natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the Government, a credit guarantee was never issued.
Valitsuse sõnul ei eraldatud krediidigarantiid kunagi.
The Government concedes, however, that in February 2002 Parliament adopted a Decision authorizing the Government to issue a credit guarantee.
Valitsus möönis siiski, et parlament võttis 2002. aasta veebruaris vastu otsuse lubada valitsusel eraldada krediidigarantii.
As indicated by the Government, it is important to note that, according to the Swedish Constitution, only the Government, but not Parliament, can make financial commitments towards third parties (such as Teracom) with respect to funds belonging to the State budget.
Valitsuse sõnul on oluline märkida, et Rootsi põhiseaduse kohaselt on ainult valitsusel (ja mitte parlamendil) õigus sõlmida rahaline kohustus kolmanda poole suhtes (nt Teracom) seoses vahenditega riigieelarves.
However, the Government cannot make such commitments without Parliament's prior approval.
Valitsus ei saa sellist kohustust siiski võtta ilma parlamendi eelneva heakskiiduta.
Also, in the case at hand, the Government had requested that the National Debt Office be charged with the task of issuing the guarantee.
Lisaks sellele on valitsus kõnealuses juhtumis taotlenud, et riigivõlaametile tehakse ülesanne selline garantii väljastada.
According to the Government, once parliamentary approval was given, the Government, in June 2002, by decision, asked the National Debt Office to issue a credit guarantee in favour of Teracom and decide upon a fee to charge Teracom for the risks involved and the administrative costs.
Valitsus on teatanud, et pärast parlamendi heakskiitu võttis valitsus 2002. aasta juunis vastu otsuse taotleda riigivõlaametilt Teracomile krediidigarantii väljastamist ja määra kindlaks selle tasu, mis kataks halduskulud, arvestades tegevusega seotud riske.
The Government emphasises, however, that this decision specified that the National Debt Office had to consider the EC rules on State aid to see whether a credit guarantee would be compatible with those rules, and, if it was not, to gather the information necessary for a notification under Article 88(3) of the Treaty.
Valitsus toonitab siiski, et otsuses oli selgelt sätestatud, et riigivõlaamet peab järgima EÜ eeskirju riigiabi kohta selleks, et kindlaks teha, kas selline krediidigarantii on kooskõlas kõnealuste eeskirjadega, ja juhul, kui see nii ei ole, koguma teavet, mida on vaja EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kohase teate esitamiseks.
In addition, the National Debt Office had to make a risk assessment of any State guarantee.
Lisaks sellele oli riigivõlaamet kohustatud koostama võimaliku riigigarantii riskianalüüsi.
Importantly, prior to a decision by the National Debt Office concerning the amount of the credit guarantee, the time period and the amount of the fee and prior to establishing that the credit guarantee would not conflict with EC State aid rules, the credit guarantee could not be issued.
Oluline on, et krediidigarantiid ei saanud eraldada enne, kui riigivõlaamet oli vastu võtnud otsuse krediidigarantii suuruse, tähtaja ja tasu suuruse kohta, ning enne, kui oli kindlaks tehtud, et krediidigarantii ei ole vastuolus EÜ eeskirjadega riigiabi kohta.
In addition, the National Debt Office found that it could not be excluded that a State guarantee would constitute State aid.
Lisaks sellele oli riigivõlaamet arvamusel, et ta ei saa välistada, et riigi garantii kujutab endast riigiabi.
According to the Government, after the National Debt Office had reported its view on 1 October 2002, no actions were taken by the Government, the National Debt Office or by Teracom.
Valitsuse sõnul ei võtnud tema, riigivõlaamet ega Teracom mingeid meetmeid pärast seda, kui riigivõlaamet oli 1. oktoobril 2002 esitanud oma arvamuse.
According to the Government, the conditional shareholder contribution in the form of a capital injection does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Valitsuse sõnul ei kujuta osanike tingimusliku sissemakse vormis antav kapitalisüst endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The Government notes first that the opening Decision is based on partly inaccurate information, which makes Teracom's economic and financial situation look worse than in reality.
Valitsus tõdeb esiteks, et menetluse alustamise otsus põhineb osaliselt valel teabel, mille tõttu paistab Teracomi majanduslik ja rahanduslik olukord halvem, kui see tegelikult on.
Teracom's solvency was not as low as indicated in the opening Decision and Teracom had made losses only in 2001 and 2002 and not in 2003.
Teracomi maksujõululisuse määr ei olnud nii madal, nagu see oli kirjas menetluse alustamise otsuses, ning Teracom teenis kahjumit vaid aastatel 2001 ja 2002, mitte aastal 2003.
According to the Government, the Commission, in the opening Decision, made a wrong assessment of Teracom's economic and financial situation at the time of the capital injection.
Valitsuse sõnul hindas komisjon menetluse alustamise otsuses valesti Teracomi majanduslikku ja rahanduslikku olukorda kapitalisüsti tegemise ajal.
The Government emphasises that at the end of June 2003, when it injected capital into Teracom, the company's financial and economic situation had changed considerably compared with the time period which provided the basis for the National Debt Office's negative opinion on the proposal to grant a State guarantee to Teracom.
Valitsus rõhutab, et Teracomi rahanduslik ja majanduslik olukord 2003. aasta juuni lõpus, kui valitsus suunas täiendavat kapitali ettevõtjasse, oli oluliselt muutunud võrreldes ajavahemikuga, mis oli põhjuseks riigivõlaameti negatiivsele arvamusele ettepaneku kohta eraldada Teracomile riigigarantii.
As indicated by the Government, over the course of 2002 Teracom had taken various steps to remedy its financial and economic problems.
Valitsus on juhtinud tähelepanu sellele, et Teracom võttis 2002. aasta jooksul mitmeid meetmeid, et lahendada oma rahanduslikke ja majanduslikke probleeme.
It sold off three of its subsidiaries, reduced costs by laying off a significant part of its workforce (20 %), merged subsidiaries, shut down parts of its operations and concentrated its business on fewer locations and reduced investments compared with 2000 and 2001.
Teracom müüs kolm oma tütarettevõtjat, vähendas kulusid suure osa töötajate (20 %) vallandamise teel, liitis tütarettevõtjaid, lõpetas osa oma tegevusest ja koondas oma tegevuse vähematesse asukohtadesse ja vähendas võrreldes 2000. ja 2001. aastaga investeeringuid.
In addition, the market for digital terrestrial television was developing favourably, with growing demand for digital television subscriptions, in particular during the autumn of 2002.
Lisaks sellele arenes maapealse digitaaltelevisiooni turg soodsalt ja nõudlus digitaalse televisiooni abonementide järele suurenes, eriti 2002. aasta sügisel.
For Teracom, this led to a significant increase in annual subscription sales from approximately 100000 at the end of 2001 to approximately 140000 at the end of 2002.
Teracomi jaoks tähendas see suurt aastase abonementide müügi kasvu: 100000 abonemendilt 2001. aasta lõpus ligikaudu 140000 abonemendile 2002. aasta lõpuks.
These cost-cutting measures and the sales increase during the second half of 2002 significantly improved Teracom's financial and economic situation and, in fact, the company was already making profits in the first three months of 2003 — before the Government made its proposal to Parliament.
Kulude vähendamise meetmed ja suurenenud müük 2002. aasta teises pooles parandasid oluliselt Teracomi rahanduslikku ja majanduslikku olukorda ning tegelikult teenis ettevõte kasumit juba 2003. aasta esimese kolme kuu jooksul enne seda, kui valitsus esitas oma ettepaneku parlamendile.
The Government explains that, when the National Debt Office communicated its negative opinion to it, the Government decided to conduct a more in-depth analysis of Teracom's economic and financial position — instead of the snapshot type of analysis which the National Debt Office had carried out.
Valitsus selgitas, et pärast seda, kui riigivõlaamet oli esitanud oma negatiivse seisukoha, otsustas valitsus analüüsida Teracomi majanduslikku ja rahanduslikku olukorda põhjalikumalt võrreldes riigivõlaameti riikliku analüüsiga.
Similarly to what a private shareholder would have done, the Government assessed Teracom's short- and long-term economic and financial position based on Teracom's business plans for the years 2003 to 2005, on its financial forecasts for the period 2003 to 2010 and on comparisons with other companies and other shareholders in the same and similar industries.
Sarnaselt sellele, kuidas eraaktsionär oleks toiminud, hindas valitsus Teracomi majanduslikku ja rahanduslikku olukorda lühikeses ja pikas perspektiivis Teracomi 2003.–2005. aasta tegevuskavade ja ettevõtja rahandusprognooside põhjal ajavahemikuks 2003–2010 ning võrreldes teiste ettevõtjate ja teiste aktsionäridega samas valdkonnas ja sarnastes valdkondades.
It concluded that a conditional shareholder contribution in the form of a capital injection amounting to SEK 500 million would improve Teracom's solvency and allow Teracom to subsequently generate enough profits to pay back the injection within a reasonable time.
Valitsus jõudis järeldusele, et osanike tingimuslik sissemaks 500 miljoni Rootsi krooni suuruse kapitalisüsti vormis parandaks Teracomi maksujõulisust ja võimaldaks Teracomil seejärel teenida piisavat kasumit, et ettevõtjal oleks võimalik maksta tagasi kapitalisüst mõistliku aja jooksul.
The Government maintains that, in this situation, the shareholder capital injection did not constitute State aid.
Valitsus on jätkuvalt seisukohal, et osanike sissemaks ei kujuta endast riigiabi.
According to the Government, a private investor would, in the same situation, have been prepared to contribute capital because Teracom's long-term financial forecasts were positive.
Valitsuse sõnul oleks erainvestor samas olukorras olnud nõus lisama kapitali, sest Teracomi pikaajalised rahandusprognoosid olid soodsad.
The Government adds that, in this context and contrary to what it should have done, the Commission did not take into account all relevant factors in examining whether the capital injection could be expected to generate a reasonable return.
Valitsus lisab, et käesolevas olukorras ja vastupidiselt sellele, mida ta oleks pidanud tegema, ei võtnud komisjon arvesse kõiki asjaomaseid tegureid, et uurida, kas kapitalisüst oleks eeldatavasti võinud teenida mõistlikku kasumit.
The Commission limited its analysis to Teracom's past losses and its solvency ratio.
Komisjon piirdus oma analüüsis Teracomi varasemate kahjumitega ja ettevõtja maksujõulisuse määraga.
In the Government's view, the Commission was also wrong to compare the State with an outside creditor but should instead have compared it with a private shareholder, which can be presumed to take a long-term approach to its investment.
Valitsus on arvamusel, et komisjoni eksis ka, kui võrdles riiki välise kreeditoriga, ja selle asemel oleks pidanud võrdlema riiki eraaktsionäriga, kellel on oma investeeringute suhtes arvatavasti pikaajaline perspektiiv.
The State owns 100 % of Teracom, which also implies a longer term interest than in the case of a minority holding.
Riigi omanduses on 100 % Teracomist, mis viitab samuti pikaajalisemale huvile kui vähemusaktsionäri puhul.
To further support its arguments, the Government submitted a report by PWC, an independent auditing consultancy, which was requested by the Government to review the Government's decision concerning the capital injection.
Et täiendavalt põhjendada oma väiteid, esitas valitsus aruande sõltumatult audiitornõustajalt PWC-lt, keda valitsus oli palunud uurida oma otsust kapitalisüsti kohta.
The report assesses Teracom's economic and financial situation at the time of the capital injection and based on information available at the time of the Government's decision.
Aruandes hinnatakse Teracomi majanduslikku ja rahanduslikku olukorda kapitalisüsti tegemise ajal teabe põhjal, mis oli kättesaadav ajal, mil valitsus võttis vastu oma otsuse.
The report concludes that the Government had sufficient information to decide on the injection and that Teracom's long-term profitability was at a level which would have satisfied a private investor.
Aruandes esitatud järeldus on, et valitsusel oli piisavalt teavet kapitalisüsti kohta otsuse tegemiseks ja et Teracomi pikaajaline tasuvus oli piisav, et olla võrreldav erainvestori esitatavate nõuetega.
Finally, the Government is of the opinion that the Commission did not sufficiently take into account the broader context of the capital injection.
Lõpetuseks on valitsus arvamusel, et komisjon ei võtnud arvesse kapitalisüsti laiemat konteksti.
It should, for example, have taken into account that the injection was necessary to secure the investments already made which, in the long term, were expected to be profitable.
Komisjon oleks näiteks pidanud arvestama, et kapitalisüst oli vajalik, et tagada juba tehtud investeeringud, mis eeldatavasti on pikaajaliselt tasuvad.
ASSESSMENT OF THE ALLEGED AID MEASURES
VÄIDETAVATE ABIMEETMETE HINNANG
For a measure to be characterised as State aid within the meaning of Article 87(1), four conditions must be fulfilled: (1) there must be a transfer of State resources; (2) the measure in question must involve an economic advantage to the recipient; (3) the measure must distort, or threaten to distort, competition; and (4) the measure must affect trade between Member States.
Selleks et meedet võiks pidada riigiabiks EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, peab see vastama järgmisele neljale tingimusele: 1) tegemist peab olema riigivahendite ülekandmisega; 2) meede peab vastuvõtjale andma majandusliku eelise; 3) meede peab moonutama konkurentsi või ohustama seda moonutada ja 4) meede peab mõjutama liikmesriikidevahelist kaubandust.
To determine whether the transmission fees which SVT pays to Teracom for terrestrial transmission confer an economic advantage on Teracom, it needs to be examined whether SVT has paid or is, in the future, due to pay amounts which exceed what Teracom could reasonably expect to obtain from customers under normal market conditions.
Selleks et välja selgitada, kas ülekandetasu, mida SVT maksab Teracomile maapealsete ülekannete eest, annab Teracomile majandusliku eelise, tuleb uurida, kas SVT on maksnud või peab tulevikus maksma tasu, mis ületab selle, mida Teracom tõenäoliselt saaks eeldada oma klientidelt tavalistel turutingimustel.
First, the Commission has investigated whether, since the launch of digital terrestrial television in Sweden in 1999 up to the year 2006, SVT has paid Teracom more than Teracom's costs of transmitting SVT.
Esiteks on komisjon uurinud, kas SVT on alates ajast, mil Rootsis 1999. aastal käivitati maapealne digitaaltelevisioon kuni 2006. aastani maksnud Teracomile summa, mis ületab Teracomi kulutusi SVT ülekandmise eest.
While the calculations in the opening Decision were to a large extent based only on estimates of SVT's payments and Teracom's costs, the Commission has in the present Decision based its calculations on actual figures (see Table 4 above).
Arvutused menetluse alustamise otsuses põhinevad suuresti hinnangutel SVT maksetest ja Teracomi kuludest, kuid käesolevas otsuses on komisjon oma arvutuste aluseks võtnud tegelikud arvud (vt tabel 4).
These figures demonstrate that, during the period from 1999 to 2006, SVT has not made excessive payments to Teracom.
Nende arvude kohaselt ei maksnud SVT ajavahemikul 1999 kuni 2006 Teracomile põhjendamatult kõrget tasu.
In fact, seen over the entire period, SVT's payments have been lower than Teracom's costs of transmitting SVT, resulting in losses on transmission amounting to approximately SEK 149,5 million.
Kogu ajavahemikku hinnates on SVT maksed olnud väiksemad kui Teracomi kulud SVT ülekandmise eest, mis on põhjustanud ülekandetegevuse 149,5 miljoni Rootsi krooni suuruse kahjumi.
Because this figure (SEK 149,5 million) includes payments for both analogue and digital transmissions, this also indicates that there has been no cross-subsidisation in the sense that Teracom has charged excessive fees for analogue transmissions in order to use the money for its digital operations.
Et kõnealune summa (149,5 miljonit Rootsi krooni) hõlmab makseid nii analoog- kui ka digitaalülekannete eest, tähendab see ka, et toimunud ei ole ristsubsideerimist tähenduses, et Teracom oleks küsinud põhjendamatult kõrget tasu analoogülekannet eest, et kasutada kõnealust raha digitaalülekanneteks.
Second, the Commission has verified whether Teracom has charged higher transmission fees to SVT than to commercial broadcasters and, in this way, extracted an economic advantage from SVT.
Teiseks on komisjon uurinud, kas Teracom on küsinud SVT-lt suuremat ülekandetasu kui kommertsringhäälinguorganisatsioonidelt ja saanud nii SVT abil majanduslikku kasu.
In this respect, the Commission notes that Teracom's pricing is subject to the principle of equal treatment, i.e., Teracom applies the same terms and conditions to all its customers.
Käesolevas küsimuses märgib komisjon, et Teracomi hinnakujundus põhineb võrdse kohtlemise põhimõttel, mis tähendab, et Teracom kohaldab samu tingimusi kõikide oma klientide suhtes.
More particularly, the Commission notes that Teracom's pricing for analogue transmissions has been cost-based ever since 1992 and that its prices for digital transmissions are determined by the so-called penetration-based pricing model in which the parameters are the same for all of Teracom's customers.
Komisjon juhib eriti tähelepanu sellele, et Teracom on analoogülekannete hindu kujundanud kulupõhiselt alates 1992. aastast ja et ettevõtja digitaalülekannete hinnad määratakse kindlaks vastavalt osakaalul põhinevale hinnamudelile, kus ühesuguseid parameetreid kohaldatakse kõikide Teracomi klientide suhtes.
The Commission has also compared the actual prices which Teracom has charged to SVT and to other broadcasters in the digital terrestrial network.
Komisjon on võrrelnud ka Teracomi SVT-lt küsitavaid tegelikke hindu muude ringhäälinguorganisatsioonidelt küsitavate hindadega maapealses digitaalvõrgus.
While Teracom has charged a higher price to SVT than to, for example, the commercial broadcaster TV4, this price difference is due to additional services which SVT requires from Teracom.
Teracomi SVT-lt küsitav hind on tõesti kõrgem kui näiteks kommertsringhäälinguorganisatsiooni TV4 puhul, kuid kõnealuse hinnaerinevuse põhjus on selles, et Teracom pakub SVT-le täiendavaid teenuseid.
The Commission, therefore, has not found any indications that SVT is subject to less favourable (or more favourable) terms and conditions than other broadcasters or that it is charged disproportionately high transmission fees.
Seepärast ei ole komisjon leidnud ühtegi tõendit, mis näitaks, et SVT puhul kohaldatakse vähem (või rohkem) soodsamaid tingimusi kui muude ringhäälinguorganisatsioonide puhul või et ettevõtjalt küsitakse põhjendamatult kõrget ülekandetasu.
Third, and for the sake of completeness, the Commission has investigated whether, in the future, SVT will have to pay Teracom more than a normal market price for transmission.
Kolmandaks on komisjon terviklikkuse eesmärgil uurinud, kas SVT peab tulevikus maksma ülekande eest Teracomile rohkem kui tavaline turuhind.
One of the concerns raised in the opening Decision was whether, between 2008 and 2013, SVT would make excessive transmission payments to Teracom which, by 2013, would lead to accumulated profits in favour of Teracom of about SEK 510 million.
Menetluse alustamise otsuses tõstatatud küsimustest üks käsitles seda, kas SVT maksab Teracomile ajavahemikus 2008–2013 põhjendamatult kõrget ülekandetasu, mis aastaks 2013 tooks Teracomile kaasa 510 miljoni Rootsi krooni suuruse kogukasumi.
However, the Commission notes that Teracom's pricing is currently and for the foreseeable future subject to the above-mentioned pricing principles which will prevent it from charging SVT excessive transmission fees.
Komisjon märgib siiski, et praegu ja lähitulevikus kohaldatakse Teracomi hinnakujunduses eespool nimetatud põhimõtteid, mis takistavad Teracomil küsimast SVT-lt liiga suurt ülekandetasu.
Moreover, since the decisions of the Swedish Post and Telecommunications Regulator in 2005, Teracom is subject to ex-ante regulation in the wholesale markets for analogue and for digital terrestrial transmissions.
Alates 2005. aastast, mil PTS võttis vastu oma otsused, kohaldatakse maapealsete analoog- ja digitaalülekannete hulgiturul Teracomi suhtes eelnevat reguleerimist.
These decisions should, in principle, eliminate any risk that Teracom might charge SVT excessive transmission fees.
Kõnealused otsused peaksid põhimõtteliselt kõrvaldama ohu, et Teracom küsib SVT-lt põhjendamatult suurt ülekandetasu.
Finally, as has been explained by the Government (see paragraph 40 above) and contrary to the concern raised by the Commission in the opening Decision, SVT is not obliged to use all the funds it receives from the distribution account to pay Teracom for transmission.
Nagu valitsus on selgitanud (vt punkt 40) ja vastupidiselt nendele kartustele, mida komisjon väljendas menetluse alustamise otsuses, ei ole SVT-l kohustust kasutada kõiki levitamiskontolt saadud vahendeid Teracomile ülekande eest maksmiseks.
SVT negotiates the transmission price independently with Teracom, and if it ends up spending less on transmission than forecast it is free to use these funds for its programme activities.
SVT peab iseseisvalt Teracomiga läbirääkimisi ülekandetasu küsimuses ja kui SVT nende tulemusena maksab ülekande eest vähem kui eeldati, võib ettevõtja kasutada ülejäänud raha programmi tootmiseks.
On the basis of the above considerations, the Commission takes the position that, although SVT is obliged to transmit via the analogue and digital terrestrial network and currently has no other alternative than to use Teracom for its services, Teracom is restricted in its capacity to take advantage of SVT as a captive customer.
Kõnealuste kaalutluste põhjal on komisjon arvamusel, et kuigi SVT-l on kohustus teha ülekandeid maapealse analoog- ja digitaalvõrgu kaudu ja praegu ei ole ettevõtjal muud valikut, kui kasutada Teracomi teenuseid, on Teracomil piiratud võimalus kasutamaks ära SVT-d kui valikuvõimalusteta klienti.
In this context, the Commission also notes that, because commercial broadcasters find it worthwhile being present in the digital terrestrial network and paying Teracom's respective transmission fees, it is reasonable that SVT does so too.
Käesolevas küsimuses märgib komisjon ka, et kui kommertsringhäälinguorganisatsioonid peavad kasulikuks teha ülekandeid maapealses digitaalvõrgus ja maksta Teracomile ülekandetasu, on mõistlik, et ka SVT on sarnasel arvamusel.
As regards the allegation that Boxer received aid because SVT does not pay for distribution, the Commission would point out that commercial agreements between broadcasters and distributors can take various forms.
Väite puhul, et Boxer sai riigiabi, sest SVT ei maksa levitamise eest, märgib komisjon, et ringhäälinguorganisatsiooni ja levitaja vahelistel kaubanduslepingutel võib olla erinev vorm.
In view of the fact that the transaction between these two parties involves an exchange of transmission services versus availability of content which is valuable to both parties, the precise terms and conditions can vary considerably depending, for example, on the platforms and operators involved.
Arvestades, et kahe poole vaheline tehing hõlmab ülekandeteenuste vahetamist juurdepääsu vastu programmi sisule, mis on väärtuslik mõlemale poolele, võivad konkreetsed tingimused olla oluliselt erinevad, olenevalt sellest, millise platvormi või operaatoriga on tegemist.
On the basis of the foregoing, the Commission concludes that the transmission fees paid by SVT to Teracom do not confer an economic advantage on Teracom and thus do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1).
Eelneva põhjal teeb komisjon järelduse, et ülekandetasu, mida SVT maksab Teracomile, ei anna Teracomile majanduslikku eelist ega kujuta seetõttu endast riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The State guarantee
Riigigarantii