natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The main criticism levelled by the French authorities is that, under domestic law, unilateral commitments are the exception, and that letters of intent, which do not form a homogeneous category, are treated as equivalent to a unilateral commitment only in exceptional circumstances.
Prantsuse ametivõimude peamine kriitika seisneb märkimises, et ühepoolsed kohustused vastavalt siseriiklikele seadustele on erand ja et kavatsuste kohta käivad dokumendid, mis ei moodusta ühtset kategooriat, on ainult erandjuhul ühepoolse kohustuse väärtusega.
But the question is not whether French law is unequivocal on this matter, but whether there is any basis in private law for concluding that there exists a unilateral commitment in circumstances such as those of the present case.
Kuid küsimus ei ole selles, et saada teada, kas prantsuse seadus on selles küsimuses ühene, vaid selles, et uurida välja, kas on olemas eraõiguse elemente, mis lubaksid tuvastada ühepoolset kohustust kirjeldatud tingimustel.
The fact that there exists a usable body of case law of the Court of Cassation, of which the French authorities are trying simply to minimise the scope, is incontestable.
See, et on olemas kasutatav kassatsioonikohtu kohtupraktika, mille ulatust prantsuse võimud üritavad lihtsalt miinimumini viia, on vaieldamatu.
It is entirely likely that such repeated and concordant declarations, emanating as they do from the Minister responsible for managing the State's shareholdings and representing the Company's majority shareholder, will be considered credible by the market, and as a result they create an expectation on the part of the latter that the State will do everything necessary to resolve any financial difficulties that France Télécom may face.
Sellised korduvad ja üksteisega kattuvad deklaratsioonid, mis on tehtud ministri poolt, kes on pädev haldama riigi osalusi ja kes esindab Ettevõtte enamusaktsionäri, on täielikult käsitletavad turu jaoks usutavana ja nad loovad seega ootuse, et viimane teeb kõik, mis võimalik, et FT rahanduslikke raskusi lahendada.
Any failure by the State to fulfil that expectation would have directly affected its reputation in its capacity as owner, shareholder or manager of companies, whether quoted or not, and in its capacity as issuer of bonds to finance the public debt.
Kui riik ei oleks seda ootust täitnud, oleks see otseselt kahjustanud tema mainet omanikuna, aktsionärina või noteeritud või mitte noteeritud ettevõtete haldurina, ning samuti riigivõla finatseerimise obligatsioonide väljastajana.
Thus, the declarations by the French Government, starting from those of July 2002, are the expression of a strategy based on the reputation of the State.
Seega väljendavad prantsuse valitsuse poolt alates juulist 2002 tehtud deklaratsioonid strateegiat, mis rajaneb riigi reputatsioonil.
This strategy consists in entering into credible commitments in the short and the long term.
See strateegia seisneb pikaajaliste ja lühiajaliste kohustuste võtmises usaldusväärsel viisil.
A majority shareholder in or an owner of companies (or, more generally, a manager) who does not conduct himself in the manner he had publicly announced and an issuer of bonds who does not keep his word risk logically, irrespective of any legal obligation, losing their reputation.
On loogiline, et enamusaktsionär või ettevõtete omanik (või üldisemalt haldaja), kes ei käitu vastavalt sellele, mida ta on avalikult teatanud ja obligatsioonide väljastaja, kes ei pea sõna, riskib igasugustest juriidilistest kohustustest sõltumatult oma reputatsiooni kaotamisega.
This loss of reputation will involve almost certain economic costs for the same operator when he tries to borrow again on the capital markets (assuming he still finds someone prepared to grant him a loan) or when he acts as owner or manager of a company.
Selle mainekaotuse vastukaaluks peab see sama tegija peaaegu kindlasti tegema majanduslikke kulutusi, kui ta tahab uuesti turult kapitali laenata (tunnistades, et leidub alati keegi, kes on valmis talle krediiti andma) või kui ta tegutseb ettevõtte omaniku või haldurina.
In the present case, the majority shareholder is the French State.
Antud juhul on enamusaktsionäriks prantsuse riik.
The French State is a major economic operator, active in the economy as owner, shareholder or, more generally, manager of a large number of public undertakings .
Prantsuse riik on oluline majanduslik tegija, kes tegutseb majanduses suure hulga riiklike asutuste omaniku, aktsionäri või üldisemalt, haldurina .
It is also a major borrower on the capital markets with a view to financing its public debt .
Prantsuse riik on samuti kapitaliturul oluliseks võlgnikuks, et finantseerida oma riigivõlga .
A loss of credibility would therefore have not negligible consequences both for its reputation as a major economic operator and issuer on the international markets and for its reputation as a major political actor.
Usalduse kaotusel oleks seega märkimisväärseid tagajärgi, mis puudutaksid tema mainet olulise majandusliku tegijana ja emitendina rahvusvahelistel turgudel, ning samuti olulise poliitilise tegijana.
Taken as a whole, these factors may be deemed to actually endanger state resources (either by incurring the State's responsibility vis-à-vis investors, or by increasing the cost of the State's future transactions).
Üheskoos võib neid elemente vaadelda kui tõelist riski riigi ressurssidele (olgu siis muutes riigi vastutavaks investorite ees või suurendades riigi tulevaste tehingute hinda).
The argument to the effect that the French authorities' declarations as from July 2002 are aid is therefore innovative, but probably not without foundation.
Väide, mille kohaselt prantsuse võimude deklaratsioonid alates juulist 2002 olid riigipoolne toetus, on uuenduslik, kuid ilmselt mitte ilma aluseta.
Nevertheless, the Commission is not of the opinion that it can establish irrefutably the existence of aid on this basis.
Kuid komisjoni arvates ei ole võimalik sel alusel kindlalt väita riigi toetuse olemasolu.
It does, on the other hand, consider that it can demonstrate the presence of aid elements in a more conventional manner taking as a basis the December 2002 measures which were the subject of the notification.
Vastupidi, ta arvab, et on suuteline näitama riigi toetuse elementide olemasolu traditsioonilisemal viisil alates detsembri 2002 meetmetest, millest teavitati ametlikult.
In this respect, it is sufficient to establish that the prior declarations had a real impact on the perception of the markets in December, without having to characterise these prior declarations as being in themselves state aid.
Sellega seoses piisab tõestamisest, et eelnevatel deklaratsioonidel oli reaalne mõju turu arvamusele detsembris, ilma et oleks vajadust kvalifitseerida neid eelnevaid deklaratsioone riigipoolse toetusena.
In the present case, the market's reaction and the comments by financial analysts confirm that the market regarded these declarations as a credible strategy of commitment by the State to support France Télécom.
Antud juhul kinnitab nii turu reaktsioon kui ka finantsanalüütikute kommentaarid, et turg käsitleb neid deklaratsioone riigi usaldusväärse kohustusstrateegiana FT-d toetada.
As to the market's reaction, NERA states that the event study carried out of the announcement of 12 July 2002 shows that that announcement led to an abnormal and not negligible increase in the value of France Télécom's shares and bonds.
Selles osas, mis puudutab turu reaktsiooni, rõhutab NERA, et pärast 12. juuli 2002 teatist tehtud event study (sündmusteuuring) näitab, et see teade tekitas FT aktsiate ja obligatsioonide väärtuse ebanormaalse kasvu, millest ei saa mööda vaadata.
Thus, compared with a set of telecom indexes representative of the market, France Télécom's share price rose by between 37,8 % and 43,8 %.
FT aktsia kurss seoses võrreldes kõigi Index Télécom esindajatega turul suurenes ostu-müügi vahemikus 37,8 % ja 43,8 %.
The abnormal increase in bond prices amounted, for its part, to between 3,2 % and 9,7 %.
Obligatsioonide kursi ebanormaalne tõus jääb ostu-müügi osas vahemikku 3,2 % ja 9,7 %.
This reaction implies that the market believed that, by the announcement, the State was committing itself to offering France Télécom greater support and that the market placed great store by the announcement.
See reaktsioon viitab, et turg arvas, nagu riik kohustuks selle teatega pakkuma FT-le suuremat toetust ja andis sellele väga suure väärtuse.
As to the comments by financial analysts, Deutsche Bank, for example, mentioned several times in a report published on 22 July 2002 that the State's support was decisive in preventing a crisis and that the market was convinced, in the light of the Government's declarations, of the state support that would be provided by the Government to France Télécom (even if the market did query the scope and modalities of that support).
Kui rääkida finantsanalüütikute kommentaaridest, mainis Deutsche Bank näiteks 22. juulil 2002 avaldatud raportis mitu korda, et riigi toetus oli kriisi vältimisel määrav ja et turg oli valitsuse deklaratsioonide valguses veendunud, et FT-l on riigipoolne toetus(isegi kui turg esitas küsimusi selle toetuse ulatuse ja formaalsuste kohta) .
Similarly, S & P considered the Government ' s declarations to be credible to the point of influencing the Company ' s credit rating.
Samuti pidas agentuur S & P valitsuse deklaratsioone nii usaldusväärseks, et lasi neil mõjutada Ettevõtte reitingut. 12. juulil alandas S & P FT reitingut miinus BBB-ni, kuid säilitas siiski tema reitingu stabiilse perspektiiviga investeerimijärgus , rõhutades, et “Prantsuse riik – kelle käes on 55 % France Télécomist – ütles Standard & Poorile selgelt, et ta käitub teadliku investorina ja võtab tarvitusele adekvaatseid meetmeid, kui FT'l peaks olema raskusi.
On 12 July, S & P thus downgraded France Télécom ' s rating to BBB- but maintained its investment-grade rating with a stable outlook , stating that ‘The French state — which owns 55 % of France Télécom — has clearly indicated to Standard & Poor's that it will behave as an aware investor and would take appropriate steps if France Télécom were to face any difficulties … Indeed S & P believes that the company could face certain difficulties refinancing its debt obligations coming due in 2003.
S & P arvab, et FT-l võib olla teatud raskusi oma obligatsioonivõla refinantseerimisel, mille tähtaeg saabub 2003. aastal.
The fact that the State's support, proclaimed as from July 2002, was credible to the point of enabling France Télécom's credit rating to remain at investment-grade quality is also corroborated by France Télécom itself.
Tõsiasja, et riigi toetus, mida on reklaamitud alates juulist 2002, on olnud nii usutav, et lubas FT reitingul investeerimisjärgus püsida, on kinnitanud ka FT ise.
This evidence confirms the Commission's opinion that the French Government was obliged, in order to keep its reputation intact on the financial markets, to respect the promises it had made (there is nothing on file to suggest that this was not always the Government's intention).
Need elemendid kinnitavad komisjoni arvamust, mille kohaselt prantsuse valitsus oli kohustatud oma reputatsiooni säilitamiseks finantsturgudel pidama kinni lubadustest, mis ta oli andnud (muide, mitte ükski toimiku element ei luba arvata, nagu valitsuse kavatsus ei oleks algusest peale selline olnud).
The Commission notes that the declarations had a major impact on the market.
Komisjon märgib lisaks sellele, et neil deklaratsioonidel oli turule väga oluline mõju.
A study of the comments and documents submitted by the French authorities and of the available parliamentary debates shows that the State's declarations helped to restore the financial markets' confidence.
Prantsuse võimude poolt esitatud märkuste ja dokumentide ning asjakohase parlamenditöö uurimine näitab, et riigi deklatatsioonid andsid finantsturgudele usalduse tagasi.
In fact, ever since S & P ' s press release of 13 July 2002, the rating agencies were all agreed that the support shown by the State since July 2002 was decisive in maintaining France Télécom's investment-grade credit quality.
Alates S & P 13. juuli 2002 pressiteatest olid reitinguagentuurid nõus märkima, et riigi poolt alates juulist 2002 väljendatud toetus oli määrav FT reitingu investeerimisjärgus hoidmisel.
The maintenance of France Télécom's investment-grade credit quality thus enabled the Company to avoid additional financial costs on the funds it had already borrowed owing to the existence of step-up clauses in some bond issues and on future borrowings.
FT reitingu hoidmine investeerimisjärgus võimaldas seega FT-l vältida lisakulusi seoses fondidega, kust ta oli juba laenanud seoses step-up clauses (intressimäära tõstmise tingimustega) teatud obligatsiooniemissioonides ja samuti seoses fondidega, kust ta kavatses hiljem laenata.
The maintenance of investment-grade rating enabled the Company, moreover, to put its finances back on to a sound footing through a recapitalisation operation carried out under optimum conditions in March/April 2003.
Muuhulgas võimaldas investeerimisjärgus püsimine Ettevõttel oma finantsseisu parandada rekapitaliseerimise kaudu, mis toimus optimaalsetel tingimustel märtsis/aprillis.
Back in September 2002, one of the conditions imposed by the banks for their participation in the operation was ‘the maintenance of at least the current ratings investment-grade quality of the company's long-term debt by the Moody's and Standard & Poor's rating agencies; this condition will be included in the guarantee and investment contract’.
Juba septembris 2002 oli üks pankade poolt esitatav nõudmine rekapitaliseerimises osalemiseks “Vähemalt ettevõtte pikaajalise võla praeguse reitingu säilitamine investeerimisjärk reitinguagentuuride Moody's ja Standard & Poor's poolt; see tingimus võetakse uuesti käsitlusele garantii- ja väärtpaberite emiteerimislepingus”.
In so far as the shareholder loan is made by way of an upfront prepayment by the State towards France Télécom's recapitalisation, it follows that it cannot be examined without regard to the effects of these declarations.
Arvestades, et laen rajaneb eeldusel, et riik osaleb FT rekapitaliseerimises, järeldub, et laenu ei saa käsitleda ilma nende deklaratsioonide tagajärgi arvestamata.
A downgrading of France Télécom's credit rating would have rendered any shareholder loan improbable or at the very least more costly.
FT reitingu langetamine oleks muutnud igasuguse aktsiatega tagatud laenu ebatõenäoliseks või vähemalt kulukamaks.
The Commission would note that, inasmuch as they seek to show that the shareholder loan taken in isolation and disregarding the events preceding it satisfies the prudent investor test, the French authorities' comments might seem at first sight not to be altogether without foundation.
Komisjon märgib, et prantsuse võimude märkused, mis püüavad näidata, et aktsiatega tagatud laen eraldivõetuna, jättes kõrvale sellele eelnevad sündmused, vastab teadliku investori põhimõttele, võivad esimapilgul paista teatud osas põhjendatuna.
However, this impression fades after more detailed analysis.
Kuid see mulje kaob pärast detailsemat analüüsi.
The Commission would stress that, for the reasons given below, the decision to act upfront of the capital increase operation by granting a shareholder loan cannot be analysed independently of the above-mentioned declarations.
Komisjon rõhutab, et järgnevalt esitatud põhjustel ei saa kapitali suurendamist krediteerimise teel analüüsida eelpoolmainitud deklaratsioonidest eraldiseisvana.
In this connection, the Commission would recall that the State had declared in July 2002 that it wished to take the necessary steps to enable the Company to overcome its financing difficulties.
Sel eesmärgil tuletab Komisjon meelde, et riik on deklareerinud alates juulist 2002, et ta soovib võtta tarvitusele vajalikke meetmeid, et võimaldada Ettevõttel finantsraskusi ületada.
The French authorities remained vague initially about the arrangements for putting these declarations into practice.
Prantsuse võimud jäid alguses seoses nende deklaratsioonide elluviimise formaalsustega ebamääraseks.
They then fleshed them out in successive statements by announcing, in September, the decision to participate in an operation to strengthen the capital base, by announcing, in December, the provision to the Company of a EUR 9 billion credit line, and by putting in place the necessary conditions for that provision.
Edaspidiste sekkumiste käigus täpsustasid nad septembrikuu teatises otsusest osaleda omakapitali tugevdamises ning detsembrikuu teatises 9 miljardi euro suuruse krediidilimiidi eraldamisest Ettevõttele ja selle eraldamise jaoks vajalike tingimuste kehtestamisest.
The fact that the measures notified in December (including the decision to act upfront of a future recapitalisation by granting a shareholder loan), viewed separately, may create the illusion of perfectly rational transactions does not alter the fact that the behaviour of economic operators in December was clearly influenced by the actions and declarations made by the State beforehand, notably from July 2002, signalling the State's intention to mitigate the Company's financing problems.
Tõsiasi, et detsembris kirjeldatud meetmed (nimelt otsus näha ette tulevast rekapitaliseerimist aktsiatega tagatud laenuga) võiksid eraldivõetuna luua illusiooni täiesti ratsionaalsest tegutsemisest, kuid see ei vähenda fakti, et majanduslike tegijate käitumine detsembris oli riigi poolt eelnevalt sõnastatud tehingute ja deklaratsioonide poolt mõjutatud ning seda eelkõige alates juulist 2002, mis viitab riigi kavatsusele leevendada Ettevõtte finantsprobleeme.
The Commission would point out in this connection that the State's declarations were decisive in maintaining the Company's investment-grade credit quality and that a junk bond rating would have made the shareholder loan more unlikely and certainly much more costly.
Komisjon tuletab sellega seoses meelde, et riigi deklaratsioonid olid määrava tähtsusega Ettevõtte reitingu püsimisel investeerimisjärgus ja et märge “rämpsvõlakirjad” oleks muutnud aktsiatega tagatud laenu ebatõenäolisemaks ja kindlasti palju kulukamaks.
In this sense, the State's decision to act upfront of the Company's recapitalisation by granting a credit line ultimately constitutes a concretisation of the State's announcements.
Selles osas moodustab riigi otsus näha ette Ettevõtte rekapitaliseerimist krediidiliini määramisega in fine riigi teatiste ellurakendumise.
The Commission would stress first of all that it is aware that the operation to recapitalise France Télécom carried out in April 2003 was a success and that the shareholder loan was never actually made.
Komisjon rõhutab eelkõige, et ta on teadlik, et FT rekapitaliseerimisprotsess toimus edukalt aprillis 2003 ja et aktsiatega tagatud laenuvõtmist ei toimunud.
It would point out also that, in applying the prudent private investor test, the Commission generally enquires whether a prudent private investor of a size comparable to that of the public investor would have acted in a similar manner to the public investor.
Ta tuletab ühtlasi meelde, et teadliku erainvestori kriteeriumi rakendamine sunnib Komisjoni uurima, kas suuruselt riikliku investoriga võrreldav teadlik erainvestor oleks käitunud riikliku investori sarnaselt.
According to well established case law, the analysis of the prudent private investor principle is based on the information the investor has at his disposal at the time he takes his investment decision.
Asjakohasest kohtupraktikast selgub, et teadliku erainvestori põhimõte rajaneb elementidel, mis on investoril sel hetkel, kui ta võtab vastu otsuse investeerida.
The success of the operation in March-April 2003 cannot therefore be taken into account in assessing the State's conduct in December 2002.
Märtsis-aprillis sooritatud operatsiooni edukust ei saa seega arvesse võtta, hinnates riigi käitumist detsembris 2002.
The Commission would stress, moreover, that, in applying the concomitance criterion it cannot base the assessment of the State's conduct on the conduct of other economic operators in so far as their conduct and the market were influenced by the State's declarations.
Lisaks rõhutab komisjon, et kuna riigi deklaratsioonid mõjutasid turgu ja majanduslike tegijate käitumist, ei saa komisjon tugineda teiste majanduslike tegijate käitumisele, selleks et riigi käitumist hinnata ja rakendada seega koostoime kriteeriumi.
The State's declarations, made in July and then repeated, to the effect that it would take the necessary steps to enable the Company to overcome its financing difficulties distort the concomitance test in so far as private investors cannot be considered to have made up their minds on the sole basis of the Company's situation. This holds true irrespective of whether those declarations contain state aid or not.
Riigi deklaratsioonid, mille kohaselt ta teeks kõik vajaliku, et võimaldada Ettevõttel finantsprobleeme ületada, mis väljastati juulis ja mida hiljem korrati, rikuvad koostoime ideed, kuna erainvestoreid ei saa siis veel käsitleda lähtuvana Ettevõtte olukorrast, ning seda eraldiseisvana küsimusest, kas need deklaratsioonid varjavad endas riigipoolset abi või mitte.
What is more, the application of the principle of the prudent private investor in a market economy cannot be based on the market situation in December, but must logically be based on the situation of a market uncontaminated by prior declarations and interventions.
Lisaks ei saa teadliku erainvestori kasutamise põhimõte majandusturul tugineda turu detsembrikuu seisule, vaid peab loogika kohaselt rajanema turusituatsioonile, mis ei ole eelnevate deklaratsioonide ja sekkumistega risustatud.
It seems logical, therefore, to examine the decisions in question from the angle of the situation prior to July 2002.
Seega tundub olevat loogiline uurida kõnesolevaid otsuseid lähtuvalt situatsioonist enne juulit 2002.
If the decisions in question are thus analysed in the context of the situation prior to July 2002, it would appear that they do not satisfy the prudent private investor test.
Kui kõnesolevaid otsuseid analüüsida juulile 2002 eelneva situatsiooni kontekstis, paistab, et nad ei vasta teadliku erainvestori põhimõttele.
As already indicated, in 2002 France Télécom was operating in a difficult economic context.
Nagu juba eelnevalt rõhutati, oli FT 2002. aastal keerulises majanduslikus seisus.
The debt-reduction plan announced by the management and centred on a major assets sale had been judged unworkable by the Moody's rating agency, which had downgraded the Company's credit rating by two notches on 24 June 2002.
Võlgadest vabanemise plaani, mille kuulutas välja juhtkond ja mis keskendus märkimisväärsele aktivate realiseerimisele, kuulutas teostamatuks reitinguagentuur Moody's, kes oli Ettevõtte reitingut 24. juunil 2002 kahe pügala võrra langetanud.
As a result, France Télécom had then lost the markets' confidence.
Selle tagajärjel kaotas FT turu usalduse.
At that time, the Government had not yet taken any steps to improve the Company's operation and results or commissioned any in-depth audit.
Sel ajal ei olnud valitsus veel rakendanud ühtegi meedet, et Ettevõtte juhtimist ja selle tulemusi parandada, ega andnud käsklust süvendatud auditi tegemiseks.
In particular, the Government had not yet appointed a new management team and no recovery plan was yet in place or even on the drawing board .
Ennekõike ei olnud valitsus veel moodustanud uut juhtkonda ega algatanud tööd ega isegi mitte uurimist seoses igasuguste plaanide puudumisega Ettevõtte olukorra normaliseerimiseks .