natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Unlike taxable companies, they therefore benefit automatically from these exemptions.
Seega, erinevalt maksustatavatest valdusettevõtjatest kohaldatakse maksuvabastusega valdusettevõtjatele kõnealust maksuvabastust automaatselt.
In these circumstances, the Commission considers that the exemption in question gives exempt 1929 holding companies an advantage by mitigating the charges which are normally included in their budgets.
Seetõttu leiab komisjon, et kõnealuse maksuvabastusega antakse maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele eelis, millega leevendatakse nende eelarvele tavaolukorras mõjuvaid koormusi.
Still on the subject of income tax and municipal business tax, the Commission would add that interest and royalties received by exempt 1929 holding companies are totally exempted therefrom, in contrast to the ordinary taxation applicable to other Luxembourg holding companies.
Tulumaksu ja kohaliku ettevõtte tulumaksu kohta lisab komisjon täiendavalt, et maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate poolt saadud intressid ja kasutustasud on neist maksudest täielikult vabastatud, erinevalt muudest Luksemburgi valdusettevõtjatest, kelle suhtes kehtivad tavaõiguse sätted.
Such exemption cannot be justified by the wish to prevent the double taxation of the income in question inasmuch as the related charges are deducted upstream by those bearing them.
Seejuures ei saa seda maksuvabastust põhjendada sooviga vältida kõnealuste tulude topeltmaksustamist, kuivõrd vastavad kulud arvestatakse nende kandjate poolt eelnevalt maha.
The exemption of this income under the Law of 31 July 1929 is therefore in the nature of an exception and contradicts the principle that interest and royalty payments are subject, at least once, to income tax.
Nende tulude suhtes 31. juuli 1929. aasta seadusega kehtestatud maksuvabastus on seega erandit moodustav ning on vastuolus põhimõttega, mille kohaselt intresside ja kasutustasude pealt tuleb vähemalt üks kord maksta tulumaksu.
In view of the exceptional nature of this exemption, the Commission accordingly considers that exempt 1929 holding companies also benefit in this case from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Võttes arvesse, et kõnealuse maksuvabastuse näol on tegemist erandiga, leiab komisjon, et maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatel võimaldatakse ka selles küsimuses leevendada koormust, mis mõjub tavaolukorras nende eelarvele.
As regards withholding taxes on distributed income, dividends and royalties made by exempt 1929 holding companies, the Commission notes that the said holding companies are not subject to the withholding tax normally applied by Luxembourg to payments made to non-resident recipients, including — in the case of billionaire holding companies — the withholding tax imposed on directors' fees.
Mis puutub maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate poolt väljajaotatavalt tulult, dividendidelt ja kasutustasudelt eelnevat maksude kinnipidamist, siis märgib komisjon, et nende valdusettevõtjate suhtes ei kohaldata Luksemburgis automaatset maksude kinnipidamist, nagu seda tavaliselt tehakse mitteresidentidest tulusaajate puhul, seda ei tehta ka miljardär-tüüpi valdusettevõtjate poolt makstavate lisatasude puhul.
It accordingly considers that exempt 1929 holding companies also benefit in this case from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Seetõttu leiab komisjon, et maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatel võimaldatakse ka seda aspekti silmas pidades leevendada koormust, mis mõjub tavaolukorras nende eelarvele.
Even supposing that this withholding tax exemption benefits directly the income recipients, and only indirectly exempt 1929 holding companies, the Commission considers that it nonetheless has the effect of relieving the latter of charges normally borne by distributing companies taxable in Luxembourg.
Isegi kui eeldada, et kõnealune automaatse maksu kinnipidamise osas tehtav maksuvabastus soodustab otseselt tulu saajaid ja maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjaid vaid kaudselt, leiab komisjon ikkagi, et selle meetme tulemusena kergendatakse nende valdusettevõtjate maksukoormust Luksemburgi maksustatavate valdusettevõtjatega võrreldes.
This assessment is borne out by the fact that, where a withholding is applied, the rate of tax is higher if its cost is borne by the distributor and that the latter is under no legal obligation, in such a case, to pass on the tax to the recipient of the income.
Seda hinnangut kinnitab asjaolu, et kui kohaldatakse eelnevat mahaarvamist, siis on maksumäär kõrgem võrreldes olukorraga, kui nimetatud kulu kannab tulu väljajaotaja, kes ei ole seadusjärgselt kohustatud üle kandma maksu tasumise kohustust tulude saajale.
Furthermore, exempt 1929 holding companies receive an indirect advantage in terms of easier access to risk/debt capital due to the higher return to investors resulting from the exemption.
Lisaks sellele pakutakse maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele ka kaudset eelist, kuivõrd investoritele võimaldatava maksuvabastuse tõttu on neil parem juurdepääs suurema tulususega riski- ja laenukapitalile.
Finally, exempt 1929 holding companies are not subject to the net worth tax applicable to companies taxable in Luxembourg.
Maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele ei laiene nõue maksta Luksemburgi maksukohustuslastest äriühingute suhtes kohaldatavat netoväärtusele kehtestatud maksu.
Even supposing that this exemption has an economically limited scope, it nonetheless relieves exempt 1929 holding companies of a charge normally borne by companies in Luxembourg.
Kuigi selle maksuvabastuse majanduslik ulatus on piiratud, väheneb sellega seoses ikkagi maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate maksukoormus Luksemburgi tavaliste äriühingutega võrreldes.
It follows from all the foregoing that, in the Commission’s view, the advantages in question constitute exceptional measures which are capable of favouring certain undertakings compared with other undertakings which are, in the light of the objective pursued by the said scheme — namely the prevention of multiple taxation — in a comparable factual and legal situation.
Eelnevast ilmneb, et komisjoni arvates on kõnealuste eeliste näol tegemist erandit moodustavate meetmetega, mis oma loomult soodustavad teatud ettevõtteid, võrreldes teiste ettevõtetega, kes on kõnealuse maksukorralduse eesmärki, mitmekordse maksustamise vältimist silmas pidades samasuguses faktilises ja õiguslikus olukorras.
The Commission considers in this context that the reference made by the Luxembourg authorities to the judgment in Banks is irrelevant.
Komisjon leiab seejuures, et Luksemburgi ametiasutuste osutamine Banksi kohtuotsusele ei ole asjakohane.
In that case, of the various possible formulas for applying certain taxes, none appeared a priori more advantageous.
Kõnealuse kohtuotsuse puhul ei olnud teatavate maksude erinevate kohaldamisskeemide puhul mitte ükski neist skeemidest vaadeldav iseenesest soodsamana.
In the present case, however, an exemption is, in principle, more advantageous than the taxation of income.
Käesoleval juhul tuleb aga eeldada, et maksuvabastuse kohaldamise näol on põhimõtteliselt tegemist soodsama olukorraga kui maksude tasumise korral.
The Commission concludes from this that exempt 1929 holding companies benefit actually and not potentially from a mitigation of the charges which are normally included in their budgets.
Komisjon leiab seega, et maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjad kasutavad reaalselt ja mitte vaid potentsiaalselt maksukoormuse vähendamist, kusjuures see koormus langeks tavaolukorras nende eelarvele.
The three examples given by the Luxembourg authorities in their letter of 13 April 2006 are not of such a character as to call into question the conclusion that the scheme at issue confers advantages derogating from ordinary tax law which are not justified by the nature of the Luxembourg tax system.
Luksemburgi ametiasutuste poolt 13. aprilli 2006. aasta kirjas esitatud kolm näidet ei ole sellised, mis võimaldaksid ümber lükata järeldust selle kohta, et vaidlustatav maksukorraldus pakub eeliseid, mis moodustavad erandi üldiste maksunduseeskirjade suhtes ja mille kehtestamine ei ole Luksemburgi maksusüsteemi iseloomu silmas pidades põhjendatud.
First of all, they concern situations which are not representative of the actual use made of the exempt 1929 holding companies scheme.
Ühelt poolt on tegemist olukordadega, mis ei ole maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate maksukorralduse tegelikku kasutust silmas pidades representatiivsed.
Secondly, they concern only situations in which the ordinary scheme already grants total exemption from income taxes.
Teiselt poolt puudutavad kõnealused näited eranditult olukorda, mille korral üldise maksukorraldusega nähakse juba pikemat aega ette maksuvabastust kõikide tulude osas.
On the other hand, Luxembourg ignores situations in which exemption is not ordinarily granted, despite the fact that, as previously observed, it is only in such situations that the scheme enables beneficiaries under it to retain a specific advantage compared with the ordinary scheme.
Seevastu ei käsitle Luksemburg selliseid olukordi, mille puhul tavaõigusega maksuvabastust ei võimaldata, ehkki, nagu eelnevalt välja selgitati, võimaldab vaidlustatud maksukorraldus tulu saajatel säilitada konkreetne eelis võrreldes tavaõigusega ette nähtud maksukorraldusega.
The Commission considers, therefore, that it is not necessary to take into account all applicable direct and indirect taxes in order to determine whether there exists an actual tax advantage granted to exempt 1929 holding companies, the existence of that advantage being already sufficiently proven.
Seega leiab komisjon, et ei ole vajadust arvesse võtta kõiki otseseid ja kaudseid makse, et kindlaks määrata, kas maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele võimaldatakse tegelikku maksusoodustust, kuivõrd sellise eelise olemasolu on juba piisavalt tõestamist leidnud.
The Commission would point out, moreover, that such an analysis would be impossible to carry out in view of the indeterminate number of possible situations.
Lisaks sellele märgib komisjon, et sellist analüüsi ei ole võimalik teostada, kuivõrd arvesse tuleks võtta määratlematut arvu olukordi.
In conclusion, the Commission considers that the scheme in question constitutes an advantage conferred on exempt 1929 holding companies.
Kokkuvõttes leiab komisjon, et kõnealuse maksukorralduse näol on tegemist maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele antava eelisega.
The specific nature of a state measure, namely its selective application, constitutes one of the necessary elements of the concept of state aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses riikliku abi mõiste üheks vajalikuks komponendiks on riikliku meetme eripära, mis seisneb selle meetme selektiivses toimes.
In that regard, it is necessary to determine whether or not the tax scheme in question entails advantages accruing exclusively to certain undertakings or certain sectors of activity.
Seetõttu tuleb uurida, kas kõnealune maksukorraldus pakub teatavatele ettevõtetele või teatavatele tegevusvaldkondadele eksklusiivseid eeliseid.
In the present case, according to the Luxembourg authorities, the exempt 1929 holding companies scheme is not selective because all undertakings in comparable situations, i.e. those carrying on exclusively the activities of managing and maximising the value of participations held in controlled companies and of receiving income derived from those activities, can benefit from it.
Luksemburgi ametiasutuste väitel ei ole maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate suhtes kohaldatav maksukorraldus selektiivne, kuivõrd see laieneb kõikidele ettevõtetele, mis on sarnases olukorras, st tegelevad üksnes kontrollitavates äriühingutes võetud osaluste haldamise ja realiseerimisega ning nendest tegevustest tuleneva tulu saamisega.
The Commission shares the view of the Luxembourg authorities that the selectivity of a measure such as the tax exemption for holding activities must be assessed in the light of comparable situations.
Komisjon nõustub Luksemburgi ametiasutuste seisukohaga, mille kohaselt iga meetme selektiivsust, seega ka haldustegevuse maksuvabastuse selektiivsust tuleb hinnata lähtuvalt võrdlusest sarnases olukorras olevate äriühingutega.
It considers, however, that what should be taken into consideration for comparison purposes here are companies receiving income comparable to that of exempt 1929 holding companies.
Samas leiab komisjon, et antud juhul tuleks võrdluse puhul arvesse võtta selliseid äriühinguid, mille tulud on võrreldavad maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate tuludega.
It would observe though that, among Luxembourg companies, only the exempt 1929 holding companies are completely exempted from tax on all the income they receive, irrespective of any tax already borne upstream on their income by companies in which they hold a participation.
Komisjon märgib, et Luksemburgi äriühingutest on vaid 1929. aasta valdusettevõtjad täiel määral vabastatud maksudest kõikide saadavate tulude pealt, kusjuures see maksuvabastus ei sõltu sellest, kas maks on juba varasemalt makstud äriühingute poolt, kus valdusettevõtja on võtnud osaluse.
In these circumstances, the Commission can only conclude that such an exemption scheme is selective since it favours certain undertakings carrying on exclusively certain activities among the various undertakings and activities which are subject to the risk of multiple taxation.
Seetõttu ei ole komisjonil muud võimalust kui otsustada, et tegemist on selektiivse maksuvabastuskorraldusega, kuivõrd sellega soositakse erinevate ettevõtete ja tegevuste hulgast, mille puhul võib arvesse tulla topeltmaksustamise oht, teatavaid ettevõtteid ja tegevusi.
This assessment is borne out, moreover, by the fact that, according to the Luxembourg authorities, the Law of 31 July 1929 is designed to prevent an excessive extension of this favourable regime to companies other than exempt 1929 holding companies so as to prevent it from placing an undue burden on the state budget.
Sellist hinnangut kinnitab samuti asjaolu, et Luksemburgi ametiasutuste väidete kohaselt on 31. juuli 1929. aasta seaduse eesmärgiks takistada kõnealuse maksukorralduse ülemäärast laiendamist teistele äriühingutele peale maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate, et vältida liigset koormust riigieelarvele.
The Commission would point out in this connection that a justification based on the nature or overall structure of the tax system must reflect the consistency of a specific tax measure with the internal logic of the tax system in general.
Komisjon meenutab seoses sellega, et põhjendus, mis tugineb maksundussüsteemi olemusele või ülesehitusele, peab ära näitama selle konkreetse maksundusmeetme sidususe maksundussüsteemi üldise seesmise loogikaga.
Such cannot be the case here, however, inasmuch as Luxembourg has not justified, by reference to the nature or overall structure of the national tax scheme, the exceptional arrangement from which exempt 1929 holding companies alone benefit.
Antud juhul see nii ei ole, kuivõrd Luksemburg ei ole üksnes maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate suhtes kohaldatavat maksuvabastuskorraldust põhjendanud riikliku maksundussüsteemi olemuse või ülesehitusega.
The Commission would point out, moreover, that the benefit of the exemption under the Law of 31 July 1929 is subject to fulfilment of several conditions linked essentially to the existence of a registration system monitored by the authorities and to compliance with certain legal requirements relating to minimum net worth and to the actual, exclusive pursuit of certain strictly defined activities.
Lisaks sellele märgib komisjon, et 31. juuli 1929. aasta seaduse alusel võimaldatava maksuvabastuse kohaldamise aluseks on vastavus mitmele tingimusele, mis on eeskätt seotud riikliku ametiasutuse järelevalve all toimiva registreerimissüsteemi olemasoluga, teatavate minimaalset netoväärtust puudutavate seadusest tulenevate nõudmiste järgimisega ja kohustusega piirduda üksnes teatavate rangelt kindlaksmääratud tegevustega.
In the Commission’s view, the existence of these stringent criteria enhances the selective nature of the scheme in question.
Komisjoni arvates tugevdab selliste rangete kriteeriumide olemasolu kõnealuse maksukorralduse selektiivset olemust veelgi.
The Commission would note in this respect that exempt 1929 holding companies must limit their activities to the acquisition of participations, in whatever form, in other undertakings and to the management and value maximisation of those participations.
Seoses sellega mainib komisjon, et maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjad peavad piirama mis tahes vormis osaluste võtmisega seotud tegevust teistes ettevõtetes, samuti selliste osaluste haldamist ja realiseerimist.
The summary definition of the value maximisation of participations given in the Law of 31 July 1929 has been clarified by the Land Registration and Estates Department, which has interpreted it broadly as including several economic activities, directly or indirectly linked to the value maximisation of participations, taking the form notably of financing activities.
Luksemburgi registreerimis- ja kinnisvaravalitsus (Administration de l'enregistrement et des domaines) täpsustas 31. juuli 1929. aasta seadusega antavat määratlust osaluste realiseerimise kohta, andes sellele mõistele laia tõlgenduse, mille kohaselt see hõlmab mitmeid majandustegevusi, mis on otseselt või kaudselt seotud osaluste realiseerimisega eeskätt rahastamistegevuste alal.
Holding companies are thus authorised to grant long- or short-term advances and loans to companies in which they directly hold a participation.
Nii on valdusettevõtjatel lubatud anda pika- ja lühiajalisi avansse ja laene ettevõtetele, milles neil on otsene osalus.
Under the Law of 31 July 1929, collateralisation in favour of creditors of companies in which exempt 1929 holding companies hold a participation and collateralisation of their capital increases also come under the concept of the value maximisation of participations.
juuli 1929. aasta seaduse kohaselt hõlmab osaluste realiseerimine ka tagatiste andmist nende ettevõtete laenuandjatele, milles maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatel on osalus, samuti hõlmab realiseerimise mõiste ka kapitali suurendamist.
Moreover, in addition to equity participations, exempt 1929 holding companies may hold public or private bonds, whether or not quoted on the regulated markets, and whether or not issued by the public sector.
Lisaks aktsiaosalustele võivad maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjad omada ka riiklikke või eraõiguslikke võlakirju, mis võivad olla reguleeritud või reguleerimata turgudel koteeritud või mitte ning välja antud avaliku sektori poolt või mitte.
Exempt 1929 holding companies may also hold only bonds, independently of or in conjunction with participation management activities.
Maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate tegevus võibki piirduda vaid võlakirjade omamisega, hoolimata osaluste haldamise toimumisest või mittetoimumisest.
It is thus possible for financial holding companies to broaden the circle of potential financing beneficiaries and in so doing to grant loans to all companies forming part of the group and hence to all companies sharing a common name which are at least 25 %-held by a common parent company.
Finantshaldusettevõtete jaoks on seega võimalik laiendada rahastatavate ettevõtete ringi ja anda seejuures laene kõikidele kontserni kuuluvatele äriühingutele, see tähendab kõikidele sama nimetust kasutavatele äriühingutele, milles emaettevõttel on vähemalt 25 % suurune osalus.
Furthermore, certain activities are presumed to be equivalent to the acquisition of a participation, even if no shares are held by the exempt 1929 holding company in question.
Lisaks sellele käsitletakse teatavaid tegevusi samaväärsetena osaluse võtmisele, seda isegi juhul, kui maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjal ei ole üldse mitte mingit osalust.
A holding company may thus hold patents and, although it may not exploit or negotiate them, it may grant exploitation licences to other companies either outside or within the group to which it belongs and hence collect a royalty without losing the benefit of exemption.
Nii võib valdusettevõtja omada patente ja kuigi tal ei ole õigust neid kasutada või nendega kaubelda, võib ta väljastada kasutuslitsentse kolmandatele äriühingutele või oma kontserni liikmetele ning saada seeläbi tulusid, millele laieneb maksuvabastus.
The activities which exempt 1929 holding companies are authorised to carry on also include the provision of advice on management and investment by investment funds.
Maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate lubatud tegevuste hulka kuulub ka investeerimisfondidele suunatud haldus- ja investeerimisalane nõustamistegevus.
The purpose of this activity is to provide advice to collective investment undertakings on the management of the portfolio entrusted to them.
Selle tegevuse eesmärgiks on nõustada ühisinvesteerimisettevõtjaid neile usaldatud portfelli halduse osas.
It is normally carried on by consultancy firms which are in principle taxable under ordinary tax law.
Tavaliselt tegelevad sellise tegevusega nõustamisettevõtted, kelle tegevus on üldiselt tavaõiguse alusel maksustatud.
However, where certain specific conditions are met, it is possible for a consultancy firm to opt for 1929 holding company status.
Samas, kui on täidetud teatavad tingimused, on nõustamisettevõttel võimalik saada 1929. aasta valdusettevõtja staatus.
It follows from the above that the activities which a 1929 holding company may carry on are strictly limited by the Law of 31 July 1929, the pursuit of other activities being sanctioned by the withdrawal of tax-exempt status.
Eelnevast nähtub, et tegevused, millega 1929. aasta valdusettevõtja võib tegeleda, on 31. juuli 1929. aasta seadusega rangelt piiratud, kõikide muude tegevustega tegelemise eest võetakse valdusettevõtjalt õigus kasutada maksuvabastuskorraldust.
The Commission considers that these restrictions confirm the selective nature of the exemption scheme for exempt 1929 holding companies.
Komisjon leiab, et need piirangud kinnitavad maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjatele kohaldatava maksuvabastuskorralduse selektiivset olemust.
Moreover, as the Commission mentioned in its decision of 9 February 2006, it suffices to point out that several economic sectors cannot benefit from the advantages offered by the scheme.
Lisaks sellele, nagu komisjon märkis oma 9. veebruari 2006. aasta otsuses, piisab sellest, kui tuvastada, et mitmetes majandusharudes ei ole võimalik kõnealuse korralduse alusel antavaid eeliseid kasutada.
Thus, undertakings carrying on activities other than those authorised concerning participation value maximisation and activities falling within several sectors, such as manufacturing, agriculture and commerce, are excluded from the benefit of the scheme.
Nii ei saa kõnealust maksukorraldust kasutada ettevõtted, mille tegevus osaluse väärtuse suurendamisel erineb lubatud tegevustest, samuti mitme tegevusvaldkonna, nagu tööstus, põllumajandus või kaubandus, ettevõtted.
The Commission considers that no objective explanation can justify such a tax treatment specifically reserved for exempt 1929 holding companies, seeking as it does, by thus limiting its application to certain undertakings, to place them at an advantage compared with their competitors.
Komisjon leiab, et mitte ükski objektiivne selgitus ei saa põhjendada maksuvabastusega 1929. aasta valdusettevõtjate suhtes kohaldatavat maksundusalast erikohtlemist, kusjuures seda erikohtlemist rakendatakse üksnes teatavate ettevõtjate puhul, luues neile seeläbi eeliseid võrreldes nende konkurentidega.
The fact that the scheme in question is accessible only to Luxembourg undertakings carrying on a limited number of activities strengthens this assessment.
Seda hinnangut kinnitab samuti asjaolu, et kõnealust maksunduskorraldust saavad kasutada vaid Luksemburgi äriühingud, mis tegutsevad teatavatel piiratud tegevusaladel.