natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The provision of public money confers an advantage only if own funds are made available to such an undertaking on terms which it would not have obtained under normal market conditions.
Üksnes juhul, kui avalik-õiguslik investor annab sellise ettevõtja käsutusse omavahendeid tavapärasest turusituatsioonist erinevatel tingimustel, on tegemist riigi ressurssidest antud soodustusega.
The Commission took the view that the investigation in this case therefore had to examine whether the resources had been made available by the Land of Berlin on terms which a private investor — an ‘investor operating in a market economy’ — would also have found acceptable in providing funds to a private company.
Komisjon asus seisukohale, et seetõttu tuleks käesolevas asjas kontrollida, kas Berliini liidumaa eraldas kõnealused vahendid samadel tingimustel, millistel erainvestor – ehk nn turumajanduslikult tegutsev investor – oleks nõustunud eraettevõtjale vahendeid andma.
Such a market investor would not be prepared to provide funds in particular if a normal return could not be expected within a reasonable time from the capital invested.
Vahendite eraldamine ei ole turumajanduslikult tegutsevale investorile eelkõige siis vastuvõetav, kui mõistliku aja jooksul ei ole oodata sarnase investeeringu puhul turutingimustele vastavat intressitulu.
In the Commission's view, a rate of 0,25 % on average payable on the sums actually used could hardly be regarded as appropriate remuneration for the Land, when even the long-term risk-free rate (for 10-year Federal bonds) was a good 7 % in 1992.
Komisjon märkis, et kui juba pikaajaline riskivaba määr (riigivõlakirjad tähtajaga 10 aastat) oli 1992. aastal vähemalt 7 %, siis ei olnud keskmiselt 0,25 % kasutatud summalt liidumaale sugugi mõistlik hüvitis.
The Commission also noted that the remuneration was not paid directly to the Land, but to IBB, which is a division of LBB even though, as a dependent public-law institution and central promotional institution for the Land, it operates as an organisationally and financially separate unit within LBB.
Veel märkis komisjon, et hüvitist ei makstud vahetult liidumaale, vaid LBB osakonnale IBBle, mis toimib küll LBB-siseselt organisatoorselt ja majanduslikult iseseisva avalik-õigusliku mitteõigusvõimelise asutusena ja liidumaa arendus- ja edendustegevuse keskasutusena.
Moreover, the sums used, as far as the Commission knew, lay well below the amounts of the special-purpose reserve available to LBB for use as liable equity capital.
Lisaks sellele olid kasutatud summad – niivõrd kui on teada – väiksemad kui LBB sihtotstarbelise reservi summad ja osad, mis LBB-le tõid kasu kui vastutava omakapitali baas.
However, the increased equity base allowed LBB to expand its lending capacity and thus its business.
Just suurem omakapitali baas võimaldas LBB-l suurendada antavate laenude mahtu ja seeläbi laiendada äritegevust.
The Commission established in its preliminary assessment that the data regarding the amount of IBB's capital available for covering liabilities, the amount used and the remuneration paid were incomplete or even unavailable and took as an initial, provisional amount for the transferred and usable funds a figure of ‘approximately DEM 2 billion’.
Komisjon tegi esialgse hinnangu raames kindlaks, et andmed IBB vastutava kapitali suuruse, kasutamise ja hüvitamise kohta on lünklikud või puuduvad, ja lähtus üle antud ja kasutatavate vahendite esialgsest summast “ligikaudu kaks miljardit Saksa marka”.
However, the Commission acknowledged that the special-purpose reserve did not provide LBB with any liquidity because, under the Act of 25 November 1992 setting up IBB, WBK's revenue reserve, which now became a special-purpose reserve earmarked for IBB, was to be used in the first place to finance IBB's promotional work, notwithstanding its function as own funds within the meaning of the Banking Act, and LBB could not use the funds transferred directly for its banking business.
Komisjon tunnistas siiski, et LBB sihtotstarbeline reserv ei suurendanud likviidsust. IBB sihtotstarbelise reservina kajastatud WBK kasumireservi tuleb 25. novembri 1992. aasta IBB asutamise seaduse järgi eelkõige rakendada selle kui KWG tähenduses vastutava omakapitali funktsiooni kahjustamata IBB arendus- ja edendusülesannete rahastamiseks.
In order to be able actually to expand its business, LBB therefore had to refinance the additional volume of credit in full on the capital markets, meaning that the Land could not expect the same return as a provider of liquid capital could.
LBB ei saa üle antud vahendeid otseselt kasutada oma laenutegevuseks. Et tegelikult äritegevust laiendada, pidanuks LBB seetõttu täiendavat laenumahtu refinantseerima täies ulatuses kapitaliturul, mistõttu liidumaa ei saa oodata samasugust tulusust nagu likviidseid vahendeid investeerinud investor.
As regards the calculation of a remuneration in conformity with the market-economy investor principle, the Commission stated that, at this stage, it intended to apply the methodology set out in Decision 2000/392/EC, while taking into account the specific circumstances of the case in question.
Lähtudes turumajanduslikult tegutseva investori põhimõtte kohasest hüvitise arvestusest teatas komisjon, et kavatseb antud juhtumi erakorralisi asjaolusid arvestades rakendada käesoleval etapil otsuses 2000/392/EÜ selgitatud metoodikat.
According to this methodology, the appropriate remuneration for the capital usable to underpin the bank's commercial business is calculated starting from the market remuneration for liquid ordinary capital investment.
Vastavalt viidatud metoodikale arvutatakse äritegevuseks kasutatava kapitali eest mõistlikku hüvitist lähtudes tavapäraste likviidsete põhikapitaliinvesteeringute turutingimustele vastavast hüvitisest.
A premium or a discount is then applied, in order to take account of the particularities of the measure concerned (before investor taxes).
Viimast suurendatakse või vähendatakse arvestades vaatlusaluse meetme eripäradega (enne investori maksustamist).
So as to take into account the liquidity cost arising from the lack of liquidity of the capital investment in question, the net refinancing costs (total refinancing costs minus applicable taxes, in particular corporation tax) are deducted from this rate.
Võttes arvesse mitte-likviidsete põhikapitaliinvesteeringute puudulikku likviidsust, lahutatakse nimetatud summast lisaks neto-refinantseerimiskulud (bruto-refinantseerimiskulud miinus kohalduvad maksud, eelkõige ettevõtte tulumaks).
Germany had stated that in the years both before and after the transfer LBB was a high-return institution, with a return on equity stated to be 5,37 % in 1991, 13,5 % in 1992 and 30,83 % in 1993.
Saksamaa avaldas, et LBB oli nii enne kui ka pärast üleminekut kasumlik ettevõte. LBB omakapitali tulusus oli 1991. aastal 5,37 %, 1992. aastal 13,5 % ja 1993. aastal 30,83 %.
The Commission commented that the basis for this calculation had not been clarified.
Selle kohta märkis komisjon, et arvestuse põhimõtted olid selgitamata.
Without further information, it was unable to assess this argument regarding the absence of any aid element in the measure.
Saksamaa väidet, et meede ei olnud olemuselt riigiabi, ei olnud ilma täiendavate andmeteta võimalik kontrollida.
The German authorities had also argued that the Land of Berlin had secured proper remuneration for the function of IBB's capital as liable own funds for supervisory purposes on the basis of the Land’s sale to BGB of its silent partnership in 1994 and of its claim to profits in 1998, excluding IBB in both cases.
Saksa ametkonnad olid samuti selgitanud, et Berliini liidumaa sai 1994. aastal hääleõiguseta osaluse ja 1998. aastal kasuminõuete müümise teel BGB-le – mõlemal korral ilma IBB-ta – IBB kapitali järelevalveõigusliku vastutusfunktsiooni eest mõistliku hüvitise.
However, further details had not been given.
Märgitu kohta puudusid siiski täiendavad andmed ja teave.
The Commission summed up by stating that it lacked important information for a proper and sufficiently detailed assessment of the capital injection and the remuneration paid.
Kokkuvõtvalt sedastas komisjon, et puuduvad olulised andmed selleks, et anda kohane ja piisav üksikasjalik hinnang vahendite eraldamisele ja hüvitamisele.
In its decision initiating the formal investigation procedure, it therefore asked Germany to provide this information, including a full statement of all the resources transferred, the amount recognised as liable equity capital for LBB, the take-up and remuneration, the basis on which the remuneration was determined, the basis for the calculation of LBB's return on equity, updated figures and all the factors which, in Germany's opinion, ensured a normal market return.
Komisjon palus seetõttu ametliku menetluse algatamise otsuses Saksamaal avaldada vastav teave, näiteks täielik ülevaade kõigist üle antud vahenditest, LBB vastutavast omakapitalist, kasutamisest ja hüvitamistest, hüvitise põhjendus, LBB omakapitali tulususe arvestamise alused, samuti kaasajastatud arvud ja andmed kõigi tegurite kohta, mis võimaldasid Saksamaa arvates turutingimustele vastavat tulusust.
However, on the basis of the information available, the Commission expressed serious doubts about whether the Land of Berlin had received a normal market remuneration or rate of interest for the transfer of some DEM 2 billion, almost all of which appeared to be available to LBB as a liable capital base and which placed it at an advantage over its competitors.
Komisjon avaldas olemasolevate asjaolude põhjal siiski tõsist kahtlust, kas Berliini liidumaa sai turutingimustele vastavat hüvitist või intressitulu ligikaudu kahe miljardi Saksa marga üleandmise eest, mis oli peaaegu täielikult LBB käsutuses vastutava kapitalibaasina ja andis LBB-le konkurentidega võrreldes eelisseisundi.
The Commission drew the provisional conclusion that it was likely that competition was being, or might be, distorted and that, in view of the increasing integration in the financial services sector, trade between Member States was being affected.
Komisjon jõudis esialgsele tulemusele, et tõenäoliselt on tegemist konkurentsimoonutuse või selle ohuga ja – finantsteenuste turgude kasvava integratsiooni tõttu – liikmesriikidevahelise kaubanduse kahjustamisega.
The measure therefore probably constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Seepärast tuli meedet pidada tõenäoliseks abiks asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Since none of the exemption clauses contained in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty were applicable to this case, the Commission supposed that, if aid were present, there was reason to doubt that it was compatible with the common market.
Pidades silmas tõsiasja, et antud juhul ei kohaldu ükski asutamislepingu artikli 87 lõigete 2 ja 3 eranditest, leidis komisjon, et abi esinemise korral on alust kahelda selle kokkusobivuses ühisturuga.
Since neither Germany nor any other legal or natural person had indicated that LBB provided services of general economic interest within the meaning of Article 86(2) of the EC Treaty, the Commission was unable to conclude that the aid could be approved under that provision.
Saksamaa ega ükski teine juriidiline või füüsiline isik ei teatanud, et LBB osutaks üldist majandushuvi esindavaid teenuseid asutamislepingu artikli 86 lõike 2 tähenduses. Seetõttu ei olnud komisjonil võimalik järeldada, et abi saaks lubada asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaselt.
In the absence of any change in this situation, it assumed that this point would not be relevant for a final decision on an assessment of the measure at issue.
Komisjon lähtus sellest, et see säte ei ole asjakohane vaadeldava meetme hindamiseks lõplikus otsuses, kuivõrd kirjeldatud faktides midagi ei muutu.
The Commission also explained that, in making its preliminary assessment and in accordance with Article 1(b) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, it had assumed that, inasmuch as it constituted state aid, the measure was new and not existing aid.
Komisjon selgitas, et esialgse hinnangu raames ja kooskõlas nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) artikli 1 punktiga b käsitleb komisjon kontrollitava meetme puhul abi esinemise korral seda kui uut ja mitte kui olemasolevat abi.
In this connection, it also referred to Article 15(2) of the above Regulation, pointing out that the limitation period had been interrupted by the actions described in the decision initiating the procedure, such as the Commission's letters dated 12 January, 10 November and 13 December 1993 and 1 September 1999, the decision initiating the procedure in this case, as well as the decision initiating the procedure and Decision 2000/392/EC closing the procedure in WestLB.
Komisjon viitas siinkohal määruse artikli 15 lõikele 2 juhtides tähelepanu aegumistähtaja katkemisele algatusotsuses kirjeldatud meetmete tõttu, nagu komisjoni 1993. aasta 12. jaanuari, 10. novembri, 13. detsembri ja 1999. aasta 1. septembri kirjad, kõnealune algatamisotsus ise, aga ka algatamisotsus ja lõplik otsus 2000/392/EÜ WestLB asjas. Võimalikust abist ei teavitatud ja see on jõus alates andmisest.
Since the potential aid had not been notified and had been effective since its implementation, the Commission also found that the decision to initiate the procedure added nothing to the suspensory effect of the third sentence of Article 88(3) of the EC Treaty with regard to Germany's obligation to refrain from putting the measure into effect until such time as the Commission has reached a final decision.
Seetõttu tõdes komisjon samuti, et algatamisotsus ei täiendanud asutamislepingu artikli 88 lõike 3 kolmanda lause edasilükkavat mõju Saksamaa kohustuse osas mitte rakendada meedet enne, kui komisjon on teinud lõpliku otsuse.
COMMENTS FROM GERMANY
SAKSAMAA SELGITUSED
In its comments, Germany began by outlining the reasons for the transfer of the former WBK (later IBB), stating that the Land’s objectives at the time were geared towards establishing a ‘strong banking group’ in the interests not only of the merged credit institutions but also of the Land as owner and of its banking sector.
Saksamaa esitas oma selgitustes esmalt toonase WBK (siis IBB) üleandmise põhjused ja selgitas, et liidumaa eesmärgid olid sel ajal suunatud “jõulise panganduskontserni” loomisele, mis näis kasulik nii ühinenud krediidiasutustele kui ka Berliini liidumaale kui omanikule ja panganduskeskusele. Seevastu rõhutas Saksamaa, et erinevalt WestLB juhtumist ei olnud LBB uute likviidsusnõuetega kehtestatud kapitali adekvaatsuse näitajate tagamisel ülemineku jaoks mingit tähtsust.
It again stressed that for LBB, unlike in the WestLB case, satisfying the capital ratios under the new solvency rules played no role in the transfer, as demonstrated by the fact that LBB did not have recourse to IBB's (formerly WBK's) liable equity capital until late 1995.
See avaldus ka asjaolus, et LBB ei kasutanud IBB (varem WBK) vastutavat omakapitali kuni 1995. aasta lõpuni.
Germany confirmed that DEM 1,902714 million of LBB's liable equity capital determined by the banking regulator as at 31 December 1992 corresponded to the increase brought about by the transferred funds.
Saksamaa kinnitas, et krediidiasutuste järelevalve õiguse kohaselt 31. detsembri 1992. aasta seisuga kinnitatud LBB vastutavast omakapitalist langes 1,902714 miljardit Saksa marka omakapitali suurendamiseks üle antud vahendite arvele.
DEM 187,5 million of that amount corresponded to the increase in LBB's nominal capital and some DEM 1,715214 million corresponded to WBK's revenue reserves, without the net profit for the year of DEM 190,586 million.
Sellest 187,5 mln Saksa marka oli suunatud LBB põhikapitali suurendamisele ja 1,715214 mld Saksa marka WBK kasumireservi, kusjuures aasta puhaskasumit summas 190,586 mln Saksa marka ei võetud arvesse.
As at the close of 31 December 1992, so with effect on 1 January 1993, all WBK's responsibilities were transferred to IBB, which was itself transferred to LBB.
detsembri 1992. aasta lõpu seisuga, s.t 1. jaanuariks 1993. aastal läksid WBK pädevused üle IBB-le ja viimane anti üle LBB-le.
The transferred capital and special-purpose reserve were available to LBB for use as liable core capital as at the close of 31 December 1992 or on 1 January 1993.
Üle antud kapital ja sihtotstarbeline reserv olid 31. detsembri 1992. aasta lõpu seisuga ehk 1. jaanuarist 1993. aastal LBB käsutuses vastutavate esimese taseme omavahenditena.
According to Germany, in the years which followed, IBB's special-purpose reserve continued to grow.
Saksamaa sõnul kasvas IBB sihtotstarbeline reserv järgnevatel aastatel pidevalt.
However, it was not fully available to LBB since part of it was needed each year to underpin IBB's promotional activities.
Siiski ei olnud IBB sihtotstarbeline reserv täielikult LBB käsutuses, sest osa sellest oli igal aastal vajalik IBB edendustegevusega seotud vastutuse tagamiseks.
Germany submitted precise data for each year from 1993 to 2003 (which can be found in the table at paragraph 142).
Saksamaa edastas täpsed andmed aastate 1993–2003 lõikes, mis on toodud tabelis p 149 juures.
With IBB's hive-off from LBB on 1 September 2004, the special-purpose reserve was transferred back to the Land of Berlin, and €1,1 billion of it was transferred to two silent partnerships held by the Land in LBB.
IBB eraldamisega LBB-st tagastati 1. septembril 2004. aastal sihtotstarbeline reserv Berliini liidumaale, kusjuures sellest umbes 1,1 mld eurot paigutati liidumaa kahe hääleõiguseta osalusena LBB-sse.
IBB's nominal capital of DEM 187,5 million incorporated at the time remained in the nominal capital of LBB.
Varem üle võetud IBB põhikapital summas 187,5 mln Saksa marka jäi LBB põhikapitali.
LBB was in turn sold to BGB in 1994 (75,01 % of the shares) and 1998 (24,99 % of the shares).
LBB müüdi omakorda BGB-le aastatel 1994 (75,01 % osalusest) ja 1998 (24,99 % osalusest).
Germany also completed the other data.
Saksamaa täiendas samuti teisi andmeid.
It again stated that only part of the special-purpose reserve had actually been used to cover liabilities.
Ta selgitas veel kord, et tegelikult kasutati vaid üht osa sihtotstarbelisest reservist vastutuse tagamiseks.
The amount taken up in this way, starting in December 1995, had varied between about DEM 212 million in 1995 and over DEM […] billion in recent years.
Vastutusfunktsiooni jaoks kasutati seda summat osaliselt alates 1995. aasta detsembrist, ning see kõikus 212 miljonist Saksa margast 1995. aastal kuni [...] mld Saksa margani viimastel aastatel.
The remuneration paid to IBB for the amounts used as of December 1995 (between a good DEM 1 million for 1995/96 and DEM […] million in 2001) was calculated monthly on the basis of an interest rate which ranged over the period from 0,2 % (1998) to 0,35 % (1996).
IBB-le alates 1995. aasta detsembrist ainuüksi raha kasutamise eest makstud hüvitise suurus (ühest miljonist Saksa margast aastatel 1995/96 kuni […] mln Saksa margani 2001. aastal) arvutati iga kuu intressimäära alusel, mis kõikus kõnealusel ajavahemikul 0,2 %-st (1998) kuni 0,35 %-ni (1996).
The precise figures provided by Germany can be found in the table at paragraph 149.
Saksamaa esitatud täpsed summad on esitatud tabelis p 147 all.
As the basis for determining the remuneration for any use made of IBB's special-purpose reserve, Germany provided a management board resolution dating from June 1993.
IBB sihtotstarbelise reservi kasutamise eest hüvitise määramise põhjendamiseks esitas Saksamaa 1993. aasta juuni juhatuse otsuse.
This resolution states that ‘… remuneration should be paid to Investitionsbank Berlin for this capital charge (take-up) in an amount equivalent to the cost of raising subordinated liable capital’.
Selles märgiti, et “...Investitionsbank Berlin'ile (tuleb) hüvitada omakapitali koormamine (kasutamine) niisuguse kulu ulatuses, mis oleks vajalik allutatud vastutava kapitali hankimiseks”.
This resolution was given practical effect in 1995, when the remuneration was equated to a subordination premium.
aastal täpsustati otsust selles osas, et hüvitis võrdsustati allutatud vahendite hankimise maksumusega (hinnalisandiga).
The reason given was that LBB could have raised alternative subordinated capital on the market which would have been fully available not only in its guarantee function but also in an earnings function.
Põhjenduseks toodi, et LBB võinuks turult hankida alternatiivseid allutatud vahendeid, mis olnuksid täielikult LBB käsutuses, täites mitte ainult vastutavat funktsiooni, vaid ka tulu teenimise funktsiooni.
However, since the IBB special-purpose reserve performed only a guarantee function, the difference between the interest rate for ordinary outside capital, which does not perform that function, and capital which also performs a guarantee function was set as the ‘price’ for the utilisation function.
Kuna IBB sihtotstarbeline reserv täitis üksnes vastutavat funktsiooni, siis määrati ostetud kasutusfunktsiooni “hinnaks” vastutavat funktsiooni mitte täitva tavalise võõrkapitali ja vastutavat funktsiooni täitva kapitali intressimäära vahe.
This premium was calculated in basis points by comparison with LIBOR (London Interbank Offered Rate) on the basis of specific terms or external market data for subordinated loans.
Nimetatud hinnalisand arvutati baaspunktides LIBOR-i (London Interbank Offered Rate) suhtes lähtudes enda tingimustest või siis turu andmetest allutatud laenude kohta.
The bases for the calculation and statistical data were attached.
Lisati arvestuse alused ja statistilised andmed.
Germany justifies the decision to require remuneration only for the part of the IBB special-purpose reserve actually taken up inter alia on the grounds that the reserve was available primarily to IBB and that, if it were insufficient, it was first LBB which was obliged to reduce its risk assets or raise subordinated capital on the market.
Saksamaa põhjendas otsust maksta hüvitist ainult IBB kasutatud sihtotstarbelise reservi osa eest muuhulgas sellega, et sihtotstarbeline reserv oli eelkõige IBB käsutada ja selle ebapiisavusel oli eelkõige LBB kohustatud vähendama oma riskiga seotud varasid või hankima allutatud vahendeid kapitaliturgudelt.
As owner of IBB, the Land of Berlin was entitled to withdraw parts of the special-purpose reserve at any time.
Berliini liidumaal olevat IBB omanikuna igal ajal õigus osa sihtotstarbelisest reservist välja võtta.
Germany also commented in this connection that the liquidity of the special-purpose reserve was tied up in IBB's existing business and was not available to LBB for financing purposes.
Lisaks märkis Saksamaa, et IBB sihtotstarbelise reservi likviidsust vähendavad IBB kehtivad tehingud ja LBB ei saa seda käsutada finantseerimise allikana.
IBB had to underpin its lending itself with own funds and, in so doing, to have recourse to the special-purpose reserve.
IBB pidavat antud laene ise omavahenditega tagama ja seejuures kasutama ka sihtotstarbelist reservi.
Germany stated that, in the light of these specific factors, WBK's assets could not be equated with freely available financial assets and that, therefore, only the guarantee function and thus the business expansion function were at issue.
Saksamaa selgitas, et WBK vara ei ole nimetatud eripära tõttu võrreldav vabalt käsutatava finantsinvesteeringuga. Seepärast saab rääkida ainult vastutavast ja äritegevuse laiendamise funktsioonist.
Whether the remuneration was paid to the Land or to IBB was immaterial here since the Land as guarantor would, in any event, profit from both IBB and LBB, either through LBB's increase in value and distribution of profits or through inflows into IBB's special-purpose reserve, on which the Land had a claim.
Siinkohal olevat mitteoluline, kas hüvitis makstakse liidumaale või IBB-le, sest nii IBB kui ka LBB rahastamiskohustuse kandjana saaks liidumaa kasu mõlemal juhul – kas LBB väärtuse suurenemise või kasumi väljamaksete või liidumaale kuuluva IBB sihtotstarbelise reservi suurenemise teel.