natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Attempts to place the Minister's remarks of 12 July 2002 in some domestic-law legal categories (especially company law and administrative law) likewise do not succeed in proving the existence of any guarantee in favour of France Télécom’.
“Katsed kvalifitseerida ministri 12. juuli 2002. aasta ütlusi siseriikliku õiguse juriidiliste kategooriate seisukohast (konkreetselt ühinguõiguse ja haldusõiguse) ei võimalda rohkem näidata mistahes garantii olemasolu France Télécomi jaoks”.
With regard to the comparison between the Minister's July declarations and a letter of intent, the French authorities stress that ‘(i) firstly, it is of the essence of the letter of intent that it is addressed to a beneficiary; (ii) secondly, and as an extension of the preceding observation, the effectiveness of the method is dependent on acceptance by the said beneficiary; and (iii), lastly, the scope of the commitment given (both as regards its object and as regards the force which its author wishes to give to it) depends exclusively on the terms employed’.
Ministri juulis tehtud avalduste ja kavatsusavalduse lähendamise osas rõhutavd prantsuse ametivõimud, et “(i) esiteks, kavatsusavalduse põhiolemuseks on selle adresseeritus saajale, (ii) teiseks, ja eelneva märkuse jätkuks, sõltub protsessi tõhusus nimetatud saaja nõustumisest, (iii) lõpuks, antud kohustuse ulatus (nii selle eseme kui selle jõu osas, mida selle autor soovib sellele omistada) sõltub eranditult kasutatud väljenditest”.
‘Thus … the general — to say the least — character of the Minister's remarks … rules out without doubt any commitment in favour of France Télécom or its creditors, and a fortiori any obligation as to the result to be achieved (and hence any idea of guarantee) as well as any obligation as to the means’.
“Nii … ministri ütluste mitte vähem üldine iseloom … välistab ilma vähimagi kahtluseta mistahes kohustuse France Télécomi või tema võlausaldajate ees, ja a fortiori, mistahes kohustuse saavutada lepingu eesmärk (ja seega garantii kogu tähenduse) ning ka mistahes kohustuse tagada lepingu täitmine”.
‘The Minister's reply … only confirms that no decision — other than to act like a “prudent investor” — had as yet been taken by the State shareholder, which, while trusting in the operational quality of the company, was not at that time able to make a sufficiently accurate diagnosis or to take any decision’.
“Ministri vastus …tõendab ainult seda, et ühtegi otsust – muud kui asjaolu tegutseda “aruka investorina”– ei olnud riik kui aktsionär teinud, sest uskudes ettevõtte operatiivsusesse, ei olnud ta sellel kuupäeval võimeline tegema piisavalt täpset diagnoosi ega vastu võtma mistahes otsust”.
‘The courts have … never held that a guarantee commitment without a specific beneficiary or beneficiaries may thus be relied upon by any person who might have an interest therein.
“Kohtupraktika ei ole … kunagi arvestanud, et garantii lubaduse ilma määratletud saaja(te)ta võiks ettekäändeks tuua keegi, kes on sellest huvitatud.
This is not surprising as it is in the nature of a guarantee or of a letter of intent that it is addressed to one or more beneficiaries.
Selles ei ole muide midagi üllatavat, sest garantiile või kavatsusavaldusele on omane, et see on adresseeritud ühele või mitmele kasu saajale.
Nor is it surprising, since it was not intended for any specific beneficiary, that the alleged commitment was not accepted’.
Kuna see ei olnud adresseeritud ühelegi määratletud kasu saajale, ei ole samuti üllatav, et väidetavat lubadust ei ole vastu võetud”.
As for the business management hypothesis, this concept is entirely inapplicable to the present case.
Mis puutub volitamata tegutsemise hüpoteesi, siis on see mõiste täiesti kehtetu antud juhul.
‘Regarding Article L.465-1 of the Monetary and Financial Code, the French authorities have stressed that supposing it to be transposable to the State, it would condemn, not the mere changing by the State of its intentions, but only the declaring of an intention that was false or misleading from the outset, which was manifestly not the case here inasmuch as the remarks only reflected the lack of any decision whatsoever in the then state of the shareholder's knowledge’.
“Mis puutub rahandus- ja finantsseadustiku artiklisse L.465-1, siis PA [prantsuse ametivõimud] rõhutasid, et oletades, et see on riigile ülekantav, ei mõistaks ta hukka pelgalt asjaolu, et riik arendab oma kavatsusi, vaid ainult asjaolu avaldada kavatsust, mis oleks väär või petlik algusest peale, millega ei olnud siin kindlasti tegemist, kuna ütlused peegeldavad ainult mistahes laadi otsuse puudumist ja on vaid sel ajal aktsionäril olnud teave”.
As far as administrative law is concerned, the French authorities maintain that ‘[f]irst of all, mere remarks made to a journalist — such as those made by the Minister for Economic Affairs on 12 July 2002 — do not constitute a “tortious act” capable of giving rise to rights and obligations, and even less a guarantee granted to France Télécom by the State.
Mis puutub haldusõigusesse, siis väidavad prantsuse ametivõimud, et “[ü]helt poolt, lihtsad ütlused ajakirjanikule – nagu olid majandusministri 12. juuli 2002. aasta ütlused – ei kujuta endast “juriidilisi tagajärgi loovat õigusakti”, mis võib luua õigusi ja kohustusi, ja veelgi vähem riigi garantiid France Télécomile.
Secondly, the liability of the State can in no way be incurred by reason of the highly general remarks made by the Minister, whether because of their alleged lack of implementation — the broken promise hypothesis — or, conversely, because of their implementation — the unlawful promise hypothesis’.
Teiselt poolt, riigi vastutust ei saa mingil juhul kohustada ministri väljendatud väga üldiste ütluste alusel, olgu see nende väidetava täitmata jätmise tõttu – täitmata lubaduse hüpotees – või, vastupidi, nende täitmise tõttu – ebaseadusliku lubaduse hüpotees”.
‘The legal consultant's conclusions clearly fly in the face of the Commission's decision-making practice and of Community case law in the field of state aid, which make the existence of aid conditional on proof of a firm, precise and unconditional commitment on the part of the State concerned — something which the Minister's remarks of 12 July 2002 could in no way be construed as being.’‘A state measure, in whatever form, must be sufficiently precise and concrete for the Commission to be able to determine the very existence of an advantage’.
“Juriidilise konsultandi järeldused lähevad ilmselgelt vastuollu riigiabi suhtes kehtivate komisjoni otsustustavade ja ühenduse kohtupraktikaga, mis seavad abi olemasolu sõltuvusse asjaomase riigi kindla, täpse ja tingimusteta lubaduse tõestusest, mida ei saa mingil juhul tähendada 12. juuli 2002. aasta ministriütlused”. “Riiklik abinõu, olenemata selle vormist, peab tõepoolest olema piisavalt täpne ja konkreetne, et komisjon saaks kindlalt määratleda eelise olemasolu”.
‘To be able to apply the prudent investor test, the Commission must have at its disposal all the necessary information concerning the specific modalities of the measure that is being scrutinised’.
“Nüüd aga, et oleks võimalik rakendada aruka investori tingimust, peavad komisjonil olema kõik vajalikud infoelemendid seoses uuritava abinõu konkreetsete tingimustega”.
‘The adoption by the Commission of the legal consultant's arguments would have discriminatory effects which would run counter to the principle of legal certainty.
“Juriidilise konsultandi teeside kohaldamine komisjoni poolt omaks pealegi diskrimineerivat ja õiguskindluse põhimõtte vastast mõju.
In particular, the reasoning followed by the consultant would have absurd procedural consequences in that each Member State would be obliged to notify to the Commission the slightest plan to give an interview or make a public declaration about a company of which it was the reference shareholder’.
Konkreetselt, konsultandi esitatud kaalutlus omaks absurdseid menetlustagajärgi, tuues kaasa kohustuse kõikidele liikmesriikidele teatada komisjonile vähimastki intervjuu või avaliku avalduse kavatsusest ettevõtte suhtes, milles ta on kontrollivaks aktsionäriks”.
Moreover, this argument would result in unjustified discrimination between the Community institutions and the Member States.
Lisaks kujutaks see tees õigustamatut diskrimineerimist ühenduse asutuste ja liikmesriikide vahel.
‘It is a principle of Community law that no person may rely even on promises made by a Community institution in the absence of “specific, unconditional and concordant assurances, emanating from authorised, reliable sources, given to him by the administration”’.‘More fundamentally, the approach adopted by the legal consultant is likely to undermine the principle of neutrality enshrined in Article 295 of the EC Treaty and would make it impossible to apply the prudent investor test.
“Ühenduse õigus sisaldab põhimõtteliselt, et keegi ei või ettekäändeks tuua isegi ühenduse asutuse antud lubadusi “volitatud ja usaldusväärsetest allikatest pärinevate täpsete, tingimusteta ja tõestavate tõenduste, mille edastas talle riigiasutus” puudumisel””.“Selles suhtes ja põhimõttelisemalt on juriidilise konsultandi lähenemisviis seda laadi, et see ähvardab EÜ asutamislepingu artiklis 295 sätestatud erapooletuse põhimõtet ja muudab võimatuks aruka investori tingimuse kohaldamise.
If the consultant's reasoning were taken to its logical conclusion, any public intervention by a State in relation to a public undertaking would thus constitute aid and a State would therefore always be presumed to act as a public authority and not in the capacity of a shareholder in the undertaking’.
Konsultandi mõttekäigu järgi kujutaks igasugune riigi avalik väljendus seoses avalik-õigusliku ettevõttega seega riigiabi ja eeldatavalt avaliku võimuna ja mitte ettevõtte aktsionärina tegutsevat riiki loetaks alati toimivaks avaliku võimuna”.
The French authorities have presented the following comments on the economic report:
Majandusaruande kohta esitasid prantsuse ametivõimud järgmised märkused:
‘The economic consultant's conclusions have no intrinsic validity inasmuch as they are based exclusively on the mistaken premiss (contained in the legal report) that France Télécom received an “unlimited guarantee” from the State’.
“Majanduskonsultandi järeldused ei oma mistahes väärtust iseenesest lähtuvalt asjaolust, et need põhinevad eranditult ekslikult väitele (mis kehtestati juriidilises aruandes), mille järgi France Télécom olevat saanud riig i “piiramatu garantii””.
‘Moreover … the economic report in no way shows that the company enjoyed any advantage over its competitors’.
“Pealegi …majandusaruanne ei tõesta mingil viisil, et ettevõte oleks saanud mistahes eelise oma konkurentide suhtes”.
‘The microeconomic method of the event study used by the economic consultant raises a number of fundamental issues, including the use of the very short-term trend in the share price as the sole measure of changes in the value of the company contrary to recognised usage (including by the Community courts regarding valuation, and this despite the fact that the manifest errors committed recently by the markets in assessing the value of telecommunications operators call for, to say the least, serious caution.
“Mikromajanduslik event study metodoloogia, mida majanduskonsultant kasutab, toob välja mitmed põhilised raskused, mis tulenevad nimelt börsikursi väga lühiajalise arengu kasutamisest ettevõtte väärtuse arengu ainsa mõõdupuuna, mis on vastuolus tunnustatud tavadega (kaasa arvatud ühenduse kohtuniku kasutatavatega) hindamise osas, ja toimub samal ajal, kui turgude poolt hiljuti tehtud ilmselged eksimused telekommunikatsioonioperaatorite väärtuse hindamisel nõuavad vähemalt ettevaatlikku suhtumist.
What is more, the economic consultant is completely ignorant of the specificities of the situation with regard to the France Télécom share at the material time, such as its historically high level of volatility, which clearly rule out the use of this method in the present case’.
Lisaks eirab majanduskonsultant täielikult France Télécomi aktsia olukorra eripära vaadeldaval ajajärgul, nagu ka selle tollel hetkel kõrget haavatavuse taset, mis välistaks selgesti selle metodoloogia kasutamise antud juhul”.
‘The event study method is all the more inappropriate in the present case as the share price did not move in only one direction during the relevant period, but underwent a rapid succession of strong rises and falls in response to the multitude of contradictory factors influencing the share price at that time, with the result that the consultant is wrong to carry out his analyses in the light of a single factor (the ministerial interview on 12 July 2002) to the exclusion of all others (despite the fact that there are no grounds for asserting that market operators considered the ministerial interview to be an important factor for investors in July 2002)’.
“Event study meetod osutub antud juhul sedavõrd sobimatuks, kuivõrd kursis ei toimunud ühest arengut vaadeldaval ajavahemikul, vaid rida kiireid tugevaid tõuse ja langusi, mis annavad tunnistust vastandlike tegurite paljususest, mis võiksid mõjutada kursi arengut vaadeldaval ajavahemikul, kuid konsultant on tuginenud oma analüüside teostamisel ainult ühe teguri vaatlemisele (ministri 12. juuli 2002. aasta intervjuu), eirates teisi tegureid kui tervikut (kusjuures miski ei võimalda kinnitada, et turu operaatorid pidasid ministri intervjuud 2002. aasta juulis investorite jaoks oluliseks elemendiks)”.
‘The markets thus received at that time information about the situation of the company itself (for example, on the risk associated with MobilCom)’.
“Nii said turud sellel ajavahemikul infot ettevõtte enda olukorra kohta (näiteks MobilComiga seonduva riski kohta)”.
‘Moreover, the consultant's calculations are in reality essentially determined by the choice of methodological hypotheses (such as the observation window and assessment period), established as they are without any solid justification and in a largely arbitrary manner, which deprives his findings of any probative value’.
“Pealegi on konsultandi arvutused tegelikkuses määratletud peamiselt tema metodoloogiliste oletuste valikust (nimelt vaatenurk ja hinnanguperiood), mis on püstitatud kindla põhjenduseta ja väga meelevaldselt, mis jätab konsultandi esitatud tulemused ilma igasugusest tõendusväärtusest”.
‘The amount calculated by the economic consultant is essentially linked to the utilisation of a reference trend in France Télécom's share price which bears no relationship to the event examined in the study (the Minister's comments of 12 July 2002)’.
“Majanduskonsultandi poolt arvutatud summa on peamiselt seotud France Télécomi aluseks oleva kursi tendentsi kasutamisega, millel ei ole mingit seost uurimuses vaadeldud sündmusega (12. juuli 2002. aasta ministriütlused)”.
‘Furthermore, the consultant's deductions are contradicted by simple, unavoidable tests such as the observation that, over the relevant period, France Télécom's shares and bonds moved in quite a similar way to the securities of its closest comparable competitor, Deutsche Telekom’.
“Pealegi, konsultandi järeldustele räägivad vastu lihtsad ja vältimatud tõigad, nagu täheldus, et vaadeldaval ajavahemikul arenesid France Télécomi aktsiad ja võlakirjad täiesti sarnaselt tema kõige lähema võrdlusaluse, Deutsche Telekomi aktsiatega”.
The consultant's report can also be criticised for ‘the unjustified heterogeneousness of the method of reconstituting the “normal” movement’ in shares and bonds, or the lack of care taken by the consultant in giving prominence to a ‘normal’ trend in market indebtedness on the basis of certain highly illiquid bond lines or in extrapolating the market value of a few bonds from the totality of the debt.
Konsultandi aruanne tekitab kriitikat aktsiate ja võlakirjade “normaalse” arengu rekonstruktsiooni “meetodi õigustamatu ebaühtluse” tõttu või veel selle tõttu, et konsultant ei võtnud ettevaatusabinõu turu võla “normaalse” arengu tendentsi välja toomiseks teatavate väga vähe likviidsete võlakirjade liinide alusel, või mõnede võlakirjade turuväärtuse võrdsustamise tõttu võla kui tervikuga.
Likewise, the extremely fragile basis of the theoretical calculation carried out by the consultant to estimate, on the basis of credit default swaps (‘CDSs’), the cost of the alleged guarantee granted by the State to France Télécom should be emphasised.
Samamoodi tuleks rõhutada konsultandi teoreetilise arvestuse äärmist põhjendamatust, kui ta kasutab väidetavalt riigi poolt France Télécomile antud garantii maksumuse hindamiseks Credit Default Swaps (“CDS”).
The calculation takes no account of the specific rarity of CDSs during the period studied, which explains the excessive reactivity of that instrument (compared, for instance, with bond spreads) and rules it out as a suitable measuring stick over that period.
See ei võta tegelikult üldse arvesse CDS'ide spetsiifiliselt harva esinemist uuritaval ajavahemikul, mis seletab selle vahendi liigset reaktiivsust (nimelt võlakirjade spreedide suhtes) ja välistab selle asjakohase mõõduvahendina ajavahemikul.
‘The economic consultant's conclusions as to the existence of supposed aid granted to France Télécom are based, moreover, on errors of reasoning and stem from a confusion between the alleged increase in the theoretical market value of the company, the profit derived from that increase by shareholders and debtors, and the conferment of a supposed advantage on the company’.
“Majanduskonsultandi järeldused France Télécomile väidetavalt antud abi olemasolu kohta tuginevat pealegi kaalutluseksimustel ja tulenevad segiajamisest ettevõtte teoreetilise turuväärtuse väidetava suurenemise, sellest suurenemisest aktsionäridele ja võlausaldajatele tekkinud kasu, ja ettevõttele väidetava eelise andmise vahel”.
‘The consultant proceeds on the assumption that state aid increases the value of the company receiving it … [whereas] it should not be overlooked that market operators are nowadays fully aware of the risks which the grant of incompatible aid poses for a company … Consequently, … if it were to be perceived by the markets as unlawful, the grant of aid might lead to … a fall in the company's share price and hence in its market value’.
“Konsultant lähtub väitest, et riigiabi suurendaks seda saava ettevõtte väärtust … [samas kui] ei saa eirata, et turul osalejad on tänapäeval täiesti teadlikud riskidest, mis kaasnevad ettevõttele kokkusobimatu abi andmisega … Järelikult … abi andmine, kui turud peavad seda ebaseaduslikuks, võib kaasa tuua … ettevõtte aktsiate kursi, ja järelikult ettevõtte turuväärtuse languse”.
‘Such conclusions, which are based exclusively on an ex post analysis of the alleged “guarantee” granted by the State to France Télécom, are, moreover, incompatible with the assessment of the investor criterion, which calls for an ex ante evaluation’.
“Sellised järeldused, mis põhinevad eranditult väidetavalt riigi poolt France Télécom'ile antud nn “garantii” ex post analüüsil, on pealegi lepitamatud investori kriteeriumi hinnanguga, mis eeldab ex ante hinnangut”.
‘Last but not least, the economic report observes, as if there was any need to, that France Télécom was not a firm in difficulty at the time of the events in question (as it had access to the capital markets and no long-term viability problem) and that the participation by the State shareholder in the plan to rebalance the company's balance sheet was in keeping with the private investor criterion, thereby confirming the absence of any aid element in the financial measures forming the subject-matter of the Commission's investigation’.
“Lõpuks, ja pealekauba, täheldatakse majandusaruandes, kui seda oleks veel vaja, et France Télécom ei olnud raskustes olev ettevõte vaadeldavate asjaolude ajal (sest tal oli juurdepääs kapitaliturgudele ja tal ei olnud rakendatavuse probleemi pikaajaliselt) ja et riigi-aktsionäri osalemine ettevõtte bilansi tasakaalustamise kavas oli kooskõlas erainvestori tingimusega, kinnitades nii igasuguse abielemendi puudumist rahalistes meetmetes, mis on komisjoni uurimuse esemeks”.
OBJECT OF THE PRESENT DECISION
KÄESOLEVA OTSUSE ESE
On 4 December 2002, the Commission received notification of a shareholder loan proposal which France was considering implementing in favour of France Télécom by way of an upfront prepayment towards its participation in a forthcoming operation to increase the Company's capital as part of a recovery plan entitled ‘Ambition 2005’.
Komisjon sai 4. detsembril 2002. aastal teatise eelnõu kohta seoses aktsionäri ettemaksega, mida Prantsusmaa kavatses anda FT-le ettemaksuna oma osaluse eest Ettevõtte tulevases kapitali suurendamise toimingus saneerimiskava raames nimetusega “Ambitsioon 2005”.
The notification's content is described in the opening decision.
Selle teatise sisu kirjeldatakse otsuse sissejuhatuses.
In order to decide whether the measures at issue are compatible with the Treaty, the Commission has examined the events connected with the proposal's notification, including the Government's declarations of July to September 2002(see Section 5).
Otsustamaks kõnesolevate meetmete asutamislepinguga kokkusobivuse üle, uuris komisjon selle eelnõu teatamisega seotud sündmusi, sealhulgas valitsuse avaldusi 2002. aasta juulist kuni detsembrini(vt jaotis 5).
In carrying out this examination, the Commission has taken the view that the notified measures cannot be analysed without having regard to the Government's declarations of July to September 2002.
Seda uurimust tehes komisjon järeldas, et teatatud meetmeid ei saa analüüsida, võtmata arvesse valitsuse avaldusi 2002. aasta juulist kuni detsembrini.
By these declarations, the State manifested its will to take appropriate steps to resolve France Télécom's financial difficulties.
Tõepoolest, nende avaldustega väljendas riik soovi võtta asjakohased meetmed FT rahaliste raskuste lahendamiseks.
Thus, the shareholder loan proposal is the concretisation of intentions previously expressed by the State.
Nii kujutab ettemaksu eelnõu riigi poolt varasemalt väljendatud kavatsuste materialiseerimist.
From a material point of view, there is no legal reason to limit the examination of the relevant facts to the facts which the Member State has decided to mention in the notification.
Tõepoolest ei ole materiaalsest seisukohast mingit juriidilist alust piirata oluliste asjaolude uurimist ainult asjaoludega, mida liikmesriik otsustas teatises märkida.
The concept of aid is an objective concept based on economic reality.
Abi mõiste on objektiivne mõiste ja põhineb majanduslikul tegelikkusel.
It follows that, if the Commission has knowledge of earlier facts which are objectively relevant, it must include them in its analysis.
Sellest johtub, et kui komisjon on teadlik eelnevatest asjaoludest, mis on objektiivselt olulised, peab ta need oma analüüsi sisse lülitama.
In the present case, the Commission notes that the measures of December 2002, which were the subject-matter of the notification, were preceded by several declarations and measures by the French authorities dating from July.
Antud juhul täheldab komisjon, et 2002. detsembri meetmetele, millest teatati, olid eelnenud mitmed prantsuse ametivõimude avaldused ja meetmed alates juulist.
Firstly, these declarations and measures make it possible to better understand the reasons for and scope of the December measures.
Ühelt poolt, need avaldused ja meetmed võimaldavad paremini mõista detsembri meetmete põhjusi ja ulatust.
Secondly, they definitely had an impact on the perception which the markets and economic operators had of France Télécom's situation in December.
Teiselt poolt oli nendel eelnevatel avaldustel ja meetmetel kindlasti olnud mõju arusaamisele, mis oli turgudel ja majanduses osalejatel FT olukorrast detsembris.
Inasmuch as the conduct of economic operators was itself influenced by the conduct of the State, it does not constitute an objective parameter for then judging the conduct of the State.
Majanduses osalejate käitumine oli ise mõjutatud riigi käitumisest, see ei kujuta objektiivset näitajat, hindamaks seejärel riigi käitumist.