natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ideally, these eggs must be obtained from a specific pathogen free (SPF) flock, but when this is impracticable eggs obtained from a flock shown to be free of antibodies to AI (serum antibody negative — SAN), may be used.
Ideaaljuhul tuleks need munad võtta patogeenivabalt karjalt, aga kui see on võimatu, võib kasutada mune, mis on saadud karjalt, millel pole linnugripi antikehi.
The inoculated eggs must be held at 37 oC and candled daily.
Nakatunud mune tuleb hoida 37 oC juures ning iga päev läbi valgustada.
Eggs with dead or dying embryos as they arise, and all remaining eggs six days after inoculation must be chilled to 4 oC and the allantoic- amniotic fluids tested for haemagglutination activity.
Surnud või surevate embrüotega munad ning kõik ülejäänud munad tuleb kuus päeva pärast nakatamist jahutada temperatuurini 4 oC ning kontrollida allantoisi-amnionivedelikus hemaglutinatsiooni aktiivsust.
If no haemagglutination is detected, this procedure must be repeated using undiluted allantoic/amniotic fluid as inoculum.
Kui hemaglutinatsiooni ei avastata, tuleb eespool nimetatud toimingut korrata, kasutades inokulaadina lahjendamata allantoisi-amnionivedelikku.
When haemagglutination is detected the presence of bacteria must be excluded by culture.
Kui avastatakse hemaglutinatsioon, tuleks kultuuriga välistada bakterite esinemine.
If bacteria are present, the fluids may be passed through a 450 nm membrane filter, further antibiotics added and inoculated into embryonated eggs as above.
Kui esineb baktereid, võib vedelikku valada läbi 450 nm membraanfiltri, lisada veel antibiootikume ning nakatada sellega embrüonaalses staadiumis munad eespool kirjeldatud viisil.
To expedite diagnosis some laboratories have used two 3-day passages or 2-day and 4-day passages and reported comparable results to two 6-day passages, but this has not yet been fully evaluated.
Diagnoosi kiirendamiseks on mõned laborid kasutanud kaht 3-päevast passaaži või 2-päevast ja 4-päevast passaaži ning on saanud kahe 6-päevase passaažiga võrreldavaid tulemusi, kuid seda ei ole veel lähemalt uuritud.
Positive fluids need to be tested for freedom from bacteria.
Positiivseid vedelikke tuleb testida bakterite sisalduse osas.
If bacteria are present the fluids may be passed through a 450-nm membrane filter or centrifuged to remove bacteria and re-passaged in eggs after the addition of more antibiotics.
Kui esineb baktereid, võib vedeliku bakterite eemaldamiseks lasta läbi 450 nm membraanfiltri või seda tsentrifuugida, ning süstida see pärast täiendavate antibiootikumide lisamist jälle munadesse.
Preliminary differentiation
Esialgne eristus
As it is important that control measures aimed at limiting the spread of the AI virus must be implemented as soon as possible, each national reference laboratory that has isolated a haemagglutinating virus must be in a position to identify it if it is an influenza A virus of H5 or H7 subtype or Newcastle disease virus.
Kuna on oluline niipea kui võimalik rakendada tõrjemeetmed, mille eesmärk on piirata AI-viiruse levikut, peaks iga siseriiklik referentlabor, mis on hemaglutineeriva viiruse isoleerinud, olema võimeline tuvastama, kas tegemist on A-tüüpi gripiviiruse H5- või H7-alatüübi või Newcastle'i haigusega.
The haemagglutinating fluids must be used in haemagglutination inhibition tests as described in Chapter IX.
Hemaglutineerivaid vedelikke tuleb kasutada hemaglutinatsiooni inhibitsiooni testis vastavalt IX peatükile.
Positive inhibition, such as a titre within 2 to 3 log2 of a positive control, with polyclonal antisera specific for H5 or H7 subtypes of influenza A may serve as a preliminary identification enabling the imposition of interim control measures.
Positiivne inhibitsiooni väärtus, nagu seda on positiivne tiiter 2–3 log2 A-tüüpi gripiviiruse alatüüpidele H5 või H7 omaste polüklonaalsete antiseerumitega, on sobiv esialgseks kindlaksmääramiseks, mis võimaldab kehtestada ajutisi tõrjemeetmeid.
Confirmatory identification
Tulemuse kinnitamine
Since there are 16 haemagglutinin subtypes and 9 neuraminidase subtypes of influenza viruses and variations occur within each of these it is neither practicable nor cost effective for each national reference laboratory to hold antisera that may allow a full subtype identification of influenza isolates.
Kuna on 16 hemaglutiniini alatüüpi ning 9 gripiviiruste neuraminidaasi alatüüpi ning igal tüübil on ka variatsioonid, ei ole otstarbekas ega majanduslikult efektiivne hoida igas riiklikus laboris antiseerumeid, mis võimaldaksid gripi isolaatide alatüüpide täielikku tuvastamist.
However, each national reference laboratory must as a minimum:
Siiski peab iga riiklik referentlabor vähemalt:
confirm that the isolate is an influenza A virus using an immunodoublediffusion test to detect group antigens;
kinnitama, et isolaat on A-tüüpi gripiviirus, kasutades grupiantigeenide tuvastamiseks kahekordset immunodifusioontesti;
determine whether or not the isolate is of H5 or H7 subtype, positive identification requires implementation of the control measures for LPAI of H5 and H7 subtypes;
otsustama, kas isolaat kuulub alatüüpi H5 või H7, positiivne tuvastus nõuab H5- ja H7-alatüübi KPLG tõrjemeetmete kohaldamist;
immediately submit all HPAI and all H5 and H7 isolates to the Community reference laboratory for confirmation and full characterisation, unless a derogation is granted in accordance with point (d).
esitama kõik KPLG ja kõik H5 ja H7 isolaadid viivitamata ühenduse referentlaborile kinnituse ja täieliku iseloomustuse saamiseks, välja arvatud juhul, kui on kehtestatud punktile d vastav erand.
In addition it is desirable in laboratories with appropriate facilities to:
Lisaks on asjakohase varustusega laboritel soovitatav:
carry out an intravenous pathogenicity index test in six-week-old chickens as set out in Chapter VII.
teha intravenoosse patogeensuse indeksi test kuuenädalaste tibudega vastavalt VII peatükile.
Intravenous pathogenicity indices of greater than 1,2 indicate the presence of virus requiring a full implementation of control measures for HPAI.
Suuremad intravenoosse patogeensuse indeksid kui 1,2 viitavad viiruse esinemisele ning nõuavad KPLG tõrjemeetmete täielikku rakendamist.
National reference laboratories must also consider putting in place expertise and equipment that allow nucleotide sequencing of the haemagglutinin gene to determine whether or not there are multiple basic amino acids at the cleavage site of the haemagglutinin precursor protein for any LPAI H5 or H7 virus.
Riiklikud referentlaborid peavad kaaluma teadmiste ja seadmete kasutamist, mis võimaldavad nukleotiidide järjestuse määramist hemaglutiniini geenis, et määrata mitmealuseliste aminohapete olemasolu hemaglutiniini prekursorvalgu lõhestamispiirkonnas mis tahes KPLG H5- või H7-viiruse jaoks.
Although the Community reference laboratory will conduct pathogenicity determination as a high priority, as part of the duties referred to in Annex VII, point 2(b) to Directive 2005/94/EC, such virus characterisation at the national level will greatly decrease the time taken for diagnosis and, when positive, for the full implementation of control measures for HPAI.
Ehkki ühenduse referentlabor teeb osana direktiivi 2005/94/EÜ VII lisa punkti 2 alapunktis b osutatud ülesannetest patogeensuse kindlaksmääramist eelisjärjekorras, vähendab viiruse selline iseloomustamine riiklikul tasandil oluliselt aega, mis kulub diagnoosimiseks, ning juhul kui diagnoos on positiivne, siis KPLG tõrjemeetmete täielikuks rakendamiseks.
Further typing and characterisation of isolates
Isolaatide edasine liigitamine ja kirjeldus
The Community reference laboratory must receive all haemagglutinating viruses from the National reference laboratories for further antigenic and genetic studies to enable a greater understanding of the epizootiology of the disease(s) within the Community in accordance with the functions and duties of the Community reference laboratory as set out in Annex VII to Directive 2005/94/EC.
Ühenduse referentlabor peab direktiivi 2005/94/EÜ VII lisas sätestatud funktsioonide ja ülesannete kohaselt saama riiklikelt laboritelt kõik hemaglutineerivad viirused edasiseks antigeeni- ja geeniuuringuteks, et paremini mõista haigus(t)e episotoloogiat Euroopa Ühenduses.
In addition to those functions and duties, the Community reference laboratory must carry out full antigenic typing for all influenza viruses received.
Lisaks nimetatud ülesannetele teeb ühenduse referentlabor kõikide saadud gripiviiruste täieliku antigeeniuuringu.
For H5 and H7 viruses that do not have intravenous pathogenicity indices greater than 1,2, nucleotide sequencing of the haemagglutinin gene to determine whether or not there are multiple basic amino acids at the cleavage site of the haemagglutinin precursor protein must also be carried out immediately and the national reference laboratory and the competent authority in the country of origin must be informed as soon as the results are available so that control measures for HPAI can be fully implemented.
Viiruste alatüüpide H5 ja H7 korral, mille intravenoosse patogeensuse indeksid on alla 1,2, tuleb viivitamata teha ka nukleotiidide järjestusmääramine hemaglutiniini geenis, et määrata mitmealuseliste aminohapete olemasolu hemaglutiniini prekursorvalgu lõhestamispiirkonnas, ning riiklikku referentlaborit ja päritolumaad tuleb teavitada niipea, kui on teada tulemused, et KPLG tõrjemeetmed saaks täiel määral kohaldatud.
Given the changing epidemiological situation in relation to HPAI/LPAI, it may be possible by agreement with both the Commission and the Community reference laboratory for a derogation to be given to laboratories with full capabilities for rapid virus characterisation, to submit a subset of these viruses following inspection of data and for the Community reference laboratory to make a relevant selection.
Võttes arvesse KPLGga/MPLGga seotud epidemioloogilist olukorda, võib kokkuleppel nii komisjoni kui ühenduse referentlaboriga olla võimalik erandi kehtestamine laboritele, millel on kõik võimalused viiruse kiireks iseloomustamiseks, et need esitaksid andmete kontrollimise järel nende viiruste osahulga ning et ühenduse referentlabor teeks vastava valiku.
This derogation must only be permitted where data can be rapidly generated by the national reference laboratory and shared with the Community reference laboratory.
Sellist erandit võib lubada ainult juhul, kus riiklik referentlabor on võimeline andmeid kiiresti tootma ning neid ühenduse referentlaboriga jagama.
Molecular tests and evaluation of results
Molekulaarsed uuringud ja tulemuste hindamine
The current definition of HPAI, allows the molecular identification of virulence factors and confirms the use of molecular techniques in the diagnosis of AI.
KPLG olemasolev definitsioon võimaldab virulentsuse tegurite molekulaarset tuvastamist ning kinnitab molekulaarsete tehnikate kasutamist AI diagnoosimisel.
Recently there have been developments in their application for detection and characterisation of AI virus directly from clinical specimens from infected birds.
Hiljuti on toimunud arengud nende rakendamisel AI-viiruse avastamiseks ja iseloomustamiseks otse nakatunud lindude kliinilistes proovides.
Conventional RT-PCR techniques on clinical specimens could, with the correctly defined primers, result in rapid detection and subtype (at least of H5 and H7) identification, plus a PCR amplicon product that could be used for nucleotide sequencing and have been demonstrated to have an important application by rapidly identifying subsequent outbreaks once the primary infected premises has been detected and the virus characterised.
Tavaliste RT-PCR-meetodi tehnikate kasutamine kliiniliste proovidega võimaldaks õigesti määratletud praimerite korral kiiret avastamist ja alatüübi (vähemalt H5 või H7) kirjeldamist, lisaks võib nukleotiidide järjestusmääramiseks kasutada PCR-meetodil põhinevat toodet, millel on oluline rakendusala järgmiste puhangute tuvastamisel pärast seda, kui esmane nakatunud valdus on tuvastatud ning viirus on iseloomustatud.
‘Real time’ single-step RT-PCR using primer/fluorogenic probe systems (rRT-PCR) allow even more rapid and sensitive diagnosis with detection of AI viruses and determination of subtype H5 or H7 in clinical samples.
Reaalajas toimivad, üheetapilised RT-PCR-meetodit kasutavad praimer-/fluorogeensed indikaatorsüsteemid (rRT-PCR) võimaldavad veelgi kiiremat ja tundlikumat diagnoosi koos AI-viiruste avastamise ning alatüüpide H5 ja H7 määratlemisega kliinilistes proovides.
An important problem with RT-PCR and rRT-PCR systems is that, to date, different laboratories have developed different systems, which, although perfectly legitimate, have not been validated or subjected to tests with large numbers of samples in different laboratories.
Oluliseks probleemiks RT-PCR- ja rRT-PCR-süsteemide puhul on see, et praeguseks on eri laborid välja arendanud eri süsteemid, mis ei ole vaatamata sellele, et nad on täiesti legitiimsed, valideeritud ega läbinud testimist suure arvu proovidega eri laborites.
The Community reference laboratory and specified national reference laboratories have been addressing this problem as part of an Community-funded project (EU AVIFLU) to produce ratified protocols for conventional RT-PCR and rRT-PCR that could be adopted by other national reference laboratories.
Ühenduse referentlabor ja määratud riiklikud referentlaborid on selle probleemiga tegelenud ühenduse rahastatava projekti raames (EU AVIFLU), et koostada ratifitseeritud protokoll kokkuleppelise RT-PCR ja rRT-PCR kohta, mille võiksid omaks võtta teised riiklikud referentlaborid.
If test parameters, such as cycling and ramp times, are varied from those recommended in the specified protocols they must be demonstrated as fit for purpose prior to use in accordance with point 6 of Chapter I of this diagnostic manual.
Kui testimisparameetrid nagu tsükli- ja rambiaeg erinevad täpsustatud protokollides soovitatutest, tuleb näidata nende sobivust selleks otstarbeks enne, kui neid kasutatakse vastavalt käesoleva diagnostikakäsiraamatu I peatüki lõikele 6.
The standard protocols for those molecular tests and their evaluation as applied by the Community reference laboratory can be found on the following website:
Ühenduse referentlabori poolt nendele molekulaarsetele testidele ja nende hindamisele kohaldatavad standardprotokollid võib leida järgmiselt veebilehelt:
http://www.defra.gov.uk/corporate/vla/science/science-viral-ai-reflab.htm
http://www.defra.gov.uk/corporate/vla/science/science-viral-ai-reflab.htm.
In vivo pathogenicity test and the evaluation of results
In vivo patogeensustest ning tulemuste hindamine
The virulence for chickens of influenza A viruses isolated from birds must be estimated using the intravenous pathogenicity index (IVPI) test which must be carried out as follows:
Lindudelt isoleeritud A-tüüpi gripiviiruste virulentsust kanadele tuleb hinnata, kasutades intravenoosse patogeensuse indeksi (IVPI) testi, mis tuleb teha järgmiselt.
Fresh infective allantoic fluid with a HA titre >1/16 (>24 or >log2 4 when expressed as the reciprocal) from the lowest passage level available, preferably from the initial isolation without any selection is diluted 1/10 in sterile isotonic saline.
Väikseima passaažide arvuga, soovitatavalt esialgsest isolatsioonist ja valimata saadud värske nakkuslik allantoisi vedelik HA tiitriga >1/16 (>24 või vastavalt >log2 4) lahjendatakse 1:10 steriilses isotoonilises soolalahuses.
0,1 ml of the diluted virus is injected intravenously into each of ten six-week-old SPF or SAN chickens.
0,1 ml lahjendatud viirust süstitakse intravenoosselt kümnele kuuenädalasele patogeenivabale või viiruse antikehadeta kanale.
Birds are examined at 24-hour intervals for 10 days.
Linde uuritakse iga 24 tunni järel kümne päeva jooksul.
At each observation, each bird is scored 0 if normal, 1 if sick, 2 if severely sick, 3 if dead.
Iga linnu puhul registreeritakse iga uurimise käigus, kas lind on terve (0), haige (1), raskesti haige (2) või surnud (3).
The judgement of sick and severely sick birds is a subjective clinical assessment.
Otsus, kas lind on haige või raskesti haige, põhineb subjektiivsel kliinilisel hinnangul.
Normally, ‘sick’ birds show one of the following signs and ‘severely sick’ more than one of the following signs: respiratory involvement, depression, diarrhoea, cyanosis of the exposed skin or wattles, oedema of the face and/or head, nervous signs.
Tavaliselt väljendub “haigetel” lindudel üks, “raskesti haigetel” lindudel enam kui üks järgmistest tunnustest: hingamisteede haigused, depressioon, diarröa, naha või loti tsüanoos, näo- ja/või peapiirkonna ödeem, ärritusnähud.
Dead birds must be scored as 3 at each of the remaining daily observations after death.
Surnud linnu kohta tuleb surmajärgsetel allesjäänud igapäevastel uurimistel märkida “3”.
On welfare grounds when birds are too sick to eat or drink, they must be killed humanely and scored as dead at the next observation since they will die within 24 hours without intervention.
Heaolu kaalutlustel tuleb linnud, kes on liiga haiged, et süüa või juua, humaanselt surmata, ning märkida järgmisel uurimisel surnuks, kuna sekkumiseta sureksid nad 24 tunni jooksul.
This approach is acceptable to accreditation authorities.
See lähenemine on akrediteerimisorganite jaoks vastuvõetav.
The IVPI is the mean score per bird per observation over the 10-day period.
Intravenoosse patogeensuse indeks (IVPI) on keskmine tulemus ühe linnu ühe jälgimise kohta kümnepäevase ajavahemiku jooksul.
An index of 3,00 means that all birds died within 24 hours, and an index of 0,00 means that no bird showed any clinical sign during the 10-day observation period.
Indeks 3,00 tähendab, et kõik linnud surid 24 tunni jooksul, ning indeks 0,00 tähendab, et ühelgi linnul ei avaldunud kümnepäevase jälgimisperioodi jooksul ühtegi kliinilist tunnust.
A simple method for recording results and calculating indices is shown in the following example:
Lihtne meetod tulemuste registreerimiseks ning indeksite arvutamiseks on esitatud alltoodud näites.
Clinical signs
Kliinilised tunnused
Day after inoculation
Nakatumisest möödunud päevad
Total score
Kokku punkte
Normal
Terve
Sick
Haige
Severely sick
Raskesti haige
Dead
Surnud
Total = 246
Kokku = 246
10 birds observed for 10 days = 100 observations
10 lindu jälgitakse 10 päeva jooksul = 100 jälgimist
Index = mean score per bird per observation = 246/100 = 2,46
Indeks = keskmiselt punkte linnu kohta ühe vaatluse käigus = 246/100 = 2,46
Any influenza A virus, regardless of subtype, giving a value of greater than 1,2 in an IVPI test is considered to be a HPAI virus.
KPLG-viirusena käsitletakse alatüübist sõltumata mis tahes A-tüüpi gripiviirust, mille tulemus IVPI-testis on suurem kui 1,2.
Serological tests and evaluation of results
Seroloogilised uuringud ning tulemuste hindamine
The preferred method used to show the presence of influenza A virus is to demonstrate the possession of the nucleoprotein or matrix antigens which are shared by all influenza A viruses.
A-tüüpi gripiviiruse olemasolu kindlakstegemiseks on eelistatud meetod, millega näidatakse nukleoproteiini või maatriksi antigeenide olemasolu, mis on samad kõikide gripi A-tüüpi viiruste korral.
It may be done in immunodoublediffusion tests involving either concentrated virus preparations or extracts from infected chorioallantoic membranes.
Seda võib teha kahekordse immunodifusioontestiga, kasutades kas kontsentreeritud viiruspreparaate või nakatunud koorionallantoismembraanide ekstrakte.
The preferred methods used for serological tests for AI virus antibodies are haemagglutination (HA) and haemagglutination inhibition (Hl) tests.
AI-viiruse antikehade seroloogilisel testimisel on eelistatud meetodiks hemaglutinatsiooni (HA) ja hemaglutinatsiooni inhibitsiooni (HI) testid.
Chapter 2.7.12 of the Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals of the World Organisation for Animal Health (OIE) contains detailed information on the laboratory techniques and the evaluation of the results.
Maailma loomatervishoiu organisatsiooni (OIE) maismaaloomade diagnostiliste testide käsiraamatu peatükis 2.7.12 sisaldub üksikasjalik teave laboritehnikate ning tulemuste hindamise kohta.
The standard protocols for serological tests and the evaluation of their results as applied by the Community reference laboratory can be found on the following website:
Ühenduse referentlabori poolt nendele seroloogilistele testidele ja nende hindamisele kohaldatavad standardprotokollid võib leida järgmiselt veebilehelt:
Monitoring systems associated with vaccination
Vaktsineerimisega seotud jälgimissüsteemid
Sections 2 and 3 of Chapter IX, of Directive 2005/94/EC allow the use of emergency and preventive vaccination under certain conditions.
Direktiivi 2005/94/EÜ IX peatüki 2. ja 3. jaos on lubatud erakorralise ja profülaktilise vaktsineerimise kasutamine teatavatel tingimustel.
One of those conditions is that a ‘DIVA’ (Differentiating Infected from Vaccinated Animals) strategy is employed.
Üheks tingimuseks on see, et kasutatakse DIVA (nakatunud ja vaktsineeritud lindude eristamise) strateegiat.
Vaccination must be aimed at preventing the infection and subsequent spreading of virus between flocks.
Vaktsineerimise eesmärgiks peab olema ennetada nakatumist ning sellele järgnevat viiruse levimist linnukarjalt linnukarjale.
There is indisputable evidence to show vaccination increases the amount of virus needed to infect birds and decreases the amount of virus excreted.
Vaieldamatud tõendid näitavad, et vaktsineerimine suurendab lindude nakatumiseks vajalikku viiruse hulka ning vähendab väljutatava viiruse hulka.
However, although vaccinated birds do no longer develop clinical signs they can still spread virus when challenged.
Siiski võivad vaktsineeritud linnud, ehkki neil ei avaldu enam kliinilisi tunnuseid, viirust edasi kanda.
Thus HPAI viruses of H5 and H7 subtypes could circulate unnoticed for some time in a flock with suboptimal levels of immunity in the same way that LPAI viruses could do in an unvaccinated flock.
Seetõttu võivad KPLG-viiruse H5- ja H7-alatüübid optimaalsest madalama immuunsustasemega linnukarjas märkamatult ringelda mõnda aega, samuti nagu MPLG-viirused võivad seda teha vaktsineerimata linnukarjas.
There is therefore a need to be able to identify virus positive vaccinated flocks that have become infected with field virus so that other control measures, such as stamping out, can be implemented.
Seega eksisteerib vajadus olla võimeline tuvastama väliviirusega nakatunud viiruspositiivseid vaktsineeritud linnukarju, selleks et võiks rakendada teisi tõrjemeetmeid, näiteks hukkamist.
Use of sentinels for monitoring infection
Testlindude kasutamine nakkuse jälgimiseks
At the flock level, a simple method is to regularly monitor sentinel birds left unvaccinated in each vaccinated flock, but this approach does have some management problems, particularly in identifying the sentinels especially in large flocks.
Linnukarja tasandil on lihtsaks meetodiks vaktsineeritud linnukarjas vaktsineerimata jäetud testlindude korrapärane jälgimine, kuid selle lähenemisviisiga kaasnevad mõned probleemid, eelkõige seoses testlindude tuvastamisega, eriti mis puutub suurtesse linnukarjadesse.
The contact between the sentinels and the vaccinated birds must be ensured.
Kokkupuude testlindude ja vaktsineeritud lindude vahel peab olema tagatud.
DIVA laboratory test for monitoring infection
DIVA laboratoorne kontroll nakkuse jälgimiseks
As an alternative or in addition, testing for field exposure may be performed on the vaccinated birds itself by using DIVA laboratory tests.
Lisaks või alternatiivina võib kokkupuuteuuringuid teha ka vaktsineeritud lindudel endil, kasutades DIVA laboratoorset kontrolli.
Several test systems have been developed in recent years that also allow the detection of field challenge of vaccinated birds.
Viimastel aastatel on välja arendatud mitmeid kontrollisüsteeme, mis võimaldavad ka vaktsineeritud lindude nakatumise avastamist.