natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Use good housekeeping procedures to minimise the presence of insects and fungi in storage facilities.
Hoidlates tuleb kasutada head majapidamistava, et vähendada putukate ja seente esinemist.
This may include the use of suitable, registered insecticides and fungicides or appropriate alternative methods.
See võib hõlmata ka sobivate registreeritud insektitsiidide ja fungitsiidide või sobivate alternatiivsete meetodite kasutamist.
on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation
kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta
On 1 June 2005 the Commission presented the i2010 initiative, which seeks to optimise the benefits of the new information technologies for economic growth, job creation and the quality of life of European citizens.
juunil 2005 esitas komisjon algatuse i2010, mille eesmärgiks on optimeerida uute infotehnoloogiate eeliseid majanduskasvu, uute töökohtade loomise ja Euroopa kodanike elukvaliteedi tõstmise nimel.
The Commission has made digital libraries a key aspect of i2010.
Komisjon on nimetanud algatuse i2010 kõige olulisemaks aspektiks digitaalsete raamatukogude loomise.
In its Communication ‘i2010: digital libraries’ of 30 September 2005 [1], it set out its strategy for digitisation, online accessibility and digital preservation of Europe's collective memory.
Komisjon sätestas 30. septembri 2005. aasta teatises “i2010: digitaalsed raamatukogud” [1] Euroopa kollektiivse mälu digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise strateegia.
This collective memory includes print (books, journals, newspapers), photographs, museum objects, archival documents, audiovisual material (hereinafter ‘cultural material’).
Kollektiivne mälu hõlmab trükisõna (raamatud, ajakirjad, ajalehed), fotosid, muuseumieksponaate, arhiividokumente ja audiovisuaalseid materjale (edaspidi “kultuurimaterjal”).
Measures applying that strategy with a view to optimising, by means of the Internet, the economic and cultural potential of Europe's cultural heritage should be recommended to the Member States.
Liikmesriikidele tuleks soovitada kõnealust strateegiat kohaldavaid meetmeid, pidades silmas Euroopa kultuuripärandi majandusliku ja kultuurilise potentsiaali optimeerimist Interneti vahendusel.
In that context, the development of digitised material from libraries, archives and museums should be encouraged.
Selles kontekstis tuleks toetada raamatukogude, arhiivide ja muuseumide materjalide digiteerimist.
The online accessibility of the material will make it possible for citizens throughout Europe to access and use it for leisure, studies or work.
Sidusjuurdepääs materjalidele teeb need kõikidele Euroopa kodanikele kättesaadavaks ning võimaldab kasutada neid meelelahutuseks, õpingutes või töös.
It will give Europe's diverse and multilingual heritage a clear profile on the Internet.
See annab Euroopa mitmekesisele ja mitmekeelsele kultuuripärandile Internetis selge profiili.
Moreover, the digitised material can be re-used in industries such as tourism and the education industry, as well as in new creative efforts.
Lisaks sellele saab digitaalseid materjale kasutada sellistes majandusharudes nagu turism ja haridus ning samuti edaspidises loometöös.
Furthermore, the Council Conclusions of 15-16 November 2004 on the Workplan for Culture 2005-2006 stress the contribution of creativity and creative industries to economic growth in Europe, and the need for a coordinated digitisation effort.
Lisaks sellele tõstetakse nõukogu 15.–16. novembri 2004. aasta järeldustes 2005.–2006. aasta kultuurialase tööplaani kohta esile loomingulisuse ja loomingul põhineva tööstuse panust Euroopa majanduskasvu ning vajadust kooskõlastada digiteerimiseks tehtavaid jõupingutusi.
The European Parliament and Council Recommendation of 16 November 2005 on film heritage and the competitiveness of related industrial activities [2] already recommended to Member States to adopt appropriate measures to increase the use of digital and new technologies in the collection, cataloguing, preservation and restoration of cinematographic works.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta soovituses filmipärandi ja sellega seotud tööstustegevuste konkurentsivõime kohta [2] soovitati liikmesriikidel võtta vastu asjakohased meetmed digitaal- ja uute tehnoloogiate kasutuselevõtmiseks kinematograafiateoste kogumiseks, kataloogimiseks, säilitamiseks ning restaureerimiseks.
In as far as cinematographic works are concerned the present Recommendation complements the Parliament and Council Recommendation on film heritage on a number of aspects.
Kinematograafiateoste osas täiendab käesolev soovitus filmipärandit käsitlevat parlamendi ja nõukogu soovitust mitmes aspektis.
Digitisation is an important means of ensuring greater access to cultural material.
Digiteerimine on oluline vahend kultuurimaterjalidele juurdepääsu tagamisel.
In some cases it is the only means of ensuring that such material will be available for future generations.
Mõnel juhul on see ainus vahend, millega tagada, et kultuurimaterjalid oleksid kättesaadavad ka järeltulevatele põlvkondadele.
Thus, many digitisation initiatives are currently being undertaken in the Member States, but efforts are fragmented.
Paljudes liikmesriikides on seega tehtud digiteerimist käsitlevaid algatusi, kuid need jõupingutused on hajutatud.
Concerted action by the Member States to digitise their cultural heritage would lend greater coherence to the selection of material and would avoid overlap in digitisation.
Liikmesriikide kooskõlastatud tegevus kultuuripärandi digiteerimiseks muudaks materjalide valiku ühtlasemaks ning aitaks vältida kattuvusi digiteerimisel.
It would also lead to a more secure climate for companies investing in digitisation technologies.
See annab ka rohkem kindlustunnet digiteerimistehnoloogiasse investeerivatele äriühingutele.
Overviews of current and planned digitisation activities and quantitative targets for digitisation would contribute to the achievement of those objectives.
Praegusi ja kavandatavaid digiteerimistegevusi ning digiteerimise koguselisi eesmärke kajastavad ülevaated aitaksid kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.
Private sector sponsoring of digitisation or partnerships between the public and private sectors can involve private entities in digitisation efforts and should be further encouraged.
Eraettevõtteid võib digiteerimisse kaasata digiteerimist toetav erasektor või avaliku ja erasektori partnerlus ning seda tuleks edaspidi soodustada.
Investments in new technologies and large scale digitisation facilities can bring down costs of digitisation while maintaining or improving quality and should therefore be recommended.
Tänu investeeringutele uude tehnoloogiasse ja võimsatele digiteerimisseadmetele vähenevad digiteerimisele tehtavad kulutused, samal ajal kui kvaliteet jääb samaks või paraneb, seepärast tuleks investeeringute tegemist soovitada.
A common multilingual access point would make it possible to search Europe's distributed — that is to say, held in different places by different organisations — digital cultural heritage online.
Ühine mitmekeelne juurdepääsupunkt võimaldaks Euroopa hajutatud – see tähendab eri organisatsioonide poolt eri kohtades hoitava – digitaalse kultuuripärandi sidusotsingut.
Such an access point would increase its visibility and underline common features.
Selline juurdepääsupunkt suurendaks kultuuripärandi nähtavust ja rõhutaks ühiseid jooni.
The access point should build on existing initiatives such as The European Library (TEL), in which Europe’s libraries already collaborate.
Juurdepääsupunkt peaks põhinema olemasolevatel algatustel, nagu Euroopa Raamatukogu (TEL), mille raames Euroopa raamatukogud juba teevad koostööd.
It should where possible closely associate private holders of rights in cultural material and all interested stakeholders.
See peaks võimaluse korral ühendama kultuurimaterjali õiguste eravaldajaid ja kõiki huvirühmi.
A strong commitment by the Member States and cultural institutions to arrive at such an access point should be encouraged.
Liikmesriikide ja kultuuriasutuste kindlat tahet luua selline juurdepääsupunkt tuleks ergutada.
Only part of the material held by libraries, archives and museums is in the public domain, in the sense that it is not or is no longer covered by intellectual property rights, while the rest is protected by intellectual property rights.
Raamatukogudes, arhiivides ja muuseumides hoitavatest materjalidest on ainult osa üldkasutatavad. Need on materjalid, mis ei ole olnud või ei ole enam kaitstud intellektuaalomandi õigusega, samal ajal kui ülejäänud materjal on intellektuaalomandi õigusega kaitstud.
Since intellectual property rights are a key tool to stimulate creativity, Europe's cultural material should be digitised, made available and preserved in full respect of copyright and related rights.
Kuna intellektuaalomandi õigus on loometegevuse stimuleerimise peamine vahend, tuleks Euroopa kultuuripärandi digiteerimisel, kättesaadavaks tegemisel ning säilitamisel täielikult arvesse võtta autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi.
Particularly relevant in this context are Articles 5(2)c, 5(3)n, and 5(5), as well as recital 40 of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society [3].
Selles kontekstis on asjakohased eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) [3] artikli 5 lõike 2 punkt c, lõike 3 punkt n ja lõige 5 ning põhjendus 40.
Licensing mechanisms in areas such as orphan works — that is to say, copyrighted works whose owners are difficult or even impossible to locate — and works that are out of print or distribution (audiovisual) can facilitate rights clearance and consequently digitisation efforts and subsequent online accessibility.
Litsentsimise mehhanismid hõlbustavad valdkondades, mis on seotud omanikuta töödega, see tähendab autoriõigusega töödega, mille omanikke on raske või isegi võimatu leida, ning töödega, mille tiraaž on lõppenud või mida enam ei levitata (audiovisuaalsed teosed), õiguste saamist ja sellest tulenevalt digiteerimist ning sidusjuurdepääsu.
Such mechanisms should therefore be encouraged in close cooperation with rightholders.
Seepärast tuleks selliste mehhanismide kasutamist soodustada tihedas koostöös õiguste valdajatega.
Provisions in national legislation may contain barriers to the use of works which are in the public domain, for example by requiring an administrative act for each reproduction of the work.
Riiklike õigusaktide sätted võivad takistada üldkasutatavate tööde kasutamist, nõudes näiteks haldusakti iga kord, kui tööd reprodutseeritakse.
Any such barriers should be identified and steps taken to remove them.
Kõik sellised takistused tuleb kindlaks teha ning võtta meetmeid nende kõrvaldamiseks.
Council Resolution C/162/02 of 25 June 2002 on preserving tomorrow's memory — preserving digital content for future generations [4] proposes objectives and indicative measures for preserving digital content for future generations.
Nõukogu 25. juuni 2002. aasta resolutsioonis C/162/02 (ühismälu säilitamine tulevikuks – digitaalse infosisu säilitamine järeltulevatele põlvkondadele [4]) soovitatakse eesmärke ja meetmeid digitaalse infosisu säilitamiseks järeltulevatele põlvkondadele.
However, at present no clear and comprehensive policies exist in the Member States on the preservation of digital content.
Praegu pole liikmesriikidel siiski selget ja kõikehõlmavat poliitikat digitaalse infosisu säilitamiseks.
The absence of such policies poses a threat to the survival of digitised material and may result in the loss of material produced in digital format.
Sellise poliitika puudumine ohustab digitaalsete materjalide püsimist ning võib põhjustada digitaalkujul loodud materjalide kaotsiminekut.
The development of effective means of digital preservation has far-reaching implications, not only for the preservation of material in public institutions but also for any organisation which is obliged or which wishes to preserve digital material.
Tõhusate digitaalse säilitamise vahendite väljatöötamisel on kaugeleulatuv mõju mitte üksnes materjalide säilitamisele avalikes asutustes, vaid ka igas organisatsioonis, mis on kohustatud või mis soovib digitaalseid materjale säilitada.
Several Member States have introduced or are considering legal obligations requiring producers of digital material to make one or more copies of their material available to a mandated deposit body.
Mitu liikmesriiki on kehtestanud või kavatsevad kehtestada juriidilised kohustused, millega nõutakse, et digitaalse materjali tootjad annaksid materjalist ühe või mitu koopiat volitatud deponeerimisasutusele.
Effective collaboration between Member States is necessary to avoid a wide variety in the rules governing the deposit of digital material and should be encouraged.
Liikmesriikide vaheline tõhus koostöö on vajalik, et vältida suuri erinevusi digitaalse materjali deponeerimist reguleerivates eeskirjades, ning sellist koostööd tuleks soodustada.
Web-harvesting is a new technique for collecting material from the Internet for preservation purposes.
Veebiarhiveerimine (web-harvesting) on uus meetod Internetist materjali kogumiseks säilitamise eesmärgil.
It involves mandated institutions actively collecting material instead of waiting for it to be deposited, thus minimising the administrative burden on producers of digital material, and national legislation should therefore make provision for it,
Sellega tegelevad volitatud asutused, kes selle asemel, et oodata materjalide deponeerimist, koguvad neid aktiivselt, vähendades nii digitaalsete materjalide tootjate halduskulusid, ning seepärast tuleks see riiklikus õiguses ette näha,
Digitisation and online accessibility
Digiteerimine ja sidusjuurdepääs
gather information about current and planned digitisation of books, journals, newspapers, photographs, museum objects, archival documents, audiovisual material (hereinafter ‘cultural material’) and create overviews of such digitisation in order to prevent duplication of efforts and promote collaboration and synergies at European level;
koguda teavet raamatute, ajakirjade, ajalehtede, fotode, muuseumieksponaatide, arhiividokumentide, audiovisuaalsete materjalide (edaspidi “kultuurimaterjal”) käimasoleva ja kavandatava digiteerimise kohta ning koostada sellise digiteerimise kohta ülevaated, et vältida jõupingutuste kattumist ning soodustada koostööd ja sünergiat Euroopa tasandil;
develop quantitative targets for the digitisation of analogue material in archives, libraries and museums, indicating the expected increase in digitised material which could form part of the European digital library and the budgets allocated by public authorities;
töötada välja arhiivides, raamatukogudes ja muuseumides olevate analoogkujul materjalide digiteerimise koguselised eesmärgid, näidates ära Euroopa digitaalsesse raamatukokku lisanduva digiteeritud materjali eeldatava kasvu ning ametiasutuste eraldatud eelarvevahendid;
encourage partnerships between cultural institutions and the private sector in order to create new ways of funding digitisation of cultural material;
soodustada kultuuriasutuste ja erasektori vahelisi partnerlussuhteid, et luua uusi võimalusi kultuurimaterjalide digiteerimise rahastamiseks;
set-up and sustain large scale digitisation facilities, as part of, or in close collaboration with, competence centres for digitisation in Europe;
rajada ja pidada üleval suuri digiteerimisseadmeid Euroopa digiteerimise oskuskeskuste osana või nendega tihedas koostöös;
promote a European digital library, in the form of a multilingual common access point to Europe's distributed — that is to say, held in different places by different organisations — digital cultural material, by:
edendada Euroopa digitaalset raamatukogu mitmekeelse ühise juurdepääsupunktina hajutatud, see tähendab eri organisatsioonide poolt eri kohtades hoitavale Euroopa digitaalsele kultuuripärandile:
encouraging cultural institutions, as well as publishers and other rightholders to make their digitised material searchable through the European digital library,
innustades kultuuriasutusi ja kirjastajaid ning teisi õiguste valdajaid tegema oma digiteeritud materjalid kättesaadavaks Euroopa digitaalse raamatukogu otsingusüsteemis,
ensuring that cultural institutions, and where relevant private companies, apply common digitisation standards in order to achieve interoperability of the digitised material at European level and to facilitate cross-language searchability;
tagades, et kultuuriasutused ja, kui see on asjakohane, eraettevõtted kohaldaksid ühtseid digiteerimisstandardeid, et saavutada Euroopas digiteeritud materjalide koostalitlusvõime ning hõlbustada keeltevahelist ristotsingut;
improve conditions for digitisation of, and online accessibility to, cultural material by:
parandada kultuurimaterjali digiteerimise ja sellele sidusjuurdepääsu tingimusi:
creating mechanisms to facilitate the use of orphan works, following consultation of interested parties,
luues pärast huvitatud isikutega konsulteerimist mehhanismid, mis hõlbustavad omanikuta tööde kasutamist,
establishing or promoting mechanisms, on a voluntary basis, to facilitate the use of works that are out of print or out of distribution, following consultation of interested parties,
luues pärast huvitatud isikutega konsulteerimist vabatahtlikud mehhanismid, mis hõlbustavad nende tööde kasutamist, mille tiraaž on lõppenud või mida enam ei levitata, ning soodustades nende mehhanismide kasutamist,
promoting the availability of lists of known orphan works and works in the public domain,
soodustades teadaolevate omanikuta tööde ja üldkasutatavate tööde loetelude kättesaadavust,
identifying barriers in their legislation to the online accessibility and subsequent use of cultural material that is in the public domain and taking steps to remove them;
tehes kindlaks riiklike õigusaktide sätted, mis võivad takistada sidusjuurdepääsu kultuurimaterjalidele ja nende hilisemat kasutamist, ning võttes meetmeid nende kõrvaldamiseks;
Digital preservation
Digitaalne säilitamine
establish national strategies for the long-term preservation of and access to digital material, in full respect of copyright law, which:
võttes täielikult arvesse autoriõigust, luua digitaalsete materjalide pikaajalise säilitamise ja nendele juurdepääsu tagamise riiklik strateegia:
describe the organisational approach, indicating the roles and responsibilities of the parties involved and the allocated resources,
milles kirjeldatakse organisatsioonilist lahendust, näidates ära osaliste ülesanded ja kohustused ning eraldatud ressursid,
contain specific action plans outlining the objectives and a time-table for the specific targets to be met;
mis sisaldab konkreetseid tegevuskavasid, milles tuuakse välja eesmärgid ja ajakava konkreetsete eesmärkide saavutamiseks;
exchange information with each other on the strategies and action plans;
vahetada üksteisega teavet strateegia ja tegevuskavade kohta;
make provision in their legislation so as to allow multiple copying and migration of digital cultural material by public institutions for preservation purposes, in full respect of Community and international legislation on intellectual property rights;
sätestada riiklikes õigusaktides meetmed, millega võimaldatakse avalikel asutustel digitaalseid kultuurimaterjale säilitamise eesmärgil kopeerida ja mujale viia, võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid ühenduse ja rahvusvahelisi õigusakte;
when establishing policies and procedures for the deposit of material originally created in digital format take into account developments in other Member States in order to prevent a wide divergence in depositing arrangements;
algselt digitaalkujul loodud materjalide deponeerimise poliitika ja menetluse loomisel võtta deponeerimiskorralduse suurte erinevuste vältimiseks arvesse arenguid teistes liikmesriikides;
make provision in their legislation for the preservation of web-content by mandated institutions using techniques for collecting material from the Internet such as web harvesting, in full respect of Community and international legislation on intellectual property rights;
sätestada oma õigusaktides meetmed veebisisu säilitamiseks volitatud asutuste poolt, kasutades Internetist materjalide kogumiseks selliseid meetodeid nagu veebiarhiveerimine (web-harvesting), võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigust käsitlevaid ühenduse ja rahvusvahelisi õigusakte;
inform the Commission 18 months from the publication of this Recommendation in the Official Journal of the European Union, and every two years thereafter, of action taken in response to this Recommendation.
teavitada komisjoni käesoleva soovituse põhjal võetud meetmetest 18 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja seejärel iga kahe aasta järel.
COM(2005) 465 final.
KOM(2005) 465 lõplik.
OJ C 162, 6.7.2002. p. 4.
EÜT C 162, 6.7.2002, lk 4.
on the efficacy of sunscreen products and the claims made relating thereto
päikesekaitsetoodete mõju ja sellega seotud teabe kohta
(notified under document number C(2006) 4089)
(teatavaks tehtud numbri K(2006) 4089 all)
Sunscreen products are cosmetic products within the meaning of Article 1(1) of Council Directive 76/768/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws of the Member States relating to cosmetic products [1].
Nõukogu 27. juuli 1976. aasta direktiivi 76/768/EMÜ liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta [1] artikli 1 lõike 1 kohaselt on päikesekaitsetooted kosmeetikatooted.
Under the first paragraph of Article 2 of Directive 76/768/EEC, cosmetic products placed on the Community market must not cause damage to human health when applied under normal or reasonably foreseeable conditions of use, taking account, in particular, of the product’s presentation, its labelling and any instructions for its use.
Direktiivi 76/768/EMÜ artikli 2 lõike 1 alusel ei tohi ühenduse turule viidud kosmeetikatooted tavalistes või põhjendatult eeldatavates kasutustingimustes põhjustada kahju inimeste tervisele, arvestades eelkõige tooteesitust, märgistust ja kasutamisjuhiseid.
Article 6(3) of Directive 76/768/EEC obliges Member States to take all measures necessary to ensure that, in the labelling, putting up for sale and advertising of cosmetic products, text, names, trade marks, pictures and figurative or other signs are not used to imply that these products have characteristics which they do not have.
Direktiivi 76/768/EMÜ artikli 6 lõige 3 kohustab liikmesriike võtma kõiki vajalikke meetmeid, et tagada, et kosmeetikatoodete märgistamisel, müügiks väljapanemisel ja reklaamimisel ei kasutata kirjeldusi, nimetusi, kaubamärke, kujutisi või muid kujundlikke märke, mis tekitavad mulje, et kõnealustel toodetel on omadusi, mida neil tegelikult ei ole.
Moreover, under Article 7a of Directive 76/768/EEC, the manufacturer or his agent or the person to whose order a cosmetic product is manufactured or the person responsible for placing an imported cosmetic product on the Community market must, for control purposes, keep information on the proof of the effect claimed for the cosmetic product, where justified by the nature of the effect or product, readily accessible to the competent authorities of the Member State concerned.
Peale selle, direktiiv 76/768/EMÜ artikli 7a alusel peab tootja, tema esindaja või isik, kelle nimel kosmeetikatoodet toodetakse või kes vastutab imporditud kosmeetikatoote ühenduse turule viimise eest, kontrollimise eesmärgil hoidma tõendeid kosmeetikatoote väidetava mõju kohta (kui see on toote või selle mõju omaduste seisukohast põhjendatud) kergesti kättesaadavana asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele.