natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As there would be a risk of circumvention were different duty rates to be applied to these three related companies, IT could not be granted to the former two companies.
Võttes arvesse, et nende kolme seotud ettevõtte suhtes kohaldati erinevaid tollimakse, kaasneks sellega meetmetest kõrvalehoidmise oht, ja neile kahele ettevõttele ei saa võimaldada individuaalset kohtlemist.
In the notice of initiation the Commission indicated its intention to use Brazil as an appropriate analogue country for the purpose of establishing normal value for the PRC and Vietnam and invited the interested parties to comment thereon.
Komisjoni algatamisteates väljendas komisjon soovi kasutada Brasiiliat sobiva võrdlusriigina normaalväärtuse määramisel HRV ja Vietnami suhtes ja kutsus huvitatud isikuid üles seda kommenteerima.
Comments were received from the cooperating exporting producers suggesting Thailand, India or Indonesia as being a more suitable analogue country than Brazil.
Märkustes, mis saadi koostööd tegevatelt eksportivatelt tootjatelt, soovitati Taid, Indiat ja Indoneesiat sobivamate võrdlusriikidena kui Brasiiliat.
The main arguments claimed against Brazil were that Brazil does not possess similarities to PRC and Vietnam in terms of socio-economic and cultural developments, or per capita GNP, that Brazil hardly produces STAF and that it also differs from China and Vietnam in terms of labour cost and conditions of access to raw material.
Peamised argumendid Brasiilia vastu olid, et sotsiaalselt ja majanduslikult ning kultuurilise arengu või RKT poolest elaniku kohta ei sarnane Brasiilia HRV ja Vietnamiga, Brasiilia ei tooda peaaegu üldse STAF-tooteid ning erineb Hiinast ja Vietnamist ka tööjõu hinna ja tooraine kättesaadavuse poolest.
Some of the interested parties suggesting analogue countries other than Brazil argued that in a previous investigation concerning imports of certain footwear with uppers of leather or plastics originating in the PRC, Indonesia and Thailand [4], Indonesia was chosen as analogue country and that, consequently, it should also be chosen for this investigation.
Mõned huvitatud isikud, kes soovitasid Brasiilia asemel teisi võrdlusriike, väitsid, et varasemates uurimistes, mis käsitlesid HRVs, Indoneesias või Tais valmistatud nahk- või plastpealsetega jalatsite importi, [4] oli Indoneesia valitud võrdlusriigiks ja seetõttu tuleks seda teha ka käesoleva uurimise korral.
The Commission sought cooperation from exporters in Brazil and in other potential analogue countries such as India, Indonesia and Thailand.
Komisjon püüdis teha koostööd Brasiilia ja ka teiste võimalike võrdlusriikide, nagu India, Indoneesia ja Tai, eksportijatega.
Letters were sent to more than 50 companies in Brazil as well as in India and more than 20 companies in Indonesia.
Kirjad saadeti enam kui 50 ettevõttele Brasiilias, samuti Indias, ja enam kui 20 ettevõttele Indoneesias.
In addition, the Commission services contacted the Thai Footwear Association and obtained cooperation from six Thai exporting producers.
Lisaks võtsid komisjoni talitused ühendust Tai jalatsitootjate ühendusega ja said koostöökokkuleppe kuue eksportiva tootjaga Tais.
Out of all the companies which were contacted in the other countries, one Indian exporting producer, two Indonesian exporting producers and eight Brazilian exporting producers agreed to cooperate in the investigation.
Kõigist ettevõtetest, kelle poole pöörduti, nõustusid uurimises osalema üks India eksportiv tootja, kaks Indoneesia eksportivat tootjat ja kaheksa Brasiilia eksportivat tootjat.
Representative domestic sales
Omamaise müügi esindavus
One of the most important criteria for the selection of the analogue country are the representative domestic sales in the analogue country as compared to exports of the product concerned originating in the non-market economy country or countries concerned by the proceeding.
Üks kõige olulisem kriteerium võrdlusriigi valikul on omamaise müügi esindavus võrdlusriigis võrreldes menetlusalusest mitteturumajanduslikust riigist (menetlusalustest mitteturumajanduslikest riikidest) pärit vaatlusaluse toote ekspordiga.
Therefore, pursuant to Article 2(2) of the basic Regulation which is also applied to the analogue country, the domestic prices of the analogue country will normally be considered representative if their volume is at least 5 % of the quantities exported to the EU by the non-market economy country.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 2, mida kohaldatakse ka võrdlusriigi suhtes, peetakse seetõttu võrdlusriigi omamaised hindu esindavaks siis, kui nende tootmismahust on vähemalt 5 % eksporditud Euroopa Liitu mitteturumajanduslikust riigist.
As regards Indonesia, it should be noted that the two cooperating Indonesian exporting producers reported domestic sales which were not sufficiently representative as compared to the exports originating in the countries concerned.
Indoneesia puhul on märkimisväärne, et kaks koostööd tegevat Indoneesia eksportivat tootjat andsid teada omamaisest müügist, mis ei olnud piisavalt esindav võrreldes ekspordiga, mis lähtus kõnealustest riikidest.
Regarding India, only one cooperating exporter came forward.
Indiast võttis ühendust ainult üks koostööd tegev eksportija.
Its domestic sales represented, however, less than 5 % of the Vietnamese exports and were therefore not sufficiently representative with regard to the total exports from the countries concerned.
Ent tema omamaine müük moodustas vähem kui 5 % Vietnami ekspordist ega olnud seega piisavalt esindav kogu ekspordi suhtes kõnealustest riikidest.
As regards Thailand, six exporting producers came forward and cooperated by replying to the questionnaire.
Tai puhul andsid endast märku kuus eksportivat tootjat ja tegid koostööd küsimustikule vastates.
They did not have domestic sales representing 5 % or more of PRC or Vietnamese exports and were therefore not sufficiently representative with regard to the total exports from the countries concerned.
Neil puudus omamaine müük, mis oleks esindanud 5 % või enam HRV ja Vietnami kogu ekspordist ja nad polnud seega piisavalt esindavad kogu kõnealustest riikidest pärit ekspordi suhtes.
Consequently, Thailand was not found to be an appropriate analogue country.
Järelikult ei peetud Taid sobivaks võrdlusriigiks.
In contrast, the three main Brazilian exporting producers amongst the eight which cooperated, reported domestic sales which represented respectively more than 50 % of their own exports and their aggregate domestic sales were also found to account for 5 % or more in comparison with exports from the two countries concerned.
Ent kolm peamist Brasiilia eksportivat tootjat kaheksast, kes tegid koostööd, andsid teada omamaisest müügist, mis esindas vastavalt enam kui 50 % nende enda ekspordist, ja nende omamaiseks kogumüügiks arvestati 5 % või enam, võrreldes ekspordiga kõnealustest riikidest.
On the basis of the above, Brazil appeared to be the most reasonable choice in view of the representative domestic sales which permitted to avoid construction of the normal value and possible numerous adjustments.
Eespool mainitud põhjusel osutus Brasiilia kõige mõistlikumaks valikuks, arvestades omamaise müügi esindavust, mis võimaldas vältida normaalväärtuse arvutamist ja mitmeid võimalikke muudatusi.
Competition in the reference country
Konkurents võrdlusriigis
In terms of competition, the choice of Brazil as analogue country appeared also to be reasonable since it has more than 7000 producers, with a total production of more than 700 million pairs of shoes in 2004 and a domestic consumption of more than 500 million pairs in 2004.
Ka konkurentsi mõistes osutus Brasiilia valimine võrdlusriigiks mõistlikuks, kuna seal on rohkem kui 7000 tootjat, kogutoodanguga rohkem kui 700 miljonit kingapaari 2004. aastal, ja omamaine tarbimine rohkem kui 500 miljonit paari 2004. aastal.
Exports represented around 200 million pairs of shoes in 2004 amongst which more than 50 % for footwear with uppers of leather.
Eksport moodustas ligi 200 miljonit kingapaari 2004. aastal, millest enam kui 50 % olid nahast pealsetega jalatsid.
Brazil mainly exports to North America (United States and Canada), South America and Europe.
Brasiilia ekspordib peamiselt Põhja-Ameerikasse (USA ja Kanada), Lõuna-Ameerikasse ja Euroopasse.
Imports accounted for around nine million pairs of shoes in 2004 amongst which around 80 % originating in the countries concerned.
Impordiks arvestati ligi 9 miljonit kingapaari 2004. aastal, millest enam kui 80 % oli pärit kõnealustest riikidest.
Based on 2003 figures, Brazil was also found to have the highest domestic consumption of shoes per capita (2,7) before Thailand (2,3), Indonesia (1,7) and India (0,6) (all types of shoes included).
Tuginedes 2003. aasta näitajatele oli Brasiilial ka kõrgeim omamaine kingade tarbimine elaniku kohta (s.o 2,7), võrreldes Taiga (2,3), Indoneesiaga (1,7) ja Indiaga (0,6) (hõlmas kõiki kingatüüpe).
As regards the fact that Brazil hardly produces STAF, this argument was deemed irrelevant in view of the decision to exclude this type of shoes from the scope of the investigation as explained in recital 19.
Asjaolu, et Brasiilia ei tooda peaaegu üldse STAF-tooteid, peeti ebaoluliseks arvestades otsust jätta seda tüüpi kingad uurimisest välja, nagu on selgitatud põhjenduses 18.
Socio-economic and cultural developments
Sotsiaalne, majanduslik ja kultuuriline areng
Some parties claimed that Brazil is too different from the PRC and Vietnam in terms of socio-economic and cultural developments, or per capita GNP.
Mõned pooled väitsid, et Brasiilia on sotsiaalmajandusliku ja kultuurilise arengu või RKT poolest elaniku kohta liiga erinev HRVst ja Vietnamist.
It should first be noted that differences in terms of cultural development are considered irrelevant for the choice of an analogue country, because an analogue country is taken to reflect market economy conditions and not comparable cultural development levels.
Esmalt peab märkima, et võrdlusriigi valimisel peetakse kultuurilise arengu erinevusi ebaolulisteks, sest võrdlusriik valitakse turumajanduslike tingimuste põhjal ja sellega ei võrrelda kultuurilist arengutaset.
As regards the choice of a country with different economic development, it should be mentioned that, by definition, a non-market-economy country or an economy in transition does not have the same economic characteristics as a market-economy country.
Erineva majandusarenguga riikide kasutamise kohta peab märkima, et mõiste kohaselt ei saa mitteturumajandusliku riigi ja üleminekumajanduse puhul samasugust majanduslikku kirjeldust kasutada kui turumajanduslikus riigis.
It is not unusual that such difference in economic development exists between an analogue country and a non-market-economy country or an economy in transition.
Ei ole ebatavaline, et võrdlusriigi ja mitteturumajandusliku riigi või üleminekumajandusega riigi vahel on sellised majandusarengu erinevused.
This, however, does not prevent Brazil being chosen as analogue country as long as it is deemed more appropriate with regards to the other factors taken into consideration.
Siiski ei takista see valimast Brasiiliat võrdlusriigiks, kuni seda peetakse asjakohasemaks teiste arvesse võetud tegurite poolest.
The same conclusion can be drawn with regard to the difference in income per capita which is also an indicator of economic development.
Sama järelduse võib teha erinevuse kohta sissetulekus elaniku kohta, mis samuti on majandusarengu näitaja.
In addition, it should be noted that, on the basis of the World Bank's main criteria for classifying economies is gross national income per capita, Brazil is classified in the same category as the PRC, Thailand and Indonesia.
Lisaks on märkimisväärne, et Maailmapanga peamine kriteerium majanduste klassifitseerimisel on RKT elaniku kohta ning Brasiilia on selle järgi samas kategoorias kui HRV, Tai ja Indoneesia.
Several interested parties stressed the fact that labour costs are higher in Brazil than in Vietnam and China and that India, Indonesia or Thailand whose labour costs are more comparable would be more appropriate analogue countries.
Mitmed huvitatud isikud rõhutasid tõsiasja, et tööjõukulud on Brasiilias kõrgemad kui Vietnamis ja Hiinas, ning et India, Indoneesia ja Tai, kelle tööjõukulud on sarnasemad, sobivad võrdlusriikideks paremini.
In this respect, it should be pointed out that the choice of the analogue country is not necessarily made among countries which have the same or the closest costs as the countries concerned, since precisely these latter costs are deemed biased by the fact that the countries concerned have no market economy or their economy is in transition.
Selles suhtes tuletatakse meelde, et võrdlusriiki ei valita tingimata riikide seast, millel on samasugused või lähedased kulud, nagu kõnealustes riikides, sest nimelt neid madalamaid kulusid peetakse vildakateks seetõttu, et kõnealustes riikides ei ole turumajandust või nende majandus on üleminekuetapis.
As mentioned in recital 114, a country with a different level of economic development may be chosen as analogue country for a non-market-economy country or an economy in transition.
Nagu on nimetatud eespool põhjenduses 113, võib valida erineva majandusarengu tasemega riigi võrdlusriigiks mitteturumajandusliku riigi või üleminekumajanduse jaoks.
Similarly, labour costs which reflect the state of economic development of a country are not, in isolation, considered as a relevant criterion.
Samuti ei käsitleta olulise kriteeriumina tööjõukulusid, mis väljendavad riigi majanduslikku arengut.
None the less, as mentioned above, the level of cooperation from the Indian, the Thai and the Indonesian exporting producers was not such as to provide a sufficient representative sample of their domestic sales.
Nagu eespool mainitud, ei olnud koostöö tase India, Tai ja Indoneesia eksportivate tootjatega selline, mis oleks olnud omamaise müügi puhul piisavalt esindav.
Taking one of them as the reference country would lead to unnecessary use of constructed normal value and numerous adjustments.
Ühe nendest võrdlusriigiks võtmine põhjustaks arvestusliku normaalväärtuse ja mitmete korrigeerimiste ebavajalikku kasutamist.
Difference in the costs of production structures
Tootmisstruktuuride kulude erinevus
Interested parties also claimed that the cost structure between Brazil and the countries concerned is different since some costs (Research & Development (R & D), design, etc.) supported by the customers of the Chinese and Vietnamese exporters are incurred by the Brazilian producers and therefore included in their cost of production.
Huvitatud isikud väitsid samuti, et Brasiilia ja kõnealuste riikide kulude struktuur erineb, kuna osasid kulusid (teadus- ja arendustegevus, disain jne), mida toetavad Hiina ja Vietnami eksportijate tarbijad, on kandnud Brasiilia tootjad ja need sisalduvad seega nende tootmiskuludes.
It was indeed found that, in some cases, exporters in the countries concerned sold the product concerned to former Community manufacturers in the Community which still support the abovementioned components of the cost of production and sell the product under their own brand name.
Tõepoolest leiti, et mõnedel juhtumitel müüsid kõnealuste riikide eksportijad nimetatud toodet endistele ühenduse tootjatele EÜs, mis endiselt toetavad eespool nimetatud komponentide tootmiskulusid ja müüvad toodet oma kaubamärgi all.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as adjustments can be made for such costs when establishing normal value.
Siiski ei ole see põhjus, miks lükata Brasiilia võrdlusriigina tagasi, kuna normaalväärtuse määramisel võib nende kulusid korrigeerida.
A difference in access to raw material, in particular leather, between Brazil on the one hand and the PRC and Vietnam on the other, was also claimed by interested parties.
Huvitatud isikud viitasid samuti ühelt poolt Brasiilia ja teiselt poolt HRV ja Vietnami puhul erinevustele tooraine, eelkõige naha kättesaadavuses.
However, the allegations were found to be contradictory and did not provide any substantive evidence as to why other countries would be more appropriate.
Siiski leiti, et väited on vastuolulised ega esita mingit põhjendatud tõendusmaterjali, miks teised riigid oleksid asjakohasemad.
For example, some interested parties argued that there is unlimited availability of raw materials in the countries concerned, while only the basic raw materials would be available in Brazil.
Näiteks väitsid mõned huvitatud isikud, et kõnealustes riikides on piiramatud toorainevarud, samas kui Brasiilias on olemas üksnes kõige põhilisem tooraine.
Other interested parties claimed, on the contrary, that the countries concerned have to import cow leather and do not have the same access to raw materials as Brazil which has large and well established production of raw leather.
Teised huvitatud isikud väitsid, et kõnealused riigid peavad veisenahka hoopis importima ja tooraine pole neile sel määral kättesaadav kui Brasiiliale, kus on laialdane ja arenenud toornaha tootmine.
Some parties however confirmed that Brazil has a larger access to leather than the countries concerned.
Mõned osapooled kinnitasid siiski, et Brasiiliale on nahk kättesaadavam kui kõnealustele riikidele.
In particular, Brazil has one of the largest commercial bovine herds of the world as well as hundreds of companies specialized in tanning and leather finishing.
Brasiilial on üks suuremaid veisetootmiskarju maailmas, samuti sadu ettevõtteid, mis on spetsialiseerunud naha parkimisele ja viimistlemisele.
The Brazilian tanning industry produces, annually, more than 30 million hides, of which only 40 % is absorbed by the Brazilian leather consuming market (footwear, leather articles, furniture).
Brasiilia parkimistööstus toodab aastas enam kui 30 miljonit veisenahka, millest üksnes 40 % võtab vastu Brasiilia nahatarbimise turg (jalatsid, nahktooted, mööbel).
Such know-how in terms of processing and availability of raw material can only have a downward effect on the Brazilian cost of production.
Selline oskusteave tooraine töötlemisel ja selle kättesaadavus saab põhjustada üksnes Brasiilia tootmiskulude odavnemise.
Therefore, the allegation that Brazil would not be a reasonable choice on the basis of the access to raw material was rejected.
Seetõttu süüdistus, et Brasiilia ei ole mõistlik valik toorainel kättesaadavuse tõttu, lükati tagasi.
Those same parties then claimed that the countries concerned use leather of lower quality than that used by the Brazilian producers.
Samad osapooled väitsid seejärel, et kõnealused riigid kasutavad madalama kvaliteediga nahka kui Brasiilia tootjad.
In that respect, it should be noted that the investigation of the Chinese and Vietnamese exporting producers, forming part of the samples, showed that the quality of the leather used by them was higher than that used by Brazilian producers.
Siin peaks märkima, et osa valimi moodustanud Hiina ja Vietnami eksportivate tootjate uurimine näitas, et nende poolt kasutatud naha kvaliteet oli kõrgem kui nahal, mida kasutasid Brasiilia tootjad.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as an adjustment for a difference in physical characteristics can be made to take into account any difference in the quality of the leather.
Siiski ei ole see põhjus jätta kõrvale Brasiilia kui kohane võrdlusriik, sest füüsiliste omaduste erinevusi on võimalik korrigeerida arvestamaks kõiki nahakvaliteedi erinevusi.
In light of the above, it was concluded that Brazil is an appropriate analogue country.
Eespool nimetatut arvestades järeldati, et Brasiilia on sobiv võrdlusriik.
Following the choice of Brazil as an analogue country, normal value was calculated on the basis of the data verified at the premises of the three main cooperating Brazilian producers.
Pärast Brasiilia valikut võrdlusriigiks arvutati Brasiilia kolme peamise koostööd tegeva tootja ruumides kontrollitud andmete alusel normaalväärtus.
The domestic sales of the three Brazilian producers of the like product were found to be representative compared to the product concerned exported to the Community by the exporting producers in the PRC and in Vietnam.
Samasuguse toote Brasiilia kolme tootja poolset omamaist müüki peeti esindavaks võrreldes vaatlusaluse tootega, mida eksportisid ühendusse tootjad HRVs ja Vietnamis.
An examination was also made as to whether the domestic sales could be regarded as having been made in the ordinary course of trade, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers.
Uuriti ka seda, kas omamaist müüki võiks käsitada ka kui tavalise kaubanduskursiga sooritatut, kehtestades sõltumatutele tarbijatele toimunud tulutoova müügi osakaalu.
The verification carried out at the three main producers showed that their sales volume, sold at a net sales price equal to or above the unit cost, represented more than 80 % of the total sales volume of each producer.
Kolme peamise tootja kontrollimine näitas, et nende müügimahud, mille puhul netomüügihind oli võrdne ühiku hinnaga või sellest madalam, esindas enam kui 80% kogumüügimahust iga tootja kohta.
Therefore, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that product type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Seetõttu oli normaalväärtuse aluseks tegelik omamaine hind, mida arvutati uurimisperioodi kestel selle tootetüübi kõigi omamaiste müügihindade kaalutud keskmisena sõltumata sellest, kas selline müük tõi tulu või mitte.
The exporting producers made export sales to the Community either directly to independent customers or through unrelated trading companies located outside the Community.
Eksportivad tootjad eksportisid ühendusse kas otse sõltumatutele klientidele või väljaspool ühendust asuvate sõltumatute kaubandusettevõtete kaudu.
Where export sales to the Community were made through unrelated trading companies, export prices were established on the basis of the prices of the product when sold for export to the trading companies i.e. to an unrelated buyer, by the producers concerned in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation.
Kui eksportmüüki ühendusse toimus sõltumatute kaubandusettevõtete kaudu, kehtestati ekspordihinnad kõnealuste tootjate poolt kaubandusettevõttele müüdud toote hindade alusel vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 8.
An adjustment was also made pursuant to Article 2(10)(a) of the basic Regulation to allow for the quality of the leather and Article 2(10)(k) of the basic Regulation for R & D and design costs.
Lisaks tehti korrigeerimisi algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti a alusel, et arvestada kulutusi naha kvaliteedile, ja algmääruse artikli 2 lõike 10 punkti k alusel seoses kuludega uurimis- ja arendustegevusele ning disainile.
For exported product types not sold on the domestic market of Brazil, the domestic sales prices of similar product types were used in establishing normal values, appropriately adjusted where warranted.
Eksporditud tootetüüpide puhul, mida ei müüdud Brasiilia omamaisel turul, kasutati normaalväärtuse määramisel sarnaste tüüpide omamaiseid müügihindu, mis olid asjakohaselt korrigeeritud juhul, kui see oli põhjendatud.
Pursuant to Article 2(11) and (12) of the basic Regulation, dumping margins were established on the basis of a comparison of a weighted average normal value by product type with a weighted average export price by product type as established above.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 11 ja 12 määrati dumpingumarginaalid tootetüübi normaalväärtuse kaalutud keskmise ja ekspordihinna kaalutud keskmise võrdluse alusel, nii nagu see on eespool kehtestatud.
Given that none of the exporting producers in the samples fulfilled either the MET criteria nor the IT criteria, one weighted average dumping margin has been calculated for all companies in the sample of exporters in the PRC, and another one for the companies in the sample of exporters in Vietnam.
Juhul kui mitte ükski valimisse kuuluvatest eksportivatest tootjatest ei täitnud kas turumajandusliku või individuaalse kohtlemise kriteeriumit, arvutati üks kaalutud keskmine dumpingumarginaal kogu HRV eksportijate valimi ettevõtete jaoks ja teine Vietnami eksportivate ettevõtete valimi jaoks.