natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter dated 17 December 1999, registered as received on 22 December 1999, the Italian Permanent Representation to the European Union notified the Commission, in accordance with Article 88(3) of the Treaty, the above aid scheme relating to assistance from AIMA (Associazione italiana dei mercati agricoli — Italian Association for Agricultural Markets) to the Italian poultry market, which was said to have suffered a drastic fall in the consumption and sales of poultry as a result of the 1999 dioxin crisis.
detsembri 1999. a kirjas, mis registreeriti 22. detsembril 1999, teatas Itaalia alaline esindus Euroopa Liidu juures komisjonile meetmest vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3, mis puudutab AIMA (Associazione italiana dei mercati agricoli – riiklik põllumajandusturgude ühendus) sekkumist 1999. aasta dioksiinikriisist tingitud linnuliha tarbimise ja läbimüügi vähenemise tagajärjel nõrgenenud Itaalia kodulinnuturu toetamiseks.
By letters dated 8 August 2000, registered as received on 9 August 2000, 15 November 2000, registered on 21 November 2000, 27 February 2001, registered on 1 March 2001, and 23 May 2001, registered on 28 May 2001, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the additional information sought from the Italian authorities by letters dated 18 February 2000 (ref. AGR 5073), 2 October 2000 (ref. AGR 25123), 10 January 2001 (ref. AGR 000449) and 24 April 2001 (ref. AGR 009825).
augusti 2000. a kirjas, mis registreeriti 9. augustil 2000, 15. novembri 2000. a kirjas, mis registreeriti 21. novembril 2000, 27 veebruari 2001. a kirjas, mis registreeriti 1. märtsil 2001, ja 23. mai 2001. a kirjas, mis registreeriti 28. mail 2001, andis Itaalia alaline esindus Euroopa Liidu juures komisjonile täiendavat teavet, mida küsiti Itaalia ametiasutustelt 18. veebruari 2000. a (viide AGR 5073), 2. oktoobri 2000. a (viide AGR 25123), 10. jaanuari 2001. a (viide AGR 000449) ja 24. aprilli 2001. a (viide AGR 009825) kirjas.
By letter dated 30 July 2001, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of this aid.
juuli 2001. a kirjas teatas komisjon Itaaliale oma otsusest alustada nimetatud abi suhtes asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetlust.
The Commission Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Communities.
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati Euroopa Ühenduste Teatajas.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Komisjon palus asjaomastel isikutel esitada kõnealuse meetme kohta oma selgitused.
The Italian authorities submitted their comments by letter of 24 October 2001, registered as received on 26 October 2001.
Itaalia asutused esitasid oma selgitused 24. oktoobri 2001. a kuupäeva kandvas kirjas, mis on registreeritud 26. oktoobril 2001.
The Commission received no comments from other interested parties.
Teistelt asjaomastelt isikutelt ei ole komisjon selgitusi saanud.
National programme of AIMA assistance for 1999.
AIMA riiklik sekkumiskava 1999. aastaks.
The legal basis for the proposed aid scheme is Article 3(1)(d) of Law No 610/82, which authorises AIMA, ‘using the financial resources at its disposal and based on the situation on the market and according to availability (…), to provide food products to developing countries, designated in agreement with the Ministry for Foreign Affairs and after consulting the national food institute’.
Väljapakutud abi õiguslik alus on sätestatud seaduse nr 610/82 artikli 3 lõike 1 punktis d, mis lubab AIMA-l “oma juhitavaid rahalisi vahendeid kasutades siseturu arengust ja võimalustest sõltuvalt (...) varustada toiduainetega arengumaid, mis määratakse kokkuleppel välisministeeriumiga ja pärast riikliku toiduinstituudi arvamuse saamist”.
The Italian Unione nazionale dell'avicoltura (UNA) (National Union of Poultry Farmers) had asked AIMA to intervene on the market in order to offset the serious impact of the dioxin crisis on the consumption of poultrymeat.
Itaalia riiklik linnukasvatusliit (L'Unione nazionale dell'avicoltura – UNA) oli AIMA-lt taotlenud turule sekkumist dioksiinikriisi raskete tagajärgede leevendamiseks kodulinnusektoris.
Initially (see letter dated 17 December 1999), following the refusal of AIMA to purchase 17000 tonnes of unsold meat, worth ITL 40 billion (approximately EUR 20 million), UNA had proposed selling some of the meat (11450 tonnes) at reduced prices on the markets of developing countries; the difference between the actual commercial value of the goods and the selling price (approximately ITL 20 billion i.e. 50 % of the market value) would have been covered by AIMA.
Kõigepealt (vt 17. detsembri 1999. a kirja), pärast AIMA keeldumist osta ära 17000 tonni müümata jäänud liha 40 miljardi Itaalia liiri (umbes 20 miljoni euro) väärtuses, tegi UNA ettepaneku turustada osa lihast (11450 tonni) soodushinnaga arengumaade turgudel; vahe kauba tegeliku kaubandusliku väärtuse ja selle müügihinna vahel (umbes 20 miljardit Itaalia liiri ehk 50 % turuväärtusest) oleks jäänud AIMA kanda.
After the Commission had stated in its letter dated 18 February 2000 that the aid appeared to be an export refund covering the difference between the price of poultry in the third world and its price on the Italian market (and, therefore, by its very nature incompatible with the common market, with the Community’s obligations under the World Trade Organisation and with the common organisation of the market), the Italian authorities no longer referred, in their letter dated 10 August 2000, to the initial purpose of the aid, but argued that the losses suffered by Italian poultry farmers were the result of exceptional occurrences (rather than normal market risks) and were therefore eligible for the derogation provided for in Article 87(2)(b) of the Treaty.
Pärast komisjoni talituste märkusi (vt 18. veebruari 2000. a kirja), mille põhjal nimetatud abi kujutab endast pigem eksporditoetust hinnavahe katmiseks linnuliha hinna vahel kolmandas maailmas ja Itaalia turul (abi, mis seega oma olemuselt ei sobi kokku ühisturuga, võttes arvesse ühenduse kohustusi seoses Maailma Kaubandusorganisatsiooni ja turgude ühtse korraldamisega), ei viita Itaalia asutused enam oma 10. augusti 2000. a kirjas abi algsele eesmärgile, vaid väidavad, et Itaalia kodulinnulihatootjatele osaks saanud kaotusi tuleb vaadelda erakorraliste sündmuste tagajärjena (ja mitte tavalise tururiski tagajärjena) ning need kuuluvad seega asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punktis b sätestatud erandi alla.
The programme provides for compensation for poultry farmers following the fall in prices and the collapse in sales caused by the dioxin crisis and the ensuing alarm among consumers.
Kõnealune kava näeb ette hüvitise maksmise kodulinnukasvatajatele, kes on kannatanud dioksiinikriisist ja tarbijate seas levinud hirmutundest tingitud hindade ja läbimüügi languse tõttu.
The aid corresponds to the difference between average prices in countries not affected by the crisis and prices in Italy in June-July 1999 (the period considered for the purposes of compensation).
Abi suurus vastab kriisist puutumata jäänud riikides registreeritud keskmiste hindade ning Itaalia hindade vahele ajavahemikul juuni – juuli 1999 (periood, mida hüvitis katma peab).
According to the Italian authorities, average prices in countries not affected by the crisis (excluding Italy) were EUR 137,89/100 kg in June and EUR 132,35/100 kg in July.
Keskmised hinnad kriisist puutumata jäänud riikides (välja arvatud Itaalia) olid Itaalia asutuste sõnutsi juunikuus 137,89 eurot 100 kg kohta ning juulis 132,35 eurot 100 kg kohta.
The price difference was therefore EUR 53,966/100 kg in June and EUR 46,218/100 kg in July.
Hindade erinevus oli seega juunikuus 53,966 eurot 100 kg kohta ning juulikuus 46,218 eurot 100 kg kohta.
The maximum aid is ITL 21150/100 kg (EUR 10,92/100 kg) and ITL 15400/100 kg (EUR 7,95/100 kg).
Abi suuruseks on maksimaalselt 21150 Itaalia liiri 100 kg kohta (ehk 10,92 eurot 100 kg kohta) ja 15400 Itaalia liiri 100 kg kohta (ehk 7,95 eurot 100 kg kohta).
Aid is granted for meat produced and marketed in June and July 2001 and the total amount of aid is EUR 10329138.
Abi antakse 2001. aasta juunis ja juulis toodetud ja turustatud liha suhtes kogusummas 10329138 eurot.
In support of their argument, the Italian authorities state that the dioxin crisis caused not only a collapse in production and trade (due to disturbances on the market following the outbreak of the crisis) but also a sharp fall in the consumption of poultry products.
Nimetatud abi õigustamiseks täpsustavad Itaalia asutused, et dioksiinikriis ei toonud kaasa mitte üksnes tootmise ja müügi olulist langust (seoses turuhäiretega, mis järgnesid kriisi puhkemisele), vaid ka suure kodulinnutoodete tarbimise vähenemise.
According to data provided by the Italian authorities, 34700000 kg of meat was sold at reduced prices in June 1999 (compared with 52000000 kg of meat sold in June 1998), followed by 30200000 kg in July 1999 (compared with 51000000 kg of meat sold in July 1998.
Itaalia asutuste esitatud andmete kohaselt müüsid Itaalia tootjad madalate hindadega 1999. aasta juunis 34700000 kg liha (1998. aasta juunis müüdud 52000000 kg asemel) ja 1999. aasta juulis 30200000 kg (1998. aasta juulis müüdud 51000000 kg asemel.
In spite of the preventive measures taken by UNA to avoid a crisis of overproduction of poultrymeat (involving the slaughter, in March, of chicks that would have reached maturity in the next few months), the measures were unsuccessful because of the dioxin crisis.
UNA poolt linnuliha ületootmise vältimiseks võetud ennetusmeetmetele (meetmed, mis nägid ette nende tibude hukkamise märtsis, kes pidanuksid järgmise kuu jooksul tapaküpseks saama) vaatamata takistas dioksiinikriis selles sektoris rahuldavate tulemuste saavutamist.
In their letters dated 21 November 2000 and 28 May 2001, the Italian authorities stress the vital role played by the media during the crisis and claim that the alarm triggered by the media aggravated the sharp fall in the consumption of poultrymeat (29,1 % in June, 10,1 % in July, 16,2 % in August and 5,9 % for the year as a whole compared with a year earlier).
Oma 21. novembri 2000. a ja 28. mai 2001. a kirjas soovisid Itaalia asutused täpsustada meedia olulist rolli kriisikuudel: meedia tekitatud hirm olevat süvendanud linnuliha tarbimise tugevat langust (võrreldes eelmise aastaga oli vähenemine 29,1 % juunis, 10,1 % juulis, 16,2 % augustis ja 5,9 % kogu aasta lõikes).
The collapse in demand caused a sharp reduction in prices, particularly in June and July (down 30 % and 30,1 % respectively compared with the same months of the previous year).
Nõudluse langus tingis hindade märgatava alanemise, eriti juunis ja juulis (-30 % ja -30,1 % võrreldes eelmise aasta samade kuudega).
In addition, in order to cope with this situation, Italian producers had to place 4150 tonnes of chicken in storage in June, 9271 tonnes in July and 2595 tonnes in August because they could not dispose of it on the market.
Lisaks pidid Itaalia tootjad selle olukorraga toimetulekuks jätma ladudesse juunis 4150 tonni, juulis 9271 tonni ja augustis 2595 tonni kanaliha, kuna neid koguseid ei saanud turule saata.
The scheme provides for no compensation for disposing of poultry or poultry products unfit for sale or consumption.
Abi ei ole ette nähtud loomade ning tarbimiseks või turustamiseks kõlbmatute loomsete toodete hävitamiseks.
Amount of aid
Abi summa
The maximum aid planned is ITL 20 billion (EUR 10329138).
Abi kogusumma ülemmääraks on ette nähtud 20 miljardit Itaalia liiri (ehk 10329138 eurot).
The Commission initiated the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty because of its doubts as to the compatibility of the scheme with the common market.
Komisjon algatas asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 sätestatud menetluse, sest tal olid tekkinud kahtlused abikava kokkusobivuses ühisturuga.
These doubts concerned whether or not the aid in question could be viewed as an aid to compensate for losses due to an exceptional occurrence.
Need kahtlused seonduvad võimalusega vaadelda kõnealust abi erakorralistest sündmustest tingitud kaotuste hüvitamiseks määratud abina.
The Italian authorities referred to Article 87(2)(b) of the Treaty, under which aid to make good the losses caused by exceptional occurrences is compatible with the common market.
Täpsemalt on Itaalia asutused viidanud asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punktile b, milles on sätestatud, et erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi sobib ühisturuga kokku.
The notification refers to the dioxin crisis as an exceptional occurrence.
Teatises viidatakse dioksiinikriisile kui erakorralisele sündmusele.
The Treaty does not define the concept of exceptional occurrence and the Commission applies this provision on a case-by-case basis after making a detailed assessment of the event concerned.
Asutamislepingus erakorralise sündmuse mõistet defineeritud ei ole. Komisjon kohaldab seda sätet üksikjuhtumite kaupa pärast asjaomase sündmuse hindamist.
In the case of the dioxin crisis affecting food and feedingstuffs produced in Belgium, the Commission had concluded that this was an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) of the Treaty because of the nature and extent of the restrictions that had to be imposed to protect public health in that Member State.
Belgias toodetud toiduaineid ja loomatoitusid puudutanud dioksiinikriisi juhtumi puhul jõudis komisjon järeldusele, et tegemist oli erakorralise sündmusega asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkti b tähenduses, arvestades selle riigi inimeste tervise kaitseks seatud vajalike piirangute iseloomu ja ulatust.
There are also other precedents as regards the definition of exceptional occurrence, involving, in particular those relating to aid granted by the United Kingdom during the BSE crisis: the Commission had concluded that it was an exceptional occurrence, in view, in particular, of the ban on exporting beef and veal and the fall in the consumption of beef and veal due to the uncertainties and concern caused by the news about BSE.
On olnud ka teisi erakorralise sündmuse määratlemise pretsedente, eriti seoses Ühendkuningriigi poolt veiste spongioosse entsefalopaatia kriisi puhul antud abiga: komisjon jõudis järeldusele, et tegemist oli erakorralise sündmusega, võttes eriti arvesse loomaliha ekspordiembargot ning ebakindlusest ja veiste spongioosset entsefalopaatiat puudutavast teabest tingitud hirmuga seotud loomaliha tarbimise vähenemist.
It must however be stressed that the examples quoted involve countries directly affected (the United Kingdom in the case of BSE and Belgium in that of dioxin) and not, as in this case, a country where the market was disturbed because of consumers’ concerns (about dioxin).
Seetõttu tuleb rõhutada, et eeltoodud näited ei puuduta riiki, kus turgu häirivad tarbijate hoiakud seoses dioksiiniga, nagu käesoleva juhtumi puhul, vaid riike, mida haigus vahetult puudutas (Ühendkuningriigi puhul veiste spongioosne entsefalopaatia ja Belgia puhul dioksiin).
In the cases cited, the Commission approved the compensation paid to producers for losses of income because the losses of market share and the fall in consumption were caused not only by consumer alarm but also by exceptional factors that prevented normal trade in the products concerned (a series of measures taken by the authorities, combined with extraordinary behaviour on the part of consumers and the media).
Nimetatud juhtudel aktsepteeris komisjon tootjatele nende sissetulekute kaotuse hüvitamiseks hüvitiste maksmist üksnes tingimusel, et turuosaliste kahjud ja tarbimise vähenemine olid lisaks ühiskondlikule hirmule tingitud ka asjassepuutuvate toodete tavalist turustamist takistavatest erakorralistest faktoritest (riiklikud meetmed koos igal juhul ebatavalise tarbijate ja meedia hoiakuga).
In the above-mentioned decisions, a direct and immediate link could be established between all the facts considered to comprise an exceptional occurrence and the losses suffered by the undertakings concerned.
Eelnimetatud otsustes võis alati näha otsest ja vahetut seost erakorralise sündmusena vaadeldava asjaolude kogumi ja ettevõtjatele kaasnenud kaotuste vahel.
The Italian authorities have so far been unable to offer convincing proof of a link between the losses of income suffered by agricultural producers and an exceptional occurrence, which would allow the Commission to approve the payment of compensation under Article 87(2)(b) of the Treaty.
Itaalia asutused, kellel paluti ära näidata seos põllumajandustootjate sissetulekute kaotuse ja erakorralise sündmuse esinemise vahel, selleks et komisjon saaks kahjude hüvitamist asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkti b tähenduses lubada, ei olnud suutelised veenvat selgitust esitama.
The rapid spread of alarm among consumers, resulting in a serious disturbance of the market on which Italian poultry farmers operate, the loss of market share and, consequently, a reduction in the normal level of turnover, does not appear, on the basis of the information available, to constitute in itself an exceptional occurrence within the meaning of the Treaty.
Hirmutunde kiire levimine, mis tekitas tugeva häire turgudel, kus Itaalia kodulinnukasvatajad tegutsesid, turuosade kaotus ja sellest tulenev tavalises olukorras loodetud käibe vähenemine ei näi olemasolevate andmete pinnalt olevat erakordseks sündmuseks asutamislepingu tähenduses.
In addition, there is nothing to show that the national or Community authorities adopted measures to prevent sales.
Lisaks ei viita miski sellele, et siseriiklikud või ühenduse asutused oleksid võtnud müügi blokeerimise meetmeid.
Even were it to be concluded that the media impact in Italy was greater than in other European countries, because of public sensitivity to questions of food safety and the existence of a strand of public opinion that was very critical of livestock-rearing systems, this would still not demonstrate the exceptional nature of the event.
Isegi kui oletada, et õnnestub tõestada, et meedia mõju oli Itaalias märkimisväärsem kui teistes Euroopa riikides, arvestades avalikkuse tundlikkusega toiduohutuse küsimustes ja väga kriitilise meelsusega tootmissüsteemidesse loomakasvatussektoris, näib, et tol ajal ei olnud need kaalutlused asjassepuutuva sündmuse erakorralise iseloomu näitamiseks piisavad.
The Commission looked into why Italian producers had not taken advantage of the situation to increase their sales of poultry products abroad (or even in Italy), since Italy, unlike Belgium, was not one of the countries directly affected by the dioxin crisis.
Komisjonil tekkis pigem küsimus, miks ei suurendanud Itaalia tootjad selles olukorras oma kodulinnutoodete müümist välismaale (isegi riigi territooriumil), arvestades, et Itaalia ei olnud erinevalt Belgiast dioksiinikriisist otseselt puudutatud riikide hulgas.
Another aspect to be clarified is the statement by the Italian authorities that poultry farmers were forced to freeze unsold meat (4150,8 tonnes in June, 9271,3 tonnes in July and 2595,9 tonnes in August).
Veel on vaja selgitada Itaalia ametiasutuste väidet, et kodulinnukasvatajad olid sunnitud müümata liha sügavkülmutama (4150,8 tonni juunis, 9271,3 tonni juulis ja 2595,9 tonni augustis).
This does not serve to rule out the possibility that the poultry products remaining unsold during the crisis could have been sold at a later date, in which case the losses incurred would be less than those declared during examination of this case.
Selle väite põhjal ei saa välistada, et selline toimimine võimaldab kriisiperioodil müümata jäänud kodulinnulihatooteid müüa edaspidi. Sellisel juhul oleksid kaotused väiksemad, kui asja uurimise käigus väideti.
In addition, the Commission was not in a position to establish the quantities of meat remaining unsold due to the fall in demand caused by the fear of dioxin or the extent of overproduction based on an incorrect estimate of demand over the summer.
Lisaks ei olnud komisjonil võimalik hinnata dioksiini kartusega seotud nõudluse langusest tingitud müümata jäänud liha kogust ega suvise nõudluse kohta tehtud valedest prognoosidest tingitud ületootmise ulatust.
In the light of the above, the Commission could not rule out that the aid was intended simply to improve the financial situation of producers without in any way contributing to the development of the sector and, moreover, that since the aid was granted solely on the basis of price, quantity or unit of production it was to be regarded as constituting operating aid within the meaning of point 3.5 of the Community guidelines for State aid in the agriculture sector (hereafter referred to as the ‘guidelines’) and, therefore as being incompatible with the common market.
Nende kaalutluste põhjal ei saa komisjon välistada, et tegemist on abiga, mille eesmärk ei ole anda oma panus sektori arengusse, vaid lihtsalt parandada tootjate rahalist olukorda abiga, mida antakse hinna, koguse või tooteühiku alusel, teisisõnu põllumajandussektoris riigiabi käsitlevate ühenduse suuniste (edaspidi “suunised”) punkti 3.5 kohaselt ühisturuga kokkusobimatuna vaadeldava abiga.
The Commission accordingly expressed doubts about the existence of a link between the loss of income suffered by Italian poultry farmers and an exceptional occurrence and about whether the aid could meet the requirements for approval under Article 87(2)(b) or Article 87(3)(c) of the Treaty (since, as regards the latter subparagraph, the aid did not appear to facilitate the development of a particular economic activity) or those for approval under one of the points of the guidelines.
Komisjon väljendas seega kahtlusi sideme olemasolu suhtes Itaalia kodulinnulihasektori tootjate sissetulekute kaotuse ja sündmuse erakorralise iseloomu vahel, nagu ka selle suhtes, kas abi vastab tingimustele, et lubada asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkti b või artikli 87 lõike 3 punkti c kohaldamist (mis puudutab viimati nimetatud lõiget, siis ei näi nimetatud abi olevat suunatud teatava majandustegevuse arendamiseks) või et seda saaks lugeda vastavuses olevaks mõne suuniste punktiga.
OBSERVATIONS SUBMITTED BY ITALY
ITAALIA SELGITUSED
In their letter dated 24 October 2001, registered on 26 October 2001, the Italian authorities pointed out, among other things, that the fall in the consumption of poultry products in June, July, August and, to a lesser extent, up until December 1999 had not been questioned in the decision to initiate the procedure.
Oma 24. oktoobri 2001. a kuupäeva kandvas ja 26. oktoobril 2001. a registreeritud kirjas tuletavad Itaalia asutused ennekõike meelde, et kodulinnuliha tarbimise vähenemist juuni-, juuli- ja augustikuus, vähemal määral kuni detsembrini 1999. a, ei seatud menetluse algatamise otsuses küsimuse alla.
According to the Italian authorities, since the losses caused by a fall in sales and prices were not questioned by the Commission, they only had to establish a link between those losses and the dioxin crisis.
Itaalia ametiasutuste sõnutsi tuleb, arvestades, et läbimüügi vähenemist ja hindade langust ei ole komisjon kahtluse alla seadnud, ära näidata üksnes seos kahjude ja dioksiinikriisi vahel.
They claim that such a link is proven by the fact that the first news about dioxin in poultry was broadcast at 7 p.m. on 28 May 1999 and the sudden downturn in sales occurred from June 1999 onwards (29 % fall compared with June 1998).
Seda seost saab tõendada selle kaudu, et esimesed teated nn dioksiiniga kanalihast saadeti laiali 28. mail 1999 kell 19.00 ning läbimüügi järsk vähenemine toimus 1999. aasta juunis (läbimüük vähenes võrreldes 1998. aasta juuniga 29 %).