natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Italian authorities underlined that such an additional guarantee (which is substantial compared to the company's shares held by Finagra) was not requested by other private financing members and it is, according to them, an additional proof that Finagra applied the same (and even tougher) criteria than private investors.
Itaalia ametiasutused rõhutasid, et muud eraõiguslikud rahastajaliikmed ei nõudnud sellist lisatagatist (mille suurus on märkimisväärne võrreldes Finagra osalusega ettevõtjas) ning see on Itaalia ametiasutuste sõnul täiendav tõend selle kohta, et Finagra rakendas samu kriteeriume (isegi rangemaid) nagu erainvestorid.
As an additional element, the Italian authorities also indicated that Finagra's balance sheet had always shown a positive return on capital.
Lisategurina märkisid Itaalia ametiasutused samuti, et Finagra bilanss näitas investeeritud kapitali osas alati positiivset tulusust.
In the light of the foregoing, the Commission may conclude that, in buying shares, Finagra acted as any other private operator, under market conditions.
Tuginedes eelnevale, leiab komisjon, et Finagra toimis osaluste omandamisel turutingimustes nagu mis tahes muu erainvestor.
There was therefore no element of State aid, within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, involved in such acquisition.
Seega puudus kõnealuses osaluse omandamises riigiabi element asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
VI.3.1.(b) Granting of loans
Laenude andmine
As stated in point 106 above, Finagra's operations also included the granting of loans to companies operating in the agriculture sector.
Nagu eespool punktis 106 sedastatud, kuulus Finagra tegevuse hulka ka laenude andmine põllumajandussektoris tegutsevatele ettevõtetele.
According to the information submitted by the Italian authorities, Finagra had granted loans for a total amount of ITL 17800 million.
Finagra väljastas Itaalia ametiasutuste esitatud teabe kohaselt laene kokku summas 17800 miljonit Itaalia liiri.
In their letter dated 13 October 2000, the Italian authorities stated that the loans had always been granted at market conditions by applying an interest rate which reflected the risk connected to the loan granted and was never lower that the one in force at the time the loans were granted.
Itaalia ametiasutused märkisid 13. oktoobri 2000. aasta kirjas, et laenu anti alati turutingimustel, rakendades antud laenuga seotud riske kajastavat intressimäära, mis ei olnud kunagi madalam laenude andmise ajal kehtinud määrast.
The loans were granted at an interest rate equivalent to that on government bonds (Rendistato) for operations lasting more than 18 months, minus 5 points.
Laenud anti intressimääraga, mis on viis protsenti madalam riiklike võlakirjade (Rendistato) intressimäärast, mida rakendatakse kauem kui 18 kuud kestvate tehingute suhtes.
The minimum interest rate to be paid is however set at 3 %.
Minimaalne rakendatav intressimäär oli siiski 3 %.
In general, the interest rate on government bonds is considered as a benchmark to establish the economic viability of financial investments.
Üldiselt peetakse riiklike võlakirjade intressimäära viitemääraks, millega tõendada finantsinvesteeringute majanduslikku tasuvust.
An investment is considered viable if its prospective yield is deemed to be at least equal to that which can be obtained with the same amount of money if invested on government bonds.
Investeeringut peetakse tasuvaks, kui sellelt eeldatav tulu on vähemalt võrdne sellega, mida võib saada sama rahasumma investeerimisel riiklikesse võlakirjadesse.
However, the 5-point decrease compared to the State bond (Rendistato) interest rate shows that Finagra could have accepted rates lower than market rates when granting the loans.
Viie protsendi võrra madalam intressimäär riiklike võlakirjade (Rendistato) intressimääraga võrreldes viitab siiski sellele, et Finagra võis laenude andmisel nõustuda turul kehtivatest intressimääradest madalamate määradega.
In this respect, the Italian authorities pointed out that the choice of companies to which loans were granted was made very carefully to minimise the risk of insolvency.
Sellega seoses märkisid Itaalia ametiasutused, et laenusaajaid ettevõtjaid valiti väga hoolikalt, et vähendada maksejõuetuse riski.
Indeed, in granting the loans, Finagra acted like any financial institution operating in market conditions, considering whether to grant the loans to the abovementioned beneficiaries.
Finagra toimis laene andes igati turutingimustel tegutseva finantsasutusena, kaaludes, kas eelmainutud isikutele laenu anda.
The loans were granted on the basis of investments submitted by the applicants and the contracts always provided for loan granting and repayment conditions compatible with the undertakings of the companies applying for the loans.
Laen anti taotlejate kavandatud investeeringute põhjal ning laenulepingutes olid alati sätestatud laenu taotlevate ettevõtjate kohustustele vastavad laenu andmise ja selle tagasimaksmise tingimused.
Under the contracts, loans had always to be reimbursed within 48 months or immediately in the event of non-performance of the contract or delays in the repayment.
Laen tuli lepingu järgi tagasi maksta alati 48 kuu jooksul või lepingutingimuste mittetäitmise või tagasimaksmise tähtaja ületamise korral viivitamata.
The loans were always granted to support economically viable projects and to favour the aggregation of several entities for managing projects based on tangible industrial plans with realistic development prospects.
Laenud anti kõikidel juhtudel majanduslikult elujõuliste projektide toetamiseks, samuti selleks, et soodustada mitme üksuse ühinemist selliste projektide juhtimiseks, mis põhinesid realistlike arenguperspektiividega materiaalset vara kajastavatel tööstuskavadel.
The repayment capacity was assessed by Finagra on the basis of the documents available (financial accounts, investment projects, three-year plans) followed by thorough analyses just like the enquiries carried out for the same purpose by credit institutions.
Finagra hindas laenu tagasimakse võimet kättesaadavate dokumentide põhjal (finantsaruanded, investeerimisprojektid, kolme aasta kavad), mida põhjalikult analüüsiti, nagu seda samal eesmärgil teevad krediidiasutused.
Furthermore, all companies concerned have regularly paid back the amounts due in compliance with the deadlines set, which proves, according to the Italian authorities, that the companies had been selected on the basis of strictly economic criteria, to minimise the risk of insolvency.
Pealegi on kõik kõnealused ettevõtted korrapäraselt tasunud maksmisele kuuluvad summad tähtaegselt, mis tõendab Itaalia ametiasutuste sõnul, et ettevõtted valiti maksejõuetuse riski vähendamiseks rangelt majanduslike kriteeriumide põhjal.
The minimum interest rate levied by Finagra was 3 % until May 1999 and 2 % after that date (until June 2000, when Finagra merged into Sviluppo Italia).
Madalaim Finagra nõutud intressimäär oli kuni 1999. aasta maini 3 % ja pärast seda 2 % (kuni 2000. aasta juunini, kui Finagra ühines Sviluppo Italiaga).
This is clearly below the Commission reference rates applicable for the relevant period.
Kõnesolev intressimäär on selgelt madalam kui asjaomasel ajavahemikul kehtinud komisjoni viiteintress.
However, a distinction can be made between cooperatives and private companies receiving the loans.
Siiski võib eristada laenusaajatest ühistuid ja eraettevõtteid.
Only two cooperatives received loans from Finagra (MCLC and Unicarni) worth in total ITL 8,3 billion.
Finagralt said laenu ainult kaks ühistut (MCLC ja Unicarni) kokku summas 8,3 miljardit Itaalia liiri.
In the case of cooperatives, loans were granted by Finagra under the conditions set for financing members, a particular kind of cooperatives' membership expressly provided for by Law No 59/92 (see description in point 120 above).
Ühistute puhul andis Finagra laene tingimustel, mis olid kehtestatud rahastajaliikmele, mis on seaduses nr 59/92 sõnaselgelt sätestatud ühistu liikmelisuse vorm (vt kirjeldus punktis 120).
The decision to grant loans was taken by Finagra on the basis of the return on the loans, based on the rates established in the articles of association of cooperatives.
Laenuotsuse võttis Finagra vastu laenu tulususe alusel, mis põhines ühistu põhikirjas sätestatud määradel.
These decisions were accepted by Finagra's administrative board, representing all financing and other members (including, as explained before, several banks, credit institutes and private investors).
Kõnealused otsused kiitis heaks Finagra haldusnõukogu, milles olid esindatud kõik rahastaja- ja muud liikmeid (k.a nagu juba eespool selgitatud, mitu panka, krediidiasutust ja erainvestorit).
The interest rates applied were also part of the expected return on the equity investments, on which Finagra, as financing member, obtained a higher return than normal members and was therefore linked to the overall investment strategy of Finagra.
Rakendatud intressimäärad olid samuti osa omakapitali investeeringute oodatud tulususest, mis Finagra kui rahastajaliikme jaoks oli tavaliikmega võrreldes suurem ja mis oli seetõttu kooskõlas Finagra investeeringute üldstrateegiaga.
Not only could Finagra directly control the management of the companies receiving the loans and obtain higher profit rates, but it could also reduce the management costs, since it had large banks and credit institutions as partners.
Lisaks sellele, et Finagra sai laenusaajate ettevõtjate juhtimise üle teostada vahetut kontrolli ja teenida suuremat kasumit, võimaldas see ka vähendada juhtimiskulusid, kuna Finagral olid sellised partnerid nagu suurpangad ja krediidiasutused.
The Italian authorities declared that the other private financing members, when lending money to the cooperatives of which they were members, applied the same interest rates, since those interest rates are laid down in the rules for the collection of members' loans, approved by the cooperatives.
Itaalia ametiasutused teatasid, et teised eraõiguslikud rahastajaliikmed rakendasid nende ühistute puhul, kelle liikmeks nad olid, raha laenamisel samu intressimäärasid, kuna need on sätestatud ühistute poolt heakskiidetud liikmete laenude sissenõudmise eeskirjades.
According to the Italian authorities, therefore, the interest rates on loans applied by Finagra should be assessed against the other conditions linked to the provision of these loans, i.e.
Seetõttu tuleks Finagra rakendatud laenuintressimäärasid Itaalia ametiasutuste sõnul hinnata koos muude kõnealuste laenude andmisega seotud tingimustega ja need on:
the link between the status of financing member of cooperatives and that of loan-supplier,
ühistu rahastajaliikme ja laenuandja staatuse vaheline seos;
the fact that the loan rates applied were the same for all subsidising members,
asjaolu, et kõigi rahastajaliikmete rakendatud laenuintressimäärad olid samad;
the direct participation of Finagra in the management of the cooperatives receiving the loans, through its participation to their boards,
Finagra vahetu osavõtt laenusaajatest ühistute juhtimisest nende juhatustes osalemise kaudu;
the capital return 2 % higher than that of any other normal member of the cooperatives,
investeeritud kapitali 2 % võrra suurem tulusus võrreldes ühistu tavaliikmetega;
the fact that Finagra granted loans only to cooperatives giving sufficient guarantees of repayment, by applying stricter rules for the provision of loans,
asjaolu, et Finagra andis laene ainult laenu tagastamise kohta piisava tagatise andnud ühistutele, kohaldades rangemaid laenuandmise eeskirju;
the low management costs of Finagra, due to the participation of banks in its holding, that allowed it to have lower rates,
Finagra madalad juhtimiskulud, mis tulenesid madalamaid intressimäärasid võimaldanud pankade osalusest Finagras;
the internal regulation for collection of capital, providing a minimum rate of 3 % until May 1999, even when the application of the government bond (Rendistato) rate minus 5 points would have led to values close to zero and even negative at some points.
kapitali sissenõudmise sise-eeskirjad, milles sätestati intressi miinimummääraks kuni 1999. aasta maini 3 %, isegi kui riiklike võlakirjade (Rendistato) intressimäärast 5 % võrra madalama määra rakendamine oleks põhjustanud nullilähedasi ja mõnikord isegi negatiivseid väärtuseid.
In order to prove that Finagra was one of the many financing members of these cooperatives, the Italian authorities provided the request (and acceptance) of many credit institutions to become financing members of MCLC and Unicarni, under the same terms and conditions as Finagra.
Tõendamaks, et Finagra oli kõnealustes ühistutes üks paljudest rahastajaliikmetest, esitasid Itaalia ametiasutused mitme krediidiasutuse taotlused (ja nende rahuldamise otsused) ühistute MCLC ja Unicarni rahastajaliikme staatuse omandamiseks samadel tingimustel nagu Finagra.
The number of financing members in MCLC and Unicarni is shown in the table below.
MCLC ja Unicarni rahastajaliikmete arv on esitatud alltoodud tabelis.
Financing members of MCLC and Unicarni
MCLC ja Unicarni rahastajaliikmed
In 2004, Unicarni had ten financing members for a total value of financing shares of EUR 5918000 and MCLC had 64 financing members for a total value of financing shares of EUR 1559286.
aastal oli Unicarnil kümme rahastajaliiget, kellele kuulunud osakute koguväärtus oli 5918000 eurot, ning MCLC-l oli 64 rahastajaliiget, kellele kuulunud osakute koguväärtus oli 1559286 eurot.
All the financing members, when providing loans, were bound by the rules for the collection of loans approved by the boards of the cooperatives.
Kõik rahastajaliikmed olid laenude andmisel kohustatud järgima ühistute juhatuste heakskiidetud laenude sissenõudmise eeskirju.
Those rules provided for an interest rate equivalent to that on government bonds (Rendistato) for operations lasting more than 18 months, minus five points.
Kõnealustes eeskirjades sätestati intressimäär, mis oli viis protsenti madalam riiklike võlakirjade (Rendistato) intressimäärast, mida rakendatakse kauem kui 18 kuud kestvate tehingute suhtes.
The minimum interest rate to be paid was set at 3 % until May 1999.
Minimaalseks rakendatavaks intressimääraks sätestati kuni 1999. aasta maini 3 %.
Finagra therefore acted as any other (private) financing member when providing the loans to the cooperatives.
Finagra toimis ühistutele laenude andmisel seetõttu nagu mis tahes muu (eraõiguslik) rahastajaliige.
The financing members provided a substantial part of the money borrowed by the two cooperatives.
Rahastajaliikmete antud raha moodustas olulise osa kahe kõnealuse ühistu poolt laenatud summast.
As shown in the table below, in the period between 1996 and 2003, MCLC and Unicarni received loans by Finagra and other private investors, as financing members.
Nagu on näha alltoodud tabelist, võtsid MCLC ja Unicarni aastatel 1996-2003 laene Finagralt ja muudelt rahastajaliikmetest erainvestoritelt.
Loans granted to MCLC and Unicarni by all financing members in the period 1996 to 2003
Kõigi rahastajaliikmete poolt MCLC-le ja Unicarnile aastatel 1996–2003 antud laenud
Total loans received by financing members(ITL)
Rahastajaliikmetelt saadud laenude kogusumma (Itaalia liirides)
No of financing members
Rahastajaliikmete arv
Value of the loans granted by Finagra (ITL)
Finagra antud laenude summa (Itaalia liirides)
The fact that these loans were granted under the same terms and conditions as any other private investor, investing considerably in the same cooperatives where Finagra entered as financing member, proves that the principle of equality was respected.
Asjaolu, et kõnealused laenud anti teiste erainvestoritega, kes investeerisid märkimisväärselt samadesse ühistutesse, milles rahastajaliikmena osales ka Finagra, samadel tingimustel, tõendab, et võrdõiguslikkuse põhimõtet on järgitud.
On the basis of the foregoing considerations, the Commission can conclude that in granting the loans to cooperatives Finagra behaved as a private investor operating on the market under the same conditions.
Tuginedes eelnenud põhjendustele, leiab komisjon, et ühistutele laenude andmisel toimis Finagra nagu samasugustes tingimustes turul tegutsev erainvestor.
The preference given by Finagra to the specific borrowers in the agricultural sector stems from Finagra's will and statutory duty to intervene in agricultural undertakings.
Finagra eelistus valida konkreetsed laenusaajad põllumajandussektorist tuleneb Finagra soovist ja seadusega sätestatud kohustusest sekkuda põllumajandusettevõtjatesse.
In this respect, the loans granted by Finagra to the cooperatives do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Selles suhtes ei ole Finagra poolt ühistutele antud laenude puhul tegemist riigiabiga asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
In the case of other private companies, the difference between the aid rates at which the loans were granted and the Commission reference rates may well constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, even if all the conditions referred to above in points 125 to 129 are fulfilled also in the case of private companies.
Muude eraettevõtjate puhul võib antud laenude intressimäära ja komisjoni viitemäära vahe küll tähendada riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, isegi kui kõik eespool põhjendustes 125-129 osutatud tingimused on täidetud ka eraettevõtjate puhul.
The difference between the return on loans granted to private companies and loans granted to cooperatives in which Finagra was a financing member is undeniable and has been summarised in points 131 to 133 above.
Ei saa eitada, et eraettevõtjatele antud laenude tulusus ja ühistutele, kus Finagra oli rahastajaliige, antud laenude tulusus erinevad, mida on kokkuvõtlikult kirjeldatud põhjendustes 131-133.
In the case of cooperatives, Finagra, even when applying rates that were lower than the Commission reference rates, acted as any other private investor in the same situation and expected a higher return of the equity operations to which the loans were linked.
Ühistute puhul toimis Finagra, isegi kui ta rakendas komisjoni viiteintressist madalamat intressimäära, nagu mis tahes muu erainvestor samas olukorras, eeldades laenudega seotud omakapitalitehingutelt suuremat tulusust.
This additional return, together with the Finagra's market behaviour, which is comparable to that of any other private operator in the same situation, is clearly not applicable in case of loans to private companies.
Kõnealust täiendavat tulusust nagu ka Finagra turukäitumist, mis on sarnane mis tahes muu eraettevõtte käitumisega samas olukorras, ei esinenud ilmselgelt eraettevõtjatele laenude andmise puhul.
The Italian authorities stated that Finagra had granted loans only to two private companies (Guardamiglio and Ultrocchi) and that the difference between the applied rates for these loans and the Commission reference rate applicable at the time ranged from —3,18 to —5,20 percentage points.
Itaalia ametiasutused märkisid, et Finagra andis laene ainult kahele eraettevõttele (Guardamiglio ja Ultrocchi) ja et kõnealuste laenude intressimäär erines sel ajal kehtinud komisjoni viiteintressist –3,18 kuni –5,20 protsenti.
According to the Italian authorities, this difference can be considered as aid towards the completion of investments belonging to the integrated projects provided for by Law No 252/91, but clearly distinguished from those financed by that Law.
Kõnealust erinevust võib Itaalia ametiasutuste sõnul pidada nende integreeritud projektide raames investeeringute lõpetamise abiks, mis on sätestatud seaduses nr 252/91, kuid mis selgelt erinevad kõnealuse seaduse kohaselt rahastatud investeeringutest.
The investments, therefore, despite observing all the criteria for obtaining funding under Law No 252/91, did not benefit from any funds under this Law or any other public funds.
Seetõttu ei saanud kõnealused investeeringud hoolimata kõigi rahastamise kriteeriumide täitmisest seaduse nr 252/91 kohaselt toetust kõnealuse seadusega ettenähtud vahenditest ega muudest riigi vahenditest.
These projects came within the integrated projects, but were functionally independent of them.
Kõnealuseid projekte teostati integreeritud projektide raames, olles nendest siiski funktsionaalselt sõltumatud.
The loans were part, therefore, of a strategy aiming at finalising integrated projects, by using different means of financing (though not cumulated, as in this case).
Seetõttu olid laenud osa strateegiast, mille eesmärk oli lõpetada integreeritud projektid neid mitut moodi rahastades (mis ei kumuleerunud, nagu käesoleval juhul).
The gross grant equivalent aid rate of the two loans granted for completing investments in the processing and marketing sector is 0,96 % and 4,51 %, as shown in the following table.
Töötlemis- ja turustamissektoris investeeringute lõpetamiseks antud kahe laenu abimäärade brutoekvivalendid on vastavalt 0,96 % ja 4,51 %, nagu nähtub järgmisest tabelist.
Finagra's loans to private companies
Finagra laenud eraettevõtjatele
Eligible costs (not covered by Law No 252/91)(ITL)
Abikõlblikud kulud (mis ei ole hõlmatud seadusega nr 252/91) (Itaalia liirides)
Difference of interests (ITL)
Intressimäärade vahe (Itaalia liirides)
% of aid
Abi %
Since it considers that all the subsidised investments comply with the rules applicable to the investments in the processing and marketing sector as listed in Section VI.1 (a) 1 and that the aid rate (calculated as the gross grant equivalent of the difference between the applied rate for these loans and the Commission reference rate applicable at the time) are within the maximum aid rates applicable for this kind of investments, the Commission can conclude that the loans granted by Finagra to private companies constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Kuna komisjon on seisukohal, et kõik toetust saanud investeeringud vastavad töötlemis- ja turustamissektoris tehtavatele investeeringutele kohaldatavatele eeskirjadele, mis on loetletud VI.1 jao punkti a alapunktis 1, ning et abimäär (mis on arvutatud kõnealuste laenude puhul rakendatud intressimäära ja sel ajal kehtinud komisjoni viiteintressi vahe brutoekvivalendina) ei ületa sellist liiki investeeringutele kohaldatavat piirmäära, leiab ta, et Finagra poolt eraettevõtjatele antud laenud on riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
This aid is compatible with the common market according to Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Kõnealune abi on EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c kohaselt ühisturuga kokkusobiv.
VI.3.1.(c) The provision of guarantees
Tagatiste andmine
In their letters of 29 October 2004, registered on 3 November 2004, and of 23 November 2004 the Italian authorities stated that Finagra only provided one guarantee with respect to bank loans, in favour of Guardamiglio.
oktoobri 2004. aasta kirjas, mis registreeriti 3. novembril 2004, ja 23. novembri 2004. aasta kirjas sedastasid Itaalia ametiasutused, et Finagra on taganud ainult ühe pangalaenu, nimelt Guardamiglio jaoks.
The bank guarantee for Guardamiglio, worth ITL 2 billion, was granted on a loan of ITL 17 billion, which Guardamiglio fully repaid without calling in the guarantee.
Pangagarantii väärtusega 2 miljardit Itaalia liiri anti Guardamiglio laenule summas 17 miljardit Itaalia liiri, mille Guardamiglio on tagastanud täies ulatuses, ilma et pank oleks tagatist sisse nõudnud.