natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Germany, none of the comments made by the Commission regarding the other Landesbanks applied to Helaba, particularly since it was profitable and not relatively under-endowed with liable capital and was not dependent on a transfer of promotion-related assets in order to maintain its existing business volume or to underpin its growth.
Saksamaa sõnul ei kehtinud ükski komisjoni poolt teiste liidumaade pankade suhtes tehtud märkustest Helaba kohta, eriti seetõttu, et pank oli kasumis, mitte aga riskikapitaliga suhteliselt alavarustatud, ning tema senise tegevusmahu säilitamine või kasvu toetamine ei sõltunud edendamisega seotud varade ülekandmisest.
Helaba was able to cover its capital requirements through its shareholder, the Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen, and on the capital market.
Helaba oli võimeline katma oma kapitalivajaduse aktsionäri, Sparkassen- und Giroverband Hessen-Thüringen'i kaudu ja kapitaliturul.
After the Basle Committee on Banking Supervision had, on 21 October 1998, in the ‘Sydney Declaration’, formulated new guidelines on the supervisory recognition of core capital instruments for credit institutions that operated internationally, the Land and the bank decided that the funds raised would be of unlimited rather than limited duration, so as to comply with the new provisions regarding recognition as core capital above the 15 % limit.
Pärast seda, kui Baseli Pangajärelevalve Komitee oli 21. oktoobril 1998“Sydney deklaratsioonis” formuleerinud uued suunised rahvusvaheliselt tegutsevate krediidiasutuste tuumkapitali instrumentide tunnustamiseks järelevalve teostamisel, otsustasid liidumaa ja pank, et kaasatud vahendid olgu pigem piiramatu kui piiratud tähtajaga, et täita uusi sätteid, mis käsitlevad tuumkapitalina tunnustamist 15 % piirist kõrgemal.
However, the Land had required a remuneration premium of 0,20 % a year in return for the perpetuity of the contribution and the bank's unilateral right of notice.
Liidumaa oli nõudnud panuse püsivuse ja panga ühepoolse teatamisõiguse eest lisatasu 0,20 % aastas.
According to Germany, in the wake of the Sydney Declaration by the Basle Committee on Banking Supervision, a fungible market for silent partnership contributions had developed which was characterised by broad diversification on the investor side, with investors ranging from private investors to large institutional investors.
Saksamaa sõnul oli Baseli Pangajärelevalve Komitee Sydney deklaratsiooni kiiluvees välja kujunenud vaikivate seltsingute panuste vahetamist võimaldav turg, mida iseloomustas investorite poolelt laialdane raha paigutamine, kusjuures leidus nii erainvestoreid kui suurasutustest investoreid.
A silent partnership differed here fundamentally from a holding in the share capital.
Vaikiv seltsing erines siin osalusest aktsiakapitalis fundamentaalselt.
The silent partner did not have a holding in the undertaking and had only rudimentary rights of control.
Vaikival seltsinglasel puudus osalus ettevõttes ja tema juhtimisõigused olid üksnes rudimentaarsed.
Whereas subscribed capital had to be remunerated through dividends after tax, the remuneration for a silent partnership contribution was a tax deductible operating expense.
Samas kui märgitud kapitali eest tasumine pidi toimuma maksustamisjärgsete dividendide kaudu, olid vaikiva seltsingu panuse tasuks maksustatavatest summadest mahaarvatavad tegevuskulud.
Under German banking supervision law, silent partnership contributions had been recognised even before 1998 as core capital without any limitation as to amount, and under international banking supervision law too, perpetual silent partnership contributions had been recognised as core capital since the ‘Sydney Declaration’ in October 1998.
Saksamaa pangandusjärelevalveõiguse kohaselt tunnustati vaikivate seltsingute panuseid isegi enne 1998. aastat tuumkapitalina ilma igasuguste koguseliste piiranguteta ning ka rahvusvahelise pangandusjärelevalveõiguse kohaselt tunnustati tähtajatuid vaikivate seltsingute panuseid tuumkapitalina alates 1998. aasta oktoobri Sydney deklaratsioonist.
In 1998/99, credit institutions had made increasing use of silent partnership contributions.
1998/99 olid krediidiasutused vaikivate seltsingute panuseid üha enam kasutanud.
The amounts involved had ranged up to USD 1 billion or DEM 1,2 billion (around EUR 0,6 billion).
Asjassepuutuvad summad olid küündinud 1 miljardi USA dollarini või 1,2 miljardi Saksa margani (umbes 0,6 miljardit EUR).
Whereas they had not been very widespread at the beginning of the 1990s, silent partnership contributions were certainly no longer a marginal financing instrument in 1998/99.
Kuigi need ei olnud 1990ndate alguses kuigi laialt levinud, ei olnud vaikivate seltsingute panuste näol 1998/99 kindlasti enam tegu marginaalse rahastamisvahendiga.
In working out the legal arrangements and in agreeing on the remuneration, the Land based itself on comparable transactions involving private credit institutions.
Juriidilise mehhanismi väljatöötamisel ja tasu asjus kokkuleppe saavutamisel lähtus liidumaa erakrediidiasutuste võrreldavatest tehingutest.
According to Germany, in 1998 SGZ Bank, for example, had agreed a liability remuneration of 1,2 % a year above the reference rate and HypoVereinsbank Luxemburg one of 1,6% a year, while in 1999 Dresdner Capital LLC had agreed a liability remuneration of 1,65 % above the relevant reference rate, HypoVereinsbank Luxemburg one of 1,25 % a year and Deutsche Bank one of 1,15 % a year for a so-called ‘perpetual’.
Saksamaa sõnul oli 1998. aastal näiteks SGZ Bank kokku leppinud riskipreemias, mis oli võrdlusväärtusest kõrgem 1,2 % võrra aastas, ja HypoVereinsbank Luxemburg 1,6 % aastas, samas kui 1999. aastal oli Dresdner Capital LLC kokku leppinud riskipreemias, mis oli vastavast võrdlusväärtusest kõrgem 1,65 %, HypoVereinsbank Luxemburg 1,25 % aastas ja Deutsche Bank 1,15 % aastas nõndanimetatud “tähtajatu instrumendi” eest.
The remuneration premiums for the funds taken up by private institutions were basically in a corridor between 0,80 % above twelve-month Libor and 2,15 % above US federal bonds .
Eraõiguslike asutuste poolt ülevõetud vahendite lisatasud olid põhiliselt piirides, mis jäid vahemikku, mille alampiir oli 0,80 % kõrgem 12 kuu Liborist ja ülempiir 2,15 % kõrgem USA föderaalvõlakirjadest.
Furthermore, the savings banks in Hessen and Thuringia had granted Helaba a silent partnership contribution with effect from 5 December 1997, for which the remuneration was 1,2 % a year above the reference interest rate.
Pealegi olid Hesseni ja Tüüringi hoiupangad andnud Helabale vaikiva seltsingu panuse jõustumisega 5. detsembrist 1997, mille tasu oli võrdlusena kasutatavast intressimäärast kõrgem 1,2 % võrra aastas.
Germany further stated that, in the case of variable interest rates, the reference interest rates related to money market instruments (Libor and Euribor), while in the case of fixed interest rates they related to bond market instruments (fixed-interest government bonds such as US treasuries and German federal bonds) or the interest rates on the swap market.
Saksamaa väitis ka seda, et muutuvate intressimäärade puhul olid võrdluseks võetud intressimäärad seotud rahaturuinstrumentidega (Libor ja Euribor), samas kui fikseeritud intressimäärade puhul olid need seotud võlakirjaturu instrumentidega (fikseeritud intressiga valitsusvõlakirjad, nagu USA riigiväärtpaberid ja Saksamaa föderaalvõlakirjad) või valuutavahetusturul kehtivate intressimääradega.
On the euro money market, lendings were usually carried out on the inter-bank market without any further premiums on the basis of Libor or Euribor.
Eurorahaturul toimus laenude andmine pankadevahelisel turul tavaliselt ilma täiendavate Liboril või Euriboril põhinevate lisatasudeta.
In so far as these reference interest rates were chosen for silent partnership contributions, the premiums were identical to the liability remuneration for silent partnership contributions.
Kuivõrd vaikivate seltsingute panuste võrdlusväärtusteks valiti kõnealused intressimäärad, olid lisatasud identsed riskipreemiaga vaikiva seltsingu panuse eest.
On the bond market, the yields on government bonds were usually used as reference interest rates and, since the end of the 1990s, mid-swaps were increasingly used as the reference rate.
Võlakirjaturul kasutati valitsuse võlakirjadest saadud intressitulu tavaliselt võrdlusaluste intressimääradena ja alates 1990ndate lõpust kasutati võrdlusmäärana üha enam turu keskmisi vahetuskursse.
Even for first-rank bank bonds, banks had, on credit standing and/or liquidity grounds, to pay a different premium, varying with the state of the market, compared with government bonds having the same term.
Isegi esimese astme pangavõlakirjade puhul pidid pangad krediidiseisundile ja/või likviidsusele tuginedes maksma erinevat, turu olukorrast sõltuvalt varieeruvat hinnalisandit, võrreldes sama tähtajaga valitsuse võlakirjadega.
This premium was described as the refinancing premium.
Seda lisatasu kirjeldati kui refinantseerimise hinnalisandit.
In assessing the fixed-interest silent partnership contributions of credit institutions, therefore, these refinancing premiums had to be deducted from the remuneration premiums.
Krediidiasutuste fikseeritud intressiga vaikivate seltsingute panuste hindamisel tuli kõnealused refinantseerimise hinnalisandid seepärast lisatasudest maha arvata.
These refinancing premiums for euro banks (senior bonds, JP Morgan-Index) compared with federal bonds had, according to Germany, ranged from just under 20 to over 40 basis points in the two-year period 1998-99.
Need europankade refinantseerimise hinnalisandid (eelisvõlakirjad, JP Morgan-Index) olid Saksamaa sõnul föderaalvõlakirjadega võrreldes kaheaastasel ajavahemikul 1998–99 küündinud napilt vähem kui 20 baaspunktist rohkem kui 40 baaspunktini.
At the end of 1998, they amounted to just under 40 basis points.
aasta lõpus oli nende summa veidi alla 40 baaspunkti.
In so far as the swap rate (mid-swaps) was chosen as the reference figure, however, the interest rate premium of a silent partnership contribution corresponded largely to the specific liability remuneration of the silent partnership contribution, since the swap rate interest premium relative to federal bonds corresponded roughly in market terms to the interest premium of ‘covered’ bank bonds relative to federal bonds and could therefore also be converted into interest premiums compared with Euribor.
Kuivõrd võrdlusnäitajaks valiti vahetuskurss (turu keskmised vahetuskursid), vastas vaikiva seltsingu panuse intressimäära hinnalisand suuresti vaikiva seltsingu panuse konkreetsele riskipreemiale, kuna föderaalvõlakirjadele vastav vahetuskursi intressi hinnalisand vastas turu mõistes laias laastus föderaalvõlakirjadega seotud “kaetud” pangavõlakirjade intressi hinnalisandile ning seda sai seega samuti konverteerida Euriboriga võrreldavateks intressi hinnalisanditeks.
The negotiations on the contribution and remuneration were carried out between the Land and the bank as between two independent parties.
Läbirääkimised liidumaa ja panga vahel panuse ja tasu asjus peeti nagu kahe sõltumatu osapoole vahel.
They had based themselves, in determining the finally agreed remuneration of 1,4 % a year (1,2 % plus a 0,2 % premium for the perpetuity of the contribution and the unilateral right of notice of the bank), on the above-mentioned corridor, with a whole series of data from the market as it then stood.
Lõpuks kokkulepitud tasu 1,4 % aastas (1,2 % pluss 0,2 % suurune lisatasu panuse püsivuse ja panga ühepoolse teatamisõiguse eest) määramisel tuginesid nad eespool nimetatud piiridele, arvestades tervet rida turult pärinevaid andmeid tollase seisuga.
With regard to the premium for the perpetuity of the contribution, Germany stated that the comparable transactions referred to had terms of ten or twelve years and also 32 years or were of unlimited duration.
Mis puudutab lisatasu panuse püsivuse eest, siis Saksamaa väitis, et osutatud võrreldavate tehingute tähtaeg oli kümme või kaksteist, aga ka 32 aastat, või siis oli nende tähtaeg piiramatu.
The premium of 0,2 % a year for the perpetuity of the contribution was in conformity with the market in view of Helaba's AAA/Aaa rating at the relevant time, a rating which none of the comparable institutions achieved.
Lisatasu 0,2 % aastas panuse püsivuse eest oli turuga kooskõlas, pidades silmas Helaba AAA/Aaa-kategooria reitingut vastaval ajal, kusjuures seda reitingut ei saavutanud ükski võrreldavatest asutustest.
The transactions on the capital market referred to for comparison purposes did not moreover reveal any dependence of the level of the remuneration on the amount of the funds taken up, either from the point of view of the institutions (total amount of the issue) or from the point of view of the investors (amount of the subscribed tranche).
Võrdlemiseks viidatud tehingud kapitaliturul ei toonud pealegi välja mingit sõltuvust omandatud varude pealt makstava tasu tasemest, ei asutuste (emissiooni kogusumma) ega investorite vaatenurgast (märgitud osamakse summa).
In addition, Helaba had to pay trade tax, to which the Land of Hessen was not liable, on the remuneration of 1,4 %, so that the total charge was 1,66 % (before tax).
Lisaks pidi Helaba maksma kaubandusmaksu 1,4 % tasust, mille kohustuslaseks Hesseni liidumaa ei olnud, nii et kogumäär oli 1,66 % (enne maksude mahaarvamist).
According to Germany, therefore, in comparing the remunerations, the trade tax effect of 0,26 % a year in relation to Helaba's silent partnership contribution had to be taken into account.
Saksamaa sõnul tuli tasude võrdlemisel seega arvesse võtta kaubandusmaksu (0,26 % aastas) mõju seoses Helaba vaikiva seltsingu panusega.
Commercial investors in Germany pay trade tax on profit shares from silent participations.
Saksamaal maksavad kommertsinvestorid vaikivatest seltsingutest pärit kasumiosa pealt kaubandusmaksu.
However, the Land of Hessen is not subject to trade tax.
Hesseni liidumaa ei ole kaubandusmaksu kohustuslane.
In its place, Helaba had to pay the trade tax applicable to the remuneration of the silent partnership contribution.
Tema asemel pidi vaikiva seltsingu panuse tasu suhtes kohaldatavat kaubandusmaksu maksma Helaba.
A market-economy institutional investor would therefore have required a higher remuneration than the Land in order to offset the charge he had to pay in the form of trade tax.
Turumajanduslik institutsiooniline investor oleks seepärast nõudnud suuremat tasu kui liidumaa, et kompenseerida kulu, mida ta pidi maksma kaubandusmaksu kujul.
Conversely, Helaba would have been immediately prepared to pay a remuneration premium to such an investor, since it made no difference to it whether it paid the premium as a remuneration to the investor or as trade tax to the tax office.
Helaba seevastu oleks olnud kohe valmis maksma sellisele investorile lisatasu, kuna tema jaoks polnud vahet, kas maksta lisatasu hüvitisena investorile või kaubandusmaksu maksuametile.
Inclusive of the trade tax effect of 0,26 % a year, Helaba's charge resulting from the remuneration it had to pay of 1,40 % a year for the silent partnership contribution amounted in total to 1,66 % a year, which was clearly in the market corridor and represented the result of negotiations between Helaba and the Land of Hessen.
Kui lisada Helaba vaikiva seltsingu panuse eest makstavale tasule (1,40 % aastas) kaubandusmaks 0,26 % aastas, ulatub summa kokku 1,66 %ni aastas, mis jäi selgelt turulimiitide piiresse ning väljendas Helaba ja Hesseni liidumaa vaheliste läbirääkimiste tulemust.
According to Germany, the remuneration paid was tax deductible by Helaba as operating expenditure.
Saksamaa sõnul kuulus makstud tasu Helaba poolt maksustatavast summast tegevuskuludena mahaarvamisele.
Silent partnership contributions represented equity capital only in the calculation of solvability for banking supervisory purposes, whereas in company and tax law terms they were treated as outside capital.
Vaikivate seltsingute panused esindasid omakapitali üksnes pangandusjärelevalve huvides maksevõime arvutamisel, samas kui äriühingu- ja maksuõiguse mõistes käsitati neid väljastpoolt pärit kapitalina.
According to Germany, the bank needed only DEM [...] million in equity capital for its planned annual growth, whereas the value of the promotion-related assets as liable equity capital for banking supervisory purposes amounted to over DEM [...] billion.
Saksamaa sõnul vajas pank oma kavandatud aastakasvuks vaid [...] miljonit DEM omakapitalina, samas kui edendamisega seotud varade väärtus riskikapitalina pangandusjärelevalve mõistes ulatus enam kui [...] miljardi DEMni.
Helaba would, according to Germany, not have taken up a silent partnership contribution amounting to some DEM 2,5 billion in a single step, since this amount covered its equity capital requirements for several years; rather, it would have made repeated calls on the capital market.
Helaba ei oleks Saksamaa sõnul omandanud vaikiva seltsingu panust summas ligikaudu 2,5 miljardit DEM ühes etapis, kuna see summa kattis tema mitme aasta omakapitalivajaduse; pigem oleks ta teinud kapitaliturul korduvaid tehinguid.
Despite these effects and the charges they imposed on Helaba, no deduction from the remuneration rate of 1,4 % was agreed.
Hoolimata nendest tagajärgedest ja nendega Helabale kaasnenud kulutustest ei jõutud kokkuleppele mahaarvamise asjus 1,4 % tasumäärast.
The Land and Helaba had instead agreed, as a transitional solution, on a gradual use and remuneration of the silent partnership contribution (the phased arrangement).
Liidumaa ja Helaba olid selle asemel üleminekuaja lahendusena kokku leppinud vaikiva seltsingu panuse järkjärgulises kasutamises ja hüvitamises (etapiviisiline skeem).
The bank had endeavoured here to reach an arrangement under which it would remunerate the silent partnership contribution only in accordance with the growth targets agreed with its owner to the tune of its actual use to cover risk assets.
Pank oli siinkohal üritanud saavutada kokkulepet, mille kohaselt ta hüvitaks vaikiva seltsingu panuse üksnes kooskõlas omanikuga kokkulepitud kasvusihtidega vastavalt selle tegelikule kasutamisele riskivarade katteks.
However, this had been too unfavourable for the Land of Hessen and had therefore not been acceptable to it.
See oli olnud Hesseni liidumaa jaoks siiski liiga ebasoodne ega olnud talle seetõttu vastuvõetav.
Following negotiations to offset the conflicting interests, an arrangement had been agreed involving annually increasing remunerated tranches (DEM [...] million in 1999, DEM [...] billion in 2000, DEM [...] billion in 2001, DEM [...] billion in 2002, DEM [...] billion in 2003, i.e. the upper limit for usable core capital).
Pärast läbirääkimisi vastuoluliste huvide lahendamise asjus lepiti kokku süsteem, mis hõlmas hüvitatud osamaksete iga-aastast suurendamist (1999. aastal [...] miljonit DEM, 2000. aastal [...] miljardit DEM, 2001. aastal [...] miljardit DEM, 2002. aastal [...] miljardit DEM, 2003. aastal [...] miljardit DEM, st kasutatava tuumkapitali ülempiir).
These phased arrangements had provided for a significantly faster increase for the first few years than was necessary for the bank's planned growth.
Kõnealused etapiviisilised skeemid olid paariks esimeseks aastaks ette näinud oluliselt kiirema kasvu kui panga kavandatud kasvuks vajalik.
The managing board had then asked the board of directors to approve an additional special quota of DEM [...] million to cover liable equity capital, from whose yields the remuneration of the difference was to be financed so as to ensure that the contribution was used in a way that was neutral in terms of operating result.
Juhatus oli seejärel palunud direktorite nõukogul heaks kiita täiendava erikvoodi [...] miljonit DEM, et katta riskikapitali, mille tootlusest pidi finantseeritama summade vahe eest makstavat tasu, et tagada panuse kasutamine tegevustulemi seisukohast neutraalsel viisil.
In Germany's view, this showed that the ‘over-endowment’ of the bank had not only not conferred any additional advantage, but that, without the special quota, it would rather have burdened the profit situation of the bank, because the remuneration for those parts of the gradually increasing assessment basis not covered by additional business would not have been matched by any income.
Saksamaa arvates näitas see, et panga “kapitaliliiasus” mitte üksnes ei toonud kaasa mingeid täiendavaid eeliseid, vaid ka seda, et ilma erikvoodita oleks see pigem koormanud panga kasumiolukorda, kuna tasu järkjärguliselt kasvava hindamisbaasi täiendava äritegevusega katmata osade eest ei oleks klappinud mingite sissetulekutega.
This would have produced annually increasing payment obligations up to an amount of some DEM 33 million as from 2003.
See oleks tekitanud alates aastast 2003 igal aastal kasvava maksekohustuse, mis ulatunuks umbes 33 miljoni DEM suuruse summani.
In addition to the remuneration of the silent partnership contribution, the bank had to bear the refinancing costs of lending.
Lisaks vaikiva seltsingu panusele pidi pank kandma laenu andmisega seotud refinantseerimiskulusid.
Germany also made comments on the market-economy investor principle.
Saksamaa tegi märkusi ka turumajandusliku investeerimise põhimõtte kohta.
It followed from case law that an assessment must be made of the market nature of the transaction from the investor's point of view.
Pretsedendiõiguse kohaselt tuleb läbi viia tehingu turuolemuse hindamine investori vaatenurgast.
It therefore had misgivings if the Commission, as made clear in the decision to initiate proceedings, set out to examine primarily from the recipient's point of view whether Helaba had received an economic concession which it would not receive under normal economic conditions.
Seepärast oli tal kahtlusi, kas komisjon, nagu selgus otsusest menetluse algatamise kohta, võttis ette uurida eeskätt vastuvõtja vaatenurgast, kas Helaba oli saanud majandusliku kontsessiooni, mida ta ei saaks tavalistel majanduslikel tingimustel.
It could not therefore be right for the Commission, irrespective of whether a market-economy investor would have accepted a gradually increasing assessment basis for the remuneration, to set out to examine whether Helaba gained further advantages (improvement in general credit rating) from the non-remunerated part of the silent partnership contribution.
Seega ei saanud olla komisjoni poolt õige, hoolimata sellest, kas turumajanduslikel alustel tegutsev investor oleks aktsepteerinud tasu alusena järkjärguliselt kasvavat väärtust, alustada uurimist, kas Helaba sai vaikiva seltsingu panuse hüvitamata osast täiendavaid eeliseid (üldise krediidireitingu paranemine).
In accordance with paragraph 327 of the WestLB judgment, reference could not be made only to the single undertaking benefiting from the investment.
Vastavalt WestLB kohtuotsuse lõikele 327 ei saanud viidata üksnes ühele investeeringust kasu saanud ettevõttele.
Any additional advantage to the recipient was irrelevant if, for whatever reason, a market-economy investor would not have required additional remuneration for such advantage.
Igasugune täiendav eelis vastuvõtjale oli asjassepuutumatu, kui turumajanduslik investor ei oleks ükskõik millisel põhjusel nõudnud kõnealuse eelise eest täiendavat tasu.
No institution would have been prepared to pay immediate remuneration on the total volume if it could use only slowly increasing partial amounts for business expansion purposes and also had no use whatsoever for the surplus amounts.
Ükski asutus poleks olnud valmis maksma kohe tasu kogusumma pealt, kui ta saanuks tegevuse laiendamiseks kasutada üksnes aeglaselt kasvavaid osasummasid, kusjuures ülejäänud summadel puudunuks vähimgi otstarve.
However, the Land of Hessen wanted to invest its special housing fund, despite its size, en bloc with a single credit institution.
Hesseni liidumaa soovis investeerida oma eriotstarbelise eluasemefondi selle suurusest hoolimata tervikuna ühte krediidiasutusse.