natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A similar system will be put in place for CHP electricity, based on the Community system of guarantees of origin for CHP.
Samasugune süsteem kehtestatakse ka elektri- ja soojusenergia koostootmisjaamades toodetava elektri suhtes, lähtudes ühenduse soojus- ja elektrienergia koostootmise päritolutagatiste süsteemist.
Existing Community Directives concerning electricity generation
Olemasolevad elektrienergia tootmist käsitlevad ühenduse direktiivid
Electricity generation is subject to the provisions of several Community Directives, including in particular Directives 2003/54/EC, 2001/77/EC and 2004/8/EC.
Elektrienergia tootmist reguleerivad mitmed ühenduse direktiivid, sealhulgas eelkõige direktiivid 2003/54/EÜ, 2001/77/EÜ ja 2004/8/EÜ.
Article 3(2) of Directive 2003/54/EC provides as follows: ‘Having full regard to the relevant provisions of the Treaty, in particular Article 86, Member States may impose on undertakings operating in the electricity sector, in the general economic interest, public service obligations which may relate to security, including security of supply, regularity, quality and price of supplies and environmental protection, including energy efficiency and climate protection.’
Direktiivi 2003/54/EÜ artikli 3 lõikes 2 on sätestatud: „Liikmesriigid võivad asutamislepingu asjakohaseid sätteid, eelkõige artiklit 86 täielikult arvesse võttes ja üldist majandushuvi silmas pidades kehtestada elektrisektori ettevõtjatele avalike teenuste osutamise kohustused, mis on seotud turvalisusega, sealhulgas varustuskindlusega, tarnete korrapärasuse, kvaliteedi ja hinnaga ning keskkonnakaitsega, sealhulgas energiatõhusus ja kliimakaitse.”
Article 11(4) of Directive 2003/54/EC reads: ‘A Member State may, for reasons of security of supply, direct that priority be given to the dispatch of generating installations using indigenous primary energy fuel sources, to an extent not exceeding in any calendar year 15 % of the overall primary energy necessary to produce the electricity consumed in the Member State concerned.’
Direktiivi 2003/54/EÜ artikli 11 lõikes 4 on sätestatud: „Liikmesriik võib tarnekindluse huvides nõuda, et võrgujärjekorras eelistataks elektrijaamu, kus kasutatakse kohalikke primaarenergia allikaid, igas kalendriaastas kuni 15 % ulatuses kogu primaarenergiast, mis on vajalik asjaomases liikmesriigis tarbitava elektrienergia tootmiseks.”
Directive 2001/77/EC sets out national indicative targets for the consumption of electricity from renewable energy sources.
Direktiivis 2001/77/EÜ määratakse kindlaks taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise siseriiklikud soovituslikud eesmärgid.
Article 3 of that Directive provides as follows:
Lisaks on nimetatud direktiivi artiklis 3 sätestatud:
Member States shall take appropriate steps to encourage greater consumption of electricity produced from renewable energy sources in conformity with the national indicative targets referred to in paragraph 2.
Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed, et soodustada taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia suuremat tarbimist vastavalt lõikes 2 nimetatud siseriiklikele soovituslikele eesmärkidele.
These steps must be in proportion to the objective to be attained.
Kõnealused meetmed peavad olema saavutatava eesmärgiga proportsionaalsed.
Not later than 27 October 2002 and every five years thereafter, Member States shall adopt and publish a report setting national indicative targets for future consumption of electricity produced from renewable energy sources in terms of a percentage of electricity consumption for the next ten years.
Liikmesriigid koostavad ja avaldavad hiljemalt 27. oktoobril 2002. aastal ning seejärel iga viie aasta tagant aruande, milles määratakse kindlaks taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise siseriiklikud soovituslikud eesmärgid elektritarbimise protsendimäärana järgmiseks kümneks aastaks.
The report shall also outline the measures taken or planned, at national level, to achieve these national indicative targets.
Aruandes kirjeldatakse lühidalt ka riigi tasandil kõnealuste siseriiklike soovituslike eesmärkide saavutamiseks võetavaid või kavandatavaid meetmeid.
To set these targets until the year 2010, the Member States shall:
Kõnealuste eesmärkide seadmisel aastani 2010 liikmesriigid:
take account of the reference values in the Annex,
arvestavad lisas esitatud kontrollväärtusi,
ensure that the targets are compatible with any national commitments accepted in the context of the climate change commitments accepted by the Community pursuant to the Kyoto Protocol to the United Nations Framework Convention on Climate Change.’
tagavad ülesannete vastavuse kõigile kliimamuutustega seotud siseriiklikele kohustustele, mis ühendus on võtnud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli kohaselt.”
The Annex to Directive 2001/77/EC, as amended by the Act of Accession, stipulates a national target of 33,6 % for Slovenia.
Ühinemislepinguga muudetud direktiivi 2001/77/EÜ lisas on sätestatud Sloveenia siseriiklik soovituslik eesmärk 33,6 %.
Assessment of the support for green electricity and combined heat and power producers
Rohelise elektrienergia tootjatele ning soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamadele antava abi hindamine
For a measure to be State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, it must give a competitive advantage in a specific way, it must affect or threaten to affect competition and trade between Member States, and it must involve state resources.
Meetme käsitlemiseks riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 81 lõike 1 tähenduses peab meede andma teatava konkreetse konkurentsieelise, mõjutama või ähvardama mõjutada konkurentsi ja liikmesriikidevahelist kaubandust ning hõlmama riigi ressursse.
It is clear that the scheme is specific, as it targets only certain power plants.
On selge, et abikava on eriline, sest see on suunatud ainult teatavatele konkreetsetele elektrijaamadele.
It is also evident that it confers an advantage to those power plants, as the very purpose of the system is to allow such plants to sell their electricity at a price which is higher than the market price.
Samuti on selge, et abikavaga antakse eelis kõnealustele elektrijaamadele, sest süsteemi eesmärk on võimaldada neil elektrit müüa turuhinnast kõrgema hinnaga.
Electricity is exchanged between Member States.
Elektrienergiat vahetatakse liikmesriikide vahel.
Directive 2003/54/EC completes the creation of an internal market in electricity that was initiated by Directive 96/92/EC.
Direktiiviga 2003/54/EÜ viiakse lõpule elektrienergia siseturu loomine, mis algatati direktiiviga 96/92/EÜ.
Slovenia’s network is connected in particular with those of Austria and Italy.
Sloveenia elektrivõrk on ühendatud eelkõige Austria ja Itaalia elektrivõrkudesse.
Slovenia exchanges electricity with its neighbours.
Sloveenia vahetab elektrienergiat oma naabritega.
For instance, in 2004 Slovenia imported 6314 GWh of electricity and exported 7094 GWh [13].
Näites 2004. aastal importis Sloveenia elektrienergiat 6314 GWh ning eksportis 7094 GWh.
The measure therefore has an impact on trade between Member States.
Seega mõjutab meede liikmesriikidevahelist kaubandust.
The Commission also notes that Slovenia did not question the fulfilment of any of the three criteria above.
Samuti märgib komisjon, et Sloveenia ei vaidlustanud ühegi eespool nimetatud kolme kriteeriumi täitmist.
On the fourth criterion, the involvement of state resources, the Commission does not concur with Slovenia's argument that the system is equivalent to the one examined by the Court of Justice in the PreussenElektra case.
Neljanda kriteeriumi puhul, mis hõlmas riigi ressursside kasutamist, ei ole komisjon nõus Sloveenia väitega, et kasutatud süsteem on samaväärne sellega, mida Euroopa Kohus uuris PreussenElektra juhtumi puhul.
The two systems differ in their financing mechanisms.
Nimetatud kaks süsteemi erinevad rahastamismehhanismide poolest.
In PreussenElektra, the feed-in tariff was financed directly from private electricity supply undertakings, which had to purchase electricity at a price above the market price from renewable electricity producers.
PreussenElektra puhul rahastati soodustariifi otse eraelektritarneettevõtjate kaudu, kes pidid elektrienergia ostma taastuvaid energiaallikaid kasutavatelt elektrienergia tootjatelt turuhinnast kõrgema hinnaga.
In the present case, the costs created through the feed-in tariff are financed through a parafiscal levy.
Praegusel juhul aga rahastatakse soodustariifi kasutamisest tekkinud kulusid maksutaolise lõivu kaudu.
In this respect, the Commission takes note of the fact that the scheme is financed via the proceeds of a levy which is imposed by the State.
Sellega seoses võtab komisjon arvesse asjaolu et seda abikava rahastatakse riigi kehtestatud lõivust saadava tulu kaudu.
The proceeds of the levy are then transferred to an account managed by the public authorities, unlike in the PreussenElektra case.
Erinevalt PreussenElektra juhtumist kantakse seejärel lõivust saadav tulu riigiasutuste hallatavale kontole.
The public authorities allocate the resources in the account according to a distribution scheme determined by the law.
Riigiasutused jaotavad kontol olevaid ressursse seadusega kindlaksmääratud jaotuskava alusel.
The constant practice of the Commission is to consider that the proceeds of such levies are state resources [14].
Väljakujunenud tava kohaselt käsitleb komisjon sellistest lõivudest saadavat tulu riigi ressurssidena.
This practice is line with the Court’s case law, according to which the proceeds of levies imposed by the State, transferred to funds designated by the State and used for the purpose of advantaging certain companies, are deemed to be state resources.
See tava on kooskõlas Euroopa Kohtu pretsedendiõigusega, mille kohaselt riigi kehtestatud lõivudelt saadav tulu, mis kantakse riigi hallatavate vahendite hulka ja mida kasutatakse teatavate ettevõtjate edendamiseks, loetakse riigi ressurssideks.
(See for instance the Court’s decisions in Cases C-173/73 [15] and C 78/79 [16].)
(Näiteks vt Euroopa Kohtu otsuseid kohtuasjades C-173/73 [15] ja C 78/79). [16]
In its judgment in Pearle [17], the Court declared that the proceeds of a parafiscal levy imposed on its members by a publicly controlled board could not be viewed as state resources.
Pearle otsuses [17] leidis kohus, et ettevõtjate ühenduse poolt selle liikmetele kehtestatud maksutaolisest maksust saadavat tulu ei saa käsitleda riigi ressurssidena.
The levy was decided by the professional board in the optics sector and imposed on all of its members.
Lõivu otsustasid kehtestada optikasektori spetsialistidest koosnev ettevõtjate ühendus kõigile sinna kuuluvatele liikmetele.
It was used for the purpose of financing advertising campaigns for the benefit of the sector, that is, of the contributors themselves.
Seda lõivu kasutati reklaamikampaania rahastamiseks, mis oli mõeldud optikasektori ehk siis lõivumaksjate endi tutvustamiseks.
The Court ruled that the measure did not constitute State aid because the decision to set up the levy was not attributable to the State and the proceeds of the levy were not state resources.
Kohus otsustas, et meede ei ole käsitletav riigiabina, sest otsust lõivu kehtestamise kohta ei teinud riik ja lõivust saadud tulu ei olnud pärit riigi ressurssidest.
Unlike in the system studied by the Court, the responsibility of the State is very clear in the case under consideration here, since the State creates the levy itself by a law.
Erinevalt kohtus uuritud süsteemist on käesoleva juhtumi puhul riigi roll väga selge, sest riik kehtestab seadusega ettenähtud lõivu ise.
As regards the origin of the funds, the Commission notes that it is different from the origin of the funds involved in the aforementioned judgment, since the monies are collected not from contributions by the undertakings that benefit from the measure, but from all customers that purchase electricity, whether they be beneficiaries of the scheme or their competitors.
Vahendite päritolu kohta märgib komisjon, et võrreldes eespool nimetatud kohtuotsusega on käesoleva juhtumi puhul vahendite päritolu erinev, sest vahendeid ei saada maksetest, mida teevad meetmest kasusaavad ettevõtjad, vaid kõigilt tarbijatelt, kes elektrienergiat ostavad, olenemata sellest, kas nad on abikavast abisaajad või nende konkurendid.
Such a mechanism could not be achieved by an association of undertakings like the one that was considered in the Court's judgment.
Sellist mehhanismi, mida kohtuotsuses käsitleti, ei saaks ettevõtjate ühendus saavutada.
This reveals the very fiscal nature of the scheme, which is made possible only by the powers of the State.
See paljastab abikava fiskaalse iseloomu, mis on võimalik ainult riigi sekkumise kaudu.
The Commission considers that this difference is enough for it to conclude that State aid exists in the case in question.
Komisjon leiab, et sellisest erinevusest piisab, et järeldada, et kõnealune juhtum hõlmab riigiabi.
The aid scheme was put in place before Slovenia’s accession to the European Union.
Abikava kehtestati enne Sloveenia ühinemist Euroopa Liiduga.
The primary legal basis for the scheme is the 1999 Energy Act.
Abikava peamine õiguslik alus on 1999. aasta energiaseadus.
The definition of qualified producers benefiting from the scheme was set out in 2001 by the Ordinance relating to the conditions for obtaining the status of qualified producer of electricity [18].
Kavast abi saavate kvalifitseeritud tootjate mõiste kehtestati elektrienergia kvalifitseeritud tootja staatuse saamise tingimusi käsitleva määrusega [18] 2001. aastal.
The State’s financial exposure due to the scheme was not fixed at the time of accession.
Ühinemise ajal abikavast tulenevat riigi osalust kindlaks ei määratud.
The scheme does not have a limited or predefined number of beneficiaries.
Abikavast abisaajate arv ei ole piiratud ega varem kindlaksmääratud.
Any power plant that meets the technical requirements laid out in the aforementioned Ordinance can receive the aid.
Abi võivad saada kõik elektrijaamad, mis vastavad eespool nimetatud määruses sätestatud tehnilistele tingimustele.
This includes in particular any new qualified power plant connected to the network after the accession of Slovenia.
Samuti võivad pärast Sloveenia ühinemist abi saada uued võrku ühendatud kvalifitseeritud elektrijaamad.
Even for each individual aid measure granted under the scheme, the State’s exposure cannot be known in advance, because it depends on the difference between purchase price fixed by the State for the plant and the average market price, which fluctuates in an unforeseeable manner.
Isegi iga üksiku abikava raames antava abimeetme puhul ei ole riigi osalus ette teada, sest see sõltub elektrijaama jaoks riigi poolt fikseeritud ostuhinna ja keskmise turuhinna vahest, mille kõikumised ei ole etteaimatavad.
Slovenia has underlined that the actual burden of the scheme for the State can only been known ex post at the end of each year in which the scheme is applied.
Sloveenia on rõhutanud, et abikavast tulenev koormus riigile selgub alati tagantjärele iga aasta lõpus, mille jooksul abikava kohaldati.
In view of the above, the Commission considers that the scheme is still applicable after Slovenia’s accession to the European Union.
Võttes neid asjaolusid arvesse, leiab komisjon, et abikava on jätkuvalt kohaldatav ka pärast Sloveenia ühinemist Euroopa Liiduga.
The Commission notes that the above line of reasoning was already laid out in the decision to open proceedings and that Slovenia did not contest it in its comments.
Komisjon märgib, et selline põhjendus oli esitatud juba menetluse algatamise otsuses ning et Sloveenia seda oma märkustes ei vaidlustanud.
The Act of Accession of the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Latvia, Lithuania, Hungary, Malta, Poland, Slovenia and Slovakia to the European Union (hereinafter ‘Act of Accession’) lists the categories of aid which, upon accession, are regarded as existing aid within the meaning of Article 88(1) of the EC Treaty:
Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia Euroopa Liiduga ühinemisaktis (edaspidi „ühinemisakt”) loetletakse abi kategooriad, mis kõnealuste riikide Euroopa Liiduga ühinemisel loetakse olemasolevaks abiks EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 1 tähenduses:
aid measures which, after a specific procedure usually known as ‘the interim procedure’, have not been objected to by the Commission.
abimeetmed, mille kohta komisjon pärast erimenetlust ehk „ajutist menetlust” ei ole vastuväiteid esitanud.
All aid still applicable after the date of accession and which does not fulfil the conditions set out above is considered as new aid upon accession for the purpose of the application of Article 88(3) of the EC Treaty.
Igasugune abi, mis on endiselt kohaldatav pärast ühinemist ning mis ei vasta eespool nimetatud tingimustele, loetakse EÜ asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kohaldamisel uueks abiks nende riikide ühinemisel.
This aid was not notified to the Commission and hence constitutes unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [19].
Kõnealusest abist komisjonile ei teatatud ning seepärast on tegemist ebaseadusliku abiga nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) [19] artikli 1 lõike f tähenduses.
The Commission notes that the scheme consists of three parts as it provides aid for three different groups of beneficiaries.
Komisjon märgib, et abikava koosneb kolmest osast, sest abisaajateks on kolm erinevat abisaajate rühma.
In the case of the first two groups, namely green electricity producers and efficient cogeneration plants, Slovenia’s objective is environmental protection.
Esimese kahe rühma ehk rohelise elektrienergia tootjate ja tõhusate koostootmisjaamade puhul on Sloveenia eesmärk keskkonnakaitse.
The aid provided for the third group of beneficiaries, namely the Trbovlje power plant, is earmarked for maintaining a certain level of security of electricity supply.
Kolmandale abisaajate rühmale ehk Trbovlje jaamale antava abi puhul on eesmärk elektrienergia teatava tarnekindluse säilitamine.
Taking into account the different objectives of the measures, the different parts of the scheme will be assessed separately.
Võttes arvesse meetmete erinevaid eesmärke, hinnatakse abikava eri osi eraldi.
Compatibility with the environmental guidelines of the aid to green electricity producers
Rohelise elektrienergia tootjatele antava abi kokkusobivus keskkonnasuunistega
The Commission assessed the compliance of the support mechanism for green electricity producers’ plants in the light of the environmental guidelines, particularly points 58 et seq. thereof, and finds as follows.
Komisjon hindas rohelist elektrienergiat tootvate elektrijaamade toetusmehhanismi vastavust keskkonnasuunistele, eelkõige keskkonnasuuniste punktile 58 ja sellele järgnevatele punktidele, ning teeb järgmised tähelepanekud.
The Commission notes that the definition of renewable sources of energy in the scheme is in line with the definition of Directive 2001/77/EC.
Komisjon märgib, et abikavas kasutatud taastuvate energiaallikate määratlus on kooskõlas direktiivi 2001/77/EÜ määratlusega.
Therefore, the scheme is in compliance with point 6, eighth subparagraph, of the environmental guidelines and points 58 et seq. can be applied.
Seega on abikava vastavuses keskkonnasuuniste punkti 6 lõiguga 8 ning punkt 58 ja sellele järgnevad punktid on kohaldatavad.
As stated in point 59, 1st subparagraph, of the environmental guidelines, Member States may compensate for the difference between the production cost of renewable energy and the market price of the form of power concerned.
Keskkonnasuuniste punkti 59 esimeses lõigus sätestatu kohaselt võivad liikmesriigid hüvitada vahe taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia tootmiskulude ja asjaomase elektrienergia turuhinna vahel.
Thus, such compensation can relate only to the extra production costs for environmentally friendly electricity production as compared to the production costs for energy based on conventional energy sources.
Seega võib selline hüvitis hõlmata ainult keskkonnasõbraliku elektrienergia tootmise lisatootmiskulusid võrreldes sellise elektrienergia tootmiskuludega, mida toodetakse tavapärastest energiaallikatest.
Any support must however only cover plant depreciation and, if Member States can show that this is indispensable, a fair return on capital.
Igasugune toetus peab katma ainult elektrijaama amortisatsiooni ning mõistliku kapitalitulu, kui liikmesriigid suudavad seda tõendada.
Slovenia calculated the compensation in form of fixed tariffs (feed-in tariffs) for the energy supported, as described above.
Sloveenia arvutas toetatava elektrienergia hüvitise fikseeritud tariifide (soodustariifid) vormis, mida kirjeldati eespool.
The law sets out objective methods of calculating the levels of aid.
Seadusega on kehtestatud abi määrade arvutamise objektiivsed meetodid.
According to the information mentioned above, the support will not exceed the depreciation plus a fair return on capital.
Eespool mainitud teabe kohaselt ei ületa toetus amortisatsiooni ja mõistlikku kapitalitulu.
The aid will be granted only over a period of 10 years, as that is the duration of the agreements signed between the network operators and green electricity producers.
Abi antakse ainult 10 aastaks, sest selliseks ajavahemikuks on sõlmitud ka võrguoperaatorite ja rohelise elektrienergia tootjate vahelised lepingud.
This period is below the typical 15-year depreciation period for such plants.
See ajavahemik on lühem kui selliste elektrijaamade tavapärane 15aastane amortisatsiooniperiood.
The Commission notes positively that in all cases the cost production price of a qualified power plant is higher than both the average market price and the guaranteed purchase price.
Komisjon märgib, et kõikidel juhtudel on kvalifitseeritud elektrijaamas elektrienergia tootmishind suurem nii keskmisest turuhinnast kui ka tagatud ostuhinnast.
Thus, the difference between the market price and production costs of green electricity is higher than the premium for all power plants.
Seega on vahe rohelise elektrienergia turuhinna ja tootmiskulude vahel suurem kui preemia kõikide jaamade puhul.
Furthermore, point 59, 2nd subparagraph, of the environmental guidelines stipulates that, in determining the amount of operating aid, account should be taken of any investment aid granted to the firm in question in respect of the new plant.
Lisaks sätestatakse keskkonnasuuniste punkti 59 teises lõigus, et tegevusabi suuruse määramisel tuleks arvesse võtta kõik investeeringutoetused, mida kõnealune ettevõtja on saanud seoses uue jaamaga.
Following the decision to open proceedings, Slovenia informed the Commission that only a limited number of renewable electricity producers benefited from investment aid in addition to the operating aid in question.
Pärast menetluse algatamise otsust teavitas Sloveenia komisjoni sellest, et lisaks kõnealusele tegevusabile sai investeerimisabi ainult piiratud arv taastuvatest energiaallikatest elektrienergia tootjaid.
Slovenia implemented legislation obliging beneficiaries of investment aid to declare the amount of aid granted before feeding their electricity to the network at fixed prices.
Sloveenia rakendas õigusakte, mille kohaselt tuli investeerimisabi saajatel teatada saadud abi summa ning alles seejärel võimaldati neil toodetud elektrienergia fikseeritud hindadega võrku lasta.
When investment aid has been granted, the feed-in price is reduced.
Kui investeerimisabi on antud, vähendatakse soodushinda.
The reduction is proportionate to half of the investment aid granted.
Vähendamine toimub proportsionaalselt poole antud investeerimisabiga.