natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission continued to seek and verify all information it deemed necessary for the definitive findings.
Komisjon jätkas lõplike järelduste tegemiseks vajaliku teabe kogumist ja kontrollimist.
All parties were informed of the essential facts and considerations on the basis of which it was intended to recommend the imposition of a definitive anti-dumping duty on imports of certain prepared or preserved sweetcorn in kernels originating in Thailand and the definitive collection of the amounts secured by way of the provisional duty.
Kõikidele isikutele tehti teatavaks olulised faktid ja kaalutlused, mille põhjal kavatseti soovitada lõpliku dumpinguvastase tollimaksu kehtestamist teatava Taist pärit toiduks valmistatud või konserveeritud suhkrumaisi terade suhtes ja nõuda lõplikult sisse ajutise tollimaksuna tagatiseks antud summad.
Parties were also granted a period within which to make representations subsequent to the disclosure of the essential facts and considerations on the basis of which definitive measures are imposed.
Samuti said isikud võimaluse esitada pärast lõplike meetmete kehtestamise aluseks olevate oluliste faktide ja kaalutluste avaldamist teatava ajavahemiku jooksul oma märkused.
The oral and written comments submitted by the interested parties were considered and, where appropriate, the findings have been modified accordingly.
Huvitatud isikute suulisi ja kirjalikke märkusi võeti arvesse ning järeldusi muudeti vastavalt.
It is recalled that the investigation of dumping and injury covered the period from 1 January 2005 to 31 December 2005 (‘investigation period’ or ‘IP’).
Tähelepanu juhitakse asjaolule, et dumpingu ja kahju uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2005 (edaspidi „uurimisperiood”).
With respect to the trends relevant for the injury assessment, the Commission analysed data covering the period from 1 January 2002 to 31 December 2005 (period considered).
Kahju hindamise seisukohalt oluliste suundumuste uurimine hõlmas ajavahemikku 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2005 (edaspidi „vaatlusalune periood”).
In the absence of any comments concerning the product concerned and like product, recitals 13 to 15 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
Täiendavate märkuste puudumisel vaatlusaluse toote ja samasuguse toote kohta kiidetakse heaks ajutise tollimaksu määruse põhjendused 13–15.
Sampling and individual examination
Väljavõtteline uuring ja individuaalne kontrollimine
A number of exporters and an association of Thai producers raised objections to the sampling and individual examination assessment described in recitals 16 to 20 of the provisional Regulation.
Mitmed eksportijad ja Tai tootjate ühendus esitasid vastuväiteid ajutise tollimaksu määruse põhjendustes 16–20 kirjeldatud väljavõttelise uuringu ja individuaalse kontrollimise suhtes.
In particular, it was claimed that the sample was not representative since the Commission disregarded other factors such as the size of the companies and their geographical location.
Eeskätt väideti, et valim ei ole tüüpiline, sest komisjon ei pööranud tähelepanu muudele teguritele, nagu äriühingute suurus ja nende geograafiline asukoht.
Furthermore, it was claimed that it would not have been unduly burdensome to investigate more companies than the four sampled.
Samuti väideti, et lisaks neljale kontrollitud äriühingule oleks tulnud uurida veel teisi ja et see ei oleks osutunud põhjendamatult koormavaks.
As explained in recitals 16 to 18 of the provisional Regulation, the Commission considered that in order to reach the highest possible representativeness of the sample taking into account the time limits of the investigation, it was appropriate to include only four companies in the sample since (i) this allowed coverage of a large volume of exports and (ii) it was feasible to investigate these four companies within the time available.
Kooskõlas ajutise tollimaksu määruse põhjendustega 16–18 oli komisjon siiski seisukohal, et valimi suurima võimaliku tüüpilisuse saavutamiseks oli uurimise ajalisi piiranguid arvestades otstarbekas kaasata valimisse ainult need neli äriühingut, sest i) see võimaldas uurida suurt ekspordimahtu ja ii) nende äriühingute uurimine ettenähtud aja jooksul oli teostatav.
Article 17 of the basic Regulation does not specify any threshold beyond which the number of exporters would be considered so large as to warrant sampling, neither does it provide a precise indication on the appropriate number of parties to be included in the sample.
Algmääruse artiklis 17 ei ole sätestatud eksportijate arvu künnist, mille ületamine nõuaks väljavõttelise uuringu tegemist, samuti ei täpsustata, kui mitu isikut oleks sobilik valimisse kaasata.
As for the latter, the Commission itself has to judge what is feasible to investigate within the given time limit while ensuring that the sample should cover as large a part as possible of the exports in question.
Komisjon peab ise otsustama, kui laialdast uurimist on võimalik ettenähtud aja jooksul läbi viia, tagades samas, et valim kataks võimalikult suurt osa uuritavast ekspordist.
In this respect, the sample selected covered 52 % of the total Thai exports during the investigation period, which indeed is considered as highly representative on a volume basis.
Käesoleval juhul kattis koostatud valim uurimisperioodi Tai koguekspordist 52 %, mis on ekspordimahtu arvestades kõrge tüüpilisus.
In accordance with Article 17(1) of the basic Regulation, the criteria applied for the selection of the sample was the largest representative volume of exports from Thailand into the Community that could reasonably be investigated within the time available.
Kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 1 oli valimi koostamisel kriteeriumiks suurim tüüpiline ekspordimaht Taist ühendusse, mida on ettenähtud aja jooksul võimalik uurida.
In view of the high representativity of the selected sample in terms of volume, it was not considered necessary to examine other factors such as the size of the companies or their geographical location.
Kuna valimi tüüpilisus oli ekspordimahu kriteeriumist lähtuvalt väga kõrge, ei peetud vajalikuks võtta arvesse teisi tegureid, nagu äriühingute suurus või nende geograafiline asukoht.
As already mentioned in recital 20 of the provisional Regulation, to investigate more companies would have rendered the investigation unduly burdensome and would have prevented completion of the investigation in good time.
Nagu osutatud ka ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 20, oleks suurema arvu äriühingute uurimine osutunud põhjendamatult koormavaks ja takistanud uurimise õigeaegset lõpuleviimist.
The claims raised by some parties concerning recitals 16 to 20 of the provisional Regulation are therefore rejected and those recitals are hereby confirmed.
Seetõttu lükatakse tagasi teatavate isikute vastuväited ajutise tollimaksu määruse põhjenduste 16–20 kohta ja need põhjendused kinnitatakse.
One exporting producer claimed that a number of mathematical errors had been made in its normal value calculation.
Üks eksportiv tootja väitis, et normaalväärtuse arvutamisel on tehtud arvutusvigu.
These claims were cross-checked and it was found that no errors had been made.
Neid väiteid kontrolliti ja leiti, et arvutuskäik on veatu.
In the absence of any other comments in this respect, recitals 21 to 32 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
Kuna selle küsimuse kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise tollimaksu määruse põhjendused 21–32.
Following the provisional disclosure, one exporting producer contested the findings in recital 34 of the provisional Regulation.
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist vaidlustas üks eksportiv tootja ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 34 esitatud järeldused.
This party claimed that all export sales of the company, including its sales of purchased product manufactured by other independent producers, should have been taken into account.
See isik väitis, et arvesse oleks tulnud võtta äriühingu kogu eksportmüüki, sealhulgas toodete müüki, mille olid valmistanud teised sõltumatud tootjad.
This party claimed that purchased finished products should be regarded as originating from its own production as it was alleged that they were manufactured in the framework of a tolling system.
Kõnealune isik väitis, et ostetud valmistooteid tuleb käsitleda kui äriühingu enda toodangut, kuna need valmistati töötlemislepingute alusel.
In this context, it is to be noted that only products produced by the exporting producer in question can be considered when determining individual dumping margins.
Sellega seoses tuleb ent märkida, et dumpingumarginaali määramisel saab arvesse võtta üksnes tooteid, mida eksportiv tootja on ise valmistanud.
If an exporting producer is partly purchasing product for further resale to the Community it is, in fact, in a position similar to that of an agent or trader in respect of those purchases and such resales cannot be considered when establishing its individual dumping margin.
Kui eksportiv tootja ostab muu hulgas tooteid ühendusse edasimüümiseks, võrdsustatakse need tehingud vahendaja või edasimüüja omaga ning seda edasimüüki ei võeta tema individuaalse dumpingumarginaali määramisel arvesse.
In the investigation it was established that the exporting producer in question was actually buying from other producers part of the goods sold to the Community.
Uurimise käigus tuvastati, et kõnealune eksportiv tootja ostis osa ühendusse müüdud kaupadest teistelt tootjatelt.
It was further found that this exporter always paid for finished products and that such transactions were recorded in its accounting system as purchases of finished goods.
Lisaks tehti kindlaks, et eksportija maksis alati valmistoodete eest ja et kõnealused tehingud vormistati tema raamatupidamises kui valmistoodete ostu tehingud.
No contractual or other evidence (e.g. so called ‘tolling’ agreement) was shown to prove that the goods were from the outset owned by the exporting producer and that the activity of the other companies was limited to a simple transformation of the products in question.
Eksportiv tootja ei esitanud lepinguid ega muid tõendeid (niinimetatud „töötlemislepinguid”), millest oleks nähtunud, et tooted kuulusid algselt talle ja et teiste äriühingute tegevus piirdus vaid kõnealuste toodete töötlusega.
Following definitive disclosure, the exporting producer in question reiterated its claims, underlining that it should be considered as a co-producer of the product purchased from other producers.
Pärast lõplike järelduste avaldamist kordas kõnealune eksportiv tootja taas oma väiteid, rõhutades, et teda tuleb käsitleda kui teistelt tootjatelt ostetud toodete kaastootjat.
However, given that the ownership of the goods produced by other parties was transferred to the exporting producer concerned only after completion of the manufacturing process, as evidenced by the purchase invoices, it is confirmed that this exporting producer cannot be considered as the producer, or co-producer, of the product purchased for resale.
Et aga teiste isikute valmistatud toodete omandiõigus läks eksportivale tootjale üle alles pärast töötlusprotsessi lõppu (mida tõendavad ostuarved), ei saa asjaomast eksportivat tootjat käsitleda kui edasimüügiks ostetud toodete tootjat või kaastootjat.
In view of the above, the claim of the exporting producer is rejected and recitals 33 and 34 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
Eelnevat arvesse võttes lükatakse eksportiva tootja vastuväide tagasi ja kinnitatakse ajutise tollimaksu määruse põhjendused 33 ja 34.
An association of importers claimed that an adjustment pursuant to Article 2(10)(k) of the basic Regulation should have been made in order to reflect the fact that heavy flooding in Thailand had caused export prices of the product concerned to be comparatively low relative to increased cost of raw material sweetcorn after the flooding.
Importijate ühendus väitis, et algmääruse artikli 2 punkti 10 alapunkti k alusel tuleks teha kohandus kajastamaks asjaolu, et suured üleujutused Tais olid viinud asjaomase toote ekspordihinnad suhteliselt madalale võrreldes üleujutuse järel kallinenud tooraine suhkurmaisi hindadega.
In this respect, it should be noted that the claim was not made by any of the exporting producers themselves, nor quantified.
Siinkohal tuleb märkida, et väidet ei esitanud eksportivad tootjad ja et see ei sisaldanud mingeid arvandmeid.
Moreover, flooding is a relatively common occurrence in Thailand and cannot be considered as an unforeseeable event when negotiating contracts and in particular export prices.
Pealegi on üleujutused Tais üsna sagedased ning seega võib oletada, et neid võetakse lepingute sõlmimisel ja eriti ekspordihindade kehtestamisel arvesse.
Finally, the analysis showed that the possible effect, if any, of the flooding on the price of raw material sweetcorn would have been limited only to the last quarter of the IP when, in fact, the vast majority of raw material purchases by exporting producers took place before that period.
Analüüs näitas samuti, et kui üleujutusel oligi mingi mõju tooraine suhkrumaisi hindadele, siis piirdus see ainult uurimisperioodi viimase kvartaliga, sest eksportivad tootjad olid ostnud enamiku toorainet valmis juba enne.
Therefore, the claim for adjustment is rejected.
Seetõttu lükatakse kohanduse nõue tagasi.
Further to provisional disclosure, a number of exporting producers claimed that certain allowances on domestic sales (mainly relating to handling, loading and ancillary expenses and credit costs) should be granted in the dumping calculations.
Pärast esialgsete järelduste teatavakstegemist väitsid mitmed eksportivad tootjad, et dumpingu arvutamisel tuleks teha omamaise müügi osas mõningaid kohandusi (peamiselt seoses käitlemis-, laadimis- ja lisakulude ning laenukuludega).
These claims were examined and for one company it was indeed found that an additional allowance should be granted.
Nende väidete kontrollimisel leiti ühe äriühingu puhul, et lisakohanduse tegemine on õigustatud.
After this adjustment, the dumping margin for this company decreased from 4,3 % to 3,1 %.
Selle kohanduse tulemusena vähenes kõnealuse äriühingu dumpingumarginaal 4,3 protsendilt 3,1 protsendile.
Since data from the company mentioned in recital 21 above was used in constructing the normal value of another company, as explained in recitals 29 and 31 of the provisional Regulation, the dumping margin of the latter company also decreased from 11,2 % to 11,1 % as a result of the allowance granted.
Kuna põhjenduses 21 nimetatud äriühingu andmeid oli kasutatud ühe teise äriühingu normaalväärtuse arvutamisel, nagu on selgitatud ajutise tollimaksu määruse põhjendustes 29 ja 31, vähenes ka selle teise äriühingu dumpingumarginaal kohanduse tulemusena 11,2 protsendilt 11,1 protsendile.
In the absence of any other comments in this respect, and apart from the above changes, recitals 35 and 36 of the provisional Regulation are hereby confirmed.
Kuna selle küsimuse kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse vaatamata ülalnimetatud muudatustele ajutise tollimaksu määruse põhjendused 35 ja 36.
In the light of the above adjustment, the amount of dumping finally determined, expressed as a percentage of the cif net free-at-Community-frontier price, before duty, is as follows:
Eespool osutatud kohandust arvestades on lõplik dumpingumarginaal, väljendatuna protsendimäärana CIF-netohinnast ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist, järgmine:
This weighted average dumping margin, expressed as a percentage of the cif Community frontier price, duty unpaid, is 12,9 %.
See kaalutud keskmine dumpingumarginaal, väljendatuna protsendimäärana CIF-hinnast ühenduse piiril ilma tollimakse tasumata, on 12,9 %.
In the absence of any comments, recital 40 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
Kuna selle küsimuse kohta rohkem märkusi ei ole, kinnitatakse ajutise tollimaksu määruse põhjendus 40.
One interested party submitted that the approach followed by the Commission and described under recitals 50 and 51 of the provisional Regulation with respect to different sales channels is inconsistent with the basic Regulation and the WTO Anti-Dumping Agreement [4], as it would, allegedly, ‘be intended to artificially reflect a higher injury and cannot be considered as properly based nor as objective and unbiased’.
Üks huvitatud isik väitis, et ajutise tollimaksu määruse põhjendustes 50 ja 51 kirjeldatud komisjoni põhimõtted seoses eri müügikanalitega ei ole kooskõlas algmääruse ja WTO dumpinguvastase lepinguga, [4] sest „kahju näidatakse kunstlikult suuremana ning seega ei saa sellist lähenemist lugeda korrektseks, objektiivseks ega erapooletuks”.
In support of its plea, the claimant made reference to the Report of the WTO Appellate Body of 24.7.2001 [5] (AB) where it is held that ‘the investigating authorities are not entitled to conduct their investigation in such a way that it becomes more likely that, as a result of the fact-finding or evaluation process, they will determine that the domestic industry is injured’ (paragraph 196 of the AB).
Oma seisukoha toetuseks viitas väite esitaja WTO apellatsioonikogu (edaspidi „apellatsioonikogu”) 24. juuli 2001. aasta aruandele, [5] kus osutatakse, et „uurivatel ametiasutustel ei ole lubatud korraldada uurimist viisil, mis suurendab tõenäosust, et andmete kontrollimise või hindamise tulemusena otsustatakse, et omamaisele tootmisharule on tekitatud kahju” (apellatsioonikogu aruande artikkel 196).
Firstly, the existence of the two different sales channels described by the Commission under recitals 50 and 51 of the provisional Regulation, together with its ensuing implications in terms of selling costs and sales prices, is not questioned by any party to this proceeding, and not even by the claimant.
Esiteks ei vaidlusta ükski uurimisega seotud isik, ka mitte väite esitaja, kahe erineva müügikanali olemasolu, mida komisjon kirjeldab ajutise tollimaksu määruse põhjendustes 50 ja 51, ega sellest tulenevaid tagajärgi müügikuludele ja -hindadele.
Secondly, the fact, also established under recital 51 of the provisional Regulation, that all imports from the cooperating Thai exporters pertain to the retailer's brand channel is not contested either.
Teiseks ei vaidlustata tõika, mis on sätestatud ka ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 51, et koostööd teinud Tai eksportijate koguimport oli seotud müügikanaliga, mille puhul kasutati jaemüüja kaubamärki.
Rather, it is acknowledged by the claimant: ‘It should be reminded that Thai sales to retailers in Europe are made under the retailers' private label’.
Koguni väite esitaja ise möönab, et Tai toodete müük Euroopa jaemüüjatele toimub jaemüüja kaubamärgi all.
Furthermore, it is also to be noted that the AB stated in paragraph 204 that ‘[…] it may be highly pertinent for investigating authorities to examine a domestic industry by part, sector or segment.’
Lisaks tuleb märkida, et WTO apellatsioonikogu rõhutas oma aruande punktis 204: „… uurimist teostavate ametiasutuste seisukohast on äärmiselt oluline, et nad uuriksid omamaise tootmisharu iga osa, sektorit või allharu”.
It was therefore adequate to distinguish the two separate sales channels, for certain injury indicators as appropriate, for the purpose of ensuring a fair evaluation of the injury felt by the Community industry, and of establishing whether the dumped imports from Thailand had had a direct bearing on the injury suffered by the Community industry.
Seetõttu oli asjakohane (vähemalt teatavate kahjunäitajate puhul) eristada kaht eri müügikanalit, et selgitada täpselt välja ühenduse tootmisharule tekitatud kahju ja määrata kindlaks, kas Taist pärit dumpinguhinnaga import oli ühenduse tootmisharule tekitatud kahju otsene põhjustaja.
The injury determination has systematically covered both sales channels taken together, and in addition, has analysed separately, when appropriate, the sales under the retailer's brand.
Kahju kindlaksmääramiseks uuriti mõlemat müügikanalit üheskoos, analüüsides vajaduse korral eraldi jaemüüja kaubamärgi all toimunud müüki.
However, the AB in paragraph 204 went on to say that ‘[…] where investigating authorities undertake an examination of one part of a domestic industry, they should, in principle, examine, in like manner, all of the other parts that make up the industry, as well as examine the industry as a whole.’
Siiski märgib WTO apellatsioonikogu oma aruande punktis 204: „… kui uurimist teostavad ametiasutused kontrollivad omamaise tootmisharu üht osa, peaksid nad põhimõtteliselt samamoodi kontrollima selle ülejäänud osi ja tootmisharu kui tervikut”.
The Commission services therefore complemented below their injury analysis with regard to the three injury indicators which had been analysed separately under the retailer's brand channel in the provisional Regulation.
Seetõttu hindasid komisjoni talitused täiendavalt kolme kahjunäitajat, mida oli ajutise tollimaksu määruses analüüsitud eraldi seoses jaemüüja kaubamärgi all toimunud müügiga.
These three indicators are the sales volume (recital 56 of the provisional Regulation), the sales price (recital 63 of the provisional Regulation) and the profitability (recital 66 of the provisional Regulation).
Need kolm näitajat on müügimaht (ajutise tollimaksu määruse põhjendus 56), müügihind (ajutise tollimaksu määruse põhjendus 63) ja kasumlikkus (ajutise tollimaksu määruse põhjendus 66).
A specific injury analysis concerning the producer's own brand channel separately was therefore carried out for these three injury indicators.
Nende kolme kahjunäitaja kohta teostati eraldi kahjuanalüüs, mis keskendus tootja oma kaubamärgi all toimunud müügile.
As set out under recital 51 of the provisional Regulation, the Community industry's sales under the retailer's brand accounted for around 63 % of the total Community industry's sales (own and retailer's brand) during the IP.
Nagu osutatud ajutise tollimaksu määruse põhjenduses 51, moodustas ühenduse tootmisharu müük jaemüüja kaubamärgi all ligikaudu 63 % ühenduse tootmisharu kogumüügist uurimisperioodil (müügist nii oma kui ka jaemüüja kaubamärgi all).
Consequently, sales under the own brand channel accounted for around 37 % of the total.
Järelikult moodustas müük oma kaubamärgi all ligikaudu 37 % kogumüügist.
The sales volume by the Community industry of own brand products on the Community market first declined by 1 % in 2003, increased by six percentage points in 2004, and declined by six percentage points in the IP.
Ühenduse tootmisharu oma kaubamärgiga tähistatud toodete müügimaht ühenduse turul vähenes 2003. aastal 1 %, kasvas 2004. aastal 6 protsendipunkti ja vähenes uurimisperioodi jooksul 6 protsendipunkti.
During the IP, the volume of own brand sales stood practically at the same level as in 2002, i.e. slightly above 68000 tonnes.
Uurimisperioodi jooksul jäi ühenduse tootmisharu oma kaubamärgi all müüdud toodete müügimaht peaaegu samale tasemele kui 2002. aastal, ulatudes veidi üle 68000 tonni.
Unit prices for the Community industry's sales of own brand products to unrelated customers remained practically flat throughout the period considered.
Ühenduse tootmisharu oma kaubamärgi all müüdud toodangu ühikuhinnad sõltumatutele klientidele jäid vaatlusalusel perioodil enam-vähem samaks.
From a level of EUR 1380/tonne in 2002, they increased by 2 % in 2003, declined by two percentage points in 2004, before declining marginally by one percentage point in the IP, when they reached a level of EUR 1361/tonne.
aasta tasemelt (ligikaudu 1380 eurot/tonn) tõusid hinnad 2003. aastal 2 % võrra, langesid siis 2004. aastal 2 protsendipunkti ning uurimisperioodil vaid 1 protsendipunkti võrra, jõudes lõpuks tasemele 1361 eurot/tonn.
During the period considered, the profitability of the Community industry's sales of own brand products, expressed as a percentage of net sales, declined gradually from almost 30 % in 2002 to 29 % in 2003, to around 27 % in 2004 and finally to around 24 % in the IP.
Vaatlusalusel perioodil langes ühenduse tootmisharu oma kaubamärgi all müüdud toodete kasumlikkus (väljendatuna müügi netokäibe protsendina) ligikaudu 30 protsendilt 2002. aastal 29 protsendile 2003. aastal, seejärel umbes 27 protsendile 2004. aastal ja uurimisperioodil ligikaudu 24 % tasemele.
Source: Investigation
Allikas: uurimine