natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Commission also notes that certain electricity generation technologies using renewable sources of domestic fuel already now have generation costs that are not very far above lignite generation costs.
Lisaks märgib komisjon, et teatavate elektrienergia tootmise tehnoloogiate puhul, kus kasutatakse kodumaiseid taastuvaid energiaallikaid, on tootmiskulud juba praegu ainult veidi kõrgemad kui pruunsöe baasil toodetava elektrienergia tootmiskulud.
This is the case for large biomass plants, for which, according to Slovenia, the generation costs are on average 18,18 SIT/MWh, which is slightly more than 10 % above the costs of Trbovlje.
See kehtib näiteks biomassi energiajaamade kohta, kus Sloveenia väitel on tootmiskulud keskmiselt 18,18 SIT/MWh, mis on ainult veidi üle 10 % kõrgemad kui Trbovlje jaama vastavad kulud.
The Commission therefore notes that the reasoning in the present Decision is based on the particular factual background of the present case and in particular the fact that the obligation imposed on the Trbovlje plant will end in 2009.
Seepärast märgib komisjon, et käesolevas otsuses esitatud põhjendused tuginevad eelkõige käesoleva juhtumiga seotud asjaoludel ning eriti asjaolul, et Trbovlje jaamale pandud avaliku teenuse kohustus lõppeb 2009. aastal.
In the longer run, when the costs of renewables have decreased and their total capacity has increased, the situation may be different.
Kaugemas perspektiivis, kui taastuvate energiaallikate kulud on vähenenud ja taastuvaid energiaallikaid kasutavate jaamade tõhusus on suurenenud, võib olukord muutuda.
Furthermore, the Commission takes into account that this particular public service obligation has been entrusted on the basis of a Community instrument — Directive 2003/54/EC.
Lisaks võtab komisjon arvesse seda, et kõnealune avaliku teenuse osutamise kohustus pandi jaamale ühenduse õigusakti ehk direktiivi 2003/54/EÜ alusel.
The special nature of this public service obligation — ensuring national security of supply — may be construed as limiting its scope, by definition, to the national boundaries within which the provider was to be entrusted.
Kõnealuse avaliku teenuse kohustuse erilist olemust, milleks on Sloveenias elektrienergia tarnekindluse tagamine, võib määratluse kohaselt käsitleda piiranguna teenuse osutaja suhtes, kes saab teenust osutada vaid selle riigi piires, kes talle nimetatud kohustuse pani.
The Commission therefore considers that the method used by Slovenia to fix the amount of compensation granted to the Trbovlje plant ensures that the SGEI is provided with the least cost to the community up to 2009.
Seega leiab komisjon, et Sloveenia kasutatud meetod, mille põhjal määrati kindlaks Trbovlje jaamale antava hüvitise suurus, tagab üldist majandushuvi pakkuva teenuse osutamise ühiskonna jaoks kõige madalamate kulutustega.
In the specific legal and factual circumstances of the case, the compensation does not appear to exceed what a typical, well run undertaking would have requested in order to carry it out.
Arvestades käesoleva juhtumi erilisi õiguslikke ja faktilisi asjaolusid, ei näi hüvitis ületavat summat, mida tavaline ja hästitoimiv ettevõtja samasuguse kohustuse täitmiseks oleks taotlenud.
Therefore the Commission considers that the fourth condition is fulfilled, bearing in mind that the public service obligation ends at the end 2009.
Seepärast leiab komisjon, et neljas tingimus on täidetud, võttes samuti arvesse asjaolu, et avaliku teenuse kohustus lõppeb 2009. aasta lõpus.
This limitation in time will also leave scope for Slovenia to consider whether, as of 2010, it will switch to ‘clean coal’ technologies for the use of lignite or convert to biomass or other less polluting fuel, in line with the European Union's energy policy [23].
Nimetatud ajaline piirang annab Sloveeniale võimaluse kaaluda, kas pruunsöe kasutamise korral võtta alates 2010. aastast kasutusele puhta söe tehnoloogia või kooskõlas Euroopa Liidu energiapoliitikaga [23] minna üle biomassienergia või mõne muu vähesaastava energia kasutamisele.
In view of the above, the Commission concludes that the support to the Trbovlje power plant in the above specific circumstances fulfils the four conditions of the Altmark judgment and does not constitute aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty,
Eespool esitatud asjaolusid arvesse võttes, leiab komisjon, et Trbovlje jaamale nimetatud konkreetsetel asjaoludel antav toetus vastab Altmarki otsuses esitatud neljale tingimusele ning seega ei ole riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses,
The aid granted to qualified electricity producers using renewable sources of primary energy as defined in the Slovenian Energy Act is compatible with Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Abi, mida antakse kvalifitseeritud elektritootjatele, kes kasutavad primaarenergia tootmiseks Sloveenia energiaseaduses määratletud taastuvaid energiaallikaid, on kokkusobiv EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktiga c.
The aid granted to qualified electricity producers using combined heat and power plants as defined in the Slovenian Energy Act is compatible with Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Abi, mida antakse kvalifitseeritud elektritootjatele, kes kasutavad Sloveenia energiaseaduses määratletud soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamu, on kokkusobiv EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktiga c.
The support granted to the Trbovlje power plant as defined in the Slovenian Energy Act does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Trbovlje jaamale antav Sloveenia energiaseaduses määratletud abi ei ole riigiabi EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Done at Brussels, 24 April 2007.
Brüssel, 24. aprill 2007
OJ C 63, 15.3.2005, p. 2.
ELT C 63, 15.3.2005, lk 2.
Ordinance relating to the conditions for obtaining the status of qualified producer of electricity (Official Gazette of Slovenia Nos 29/01 and 99/01).
Määrus, milles käsitletakse elektrienergia kvalifitseeritud tootja staatuse saamist (Sloveenia ametlik väljaanne nr 29/01 ja 99/01).
Adopted by the Commission on 26.7.2001.
Vastu võetud komisjonis 26.7.2001.
Available on the Commission’s Competition Directorate-General’s website at the following address: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs_en.pdfCommunicated to Member States by letter ref. SG(2001) D/290869 of 6.8.2001.
Leiab konkurentsi peadirektoraadi veebilehe järgmiselt aadressilt: http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs_en.pdfEdastatud liikmesriikidele kirja teel, viitenumber SG(2001) D/290869, 6.8.2001.
Official Gazette of Slovenia Nos 79/1999, 51/2004.
Sloveenia ametlik väljaanne nr 79/1999 ja 51/2004.
OJ C 164, 10.7.2002, p. 3, for both cases.
Mõlema juhtumi puhul EÜT C 164, 10.7.2002, lk 3.
Official Gazette of Slovenia No 25/02.
Sloveenia ametlik väljaanne nr 25/02.
Official Gazette of Slovenia No 74/01.
Sloveenia ametlik väljaanne nr 74/01.
Official Gazette of Slovenia No 49/03.
Sloveenia ametlik väljaanne nr 49/03.
Source: International Energy Agency. http://www.iea.org/Textbase/stats/electricitydata.asp?COUNTRY_CODE=SI
Allikas: Rahvusvaheline Energiaagentuur: http://www.iea.org/Textbase/stats/electricitydata.asp?COUNTRY_CODE=SI
See for instance Case N 161/04 — Portugal (OJ C 250, 8.10.2005, p. 9).
Näiteks vt juhtum N 161/04 – Portugal (ELT C 250, 8.10.2005, lk 9).
Judgment of 2.7.1974 in case C 173/73, Italy v Commission.
juuli 1974. aasta otsus kohtuasjas C-173/73: Itaalia v. komisjon.
Judgment of 22.3.1997 in case C-78/79, Steinike v Federal Republic of Germany.
märtsi 1997. aasta otsus kohtuasjas C-78/79: Steinike v. Saksamaa Liitvabariik.
Judgment of Court of Justice of 15.7.2004 in case C-345/02.
Euroopa Kohtu 15. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C-345/02.
Official Gazette of Slovenia, Nos 29/01 and 99/01.
Sloveenia ametlik väljaanne nr 29/01 ja nr 99/01.
See last three lines of the tables above.
Vt eespool esitatud tabelite viimast kolme rida.
Judgment of the Court of Justice dated 24.7.2003 in case C-280/2000, Altmark trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH.
Euroopa Kohtu 24. juuli 2003. aasta otsus kohtuasjas C-280/00: Altmark trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg v. Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH.
See Commission Decisions in Cases N 34/99 (OJ C 5, 8.1.2002, p. 2), NN 49/99 (OJ C 268, 22.9.2001, p. 7), and N 6/A/2001 (OJ C 77, 28.3.2002, p. 26).
Vt komisjoni otsused juhtumite N 34/99 (EÜT C 5, 8.1.2002, lk 2), NN 49/99 (EÜT C 268, 22.9.2001, lk 7), ja N 6/A/2001 (EÜT C 77, 28.3.2002, lk 26) kohta.
See Energy package of January 2007, and in particular COM(2006) 843 final.
Vt energiapaketti, jaanuar 2007, eriti KOM(2006) 843 (lõplik).
aid measures put into effect before 10 December 1994.
enne 10. detsembrit 1994 jõustatud riigiabimeetmed.
The scheme was put into effect in 2001 and therefore does not fall within this category;
Abikava jõustati 2001. aastal ning ei kuulu seega selle kategooria alla;
aid measures listed in the Appendix to Annex IV to the Act of Accession.
ühinemisakti IV lisa liites loetletud abimeetmed.
The scheme is not part of this list and therefore does not fall within this category;
Kõnealust abikava loetelus ei esine ning seega ei kuulu see selle kategooria alla;
The scheme falls into none of the three categories listed above.
Abikava ei kuulu ühtegi eespoolnimetatud kolme kategooriasse.
Therefore, it must be regarded as new aid upon accession for the purpose of the application of Article 88(3) of the EC Treaty.
EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kohaldamisel tuleks ühinemisel abi seepärast lugeda uueks abiks.
on State aid C 26/2006 (ex N 110/2006), temporary defensive mechanism to shipbuilding — Portugal
riigiabi C 26/2006 (ex N 110/2006) kohta – laevaehituse ajutine kaitsemehhanism – Portugal
(notified under document number C(2007) 1756)
(teatavaks tehtud numbri K(2007) 1756 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [1] and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt osutatud sätetele [1] ja võttes neid märkusi arvesse,
By letter dated 7 February 2006 (registered on 10 February 2006), Portugal notified the Commission of its intention to grant operating aid to Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC).
veebruari 2006. aasta kirjas (mis registreeriti 10. veebruaril 2006) teavitas Portugal komisjoni oma kavatsusest anda tegevusabi äriühingule Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A (edaspidi „ENVC”).
By letter dated 13 March 2006, the Commission requested further clarifications, which Portugal provided by e-mail dated 28 April 2006.
märtsi 2006. aasta kirjas palus komisjon täiendavaid selgitusi, mille Portugal esitas 28. aprilli 2006. aasta e-kirjas.
By letter dated 23 June 2006, the Commission informed Portugal that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of the aid.
juuni 2006. aasta kirjas teavitas komisjon Portugali oma otsusest algatada kõnealuse meetme suhtes EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetlus.
By letter dated 25 July 2006 (registered on 26 July 2006), the Portuguese authorities presented their comments in the context of the abovementioned procedure.
juuli 2006. aasta kirjas (registreeritud 26. juulil 2006) esitasid Portugali ametiasutused seoses eespool nimetatud menetlusega oma märkused.
The Commission called on interested Parties to submit their comments.
Komisjon kutsus huvitatud isikuid üles esitama oma märkusi.
There were no comments from third Parties.
Kolmandad isikud märkusi ei esitanud.
The aid is intended for Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC), a Portuguese shipyard currently employing some 1000 people.
Abi on suunatud äriühingule Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. (edaspidi „ENVC”), Portugali laevatehasele, kus töötab ligikaudu 1000 inimest.
Portugal proposes to grant ENVC aid for this contract in the form of a grant of EUR 1461702 on the basis of Council Regulation (EC) No 1177/2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding [3], as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 [4] (the TDM Regulation).
Portugal tegi ettepaneku anda äriühingule ENVC kõnealuse lepingu täitmiseks abi 1461702 euro suuruse toetuse vormis vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1177/2002 [3] (mis käsitleb laevaehituse ajutist kaitsemehhanismi) ning mida on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 502/2004 [4] (edaspidi „ajutise kaitsemehhanismi määrus”).
The TDM Regulation entered into force on 3 July 2002 and expired on 31 March 2005; therefore, it was no longer in force at the time Portugal notified the aid.
Ajutise kaitsemehhanismi määrus jõustus 3. juulil 2002 ja kaotas kehtivuse 31. märtsil 2005, seega ei olnud see kehtiv ajal, mil Portugal abist teatas.
Portugal claims that the contract is nonetheless eligible for aid under the TDM Regulation, on the following grounds.
Portugal väidab, et vaatamata sellele oli leping ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel abikõlblik järgmistel põhjustel.
Article 4 of the TDM Regulation states that ‘This Regulation shall be applied to final contracts signed from the entry into force of this Regulation until its expiry …’.
Ajutise kaitsemehhanismi määruse artiklis 4 on sätestatud, et: „Käesolevat määrust kohaldatakse allkirjastatud lõplike lepingute suhtes alates käesoleva määruse jõustumisest kuni selle kehtivusaja lõpuni…”.
Portugal states in this respect that the contract in question was signed on 14 November 2003, i.e. while the TDM Regulation was still in force, and therefore remains eligible for aid.
Seoses sellega väidab Portugal, et kõnealune leping allkirjastati 14. novembril 2003, s.t ajal, mil ajutise kaitsemehhanismi määrus oli veel kehtiv, ning seega on leping abikõlblik.
Portugal further argues that the contract in question was the subject of lower price offers by Korean shipyards, thus fulfilling the conditions of Article 2 of the TDM Regulation and that the aid is thus justified to counter unfair competition from Korean shipyards.
Lisaks väidab Portugal, et kõnealuse lepingu raames tegid Korea laevatehased madalama hinnapakkumise, täites seega ajutise kaitsemehhanismi määruse artiklis 2 sätestatud tingimusi, ning et seega on abi õigustatud, et seista vastu Korea laevatehaste ebaausale konkurentsile.
The Commission, in its decision to initiate the formal investigation procedure in the present case, stated that it had doubts about the compatibility of the aid with the common market based on the TDM Regulation for the following reasons.
Komisjon märkis oma ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses käesoleva juhtumi suhtes, et tal on kahtlusi seoses abi ühisturuga kokkusobivusega ajutise kaitsemehhanismi määruse alusel järgmistel põhjustel.
First, the Commission had doubts concerning the incentive effect of the aid.
Esiteks olid komisjonil kahtlused seoses abi ergutava toimega.
The Commission noted, in this respect, that Portugal had not provided evidence that, at the time ENVC signed the contract, there were any public assurances that the shipyard would obtain the aid.
Komisjon märkis sellega seoses, et Portugal ei ole esitanud tõendeid selle kohta, et ajal, mil ENVC lepingu allkirjastas, olid olemas riigi garantiid selleks, et laevatehas abi saaks.
On the contrary, Portugal did not have a TDM scheme in place.
Portugalil ei olnud sel ajal üldse kehtivat ajutise kaitsemehhanismi kava.
In addition, according to the information available, the decision by the Portuguese authorities to grant aid to ENVC (conditional on approval by the Commission) was taken only on 28 December 2005, i.e. long after the contract had been signed and the ship delivered.
Olemasoleva teabe kohaselt võtsid Portugali ametiasutused otsuse abi andmise kohta äriühingule ENVC (vajalik komisjoni heakskiit) vastu alles 28. detsembril 2005. aastal, s.t. alles pärast seda, kui leping oli allkirjastatud ja laev kohale toimetatud.
It thus appeared that ENVC had not been induced by State aid to sign the contract, given that the aid was not available at the time the project was concluded.
Seega ilmnes, et äriühingul ENVC puudus lepingu sõlmimiseks stiimul riigiabi näol, võttes arvesse asjaolu, et abi ei olnud projekti lõpetamise ajal kättesaadav.
Second, the Commission questioned the legal basis for approving the aid.
Teiseks kahtles komisjon abi heakskiitmise õiguslikus aluses.
The Commission pointed out that the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and was therefore no longer in force at the time Portugal notified the aid.
Komisjon osutas sellele, et ajutise kaitsemehhanismi määrus kaotas kehtivuse 31. märtsil 2005 ja ei olnud seega Portugali abist teatamise ajal enam kehtiv.
Although the TDM Regulation applied to contracts signed during its period of application, it was doubtful that the Commission could still assess the notified measure on the basis of an instrument that was no longer part of EU law.
Kuigi ajutise kaitsemehhanismi määrus oli kohaldatav nende lepingute suhtes, mis allkirjastati selle kohaldamise ajal, on kaheldav, kas komisjon saaks teatatud meedet hinnata vahendi alusel, mis ei kuulunud enam ELi õigusaktide hulka.
In addition, the Commission noted that Korea had challenged the compatibility of the TDM Regulation with WTO rules.
Lisaks märkis komisjon, et Korea vaidlustas ajutise kaitsemehhanismi määruse kokkusobivuse WTO eeskirjadega.
On 22 April 2005, a WTO Panel had issued its report concluding that the TDM Regulation and several national TDM schemes existing at the time when Korea initiated the WTO dispute were in breach of Article 23.1 of the Understanding on rules and procedures governing the settlement of disputes (DSU) [5].
WTO vaekogu esitas 22. aprillil 2005. aastal aruande, milles järeldas, et ajutise kaitsemehhanismi määrus ja Korea algatatud WTO vaidluse ajal kehtinud mitmed riiklikud ajutise kaitsemehhanismi kavad olid vastuolus vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe (edaspidi „käsituslepe”) [5] artikli 23 lõikega 1.
On 20 June 2005, the WTO Dispute Settlement Body (DSB) had adopted the Panel report including its recommendation that the Community bring the TDM Regulation and the national TDM schemes into conformity with its obligations under the WTO Agreements [6].
WTO vaidluste lahendamise organ võttis 20. juunil 2005 vastu vaekogu aruande, mis sisaldas ka organi soovitust ühendusele viia ajutise kaitsemehhanismi määrus ja riiklikud ajutise kaitsemehhanismi rakendamise kavad kooskõlla WTO lepingutest tulenevate ühenduse kohustustega.
On 20 July 2005, the Community had informed the DSB that it had already complied with the DSB ruling and recommendations since the TDM Regulation had expired on 31 March 2005 and Member States could no longer grant operating aid under it.
Ühendus teatas 20. juulil 2005. aastal WTO vaidluste lahendamise organile, et ta on juba täitnud kõnealuse organi otsuse ja soovitused, kuna ajutise kaitsemehhanismi määrus kaotas kehtivuse 31. märtsil 2005 ja liikmesriigid ei saa enam selle alusel tegevusabi anda.
Authorising the proposed aid would be tantamount to continuing to apply the TDM Regulation in breach of the Community’s obligation to comply with the DSB ruling.
Kavandatud abi lubamine oleks samaväärne ajutise kaitsemehhanismi määruse jätkuva kohaldamisega, mis oleks vastuolus ühenduse kohustusega täita WTO vaidluste lahendamise organi otsust.
The Commission, therefore, did not consider at that stage that the aid could be in conformity with the Community’s international obligations.
Komisjon leidis seega kõnealusel etapil, et abi ei saanud olla kooskõlas ühenduse rahvusvaheliste kohustustega.
Third, concerning the aid intensity, the Commission noted that the aid amount appeared to be in excess of 6 % of the contract value and thus contrary to the maximum aid intensity allowed by Article 2(3) of the TDM Regulation.
Kolmandaks märkis komisjon seoses abi osatähtsusega, et abisumma ületas 6 % lepingulisest väärtusest ja on seega vastuolus ajutise kaitsemehhanismi määruse artikli 2 lõikega 3 lubatud abi suurima osatähtsusega.
COMMENTS SUBMITTED BY PORTUGAL
PORTUGALI ESITATUD MÄRKUSED
Portugal noted that the aid amount referred to by the Commission in the decision to initiate the formal investigation procedure (EUR 1401702) [7] did not correspond to the notified aid amount (EUR 1461702).
Portugal märkis, et komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses viidatud abisumma (1401702 eurot) [7] ei vastanud teatatud abisummale (1461702 eurot).
Concerning the intensity of the aid, Portugal noted that, according to the TDM Regulation, the maximum aid intensity was 6 % of the contract value before aid (as opposed to 6 % of the contract value mentioned in the Commission’s decision to initiate the formal investigation procedure [8]) and that on this basis the aid intensity complied with the TDM Regulation.
Seoses abi osatähtsusega märkis Portugal, et vastavalt ajutise kaitsemehhanismi määrusele oli abi suurimaks lubatud osatähtsuseks 6 % lepingulisest väärtusest enne abi andmist (erinevalt komisjoni ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses osutatud 6 % lepingulisest väärtusest) [8] ja sellele tuginedes vastas abi osatähtsus ajutise kaitsemehhanismi määrusele.
More generally, Portugal noted that the objective of the TDM Regulation was to counter unfair competition from Korea and that all shipyards in the EU were subject to the same conditions for obtaining aid under the Regulation.
Portugal märkis ka, et ajutise kaitsemehhanismi määruse eesmärk oli seista vastu Korea ebaausale konkurentsile ning et kõigile ELi laevatehastele kehtisid ühesugused tingimused määruse alusel abi saamiseks.
In Portugal’s view, the aid did not therefore affect trade in the common market and for this reason it was doubtful that it could qualify as State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Portugali arvates ei mõjutanud abi seega kaubandust ühisturul ning seetõttu on kaheldav, kas see on käsitletav riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Concerning the incentive effect, Portugal provided new evidence showing that the shipyard had requested the aid on 25 September 2003, i.e. prior to signing the contract.
Seoses ergutava mõjuga esitas Portugal uusi tõendeid, mis näitasid, et laevatehas taotles abi 25. septembril 2003, s.t enne lepingu allkirjastamist.
In this context, Portugal submitted a copy of the letter from the Portuguese authorities to the shipyard dated 26 September 2003, in which the Portuguese authorities acknowledged receipt of the request for aid and reminded the shipyard that the aid was conditional on approval by the Commission.
Sellega seoses esitas Portugal koopia Portugali ametiasutuste 26. septembri 2003. aastal laevatehastele saadetud kirjast, milles Portugali ametiasutused teatasid laevatehasele abi taotluse kättesaamisest ja asjaolust, et abi saamine sõltub komisjon heakskiitmisest.
According to Portugal, this letter was indicative of the Portuguese authorities willingness to grant the aid, provided all legal conditions were met.
Portugali väitel väljendas kõnealune kiri Portugali ametiasutuste tahet abi anda tingimusel, et kõik õiguslikud tingimused on täidetud.
Portugal further argued that, based on previous practice, there was an understanding that requests for aid by the shipbuilding industry would be supported by Portugal provided there was a legal basis for doing so (in this case, the TDM Regulation).
Portugal väitis, et varasema praktika põhjal oli levinud arusaam, et Portugal toetab laevaehitusvaldkonnas esitatud abitaotlusi juhul, kui selleks on olemas õiguslik alus (antud juhul ajutise kaitsemehhanismi määrus).
The fact that the aid had been formally approved by Portugal only in December 2005 was due to internal administrative delays.
Asjaolu, et Portugal kiitis abi ametlikult heaks alles 2005. aasta detsembris, oli tingitud sisemistest administratiivsetest viivitustest.