natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By December 2005, 7 multiplexes (frequency blocks containing one or more programmes) for digital terrestrial had been licensed in Italy.
aasta detsembriks oli Itaalias litsents antud maapealse digitaaltelevisiooni 7 multipleksile (ühest või mitmest programmist koosnevad sagedusblokid).
RAI and Mediaset have two multiplexes, while Telecom Italia/TV International, D-Free and Gruppo l'Espresso have one multiplex each.
RAI-l ja Mediasetil on kummalgi kaks multipleksi ja Telecom Italial/TV Internationalil, D-Freel ja Gruppo l’Espressol igaühel üks multipleks.
Under the Italian regulatory regime, network operators holding more than one digital licence must give access to 40 % of their bandwidth to unrelated content providers.
Itaalia õigussüsteemis peavad mitut digitaallitsentsi omavad võrguoperaatorid võimaldama endaga sidumata sisuteenuste pakkujatele juurdepääsu 40 protsendile oma ribalaiusest.
In 2006, having acquired infrastructure and licenses from existing regional and local analogue operators, Telecom Italia and the mobile operator H3G entered the digital terrestrial market and started to set up two new multiplexes with the digitalisation of the acquired networks.
Pärast infrastruktuuri ja litsentside omandamist olemasolevatelt piirkondlikelt ja kohalikelt analoogoperaatoritelt sisenesid Telecom Italia ja mobiilsideoperaator H3G 2006. aastal maapealse digitaaltelevisiooni turule ja alustasid kahe uue multipleksi moodustamist omandatud võrkude digiteerimise teel.
The distinction between broadcasters and network operators is not so relevant for the major Italian broadcasters in the terrestrial television sector because RAI, Mediaset, La7 and D-Free all have their own subsidiary for terrestrial transmission.
Ringhäälinguorganisatsioonide eristamine võrguoperaatoritest ei ole Itaalia suuremate ringhäälinguorganisatsioonide jaoks maapealse televisiooni sektoris nii asjakohane, kuna RAI-l, Mediasetil, La7-l ja D-Free-l on kõikidel maapealseks edastamiseks oma tütarettevõtted.
It should be noted that the television market in Italy is characterised by strong vertical integration between network operators and broadcasters.
Tuleb märkida, et Itaalia televisiooniturule on iseloomulik võrguoperaatorite ja ringhäälinguorganisatsioonide vaheline tugev vertikaalne integratsioon.
The mandatory legal separation between the first two types of companies was only introduced by AGCOM with Decision 435/01/CONS of 2001 and only concerns digital television.
Kaht esimest tüüpi äriühingute kohustusliku õigusliku eraldamise kehtestas AGCOM alles 2001. aasta otsusega 435/01/CONS ning see käsitleb ainult digitaaltelevisiooni.
The network operators in the satellite TV sector are not, however, integrated with the broadcasters.
Satelliittelevisiooni sektoris ei ole võrguoperaatorid siiski ringhäälinguorganisatsioonidesse integreeritud.
As regards coverage in terms of T-DVB — according to AGCOM — in 2004 more than 50 % of the population was effectively covered by at least two multiplexes and 60 % was potentially covered by three multiplexes.
T-DVB leviala puhul kuulus AGCOM andmetel 2004. aastal rohkem kui 50 % elanikkonnast reaalselt vähemalt 2 multipleksi levialasse ja 60 % potentsiaalselt 3 multipleksi levialasse.
The market trend suggests that coverage should increase considerably.
Turu suundumuse kohaselt peaks see leviala märgatavalt suurenema.
According to Italy, 85 % of households could potentially be covered by at least two multiplexes after the switchover to digital terrestrial.
Itaalia väitel võiks 85 % peredest olla pärast üleminekut maapealsele digitaaltelevisioonile potentsiaalselt kaetud vähemalt 2 multipleksiga.
On the other hand, satellite broadcasting could cover virtually 100 % of the population.
Samas satelliitringhääling võiks katta praktiliselt 100 % elanikkonnast.
As regards programmes, according to Italy, in June 2005 23 national channels and some 250 local programmes were broadcast free-to-air on digital terrestrial frequencies.
Programmidest edastati Itaalia väitel 2005. aasta juunis 23 üleriigilist kanalit ja ligikaudu 250 kohalikku programmi tasuta maapealse digitaaltelevisiooni sagedustel.
As has already been stated, the TV market was once characterised by mass viewing of free-to-air TV in analogue terrestrial mode and by the offer of satellite pay-TV.
Nagu juba märgitud, oli televisiooniturule kunagi iseloomulik massiline maapealses analoogrežiimis tasuta levitatav televisioon ja tasuline satelliittelevisioon.
The introduction of digital terrestrial TV and the development of cable and Internet TV are altering this pattern.
Maapealse digitaaltelevisiooni kasutuselevõtmine ning kaabel- ja Interneti-televisiooni areng muudavad seda mudelit.
For example, in January 2005 Mediaset and Telecom Italia (through LA7) launched on T-DVB a pay-TV service for premier league soccer matches based on a system of prepaid cards.
Näiteks 2005. aasta jaanuaris käivitasid Mediaset ja Telecom Italia (LA7 kaudu) T-DVB võrgus tasulise televisiooni teenuse jalgpalli kõrgliiga võistluste vaatamiseks, mis põhines ettemaksekaartide kasutamise süsteemil.
At the same time, TF1 — 49 % partner in the D-Free broadcaster — indicated that it may be interested in launching pay channels on its T-DVB multiplex.
Samal ajal teatas TF1, 49-protsendiline osanik äriühingus D-Free, et ta oleks huvitatud tasuliste kanalite käivitamisest oma T-DVB multipleksis.
The pay-TV services are made possible, with the prepaid card system, by the digital interactive technology contained in the decoders that are subsidised by the measure in question.
Tasulise televisiooni teenuseid võimaldab pakkuda koos ettemaksekaartide süsteemiga dekoodrite interaktiivne digitaaltehnoloogia, mida kõnealuse meetmega toetatakse.
Total revenue from the television market in 2005 amounted to EUR 6851 million, of which some 57 % (EUR 3885 million) came from advertising and 21 % from the licence fee paid to the RAI and the supply of pay-TV (EUR 1483 million and EUR 1437 million respectively).
Televisioonituru kogukäive oli 2005. aastal 6851 miljonit eurot, millest ligikaudu 57 % (3885 miljonit eurot) saadi reklaamist ja 21 % RAI-le makstavatest litsentsitasudest ja tasulise televisiooni pakkumisest (vastavalt 1483 miljonit ja 1437 miljonit eurot).
Pay-TV revenue amounted to EUR 1199 million from subscription fees (up by 26,4 % from 2004) and EUR 238 million from pay-per-view (up by 65 % from 2004), a considerable share of which (EUR 45 million) was revenue from the new DTT services.
Tasulise televisiooni käive oli 1199 miljonit eurot abonenttasudest (26,4 % rohkem kui 2004. aastal) ja 238 miljonit eurot tasuliste teleprogrammide eest (65 % rohkem kui 2004. aastal), millest märkimisväärne osa (45 miljonit eurot) oli uutest DTT teenustest saadud tulu.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJENDUSED
In the decision to initiate the procedure, the Commission noted firstly that the measure described seemed to meet all the criteria of Article 87(1) and could, therefore, be regarded as State aid.
Otsuses menetluse algatamise kohta märkis komisjon esiteks, et kirjeldatud meede näis vastavat kõikidele artikli 87 lõikes 1 esitatud kriteeriumidele ja seda võiks seepärast käsitada riigiabina.
In particular, it discriminated between, on the one hand, incumbent terrestrial broadcasters and cable network operators already on the market and, on the other hand, satellite operators and other terrestrial broadcasters which could not operate at the time.
Tuleb nimelt eristada ühest küljest turgu juba valitsevaid maapealse ringhäälingu organisatsioone ja kaabelvõrguoperaatoreid ning teisest küljest satelliitsideoperaatoreid ja muid maapealse ringhäälingu organisatsioone, kes sel ajal tegutseda ei saanud.
The Commission noted that the beneficiaries receive an indirect advantage and asked the interested parties to propose methods for accurately quantifying this advantage.
Komisjon märkis, et abisaajatele antakse kaudselt eeliseid, ja palus huvitatud isikutel teha ettepanekuid meetodite kohta selle eelise täpseks hindamiseks.
The Commission also expressed doubts as to the compatibility of the aid with the EC Treaty.
Komisjon väljendas ka kahtlust abi vastavuse suhtes EÜ asutamislepinguga.
The case in hand seemed not to meet either the exceptions from the general prohibition on aid listed in Article 87(2) or the exception in Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Näis, et kõnealune juhtum ei vastanud EÜ asutamislepingu artikli 87 lõikes 2 loetletud eranditele abiandmise üldisest keelust ega artikli 87 lõike 3 punktis 3 sätestatud erandile.
Particularly problematic, in the Commission's view, is the fact that the objective pursued by Italy — i.e. the diffusion of open standards for digital television — was reached by causing disproportionate distortion of competition and an unnecessary infringement of the principle of technological neutrality.
Komisjon peab eriti problemaatiliseks asjaolu, et Itaalia taotletav eesmärk, digitaaltelevisiooni avatud standardite levitamine, saavutati konkurentsi ebaproportsionaalse kahjustamisega ja tehnoloogilise neutraalsuse põhimõtte ülemäärase rikkumisega.
Lastly, the Commission initiated the formal investigation procedure in order to give the Italian Government and interested parties the opportunity to submit their comments on its provisional assessment of the measure described and to provide the Commission with any relevant information.
Lõpuks algatas komisjon ametliku uurimismenetluse, et anda Itaalia valitsusele ja huvitatud isikutele võimalus esitada kirjeldatud meetme esialgsel hindamisel komisjonile oma märkusi ja asjakohast teavet.
Generally speaking, both Italy and Mediaset maintained in their comments that the measure does not constitute aid and that, if it were aid, it would be compatible.
Nii Itaalia kui ka Mediaset väitsid üldiselt oma märkustes, et meede ei ole käsitatav riigiabina, aga kui oleks, siis oleks see õigusnormidega kooskõlas.
RAI states that it was forced to act within the limits imposed by its legal obligations and that it could not therefore benefit from the measure.
RAI väidab, et oli sunnitud tegutsema talle kehtestatud õiguslike kohustustega seatud piire arvestades ega saanud seetõttu meetmest kasu.
The complainants and ESOA, on the contrary, maintained that the measure constitutes unlawful aid.
Seevastu kaebuse esitajad ja ESOA väitsid, et meede on käsitatav ebaseadusliku abina.
COMMENTS FROM ITALY, MEDIASET AND RAI
ITAALIA, MEDIASETI JA RAI MÄRKUSED
First, Italy and Mediaset refer to the decision by AGCOM rejecting a complaint against Article 1(572) of the 2006 Finance Act, i.e. against the measure which replaces the measure in question.
Itaalia ja Mediaset viitavad kõigepealt AGCOM-i otsusele, millega lükatakse tagasi 2006. aasta rahandusseaduse artikli 1 lõike 572, s.t kõnealuse meetme asendanud meetme vastu esitatud kaebus.
The complainant alleged that Article 1(572) of the 2006 Finance Act favoured decoders distributed by companies linked to Mr Berlusconi's family.
Kaebuses väideti, et 2006. aasta rahandusseaduse artikli 1 lõikega 572 eelistatakse dekoodreid, mida müüvad hr Berlusconi perekonnaga seotud äriühingud.
The procedure was based on the law on the conflict of interest involving members of Government.
Menetluse aluseks oli seadus valitsuse liikmete huvide vastuolude kohta.
Comments by Italy more directly related to the content of the decision to initiate the procedure are that the measure does not constitute aid because (a) the beneficiaries do not receive an advantage and (b) there is no distortion of competition.
Itaalia väitis oma märkustes menetluse algatamise otsuse sisu kohta palju otsesemalt, et meede ei ole käsitatav abina, kuna a) abisaajad ei saa eeliseid ja b) konkurentsi ei kahjustata.
Even if it did constitute aid, the measure would be compatible under the exceptions in Articles 87(2)(a) and 87(3)(b), (c) and (d) of the EC Treaty.
Isegi kui see meede oleks abina käsitatav, oleks see kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punktis a ja artikli 87 lõike 3 punktides b, c ja d sätestatud eranditega.
Italy agrees that there is no aid to decoder producers and that network operators and broadcasters have to be put on the same footing.
Itaalia nõustub, et abi ei ole antud dekoodritootjatele ning et võrguoperaatorid ja ringhäälinguorganisatsioonid tuleb seada võrdsesse olukorda.
Mediaset raises similar issues, although it sometimes uses different arguments.
Mediaset tõstatab samad küsimused, kuigi kasutab mõnikord teistsuguseid argumente.
THE MEASURE IS NOT AID
MEEDE EI OLE ABI
The selective advantage is not certain
Valikuline eelis ei ole kindel
Italy argues that there is no reasonable certainty that the beneficiaries had to bear the costs that are subsidised by the State with the measure in question because there is no proof that the beneficiaries subsidised the purchase of decoders by consumers.
Itaalia väidab, et ei ole piisavalt kindel, et abisaajad pidid kandma kulusid, mida riik toetab kõnealuse meetmega, kuna ei ole tõendatud, et abisaajad toetasid tarbijate poolset dekoodrite ostu.
Italy argues that, contrary to the Court's judgment in the Netherlands v Commission case cited in point 30 of the decision to initiate the procedure, the beneficiaries did not even have any economic incentive to subsidise consumers because (a) they are the market incumbents and do not have any interest in completing the switchover to digital because they will then face greater competition as consumers with the digital technology will have access to many more competitors; (b) the size of the pay-per-view market was too small to compensate for a possible loss of this type and cannot be the only reason for subsidising consumers' purchase of decoders given the share of revenue from pay-per-view in 2004 and 2005; (c) the deadline set for switch-off was not sufficiently feasible, given that without a certain mass of consumers, no switch-off could take place.
Itaalia väidab, et vastupidi Euroopa Kohtu otsusele menetluse algatamise kohta otsuse punktis 30 osutatud kohtuasjas Madalmaad versus komisjon, ei olnud abisaajatel isegi mitte majanduslikku stiimulit tarbijate toetamiseks, kuna a) neil on turgu valitsev seisund ja nad ei ole huvitatud digitaalrežiimile ülemineku lõpuleviimisest, sest konkurents sel juhul tiheneb, kuna digitaaltehnoloogiaga tarbijatel on juurdepääs ka paljudele konkurentidele; b) tasuliste teleprogrammide turg oli liiga väike, et seda liiki võimalikku kahju hüvitada, ja see ei saa olla ainus põhjus toetada tarbijate poolset dekoodrite ostmist, arvestades tasulisest juurdepääsust saadud tulu osakaalu 2004. ja 2005. aastal; c) väljalülitamiskuupäev ei olnud piisavalt teostatav, võttes arvesse, et teatava hulga tarbijateta ei saaks väljalülitamine toimuda.
Furthermore, it would be impossible to determine the amount of public resources transferred to these beneficiaries.
Peale selle on neile abisaajatele üle kantud riigi vahendite summat võimatu kindlaks määrata.
In the case of State aid C-25/2004, which was the subject of Decision 2006/513/EC the Commission excluded T-System from the beneficiaries because it was not possible to ascertain the existence and the amount of a transfer of resources in its favour.
Riigiabi C-25/2004 puhul, mille kohta võeti vastu otsus 2006/513/EÜ, jättis komisjon T-Systemi abisaajate hulgast välja, kuna vahendite ülekandmist temale ja ülekantud summat ei olnud võimalik kindlaks määrata.
Second, Mediaset maintains that terrestrial broadcasters and satellite broadcasters are not comparable companies, because the DTT operators are only required to achieve digitalisation and encourage the digital switchover in gradual stages (with simulcast and switch-off) and therefore terrestrial broadcasters are subject to specific public service obligations — with a view to ensuring the availability of terrestrial broadcasting throughout Italy — and to use open technologies.
Teiseks väidab Mediaset, et maapealsed ja satelliitringhäälinguorganisatsioonid ei ole omavahel võrreldavad, kuna DTT-operaatorid peavad saavutama ainult digiteerimise ja soodustama järkjärgulist digitaalsüsteemile üleminekut (simulcast’i ja väljalülitamise kaudu), mistõttu maapealsetele ringhäälinguorganisatsioonidele on kehtestatud konkreetsed avalik-õiguslikud kohustused, et tagada maapealse ringhäälingu kättesaadavus kogu Itaalias, kasutades avatud tehnoloogiaid.
According to Mediaset, the purpose of the scheme was to facilitate the transfer from analogue to digital and to promote the development of open standards in a context where there was a legal deadline set for the compulsory transition from analogue to digital broadcasting — the so-called digital switchover — imposing burdensome costs specific to DTT operators (the cost of infrastructure for Mediaset was very high).
Mediaseti väitel oli süsteemi eesmärk hõlbustada üleminekut analoogsüsteemilt digitaalsüsteemile ja edendada avatud standardite arengut olukorras, kus kohustuslikuks analoogringhäälingult digitaalringhäälingule üleminekuks ehk digitaalsüsteemile üleminekuks on õigusaktidega tähtaeg kehtestatud, mis tekitab konkreetselt DTT-operaatoritele koormavaid kulusid (Mediaseti infrastruktuurikulud olid väga kõrged).
Moreover, Media argues that contrary to what is stated in the decision to initiate the procedure, there is no protection against the entry on to the market of new competitors via the acquisition of broadcasting infrastructure (Mediaset quotes the example of H3G which entered the market by acquiring a local broadcaster) and that new entrants do not have to bear the cost of simulcast.
Peale selle väidab Media, et vastupidi sellele, mida on väidetud otsuses menetluse algatamise kohta, ei ole mingit kaitset ringhäälingu infrastruktuuri omandamise teel turule tulevate uute konkurentide eest (Mediaset toob näiteks H3G, kes tuli turule kohaliku ringhäälinguorganisatsiooni omandamise teel) ning et uued turuletulijad ei pea kandma simulcast-režiimi kulusid.
Similarly, RAI maintains that the Commission's position does not take into account the obligations on RAI as the public service television broadcaster, which would reduce the alleged advantages to zero.
RAI väidab ka, et komisjoni seisukohas ei võeta arvesse RAI kohustusi avalik-õigusliku ringhäälinguorganisatsioonina, mis vähendaks väidetavad eelised nullini.
This is because (i) switchover can be done by RAI (given that it is the public service company) only if the penetration rate of DTT equals that of analogue TV; and (ii) RAI was obliged to choose its investments in the DTT sector in line with its legal obligations, and not following market criteria, since it was obliged to have two multiplexes covering at least 70 % of the population by 1 January 2005, with the aim of rapid digitalisation, helped in this by the decoder subsidies.
Põhjus on selles, et i) RAI võib ülemineku ellu viia vaid sel juhul (arvestades, et see on avalik-õiguslik ettevõte), kui DTT levik võrdsustub analoogtelevisiooni levikuga; ja ii) võttes eesmärgiks kiire digiteerimise, millele aitasid kaasa dekoodrite eest makstavad toetused, pidi RAI valima investeeringud DTT-sektorisse kooskõlas oma õiguslike kohustustega, mitte turukriteeriumide kohaselt, kuna tal pidi olema 1. jaanuariks 2005 kaks multipleksi, mis hõlmaksid vähemalt 70 % elanikkonnast.
Total costs were EUR 150 million.
Üldmaksumus oli 150 miljonit eurot.
Given the timing of the switchover, the fact that RAI transmits only free-to-air programmes, the very small number of viewers and the non-inclusion of the cost of digitalisation in the annual licence fee for 2004, 2005 and 2006, the only costs borne by RAI are the technological costs (frequencies and infrastructure), costs which RAI would have to bear without the subsidy in question, while speeding up digitalisation did not guarantee additional revenue.
Võttes arvesse ülemineku ajastust, RAI poolt ainult tasuta levitatavate programmide edastamist, vaatajate väga väikest arvu ja digiteerimiskulude väljajäämist 2004., 2005. ja 2006. aasta litsentsitasudest, kannab RAI ainult tehnoloogilisi kulusid (sagedus ja infrastruktuur), mida RAI peaks kandma ka kõnealuse toetuseta, kusjuures digiteerimise kiirendamine lisakulusid ei taganud.
First, Italy maintains that terrestrial and satellite operators do not compete on the same pay-TV market because they cover different market segments, namely free-to-air and pay-TV.
Itaalia väidab esiteks, et maapealse ja satelliittelevisiooni operaatorid ei konkureeri samal tasulise televisiooni turul, kuna nad katavad turu erinevaid segmente, nimelt tasuta levitatavat ja tasulist televisiooni.
Furthermore, pay-per-view offers started only in the second half of 2005.
Peale selle alustati tasuliste teleprogrammide pakkumist alles 2005. aasta teisel poolel.
The separation of the two markets also holds for the network operators as confirmed by AGCOM in one of its decisions, in line with the RAI/Rami d'azienda decision and the survey of the television sector by the Competition Authority.
Nende kahe turu eraldamine kehtib ka võrguoperaatorite suhtes, nagu AGCOM on ühes oma otsuses kinnitanud, kooskõlas RAI/Rami d’azienda otsusega ja konkurentsiasutuse uuringuga televisioonisektori kohta.
In addition, the cost of the decoder has only a marginal impact on the consumer's choice between the two different platforms.
Peale selle mõjutab dekoodri hind tarbijaid kahe platvormi vahel valiku tegemisel vaid vähesel määral.
The absence of distortion of competition is confirmed by the fact that in the first six half of 2005 Sky's subscriptions increased by 7,4 %.
Konkurentsi moonutamise puudumist kinnitab ka asjaolu, et Sky abonentide arv kasvas 2005. aasta esimesel poolel 7,4 % võrra.
If they so wish, all operators can use the technology that entitles them to the subsidies in question.
Soovi korral võivad kõik operaatorid kasutada tehnoloogiat, mis annab neile õiguse kõnealuseid toetusi saada.
COMPATIBILITY
VASTAVUS
As a general comment, Italy emphasises that the Commission acknowledges the benefits of interoperability and that the reason for excluding satellite decoders from the benefit is that when the aid measure was introduced, there were no satellite decoders that offered interoperability.
Itaalia rõhutab üldise märkusena, et komisjon tunnistab koostalitlusvõime eeliseid ning et satelliitdekoodreid ei eelistatud abimeetme kehtestamisel sellepärast, et abi kehtestamise ajal ei olnud koostalitlusvõimet pakkuvaid satelliitdekoodreid.
Moreover, following the 2006 Finance Act, which included satellite decoders, Sky did not alter the characteristics of its decoder to benefit from the subsidy.
Pealegi ei muutnud Sky pärast 2006. aasta rahandusseadust, mis hõlmas ka satelliitdekoodreid, toetuse saamiseks oma dekoodri omadusi.
Article 87(2)(a) of the EC Treaty
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkt a
Italy argues that the AGCOM figure of 50 % of households with a decoder by the end of 2006 or 2008 quoted by the Commission in point 55 of the decision to initiate the procedure is low, particularly given that the aim is to push the more expensive interactive decoders.
Itaalia väidab, et AGCOM-i nimetatud arv, 50 % peredest, kellel on 2006. aasta lõpuks või 2008. aastaks dekooder, millele komisjon osutab menetluse algatamise otsuse punktis 55, on tegelikust osakaalust väiksem, eriti kui arvestada eesmärki suruda läbi kallimaid interaktiivseid dekoodreid.
The price reduction due to the economies of scale resulting from the subsidies would mean that poor households could also afford to buy the decoder.
Hinna alandamine toetuste tõttu tekkinud mastaabisäästu tulemusena tähendas, et dekoodrit said endale lubada ka vaesed pered.
Article 87(3)(b) of the EC Treaty
EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkt b
Well-designed aid
Abi läbimõeldus
Coordination problem
Kooskõlastamisprobleem
Subsidising consumers
Tarbijate toetamine