natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the time of the transfer, a value of DEM 1500 million has been booked as equity capital in NordLB’s balance sheet.
Alates üleandmisest on 1500 miljoni Saksa marga suurune summa näidatud NordLB bilansis omakapitalina.
However, the LTS assets could not be used in full as equity capital until recognised by BAKred.
Kuid LTS-de vara ei saa täies ulatuses omakapitalina kasutada enne BAKred-ilt tunnustuse saamist.
Until the amount was provisionally recognised on 26 July 1993, the use of the promotion-related assets was tolerated by BAKred only in so far as was necessary in order to comply the solvency rules in force at the time.
Kuni summa ajutise tunnustamiseni 26. juulil 1993. aastal lubas BAKred LTS-dega seotud vara kasutada üksnes ulatuses, mis oli vajalik sellel ajal kehtivate solventsusreeglite täitmiseks.
The full amount of DEM 1500 million could be used only after it was provisionally recognised on 26 July 1993.
Kogu 1500 miljoni Saksa marga suurust summat võis kasutada alles pärast selle ajutist tunnustamist 26. juulil 1993. aastal.
However, of this DEM 1500 million, only around DEM 1400 million — the exact amount fluctuates from year to year — can be used by NordLB to expand its competitive business activities since the remainder is needed for its promotion-related business.
Kuid nimetatud summast võib NordLB kasutada ainult umbes 1400 miljonit Saksa marka (summa muutub aastatega) oma konkurentsivõimelise äritegevuse toetamiseks, kuna ülejäänud osa on vaja edendamisega seotud äritegevuse jaoks.
The main basis for determining the remuneration payable to the Land should therefore be, for 1992 and up to August 1993, only the capital actually used and, from August 1993, the capital earmarked for use, i.e. around DEM 1400 million each year.
Liidumaale makstava tasu määramise aluseks ajavahemikul 1992 kuni august 1993 oleks pidanud olema ainult tegelikult kasutatav kapital ja alates 1993. aasta augustist sihtotstarbeks eraldatud kapital, s.o umbes 1400 miljonit Saksa marka igal aastal.
Although the remaining original own funds (around DEM 100 million a year from August 1993, previously a higher amount) cannot be used to expand competitive business, they are of use to NordLB since the amount of own funds shown in the balance sheet is an indication to the bank's lenders of its soundness and thus influences the conditions under which the bank is able to raise outside funds.
Kuigi ülejäänud algseid omavahendeid (umbes 100 miljonit Saksa marka aastas alates augustist 1993, varem suurem summa) ei saanud kasutada konkurentsivõimelise äritegevuse laiendamiseks, kasutati neid NordLB-s, sest bilansiaruandes toodud omavahendid tõestavad pangale laenajatele tema usaldatavust ning seega mõjutavad tingimusi, mille alusel pank on võimeline hankima väliskapitali.
Creditors and ratings agencies look at the bank’s overall economic and financial standing.
Laenuandjad ja reitinguagentuurid vaatavad panga üldist majanduslikku ja rahalist seisundit.
Since the amount of around DEM 100 million each year cannot be used to expand business but improves the bank's appearance in the eyes of creditors, its economic function may be compared in that respect to at least that of a guarantee.
Kuna umbes 100 miljonit Saksa marka ei saa igal aastal kasutada äritegevuse laiendamiseks, suurendab see panga usaldatavust laenuandjate silmis ning selle majanduslikku funktsiooni võib ikkagi võrrelda vähemalt garantii funktsiooniga.
Since the amount of around DEM 100 million each year is also of economic use to WestLB, a market-economy investor would have asked for a remuneration to be paid on it.
Kuna 100 miljonit Saksa marka võib igal aastal majanduslikult kasutada ka WestLB, küsiks turumajanduslik investor selle pealt tasu.
The level of this remuneration will certainly be lower than that for the DEM 1400 million, which is of greater use to NordLB, since it can also be used under the solvency rules as own funds to expand its commercial business.
See tasu oleks kindlasti väiksem kui tasu 1400 miljoni Saksa marga eest, mida suures osas kasutab NordLB, kuna solventsusreeglite järgi võib seda kasutada omavahenditena oma äritegevuse laiendamiseks.
A final point to be made here is that the text of the understanding between the Land of Lower Saxony, NordLB and BdB states that remuneration is payable for the transferred assets only as of the end of the month in which they were finally recognised as core capital by BAKred, i.e. 30 November 1993.
Viimasena tuleks mainida, et Alam-Saksi, NordLB ja BdB vahelise kokkuleppe tekstis on öeldud, et tasu ülekantud varade eest tuleb hakata maksma alates selle kuu lõpust, mil BAKred tunnustas vara lõplikult põhikapitalina, s.o 30. november 1993.
On this point, however, the Commission cannot agree with the understanding.
Selles punktis ei saa komisjon siiski kokkuleppega nõustuda.
The transferred LTS assets were available for use by NordLB following the transfer on 31 December 1991 at least to the extent that their use was tolerated by BAKred, and NordLB did indeed use a considerable portion of the assets before they were finally recognised by BAKred.
Alates üleandmisest 31. detsembril 1991. aastal olid üleantud LTS-de varad NordLB-le kasutamiseks kättesaadavad BAKred-i poolt lubatud ulatuses ning pank kasutaski märkimisväärset osa varadest enne nende lõplikku tunnustamist BAKred-i poolt.
APPROPRIATE REMUNERATION FOR THE CAPITAL
ASJAKOHANE TASU KAPITALI EEST
Investments of differing economic quality require differing returns.
Erineva majandusliku kvaliteediga investeeringute puhul on kasum erinev.
In analysing an investment's acceptability to an investor acting under normal market conditions, it is important therefore to bear in mind the special economic nature of the financial measure in question and the value to NordLB of the capital provided.
Analüüsides investeeringu vastuvõetavust tavalistes turutingimustes toimivale investorile, on oluline silmas pidada nimetatud finantsmeetme majanduslikku iseloomu ja soetatud kapitali väärtust NordLB-le.
Germany believes that the remuneration for share capital is not the correct benchmark for calculating an appropriate remuneration for the LTS assets.
Saksamaa arvates ei ole õige LTS-de varadele asjakohase tasu arvutamisel aluseks võtta aktsiakapitali eest võetav tasu.
While acknowledging that, for supervisory purposes, share capital counts as core capital, it points out that not all of a bank’s capital that qualifies as core capital is at the same time share capital.
Tunnustades, et järelevalve eesmärkidel loetakse aktsiakapitali põhikapitaliks, märgitakse samas, et mitte kogu põhikapitaliks peetav panga kapital ei ole samal ajal aktsiakapital.
In particular, share capital which is fully at the bank’s disposal for it to invest is entirely different in quality from the transferred LTS assets, which continue to be available to the Land for specific promotion-related purposes and are therefore not profitable for NordLB itself.
Näiteks on panga käsutuses oleva investeeringuteks mõeldud aktsiakapitali kvaliteet oluliselt erinev ülekantud LTS-de varast, sest seda võib liidumaa kasutada edendamisega seotud eesmärkidel ja ei ole seega NordLB-le kasulik.
At the time of their transfer, the LTS assets were most comparable to capital in the form of profit participation certificates.
LTS-de varasid võis nende üleandmise ajal võrrelda kasumiosalussertifikaatidena esineva kapitaliga.
At that time, NordLB and the Land of Lower Saxony compared the remuneration for the promotion-related assets with remuneration for profit participation certificates.
NordLB ja Alam-Saksi võrdlesid sel ajal edendamisega seotud varade eest saadavat tasu kasumiosalussertifikaatide eest saadava tasuga.
Profit participation capital is additional capital which may, in principle, be taken into account only up to the extent of the core capital.
Kasumis osalev kapital on lisakapital, millega võib põhimõtteliselt arvestada ainult põhikapitali ulatuses.
At 31 December 1991, NordLB is said to have had core capital of DEM 2043 million and additional capital of DEM 543 million.
detsembri 1991. aasta andmetel oli NordLB põhikapital 2043 miljonit Saksa marka ja lisakapital 543 miljonit Saksa marka.
The need for equity capital could therefore have been covered by issuing profit participation certificates amounting to DEM 1500 million, instead of the promotion-related assets recognised as core capital.
Selle asemel et tunnustada edendamisega seotud varasid põhikapitalina, oleks omakapitalivajadust saanud katta kasumiosalussertifikaatide emiteerimisega 1500 miljoni Saksa marga väärtuses.
In their comments, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB also dispute the assertion that the various transfers of assets to the Landesbanks, i.e. also in the case of NordLB, could be compared to share capital.
Oma selgitustes vaidlevad ka Nordrhein-Westfalen ja WestLB väite üle, kas liidumaa panka ülekantud varasid võib võrrelda aktsiakapitaliga (ka NordLB juhtumi puhul).
They argue instead that the transfers are comparable to silent partnership contributions or so-called ‘perpetuals’.
Nad väidavad, et üleandmised on võrreldavad vaikiva seltsingu panuste või nn “tähtajatute instrumentidega”.
The Commission shares the BdB’s view that the transfer of the LTS assets, which were recognised by BAKred as core capital, is most comparable to a share-capital investment.
Komisjon jagab BdB arvamust, et BAKred-i poolt põhikapitalina tunnustatud üleantud LTS-de varad on võrreldavad aktsiakapitali investeeringuga.
In this connection, it should first be stressed that the relatively wide range of innovative equity instruments now available to credit institutions in several countries did not exist in Germany back in 1991, when a decision was taken on transferring the LTS to NordLB or, in 1993, when NordLB had to comply with new, stricter capital requirements.
Seoses sellega tuleks kõigepealt rõhutada, et 1991. aastal, kui võeti vastu otsus LTS-de varade üleandmiseks NordLB-sse või 1993. aastal, kui NordLB pidi täitma uusi rangemaid kapitalinõudeid, puudusid Saksamaal praegu paljude riikide krediidiasutustes kasutatavad innovatiivsed kapitaliinstrumendid.
Some of these instruments were developed in the meantime, while others already existed but were not accepted in Germany.
Mõned instrumendid töötati välja vahepeal, teised olid küll juba olemas, kuid Saksamaal mitte heaks kiidetud.
In practice, the main instruments which were available and used at that time were profit participation certificates and subordinated loans (both of which are merely additional own funds, the latter being accepted only since 1993).
Peamised sel ajal kättesaadavad ja kasutatavad instrumendid olid kasumiosalussertifikaadid ja teisejärgulised võlad (mõlemad on täiendavad omavahendid, kusjuures viimane võeti kasutusele alles 1993. aastal).
It is therefore inappropriate to compare the LTS capital to such innovative instruments, most of which have developed in the meantime and some of which are available only in other countries.
LTS-de kapitali on seega ebakohane võrrelda selliste innovatiivsete instrumentidega, millest enamik töötati välja vahepeal ja mõni neist oli kasutusel vaid teistes riikides.
Germany itself (indirectly) rejects such a comparison, claiming that the Commission must examine the case on the basis of the facts available at the time of the decision at the end of 1991.
Saksamaa ise lükkab sellise võrdluse tagasi väites, et komisjon peab juhtumit kontrollima faktide alusel, mis olid kättesaadavad otsuse tegemise ajal 1991. aasta lõpul.
As regards perpetual preferred shares and profit participation certificates, a number of specific points should be stressed.
Mis puudutab tähtajatuid eelisaktsiaid ja kasumiosalussertifikaate, siis siin tuleks esile tuua mõned eriküsimused.
Perpetual preferred shares count as core capital in some countries but are still not accepted in Germany.
Tähtajatuid eelisaktsiaid tunnustatakse põhikapitalina mitmetes riikides, kuid Saksamaal seni veel mitte.
Profit participation certificates constitute only additional own funds, whereas the LTS capital qualifies as core capital.
Kasumiosalussertifikaadid kujutavad endast ainult täiendavaid omavahendeid, samal ajal kui LTS-de kapitali iseloomustatakse põhikapitalina.
The latter is therefore of much greater use to NordLB because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own-funds base.
Põhikapital on ettevõttele märksa otstarbekam, kuna seda saab kasutada täiendavate omavahendite (näiteks kasumiosalussertifikaadid) hankimiseks sama summa ulatuses, et suurendada panga omavahendite baasi.
Moreover, if profitable years followed loss-making ones, profit participation certificates would be replenished before the LTS capital.
Kui kasumlikele aastatele järgnevad kahjumlikud, võiks kasumiosalussertifikaate enne LTS-de kapitali täiendada.
In addition, the LTS capital is available to NordLB without any time limitation, while profit participation certificates are usually issued for a period of ten years.
Lisaks võib NordLB kasutada LTS-de kapitali ilma ajapiiranguteta, samal ajal kui kasumiosalussertifikaate emiteeritakse tavaliselt kümneks aastaks.
Furthermore, the enormous size of the capital injection would be atypical for profit participation certificates, and the ranking in the event of losses must be seen in this context.
Pealegi on kasumiosalussertifikaatide puhul suur kapitalisüst ebatavaline ja kahjumi korral peaks positsioon selles kontekstis olema nähtav.
Since the share of the LTS capital is rather large, it will be used relatively quickly when major losses occur.
Kuna LTS-de aktsiakapital on piisavalt suur, kasutatakse seda suhteliselt kiiresti suurte kahjumite korral.
The Commission considers that a comparison with silent partnership contributions is not suitable either for determining the appropriate remuneration for the special-purpose reserve recognised as core capital.
Komisjon leidis, et asjakohase tasu määramisel põhikapitalina tunnustatud eriotstarbelistele reservidele ei sobi võrdlusena kasutada vaikiva seltsingu panust.
In its view, an important factor here is that the LTS assets were transferred precisely not in the form of a silent partnership contribution but as a special-purpose reserve.
Tema arvates on siin oluliseks teguriks see, et LTS-de varasid ei antud üle vaikiva seltsingu panusena, vaid eriotstarbelise reservina.
BAKred too recognised the transfer as a reserve and not as a silent partnership contribution under Section 10 KWG.
BAKred tunnustas ülekannet samuti reservina, mitte aga vaikiva seltsingu panusena KWG 10. jao alusel.
The fact that the German supervisory authority treated the transfer as a reserve suggests that the capital made available is more akin to share capital than to a silent partnership contribution.
Tõsiasi, et Saksamaa järelevalveasutus käsitles ülekantud kapitali reservina tähendab seda, et kättesaadavaks tehtud kapital sarnaneb rohkem aktsiakapitali kui vaikse seltsingu panusega.
In addition, there is no less risk that at least part of the transferred capital might be lost in the event of insolvency or liquidation than would be the case for a share-capital investment, as the LTS assets make up a considerable proportion of NordLB’s equity capital and NordLB has used a substantial amount of those assets to cover risk-bearing assets over many years.
Lisaks on olemas risk, et vähemalt osa ülekantud kapitalist kaotatakse maksejõuetuse või likvideerimise korral, mis ei ole väiksem kui aktsiakapitali investeeringu puhul, sest LTS-de varad moodustavad märkimisväärse osa NordLB omakapitalist ja NordLB on mitme aasta jooksul kasutanud arvestatavat osa sellest varast riskiga seotud kapitali katteks.
For all these reasons, the Commission believes that, because of the peculiarities of the LTS capital, a comparison with perpetuals, profit participation certificates and silent partnership contributions is not a suitable way to determine the appropriate remuneration to be paid for the LTS capital.
Seetõttu arvab komisjon, et lähtuvalt LTS-de kapitali omapärast ei ole tähtajatute instrumentide, kasumiosalussertifikaatide ja vaikiva seltsingu panuste võrdlemine sobiv viis LTS-de kapitali eest makstava asjakohase tasu määramiseks.
Instead, the transfer of the LTS assets has most in common with a share-capital investment.
Seevastu on LTS-de varade üleandmisel palju ühist aktsiakapitali investeeringuga.
Right to compensation and low liability risk
Õigus tasule ja madal vastutusrisk
The liability in respect of the promotion-related assets is limited internally to the share of the Land of Lower Saxony in NordLB’s capital, and the Land is entitled to seek compensation from all of NordLB’s other guarantors.
Vastutus edendamisega seotud vara suhtes on sisemiselt piiratud Alam-Saksimaa omandiosaga NordLB kapitalis ja liidumaal on õigus küsida tasu ka kõigilt teistelt NordLB garantidelt.
Germany argues that an investor would have given this due consideration in his investment decision and his demand for remuneration.
Saksamaa väidab, et investor oleks pidanud seda kaaluma oma investeerimisotsuse tegemisel ja tasu nõudmisel.
However, the internal restriction on liability cannot justify any reduction in remuneration since, from NordLB's point of view, it remains the case that the advantage obtained by means of the capital transfer must be adequately remunerated in order to avoid distortions of competition.
Vastutuse sisemist piiramist ei saa siiski põhjendada tasu vähendamisega, sest NordLB arvates tuleb kapitali ülekandest tulenevat eelist asjakohaselt tasustada, et vältida konkurentsi moonutamist.
The Land’s right to compensation from the other guarantors constitutes an agreement between guarantors and not a concession by NordLB that might justify a lower remuneration.
Liidumaa õigus saada kompensatsiooni ka teistelt garantidelt kujutab endast garantidevahelist kokkulepet, mitte NordLB-poolset järeleandmist, mis võiks õigustada madalamat tasu.
If, for example, the other guarantors had agreed to assume full liability for the promotion-related assets internally, this could not have led to a situation where NordLB had to pay no remuneration at all.
Näiteks kui teised garandid oleksid nõustunud võtma endale vastutuse edendamisega seotud varade eest, ei oleks see saanud viia olukorrani, et NordLB ei pidanud üldse tasu maksma.
Moreover, from the Commission’s point of view, it is irrelevant whether the LTS assets were used continuously and fully in order to meet solvency requirements.
Komisjoni seisukohalt on ebaoluline, kas LTS-de vara kasutati maksejõulisuse nõuete täitmiseks pidevalt ja täies ulatuses.
Even if this were not the case, a market-economy investor would have insisted on remuneration in full since the bank was free to employ all the capital in its competitive business according to its economic discretion.
Isegi kui see nii ei olnud, oleks turumajanduslik investor nõudnud tasu täies mahus, kuna pangal oli vabadus kasutada kogu kapitali oma konkurentsivõimelises äritegevuses vastavalt oma äranägemisele.
Appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million
Asjakohane tasu 1400 miljoni Saksa marga eest
There are no doubt different ways of calculating the appropriate remuneration for the amount of DEM 1400 million which was available to NordLB each year for its competitive business.
Asjakohase tasu arvutamiseks NordLB konkurentsivõimelise äritegevuse jaoks igal aastal kasutada oleva 1400 miljoni Saksa marga eest on kahtlemata mitmeid eri võimalusi.
However, as will be shown, all the methods for calculating the remuneration for capital made available follow the same basic principles.
Samas näidatakse järgnevalt, et kõik kättesaadavaks tehtud kapitali eest tasu arvutamise meetodid järgivad samu põhimõtteid.
Taking these basic principles, the Commission here does the calculation in two steps: first, it determines the minimum remuneration that an investor would expect for a (hypothetical) investment in the share capital of NordLB.
Kasutades nimetatud põhimõtteid, teeb kaomisjon arvutuse kahes järgus: esmalt määrab komisjon minimaalse tasu, mida investor eeldaks (oletatava) investeeringu eest NordLB kapitali.
It then examines whether, in view of the particularities of the transaction at issue, the market would have agreed on a premium or a discount and, if so, whether it can produce a methodically robust quantification of that amount.
Siis uurib komisjon, kas arvestades tehingu iseärasusi, oleks turg nõustunud preemia või hinnaalandusega, ning kui jah, siis kas ta suudab luua metoodiliselt suure koguse.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the share capital of NordLB
Tõenäolise minimaalse tasu määramine investeeringu eest NordLB aktsiakapitali
The expected return on an investment and the investment risk are key determinants in the decision of a market-economy investor to invest.
Oodatav tulu investeeringult ja investeerimisrisk on põhilised määravad faktorid, mille alusel turumajanduslik investor otsustab investeerida.
In order to determine their level, the investor incorporates all available firm-related and market-related information into his calculation.
Nende taseme määramiseks kasutab investor oma arvutustes kõikvõimalikke ettevõtte ja turuga seotud andmeid.
He bases himself on historical average rates, which, generally speaking, are also a point of reference for a firm's future efficiency, and inter alia on an analysis of the company's business model for the investment period in question, the strategy and quality of management or the relative prospects for the sector in question.
Ta võtab aluseks eelmise perioodi keskmised määrad, mis üldiselt viitavad ettevõtte tõhususele tulevikus, ning muuhulgas ettevõtte ärimudeli analüüsi kõnealuse investeerimisperioodi kohta, juhtimise strateegiat ja kvaliteeti või asjaomase sektori vastavaid väljavaateid.
A market-economy investor will undertake an investment only if it produces a higher return or a lower risk than the next-best alternative use of his capital.
Turumajanduslik investor investeerib ainult siis, kui see toodab suuremat tulu või väiksemat riski kui tema kapitali paremuselt järgmine alternatiivne kasutusvõimalus.
Similarly, he will not invest in a company whose expected return is lower than the average return expected for other companies with a similar risk profile.
Samamoodi ei investeeri ta ettevõttesse, mille oodatav tulu on madalam kui teiste sama riskiprofiiliga ettevõtete keskmine oodatav tulu.
It can be assumed in the present case that there are sufficient alternatives to the assumed investment project that promise a higher expected return with the same risk.
Kõnealusel juhul võib oletada, et võetaval investeerimisprojektil on olemas piisavalt alternatiive, mis lubavad sama riskiga suuremat oodatavat tulu.
Various methods exist for determining the minimum appropriate remuneration.
Minimaalse asjakohase tasu määramiseks on mitmeid meetodeid.
They range from differing variants of the financing approach to the CAPM method.
Need ulatuvad finantseerimismeetodite eri variantidest kuni CAPM-meetodini.
In describing the various approaches, it makes sense to distinguish between two components, viz. a risk-free return and a project-specific risk premium:
Erinevate meetodite kirjeldamisel on asjakohane eristada kahte komponenti – riskivaba tulu ja projektipõhist riskipreemiat:
Minimum appropriate return on a risky investment
riskantse investeeringu minimaalne asjakohane tasu
risk-free base rate + risk premium for the risky investment.
riskivaba baasmäär + riskantse investeeringu riskipreemia.
Consequently, the minimum appropriate remuneration for a risky investment can be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment-specific risk.
Selles tulenevalt saab minimaalset asjakohast tasu riskantse investeeringu eest kirjeldada summana, mis moodustub tulu riskivabast määrast ja täiendavast riskipreemiast investeeringuspetsiifilise riski võtmise eest.
The basis for any determination of return is thus the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Tulu määramise aluseks on seega ilma makseriskita investeerimine koos eeldatava riskivaba tuluga.