natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In indoor enclosures, buildings should be designed with sufficient ventilation to prevent prolonged periods of high humidity, as this may cause excessive dampness in the animal enclosures, predisposing the animals to respiratory disease, foot-rot and other infectious conditions.
Siseruumides asuvate hoidmiskohtade kasutamisel tuleb rajatised kavandada piisava ventilatsiooniga, et vältida pikaajalisi kõrge suhtelise õhuniiskuse perioode, kuna see võib kaasa tuua loomade hoidmiskohtade liigse niiskuse, soodustades sellega loomade haigestumist hingamisteede haigustesse, suu- ja sõrataudi ning teistesse nakkushaigustesse.
Farm species have evolved to live in different conditions; for example ruminants graze and rest during daylight in open grassland, whereas pigs show crepuscular activity in woodland areas.
Põllumajandusloomad on kohastunud eluks erinevates tingimustes, näiteks mäletsejad söövad ja puhkavad karjamaal päevavalguses, samas kui sead on aktiivsed metsaaladel päikseloojangul.
Provision of adequate light is important for all farm animal species, and natural light is preferred where possible.
Piisav valgustus on tähtis kõigi põllumajandusloomaliikide puhul ja võimaluse korral tuleb eelistada loomulikku valgustust.
Where this is not provided, the light part of the photoperiod should be within a range of eight to twelve hours daily, or should reproduce natural light cycles.
Kui see ei ole võimalik, siis peab fotoperioodi valguse faas ulatuma kaheksast kuni kaheteistkümne tunnini päevas või peab sarnanema loomuliku valguse tsükliga.
A controlled photoperiod may be needed for breeding and for some experimental procedures.
Kontrollitud fotoperioodi võib kasutada paljunemisel ja teatud katseprotseduuridel.
Sufficient natural or artificial light should also be available for inspection of groups and individuals.
Loomarühmade ja üksikute loomade jälgimiseks peab samuti olema piisav loomulik või kunstlik valgustus.
Where windows are provided, breakable glass should be screened using a protective physical barrier or be situated out of reach of the animals.
Akende kasutamisel tuleb purunev klaas katta kaitsebarjääriga või peavad aknad olema paigutatud loomade ulatusest väljapoole.
Unavoidable background noise from, for example, ventilation equipment, should be minimised, and sudden noises should be avoided.
Vältimatut taustamüra, näiteks ventilatsiooniseadmete müra tuleb vähendada miinimumini ja äkilise müra tekitajaid tuleb vältida.
Handling and restraint facilities should be designed and operated to minimise noise during use.
Kohtlemis- ja ohjeldamisrajatised tuleb kavandada ja korraldada nii, et nende kasutamise ajal oleks müratase minimaalne.
Disease control
Haiguste kontroll
As farm animals are often sourced from commercial farms, it is important that measures are taken to ensure that animals of a suitable health status are obtained.
Põllumajandusloomad on sageli pärit põllumajandusettevõtetest, mistõttu on oluline tagada, et loomad oleksid sobiva tervisliku seisundiga.
Mixing animals from different sources is a particular risk.
Eriline ohutegur kaasneb erineva päritoluga loomade koos pidamisega.
Preventive medicine programmes should be developed on the basis of veterinary advice for all farm species, and appropriate vaccination regimes adopted as necessary.
Kõigi põllumajandusloomade liikide kohta antud veterinaarsoovituste alusel tuleb välja töötada profülaktilised meditsiiniprogrammid ja vajaduse korral tuleb kasutada sobivaid vaktsineerimisskeeme.
Foot care management, parasite control measures and nutritional management are essential parts of all farm-animal health programmes.
Sõrahoolduse korraldus, parasiidikontrolli meetmed ja söötmise korraldus on põllumajandusloomade terviseprogrammides väga olulisel kohal.
Regular dental examinations and respiratory disease preventive measures are of particular importance in equine programmes.
Hobuslastele suunatud programmides on eriliselt tähtsal kohal regulaarne hammaste läbivaatus ja hingamisteede haigusi ennetavad meetmed.
Regular review of production indices and condition scoring should also be included.
Programmid peavad andma ka regulaarse ülevaate tootlikkuse näitajatest ning tervisliku seisundi punktiarvestuse.
Care is needed to ensure that any substrate provided does not introduce or promote growth of infectious agents or parasites.
Hoolikalt tuleb tagada, et kasutatav allapanu ei tooks sisse nakkustekitajaid või parasiite ega soodustaks nende kasvu.
Behavioural abnormalities
Käitumishäired
Behavioural abnormalities such as tail, ear or flank chewing or biting, wool pulling, navel sucking, weaving and crib biting can occur as a consequence of poor husbandry or environmental conditions, social isolation, or from boredom due to long periods of inactivity.
Halvad loomakasvatusvõtted või keskkonnatingimused, sotsiaalne isolatsioon või pikast tegevusetusest tekkinud igavus võivad kaasa tuua käitumishäireid, nagu näiteks saba, kõrva või külje närimine või hammustamine, villa tirimine, naba imemine, tuikumine ja aediku hammustamine.
If such abnormalities occur, measures should be taken immediately to rectify these deficiencies including, for example, a review of environmental factors and management practices.
Nimetatud käitumishäirete tekkimisel tuleb võtta kohesed meetmed puudujääkide korvamiseks, näiteks tuleb üle vaadata keskkonnatingimused ja hooldamisvõtted.
Husbandry
Loomakasvatus
Disbudding, dehorning of adult animals, castration and tail docking should not be done unless justified on welfare or veterinary grounds.
Täiskasvanud loomade nudistamine, sõrgade ja kapjade lõikamine, kastreerimine ja saba kärpimine on keelatud, kui selleks puudub looma heaolust tingitud või veterinaarne põhjus.
When those techniques are carried out, appropriate anaesthesia and analgesia should be provided.
Nimetatud võtete rakendamisel tuleb kasutada sobivat tuimastus- või valutustamismeetodit.
Neonatal care
Vastsündinud loomade eest hoolitsemine
High standards of stockmanship and care are necessary for successful rearing of farm animals during the neonatal period.
Põllumajandusloomade sünnijärgseks edukaks kasvatamiseks on vaja rohkeid loomakasvatus- ja hooldusalaseid teadmisi.
Suitable accommodation, with a dry clean area, should be provided for peri-parturient and neonatal animals.
Poegimiseelne ja -järgne, samuti vastsündinud loomadele sobiv hoidmiskoht peab olema kuiv ja puhas.
Facilities should be designed to facilitate observation and be maintained to high hygiene standards, as young animals are particularly susceptible to infections.
Kuna noored loomad on nakkustele eriti vastuvõtlikud, siis tuleb rajatised kavandada nii, et oleks võimalik loomi jälgida ja säilitada kõrge hügieenistandard.
All neonates should receive adequate amounts of colostrum as soon as possible after birth, and preferably within four hours.
Kõik vastsündinud peavad saama piisavas koguses ternespiima esimesel võimalusel pärast sünnitust, eelistatult esimese nelja tunni jooksul.
Adequate supplies of colostrum should be available for use in emergencies.
Erakorraliste olukordade jaoks peab varus olema piisav kogus ternespiima.
Suitable feeding practices should be in place to allow normal growth and development, with access to roughage provided to ruminants from two weeks of age.
Normaalse kasvu ja arengu jaoks tuleb kehtestada sobivad söötmistavad. Mäletsejatele tuleb alates kolmandast elunädalast anda koresööta.
As neonatal animals have poor thermo-regulatory control, particular care is needed to ensure that suitable temperatures are provided and maintained.
Kuna vastsündinud loomadel on nõrk termoregulatsioon, siis tuleb eriti hoolikalt tagada sobiv temperatuur.
A supplementary local heat source may be required, although care is needed to avoid the risk of injury, such as burns, and accidental fires.
Vajalikuks võib osutuda täiendav kohalik küttekeha, kuid selle kasutamisel tuleb tarvitusele võtta ettevaatusabinõusid vigastuste, näiteks põletuste ja tulekahjude vältimiseks.
To reduce the risk of mis-mothering or rejection, it is important that a strong maternal bond is allowed to develop during the first few days of life.
Emaslooma mittekohase käitumise või poja mahajätmise ohu vähendamiseks on esimestel elupäevadel vajalik lasta välja kujuneda ema ja poja vahel tugev side.
During this period it is important to minimise handling or management procedures, such as transport, castration or tagging, that may disrupt this relationship or prevent the young animals accessing sufficient amounts of colostrum or milk.
Sellel ajal tuleb viia miinimumini hooldus- või korraldustegevused, näiteks transportimine, kastreerimine või märgistamine, kuna see võib segada ema ja poja vahelise suhte arenemist või kaasa tuua olukorra, kus noorloomad ei saa piisavas koguses ternespiima või piima.
Weaning strategies should be given due consideration to minimise stress in the mother and offspring.
Ema ja järglase stressi vähendamiseks tuleb varakult tähelepanu pöörata võõrutusstrateegiale.
Weaning into groups of animals of similar ages facilitates the development of compatible and stable social structures.
Võõrutamise järel noorlooma paigutamine samas vanuses loomarühma kergendab sobivate ja püsivate sotsiaalsete struktuuride arengut.
Naturally reared pigs and mini-pigs should not be weaned before four weeks of age, lambs, kids and beef calves before six weeks of age and equines before twenty weeks of age, unless there is justification on veterinary or welfare grounds.
Looduslikult kasvatatud sigu ja minisigu ei tohi võõrutada enne neljanädalaseks saamist, lambatalli, kitsetalli ja veisevasikaid enne kuuenädalaseks saamist ning hobuslasi mitte enne kahekümnenädalaseks saamist. Erandeid võib teha veterinaarsetel või looma heaolust tingitud põhjustel.
For animals which are artificially reared, commonly dairy calves, appropriate feeding regimes should be provided to satisfy nutritional requirements, and in the case of ruminants, to promote normal rumen development.
Kunstlikes tingimustes kasvatatud loomade, tavaliselt piimavasikate puhul tuleb toitumisvajaduse rahuldamiseks kasutada sobivat söötmisrežiimi ja mäletsejate puhul tuleb soodustada vatsa normaalset arengut.
Early weaning from the dam on experimental or veterinary grounds should be determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Katse tõttu või veterinaarsetel põhjustel tuleb varajane emast võõrutamine otsustada koostöös loomatehniku ja looma heaolu eest vastutava pädeva isikuga.
In such circumstances, additional attention and means should be targeted to the welfare and care of these animals.
Sellises olukorral tuleb võõrutatavate loomade heaolule ja hooldamisele pöörata lisatähelepanu ning kasutada lisavahendeid.
Farm animals should be housed in socially harmonious groups within the animal enclosure, and husbandry practices designed to minimise social disruption, unless the scientific procedures or welfare requirements make this impossible.
Põllumajandusloomi tuleb pidada hoidmiskohtades sotsiaalselt harmoonilistes rühmades, loomakasvatusvõtete kavandamisel tuleb loomade sotsiaalseid suhteid häirida võimalikult vähe, välja arvatud juhul, kui katse või heaolu nõuded ei näe ette teisiti.
When kept in groups, a defined hierarchy is quickly established.
Rühmades tekib kiiresti kindel hierarhia.
Some aggressive interaction may be encountered during initial grouping while relative rankings in the social hierarchy are established.
Esialgsete rühmituste moodustumisel, kui pannakse paika sotsiaalsete alluvussuhete suhteline järjestus, võib esineda mõningast omavahelist agressiivsust.
Special care is needed to minimise aggression and potential injury when grouping, regrouping, or introducing an unfamiliar animal to a group.
Rühmituste tekkimise, ümbergrupeerumise või võõra looma rühma toomisel tuleb eriti hoolikalt vähendada vägivalla ja potentsiaalsete vigastuste ohtu.
In all cases, animals should be grouped according to size and age and monitored for social compatibility on an ongoing basis.
Rühmad tuleb alati moodustada suuruse ja vanuse järgi ning rühma sotsiaalset kokkusobivust tuleb pidevalt jälgida.
Separation from a group, and the single-housing of farm animals for even short periods can be a significant stress factor.
Põllumajanduslooma eraldamine rühmast ja isegi lühikese kestusega üksikult pidamine võib osutuda looma jaoks oluliseks stressiteguriks.
Therefore, farm animals should not be single-housed unless justified on welfare or veterinary grounds.
Seetõttu peab põllumajandusloomade üksikult pidamist vältima, välja arvatud juhul, kui esinevad looma heaolust tingitud või veterinaarsed põhjused.
The exceptions, where animals may prefer to be housed singly include females about to give birth, and adult boars, which can be solitary under natural conditions.
Erandina on omaette pidamine eelistatud peatselt poegivate emasloomade ja täistkasvanud kultide puhul, kes ka looduslikes tingimustes võivad üksikult elada.
Single-housing on experimental grounds should be determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Katse tõttu üksikult pidamine tuleb otsustada koostöös loomatehniku ja loomade heaolu eest vastutava pädeva isikuga.
Factors to be taken into consideration should include the nature of the individual animals, their likely reaction to separation from the group and the need for and duration of an habituation period.
Muu hulgas tuleb arvestada isendite iseloomu, nende eeldatavat reaktsiooni rühmast lahutamisele, vajadust kohanemisperioodi järele ja kohanemisperioodi kestust.
Where individual housing is necessary, animals should have visual, auditory and olfactory contact with conspecifics.
Kui üksikult pidamine on vajalik, siis peab loomadele jätma nägemis-, kuulmis- ja haistmiskontakti oma liigikaaslastega.
As a stimulating environment is an important contributing factor to farm animal welfare, environmental enrichment should be provided to prevent boredom and stereotypic behaviour.
Põllumajandusloomade heaolu saavutamisel mängib tähtsat rolli stimuleeriv keskkond. Seetõttu tuleb igavuse peletamiseks ja stereotüüpse käitumise väljakujunemise vältimiseks keskkonda mitmekesistada.
All farm animal species naturally spend a large amount of time each day grazing, browsing or rooting for food, and in social interaction.
Suur osa põllumajandusloomade ajast kulub loomulikele tegevustele, nt rohu söömine, lehtede ja noorte võrsete närimine või tuhnimine ning suhtlemine.
Suitable opportunities should be provided to meet these behaviours, by for example access to pasture, the provision of hay or straw or manipulable objects such as chains or balls.
Sellise käitumisvajaduse rahuldamiseks peab laskma loomi karjamaale, andma neile heinu või õlgi või pakkuma neile tegevust manipuleeritavate materjalidega, nagu näiteks köitega või pallidega.
Enrichment materials and devices should be changed at regular intervals since animals, in particular pigs, tend to lose interest in materials to which they have become accustomed.
Mitmekesistamise materjale ja vahendeid tuleb vahetada korrapäraselt, kuna loomad, eriti sead, kalduvad juba tuttavate asjade vastu huvi kaotama.
Sufficient enrichment devices should be provided to minimise aggressive behaviour
Vägivaldse käitumise vähendamiseks tuleb kasutada piisavalt mitmekesistamise vahendeid.
Appropriate design of farm-animal enclosures is essential to ensure that suitable space is available within the enclosure to allow the animals to carry out a range of normal behaviour.
Põllumajandusloomade hoidmiskohtadele sobiva projektlahenduse leidmine ja piisavalt avara hoidmiskoha kasutamine on loomade normaalseks käitumiseks hädavajalik.
Floor type, drainage, provision of bedding (and hence ease of maintaining hygiene) and the social circumstances (group size and stability) will all impact on the space requirements for the animals.
Ruumi vajaliku suuruse määravad põranda tüüp, drenaaž, allapanu kasutamine (ja sellest tulenev lihtsam hügieeni säilitamine) ning sotsiaalsed tingimused (rühma suurus ja püsivus).
All enclosures should be designed and maintained to ensure that animals cannot be trapped or injured, for example in partitions or under feeding troughs.
Kõikide hoidmiskohtade kavandamisel ja hooldamisel tuleb välistada loomade kinnijäämise või vigastamise võimalus (näiteks vaheseinte vahele või söötmisrennide alla).
Animals should not be tethered, unless justified on scientific or veterinary grounds, in which case this should be for the minimum time period necessary.
Loomi ei tohi lõastada, välja arvatud juhul, kui see on lubatud katsest tulenevalt või veterinaarsetel põhjustel, kuid selle kestus peab olema võimalikult lühike.
Sufficient space should be provided for each animal to stand up, lie comfortably, stretch and groom themselves, with access to a communal lying area and adequate room for feeding.
Igal loomal peab olema piisavalt ruumi püsti tõusmiseks, mugavalt lamamiseks, sirutamiseks ja enese eest hoolitsemiseks, juurdepääs ühisele lamamiskohale ja piisav ruum söömiseks.
The lying area should allow all animals to lie in lateral recumbency simultaneously, bearing in mind that whilst some farm animals, for example pigs, generally prefer to lie in physical contact with other conspecifics, others, such as equines prefer a degree of spatial separation.
Lamamiskohas peab kõikidele loomadele võimaldama samaaegselt jõudeolekus külili lamada, pidades silmas, et kui mõned põllumajandusloomad, näiteks sead, eelistavad üldiselt lamada liigikaaslastega füüsilises kontaktis, siis teised, nagu näiteks hobuslased, eelistavad teatud ruumilist distantsi.
Under conditions of high temperatures, where animals need to lie with complete spatial separation to facilitate heat loss, a greater lying area should be allowed.
Kõrge temperatuuri korral peab lamamiskoht olema suurem, kuna loomad peavad soojakao soodustamiseks lamama üksteisest täiesti eraldatult.
The lying area should be provided with bedding to enhance comfort and reduce the incidence of pressure lesions.
Et loomad mugavamalt lamada saaksid ja et vältida surve tagajärjel tekkivate vigastuste ohtu, peaksid lamamiskohad olema allapanuga.
Where absence of bedding is necessary for experimental reasons, the floor should be designed and insulated to improve physical and, unless a suitable controlled environment is provided, thermal comfort.
Kui katse tõttu ei ole allapanu kasutamine lubatud, siis tuleb põrand projekteerida ja isoleerida nii, et oleks tagatud looma füüsiline heaolu ja sobiva kontrollitud keskkonna puudumisel ka soojusregulatsioon.
The height of enclosures should allow natural rearing and mounting behaviour.
Hoidmiskoha kõrgus peab loomal võimaldama loomulikku tõusmist ja püstiajamist.
Enclosure flooring materials should be non-injurious and provide adequate grip for unconstrained locomotion and posture change.
Hoidmiskoha põrandamaterjal ei tohi tekitada vigastusi ning peab olema libisemiskindel liigutamisel ja asendi muutmisel.
Floors should be well maintained and replaced when necessary, as surface damage causing injuries will develop over time.
Põrandaid peab hästi hooldama ja vajaduse korral välja vahetama, sest kulumisel tekkivad pinnakahjustused võivad loomadele põhjustada vigastusi.
The diet should provide adequate nutrients to support the maintenance energy requirements of each animal, given the environmental conditions under which animals are kept.
Sööt peaks sisaldama piisavalt toitaineid, et tagada iga looma energiavajaduse rahuldamine, arvestades loomade elukeskkonna tingimusi.
Additional energy will be needed to support pregnancy, lactation and growth, and should be tailored to the needs of the animals (for example, high genetic merit dairy cattle).
Tiinuse-, laktatsiooni- ja kasvuperioodil vajatakse lisaenergiat, mille kogus tuleb kindlaks määrata konkreetse looma (näiteks kõrge geneetilise potentsiaaliga lüpsilehmad) vajadustest lähtuvalt.
Vitamin and mineral levels in the diet should also be considered, for example to avoid copper toxicity in sheep or the formation of urinary calculi in male castrated sheep, and where necessary, mineral licks should be provided.
Samuti tuleb arvestada vitamiinide ja mineraalainete taset söödas ning võtta vajaduse korral kasutusele lakukivid, et vältida lammaste vasemürgistust või kastreeritud isaslammastel kusekivide teket.
When grazed grass is used as forage, stocking densities should be controlled to ensure adequate supplies are available to meet the nutritional requirements of all the animals.
Kui loomad söövad karjamaal, siis tuleb looma toitumisvajadustele vastava piisava toiduvaru kindlustamiseks kontrollida karjamaa loomkoormust.
Where grass supply is limited, provision of additional feed in the field should be considered.
Piiratud rohuvarude korral tuleb kaaluda lisasööda andmist.
For ruminants and horses, sudden changes in diet should be avoided, and new items introduced gradually, especially where high-energy feeds are introduced, or during periods of high metabolic demand, for example around parturition.
Mäletsejate ja hobuste söödas tuleb vältida äkilisi muudatusi ning uut sööta tuleb hakata andma järk-järgult, eriti kõrge energiasisaldusega söötade kasutuselevõtmisel või kõrge metaboolse vajadusega perioodidel, näiteks enne või pärast poegimist.
Sufficient roughage should be provided.
Koresööta tuleb anda piisavalt.
In group-housing systems, there should be sufficient food provided in sufficient numbers of sites for all individuals to access without risk of injury.
Rühmas pidamise korral peab toitu olema piisavalt ning toidukohti peab olema nii palju, et kõikidel loomadel oleks söödale turvaline juurdepääs.
Forage forms a significant component of the diets of farm animals.
Põllumajandusloomade toidus on märkimisväärne osakaal loomasöödal.
Since the amount of forage needed may preclude the use of bags for storage, forage items, including hay, straw, silage and root crops, should be stored in a way that minimises deterioration in quality and the risk of contamination.
Kuna loomasööda vajalik kogus võib välistada laokottide kasutamise, siis tuleb loomasööta, sealhulgas heina, õlgede, silo ja juurvilja ladustamisel jälgida, et sööda kvaliteedi langus ja saastumisrisk oleksid minimaalsed.
A pest-control strategy should be in place in areas where forage and concentrates are stored.
Loomasööda ja kontsentraatide laos peab olema kavandatud kahjuritõrje strateegia.
When grass is cut for feeding housed animals (for example, zero-grazing), it should be done frequently, as cut grass heats up when stored and becomes unpalatable.
Kui sisetingimustes peetavaid loomi (näiteks neid, keda ei karjatata) toidetakse värske haljasmassiga, siis tuleb rohtu niita sagedasti, kuna niidetud rohi muutub seistes söögikõlbmatuks.
Animals should have access at all times to fresh uncontaminated water, which should be readily accessible to all individuals within the social group.
Loomadel peab olema alaline juurdepääs puhtale ja värskele joogiveele, mis peaks olema pidevalt kättesaadav rühma kõigile liikmetele.
The number of drinking points or trough length should be sufficient to allow access to water for all individuals within the social group.
Jootmiskohtade arv või joogirenni pikkus peab olema selline, et kõikidel sotsiaalse grupi liikmetel oleks alati veele juurdepääs.
Flow rates should meet the demands of the individual animal as these will vary depending on the feed, physiological status and ambient temperature, for example, lactating animals have much higher water demands than stock animals.
Vee voolukiirus peaks vastama konkreetse looma vajadustele, kuna see sõltub söödast, füsioloogilisest seisundist ja keskkonna temperatuurist, näiteks on imetavatel loomadel palju kõrgem veevajadus kui varus olevatel loomadel.
If handling and restraint facilities are required, these should be of robust construction and safe for animals and operators.
Kui vajatakse kohtlemise ja ohjeldamise rajatisi, siis peavad need olema stabiilse konstruktsiooniga ning loomade ja operaatorite jaoks turvalised.
In particular, a non-slip floor should be provided.
Eriti tähtsad on libisemisevastased põrandad.