlikku kasumimarginaali.
A profit margin of 7,9 % was considered to be reasonable for this type of market and was also found in line with the profit of unrelated importers.
7,9 % kasumimarginaali loeti seda tüüpi turu jaoks mõistlikuks ja leiti ka, et see on kooskõlas sõltumatute importijate kasumiga.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Tagamaks normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglane võrdlemine, võeti kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 10 korrigeerimise teel asjakohaselt arvesse hinnavõrdlust mõjutavaid erinevusi.
On this basis, adjustments were made where appropriate with regard to transport (including handling costs), ocean freight and insurance costs, packing and credit costs.
Nimetatud alusel tehti vajadusel korrektiivid veo- (sh käitlemiskulud), kindlustus-, pakendamis- ja laenukulude suhtes.
The adjustments in the export price in respect of inland freight in the exporting country and credit costs were made based on the costs established in the analogue country.
Sisemaaveo suhtes ekspordiriigis ja laenukulude suhtes korrigeeriti ekspordihinda võrdlusriigis kindlaks määratud kulude alusel.
The adjustment pursuant to this Article was made at the level of 3 % since this level was considered reasonable to reflect commissions paid to independent agents involved in the trade of the product concerned.
Nimetatud artikli kohane korrektiiv oli 3 %, sest arvati, et see kajastab mõistlikult asjaomase toote kaubandusega seotud sõltumatutele esindajatele makstud komisjonitasusid.
In accordance with Article 2(11) of the basic Regulation, the dumping margin was established on the basis of a comparison of the weighted average normal value with the weighted average export price per product type.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 11 määrati dumpingumarginaal kindlaks tootetüübi kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmiste ekspordihindade võrdluse alusel.
A comparison of the normal value and the export price of Belaruskali showed a dumping margin of 27,5 % during the IP.
Normaalväärtuse ja Belaruskali ekspordihinna võrdlus näitas uurimisperioodi ajal 27,5 % dumpingumarginaali.
The comparison of the data concerning exports to the Community provided by Belaruskali and the total volume of imports as derived from the Eurostat import statistics indicated that the level of cooperation was high, since as mentioned above, Belaruskali's exports represented the totality of all Community imports from Belarus during the IP.
Belaruskali poolt esitatud ühendusse eksportimisega seotud andmete ja Eurostati impordistatistikast võetud impordi kogumahu võrdlemine näitas, et koostöö tase oli kõrge, kuna, nagu ülalpool mainitud, esindas Belaruskali eksport kogu Valgevenest pärineva ühenduse impordi kogumahtu uurimisperioodil.
It was first established for each of the two cooperating exporting producers whether its total domestic sales of the like product were representative, i.e. whether the total volume of such sales represented at least 5 % of its total export sales volume to the Community, in accordance with Article 2(2) of the basic Regulation.
Esmalt tehti kummagi koostööd tegeva eksportiva tootja puhul kindlaks, kas nende samasuguse toote omamaine kogumüük on tüüpiline, st kas sellise müügi kogumaht vastas vähemalt 5 % nende ühendusse suunatud ekspordi kogumahust kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 2.
This was found to be the case for both exporting producers.
Leiti, et see on nii mõlema eksportiva tootja puhul.
Subsequently, by defining the product types in accordance with the TARIC codes under which the product is classified (i.e. by standard grade or other than standard grade, including granular) and by the packing or form in which it is shipped (i.e. in bulk, in bags or in containers), an analysis was made as to whether the domestic sales of each product type were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Hiljem, määratledes tootetüüpe vastavalt TARICi koodidele, mille alusel toode liigitatakse (st standardklassi või mittestandardklassi, k.a granuleeritud) ja vastavalt pakendile, milles seda tarnitakse (st lahtiselt, kottides või konteinerites), analüüsiti, kas iga tootetüübi omamaine müük oli piisavalt tüüpiline algmääruse artikli 2 lõike 2 tähenduses.
Domestic sales of a particular product type were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable product type exported to the Community.
Konkreetse tootetüübi omamaist müüki loeti piisavalt tüüpiliseks, kui kõnealuse tüübi omamaise müügi kogumaht esindas uurimisperioodi ajal 5 % või suuremat osakaalu ühendusse eksporditava võrreldava tootetüübi müügi kogumahust.
This was the case for three out of four product types exported to the Community by Uralkali and for two out of three product types exported to the Community by Silvinit.
Nii oli see kolme tootetüübi puhul neljast, mida eksportis ühendusse Uralkali, ja kahe tootetüübi puhul kolmest, mida eksportis ühendusse Silvinit.
In cases where the sales volume of a product type, sold at a net sales price equal to or above the adjusted unit cost, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the adjusted unit cost, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kui korrigeeritud ühikuhinnaga vähemalt samaväärse netohinnaga müüdud tooteliigi müügimaht vastas rohkem kui 80 protsendile kõnealuse tooteliigi müügi kogumahust ja kui kõnealuse tooteliigi kaalutud keskmine hind oli vähemalt samaväärne korrigeeritud ühikuhinnaga, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal, mis võrdus kogu uurimisperioodi jooksul toimunud kõnealuse tooteliigi omamaise müügi hindade kaalutud keskmisega, olenemata sellest, kas nimetatud müük oli tulutoov või mitte.
This was found to be the case for all those product types of Silvinit and Uralkali which were both sold domestically and exported to the Community.
Leiti, et nii oli see kõikide nende Silviniti ja Uralkali tootetüüpide puhul, mida müüdi nii omamaisel turul kui ka eksporditi ühendusse.
Wherever domestic prices of a particular product type sold by an exporting producer could not be used in order to establish normal value because they had not been sold on the domestic market in representative quantities, another method had to be applied.
Kui eksportiva tootja poolt müüdava konkreetse tootetüübi omamaiseid hindu ei saadud normaalväärtuse kehtestamiseks kasutada, kuna toodet ei müüdud omamaisel turul tüüpilistes kogustes, tuli kohaldada teist meetodit.
In the absence of any other reasonable method, constructed normal value was used.
Muu sobiva meetodi puudumise korral kasutati arvestuslikku normaalväärtust.
In all cases where constructed normal value was used and in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation, normal value was constructed by adding to the manufacturing costs of the exported types, a reasonable percentage for selling, general and administrative expenses (SG&A) and a reasonable margin of profit.
Kõikidel juhtudel, kui kasutati arvestuslikku normaalväärtust kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 3, lisati normaalväärtuse saamiseks eksporditavate tootetüüpide tootmiskuludele mõistlik protsent müügi-, üld- ja halduskulude katteks ja mõistlik kasumimarginaal.
As concerns energy costs, such as electricity and gas used in the mining and production processes of the product concerned, the investigation established that these costs form a significant proportion of the total cost of manufacturing of potash producers, not only in Russia but in other producing countries as well.
Energiakulude osas, nagu vaadeldava toote kaevandamisel ja töötlemisel kasutatud elekter ja gaas, tuvastati uurimise käigus, et nimetatud kulud moodustavad märkimisväärse osa kaaliumkloriidi tootjate kogukuludest mitte üksnes Venemaal, vaid ka teistes tootjariikides.
It was considered appropriate in the present case to also compare the Russian producers’ energy purchase costs per unit to those of other major potash producers with similar production methods, output levels and similar natural advantages in order to determine whether the prices paid were not abnormally low and reasonably reflecting the normal costs.
Käesoleval juhul loeti asjakohaseks Venemaa tootjate energiaostukulude (ühiku kohta) võrdlemist teiste suuremate, sarnaste tootmismeetodite, tootmistaseme ja samasuguste looduslike eelistega kaaliumkloriidi tootjate vastavate kuludega, et teha kindlaks, kas makstavad hinnad ei ole ebanormaalselt madalad ja kas nad peegeldavad õigesti normaalkulusid.
As there are no other producers of potash in Russia, this information was sought and obtained from two Canadian producers.
Kuna Venemaal ei ole teisi kaaliumkloriidi tootjaid, saadi kõnealune teave kahelt Kanada tootjalt.
The data provided showed that the energy requirements of the two Canadian producers were similar to those of the Russian producers and that electricity and gas purchased by these companies was derived from domestic hydroelectric power and major gas fields, as is the electricity and gas used by the Russian companies.
Esitatud andmed näitasid, et kahe Kanada tootja energiavajadused olid sarnased Venemaa tootjate energiavajadustega ning et nimetatud äriühingute poolt ostetud elekter ja gaas saadi omamaisest hüdroelektrienergiast ja suurematelt gaasimaardlatest, nagu ka elekter ja gaas, mida kasutavad Venemaa äriühingud.
The comparison showed that the cost per unit for electricity paid by the Canadian producers was similar to that paid by the Russian producers.
Võrdlus näitas, et kanada tootjate poolt makstud elektri hind ühiku kohta ei erinenud Venemaa tootjate poolt makstavast hinnast.
Moreover, as it was found in the previous review investigation concluded in November 2005 by Regulation (EC) No 1891/2005, the annual report of 2003 stated that ‘OAO Gazprom did not make any profit in the domestic market’.
Lisaks sellele, nagu leiti eelmise läbivaatamisega seotud uurimise käigus, mis viidi lõpule novembris 2005. aastal määrusega (EÜ) nr 1891/2005, märgiti 2003. aasta majandusaasta aruandes, et “OAO Gazprom ei saanud omamaisel turul mingisugust kasumit”.
In this regard, as the gas prices paid by the companies did not increase, there is no indication that this situation would have changed in the IP.
Kuna äriühingute poolt makstud gaasihinnad ei suurenenud, ei ole selles osas mingisugust märki sellest, et kõnealune olukord oleks uurimisperioodi ajal muutunud.
Therefore, all available data strongly suggest that the gas prices charged to domestic customers were made at regulated prices far from cost recovery levels.
Seetõttu vihjavad olemasolevad andmed selgelt sellele, et omamaistelt tarbijatelt küsitud gaasihinnad on kaugel kulude katmise tasemest.
Moreover, the investigation showed that the price of gas paid by the two Russian producers was significantly lower than the gas price paid by the two Canadian producers.
Lisaks sellele näitas uurimine, et kahe Venemaa tootja poolt makstud gaasihind oli oluliselt madalam kui kahe Kanada tootja poolt makstud gaasihind.
In view of the above, it was therefore considered that the prices charged by the regional Russian gas provider to the Russian potash producers in the investigation period could not reasonably reflect the costs associated with the production of gas when compared to the exported price of gas from Russia and the price of a Canadian gas provider to major industrial users in Canada.
Arvestades ülaltoodut, leiti seega, et Venemaa piirkondliku gaasitarnija poolt Venemaa kaaliumkloriidi tootjatelt uurimisperioodil küsitavad hinnad, võrrelduna Venemaalt pärit gaasi ekspordihindadega ja Kanada gaasitarnija poolt suurematelt Kanada tööstuslikelt kasutajatelt nõutava gaasiekspordihinnaga, ei kajasta gaasi tootmisega seotud kulusid.
Therefore, in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, an adjustment to the cost of production for each of the Russian companies was made.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 5 korrigeeriti seetõttu kõikide Venemaa äriühingute tootmiskulusid.
In the absence of any other reasonable basis, such an adjustment was made using information concerning the price of gas for export, net of transport costs, value added tax and excise duty.
Kuna muud põhjendaud alust ei olnud, kasutati korrigeerimisel andmeid gaasi ekspordihinna, transpordi netokulude, käibemaksu ja aktsiisimaksu kohta.
This adjustment was made in accordance with the methodology used in the previous review investigation concluded in November 2005 by Regulation (EC) No 1891/2005.
Kõnealune korrigeerimine oli kooskõlas meetoditega, mida kasutati eelmisel läbivaatamisel, mis viidi lõpule novembris 2005. aastal määruse (EÜ) nr 1891/2005 alusel.
As regards the adjustment concerning the prices of natural gas, the Russian authorities put forward that natural comparative or competitive advantages must be properly taken into account in anti-dumping proceedings.
Maagaasi hindade korrigeerimisega seoses tegid Venemaa ametiasutused ettepaneku, et dumpinguvastases menetluses tuleb asjakohaselt arvesse võtta looduslikke ja konkurentsieeliseid.
Moreover, the Russian authorities alleged that the methodology used for determining profit while constructing the normal value was illegal and unacceptable.
Venemaa ametiasutused väitsid ka seda, et kasumi arvutamise metoodika normaalväärtuse kindlaksmääramisel oli ebaseaduslik ja vastuvõetamatu.
To this end, it has to be recalled that no adjustment was effected concerning any referred comparative or competitive advantages.
Siinkohal tuleb märkida, et seoses väidetavate eelistega ei tehtud mingeid korrektiive.
However, an adjustment was made concerning the costs of gas associated with the production of potassium chloride pursuant to Article 2(5) of the basic Regulation as explained in recitals 51 to 54 above as these costs were not reasonably reflected in the records of the parties concerned.
Siiski korrigeeriti kaaliumkloriidi tootmisega seotud kulutusi maagaasile vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5 (vt põhjendusi 51–54), sest neid kulusid ei olnud asjaomased isikud kajastanud piisaval määral.
With regard to the construction of the normal value, this was done in accordance with Article 2(6) of the basic Regulation as explained in recital 50 above.
Normaalväärtus määrati kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 6 (vt põhjendust 50).
Consequently, these arguments were rejected.
Seetõttu lükati need väited tagasi.
As also concerns cost of production, it was claimed by the Community industry that depreciation based conventionally on the acquisition (historical) value of the capital assets would not, in accordance with Article 2(5) of the basic Regulation, reasonably reflect the costs associated with the production of the product concerned.
Tootmiskuludega seoses väitis ühenduse tootmisharu, et soetusmaksumusel põhinev põhivara amortisatsiooni arvutus ei kajasta vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 5 õigesti vaatlusaluse toote tootmisega seotud kulusid.
It was submitted, therefore, that an upward adjustment to the Russian producers’ costs was required.
Seetõttu nõuti Venemaa tootjate kulude ülespoole korrigeerimist.
In this regard, the on-the-spot verification visits to the Russian producers showed that the original value of their assets had been determined on the basis of valuations carried out during the privatisation process which took place in 1993.
Venemaa tootjate juurde tehtud kohapealsed kontrollkäigud näitasid, et nende varade esialgne väärtus oli kindlaks määratud 1993. aasta erastamisprotsessi ajal läbiviidud hindamiste alusel.
These asset values were subsequently revised between 1993 and 1997 as a result of the application of ‘revaluation coefficients’ issued by the Russian Government to deal with hyperinflation.
Nimetatud vara väärtus vaadati läbi aastatel 1993–1997 Venemaa valitsuse poolt hüperinflatsiooni tõttu avaldatud ümberhindamiskoefitsientide kohaldamise tulemusel.
At the end of 1997, following a Decree of the Russian Government, independent valuations of assets were carried out by independent evaluators.
aasta lõpus, pärast Venemaa valitsuse dekreedi avaldamist, viisid sõltumatud hindajad läbi varade sõltumatu hindamise.
Three basic criteria were adopted in establishing these asset values, one of which was the replacement value of the asset.
Kõnealuste varade väärtuste määramisel lähtuti kolmest põhikriteeriumist, millest üks oli vara asendusmaksumus.
The result of these independent assessments are reflected in the opening balance sheet of the companies in 1998.
Nimetatud sõltumatute hindamiste tulemus on kajastatud äriühingute 1998. aasta algbilansis.
Therefore, in the absence of any substantive evidence showing that depreciation had not been correctly reflected in the accounts of the exporting producers, it is not considered warranted at present time to make any adjustment to depreciation costs in the cost of production data used for establishing the normal value of the companies.
Kuna puuduvad olulised tõendid, mis näitaksid, et amortisatsioon ei olnud eksportivate tootjate aruandluses korrektselt kajastatud, ei soovitata praegu teha äriühingute normaalväärtuse kindlaksmääramiseks kasutatud tootmiskulude andmetes sisalduvates amortisatsioonikuludes ühtegi korrektiivi.
With regard to Silvinit, it was found that the company’s sales of potash to the Community during the investigation period were made (1) directly to independent customers in the Community, (2) through related importers in the Community or (3) through an unrelated trader located in Switzerland.
Silviniti puhul leiti, et äriühing müüs uurimisperioodi jooksul kaaliumkloriidi 1) otse sõltumatutele klientidele ühenduses, 2) ühenduses olevate seotud importijate kaudu või 3) Šveitsis paikneva sõltumatu äriühingu kaudu.
In the case of Uralkali all sales of potash to the Community were made through unrelated traders located in Cyprus and in Switzerland.
Uralkali puhul teostati kogu kaaliumkloriidi müük ühendusse Küprosel ja Šveitsis asuvate sõltumatute äriühingute kaudu.
In all cases where exports of potash were made to independent customers in the Community, the export price was established in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation, i.e. on the basis of export prices actually paid or payable.
Kõikidel juhtudel, kus kaaliumkloriidi eksporditi sõltumatutele klientidele ühenduses, määrati ekspordihind kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 8 kindlaks reaalselt makstud või makstavate ekspordihindade alusel.
With regard to the sales to related importers in the Community by the related trader, the export price was constructed on the basis of the price at which the imported products were first resold to an independent buyer.
Seotud äriühingu poolt ühenduses asuvatele seotud importijatele suunatud müügi osas saadi ekspordihind hinna alusel, millega imporditud tooteid esimesele sõltumatule ostjale edasi müüdi.
Adjustments were made for all costs incurred between importation and resale by those importers, including SG&A and duties and assuming a reasonable profit margin, in accordance with Article 2(9) of the basic Regulation.
Korrigeeriti kõiki kõnealuste importijate poolt importimise ja edasimüügi vahel tekkinud kulusid, kaasates müügi-, üld- ja halduskulud ja tollimaksud ning arvestades mõistlikku kasumimarginaali, kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 9.
On this basis, adjustments were made, where appropriate, with regard to indirect taxes, transport (including handling costs), ocean freight and insurance costs, packing and credit costs.
Nimetatud alusel tehti vajadusel korrektiivid kaudsete maksude, veo- (sh käitlemiskulud), kindlustus-, pakendamis- ja laenukulude suhtes.
Adjustments were also made where the export sales were made via a related company located in a country outside the Community, pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 10 punktile i tehti korrektiivid ka juhul, kui eksportmüük teostati muus riigis (mitte ühenduses) asuva seotud äriühingu kaudu.
In accordance with Article 2(11) of the basic Regulation, the dumping margin was established on the basis of a comparison of the weighted average normal value with the weighted average export prices per product type.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 11 määrati dumpingumarginaal kindlaks tootetüübi kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmiste ekspordihindade võrdluse alusel.
This comparison showed the existence of significant dumping of imports of the product concerned by the cooperating exporters at the level of more than 8 % for Uralkali and more than 14 % for Silvinit.
Nimetatud võrdlus näitas koostööd tegevate eksportijate vaatlusaluse toote impordi puhul märkimisväärset dumpingut, mis Uralkali puhul ületas 8 % ja Silviniti puhul 14 % taseme.