natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Until it was recognised as capital on 1 January 1997, its use was tolerated by BAKred only in so far as this was necessary to meet the relevant solvency rules.
Kuni omakapitalina aktsepteerimiseni 1. jaanuaril 1997. aastal võimaldas BAKred kasutamist ulatuses, mis oli vajalik kehtinud likviidsusnõuete täitmiseks.
For instance, from 1993 to 1996 HLB covered parts of the reserve (DEM 182,5 million in 1993, over DEM435,6 million in 1994, DEM 255,1 million in 1995 and DEM 451,1 million in 1996).
HLB kasutas 1993. aastast kuni 1996. aasta lõpuni reservi kattevarana osaliselt, s.t 182,5 mln Saksa marka (1993), 435,6 mln Saksa marka (1994) ja 255,1 mln Saksa marka (1995) ning 451,1 mln Saksa marka (1996).
After 1997, because of the prudential requirement to cover the reserve with capital of DEM [...] million at all times, only DEM [...] million could be utilised in full up to May 2003.
Alates 1997. aastast kuni 2003. aasta maikuu lõpuni sai järelevalveõiguse sätte tõttu, mis nõudis, et reserv oleks kaetud omakapitaliga konstantselt [...] mln Saksa marga ulatuses, seda täies mahus kasutada seevastu vaid [...] mln Saksa marga ulatuses.
The table in paragraph 183 gives the relevant basis for calculating the appropriate return on liable capital.
Vastutava omakapitali mõistliku tulususe leidmise asjakohaste andmete kohta annab teavet punkti 183 juures esitatud tabel.
Although they were not, and could not, be used to expand its competitive business, the parts of the reserve that were not covered up to 1997 and could not subsequently be covered (see the table in paragraph 183) were still of benefit to HLB since the amount of capital shown on the balance sheet provides the bank's lenders with an indication of its soundness and thus affects the conditions on which it can borrow capital.
Osa reservist, mis kuni 1997. aastani oli kattevarana kasutusel või mida pärast seda kattevarana kasutada ei saanud, (vt tabel punkti 183 juures) ei olnud võimalik kasutada või ei kasutatud äritegevuse laiendamiseks, oli HLB-le siiski kasulik, sest bilansis kajastatud omakapitali suurus annab panga investoritele teavet panga usaldatavusest ja mõjutab võõrkapitali kaasamise tingimusi.
Creditors and ratings agencies take the bank's overall economic and financial situation into account.
Võlausaldajad ja reitinguagentuurid jälgivad panga majanduslikku ja rahalist seisu.
Since these amounts could not be used each year for business expansion but improved the bank's standing in the eyes of creditors, the economic function of the capital can in this respect at least be compared to a guarantee.
Summasid ei saanud küll kasutada aasta-aastalt äritegevuse laiendamiseks, kuid need tõstsid panga mainet investorite silmis ja olid selles mõttes võrreldavad vähemalt garantiiga.
A market-economy investor would also have required a remuneration for these resources on account of the economic benefit they conferred.
Turumajanduslikult tegutsev investor oleks nõudnud ka nende vahendite majandusliku kasu eest hüvitist.
Appropriate remuneration for liable capital
Mõistlik hüvitis vastutava kapitali eest
Financial assets of differing economic quality demand differing returns.
Erineva majandusliku kvaliteediga finantsinvesteeringud nõuavad erinevat tulusust.
Determining whether an asset is acceptable for an investor operating under normal market conditions must, therefore, be based on the specific economic nature of the capital measure in question and on the value to HLB of the capital made available.
Seepärast peab küsimuse analüüsimisel, kas tavapärastes turutingimustes tegutsev investor nõustuks investeerima, lähtuma kõnealuse kapitalimeetme majanduslikust eripärast ja käsutusse antud kapitali väärtusest HLB-le.
Similarity of the investment to share capital
Investeeringu sarnasus põhikapitaliga
The Commission takes the view that, apart from its lack of liquidity, the contribution to the capital reserve, which, at least from 1997 onwards, has been regarded as core capital by BAKred, most closely resembles an investment in share capital.
Komisjon on arvamusel, et kapitalireservi investeerimine, mida BAKred vähemalt 1997. aastast aktsepteeris esimese taseme omavahenditena, sarnaneb eelkõige põhikapitali investeeringuga.
The complainant shares this view.
Seda arvamust jagab ka kaebuse esitaja.
Germany had, on account of the risk profile, compared the capital reserve to a silent partnership contribution.
Saksamaa oli kapitalireservi võrrelnud riskiprofiili tõttu hääleõiguseta osalusega.
In their understanding, the parties took the similarity to share capital as the basis for calculating an appropriate remuneration.
Pooled olid omapoolsetes selgitustes mõistliku hüvitise arvutamisel võtnud lähtepunktiks sarnasuse põhikapitaliga.
The special-purpose reserve has been recognised by BAKred as core capital (‘tier 1 capital’) and can therefore be compared only with equity instruments that were recognised as core capital in Germany in the year of the transfer.
BAKred aktsepteeris sihtotstarbelist reservi esimese taseme omavahenditena, nii saab seda võrrelda selliste omakapitaliinstrumentidega, mida Saksamaal käsitleti esimese taseme omavahenditena üleandmise ajal.
According to the information available to the Commission, these were in 1992 simply the equity or share capital of a bank as well as the reserves and silent partnership contributions that satisfied the special requirements laid down in Section 10(4) KWG.
Komisjoni andmeil olid 1992. aastal sellisteks omavahenditeks ainult panga aktsia- ja/või osakapital ning reservid nagu ka hääleõiguseta osalus (passiivsed reservid), mis vastasid KWG § 10 neljanda lõigu eriomastele nõuetele.
The Commission has already made clear in its Decision 2000/392/EC that a comparison between WfA's assets, which were also recognised as core capital, and hybrid equity instruments that were regarded only as additional capital, such as profit participation certificates and non-voting preference shares, cannot serve as a basis for determining the appropriate remuneration for the transferred capital.
Juba otsuses 2000/392/EÜ selgitas komisjon, et esimese taseme omavahenditena aktsepteeritud WfA-vara võrdlus hübriidsete kapitali instrumentidega, mida aktsepteeriti üksnes täiendavate omavahenditena nagu näiteks osalusväärtpaberid ja hääleõiguseta eelisaktsiad, ei saa olla üleantud kapitali mõistliku hüvitise määramise alus.
Core capital is of greater benefit to an undertaking because it can be used to raise additional own funds (e.g. profit participation certificates) up to the same amount in order to increase its own funds base.
Esimese taseme omavahendid on ettevõtjale kasulikumad, sest samas ulatuses saab ettevõtja hankida täiendavaid omavahendeid (nt osalusväärtpabereid), et omavahendite baasi seeläbi laiendada.
For the capital provided to be recognised as original own funds, there must be greater exposure to risk, which, as a general rule, is also reflected in a higher market remuneration for such instruments.
Baasomavahenditena aktsepteerimise eelduseks on kasutatava kapitali kõrgendatud avatus riskidele, mis põhimõtteliselt kajastub nende instrumentide turutingimustele vastavast suuremas hüvitises.
Any point of comparison with ‘additional funds’ that offer only limited scope for business expansion can therefore be ruled out at the outset.
Seepärast on algusest peale välistatud võrdlus niinimetatud täiendavate vahenditega, mida äritegevuse laiendamisel saab kasutada piiratud ulatuses.
The Commission considers that the comparison with silent partnership contributions made by Germany and HLB is not suitable as a basis for determining the appropriate remuneration for the capital reserve.
Komisjoni arvates ei ole asjakohane võtta kapitalireservi eest mõistliku hüvitise määramise aluseks Saksamaa ja HLB pakutud võrdlus hääleõiguseta osalusega.
Instead, the transfer of the shares is comparable to an investment of share capital in HLB.
Osaluste üleandmine on pigem võrreldav HLB-sse tehtud põhikapitali investeeringuga.
An essential point for the Commission is that the transfer of the promotion-related assets was precisely not in the legal form of a silent partnership contribution but consisted in the creation of a reserve.
Komisjonile on sealjuures oluline asjaolu, et edendamistegevusega seotud vara investeerimine toimus reservi moodustamisega, mitte aga hääleõiguseta osaluse vormis.
Although it is also true that a capital reserve has a number of characteristics that are typical, if anything, of silent partnership contributions, the Commission considers that the risk that the transferred capital would be used at least in part for cover purposes in the event of insolvency or liquidation was generally no less than that associated with a share capital investment.
On õige, et kapitalireservil on mõned tunnused, mis tavaliselt ilmnevad pigem hääleõiguseta osaluse puhul. Kokkuvõttes ei jää komisjoni arvates risk, et maksejõuetuse või likvideerimise korral kasutatakse kapitali vähemalt osaliselt võlgade katteks, alla põhikapitali investeeringule.
Given the above views, notably regarding an analysis of the risk incurred by an investor in carrying out the transaction at issue, the Commission concludes that the starting point for calculating the appropriate remuneration for the transfer to HLB's capital reserve is the amount of share capital made available.
Lähtudes eelnevast, eriti analüüsides riski, mille investor võttis käesolevas otsuses hinnatavas tehingus, jõuab komisjon järeldusele, et HLB kapitalireservi kaasatud vahendite eest mõistliku hüvitise määramisel tuleb aluseks võtta HLB käsutusse antud põhikapital.
Liquidity costs
Puuduv likviidsus
Germany takes the view that, on account of the lack of liquidity and the resulting refinancing costs, the transfer of WK's shares can best be compared to a real capital contribution.
Saksamaa arvates on WK-osaluste üleandmine puuduva likviidsuse ja seeläbi tekkinud refinantseerimiskulutuste tõttu eelkõige võrreldav mitterahalise sissemaksega.
As it stated in its original position, this meant, in terms of the gross return, a difference of some 6,6 % compared with capital contributed in cash.
Nagu Saksamaa esialgsetes selgitustes märkis, tähendavat see võrreldes rahalise sissemaksega brutotulususe erinevust umbes 6,6 %.
A market-economy investor must take this cost into account when considering the appropriateness of his remuneration.
Niisuguse halvemusega peaks hüvitise mõistlikkuse hindamisel arvestama ka turumajanduslikult tegutsev investor.
The Commission is also of the opinion that the lack of liquidity should be taken into account.
Komisjon on samuti seisukohal, et silmas tuleb pidada puuduvat likviidsust.
A ‘normal’ capital injection into a bank supplies it both with liquidity and with an own funds base which it requires for supervisory reasons to extend its business.
“Tavaline” kapitalisüst suurendab panga likviidsust ja omavahendite baasi, mis on järelevalveõiguse kohaselt vajalik äritegevuse laiendamiseks.
In order to use the capital in full, i.e. to expand its 100 % risk-adjusted assets by a factor of 12,5 (i.e. 100 divided by a solvency ratio of 8 %), the bank must refinance itself on the financial markets 11,5 times over.
Et kapitali tervenisti kasutada, s.t et laiendada 100 %-lise riskiga kaalutud vara 12,5-kordselt (100 jagatud kapitali adekvaatsuse määraga 8 %), peab pank ennast 11,5 korda rahaturgudel refinantseerima.
Since its capital did not provide any liquidity at first, HLB incurred additional financing costs to the extent of the amount of capital if it borrowed on the financial markets the funds necessary to exploit fully the business opportunities opened up by the additional own capital, i.e. to expand the risk-weighted assets by a factor of 12,5 (or to maintain existing assets at this level).
Kapital ei suurendanud esialgu HLB likviidsust. HLB pidi seepärast kandma täiendavat finantseerimiskulu, kui soovis vajalikke vahendeid kaasata finantsturgudelt ulatuses, mis on vajalik, et täiendava omakapitali kaudu täielikult ära kasutada avanevaid ärilisi võimalusi, s.t selleks, et suurendada riskiga kaalutud varasid kaasatud kapitali 12,5-kordseks (või et säilitada olemasolevad varad nimetatud tasemel).
Because of these extra costs, which do not arise in the case of equity capital provided in liquid form, the appropriate remuneration must be reduced accordingly.
Nende lisakulude tõttu, mis ei tekiks likviidse omakapitali eraldamisel, tuleb mõistlikku tasu vastavalt vähendada.
A market-economy investor could not expect to be remunerated in the same way as for a cash injection.
Turumajanduslikult tegutsev investor ei või oodata samasugust tasu nagu likviidse rahasüsti tegemisel.
The Commission is here of the opinion that the overall refinancing interest rate must be taken into account.
Komisjon on siinjuures seisukohal, et arvesse ei saa võtta kogu refinantseerimise intressimäära.
These expenses are offset in part by reduced cooperation tax.
Osaliselt tasakaalustab kulusid väiksem ettevõtte tulumaks.
Only the net costs should be taken into account as an additional burden on HLB because of the special nature of the capital transferred.
HLB täiendava kulutusena seoses üleantud kapitali erilise iseloomuga tuleb arvestada üksnes netokulutusi.
Overall, therefore, the Commission recognises that HLB incurred additional ‘liquidity costs’ to the amount of ‘refinancing costs less company taxes’.
Kokkuvõtvalt tunnistab komisjon, et HLB-l tekivad täiendavad “likviidsuskulud” summas “refinantseerimiskulud miinus ettevõtte tulumaks”.
In their understanding, the parties similarly base their calculation on the net refinancing costs.
Kokkuleppes võtavad pooled arvutuste aluseks neto-refinantseerimiskulud.
They applied a long-term, risk-free interest rate of 7,23 % for the total refinancing costs.
Seejuures määrasid nad täismahus refinantseerimiskulude jaoks kindlaks pikaajalise riskivaba intressi 7,23 %.
They also agreed to accept a flat-rate level of tax of 50 %.
Lisaks olid pooled üksmeelsed kogusummana arvestatud 50 %-lises maksumääras.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the share capital of HLB
HLB-sse investeeritud põhikapitali eest loodetava miinimumhüvitise väljaselgitamine
The expected return on an investment and the investment risk are key determinants in the decision of a market-economy investor to invest.
Investeeringu oodatav tulusus ja investeerimisrisk on turumajanduslikult tegutseva investori investeeringuotsust peamiselt mõjutavad tegurid.
In order to determine their level, the investor incorporates all available firm-related and market-related information into his calculation.
Määramaks nende tegurite ulatust arvestab investor kogu kättesaadava teabega ettevõtte ja turu kohta.
He bases himself on historical average rates, which, generally speaking, are also a point of reference for a firm's future efficiency, and inter alia on an analysis of the company's business model for the investment period in question, the strategy and quality of management or the relative prospects for the sector in question.
Sealjuures toetub ta varasemale keskmisele tulususele, mis üldjuhul pakub pidepunkti ka ettevõtja tulevase suutlikkuse hindamiseks. Samuti lähtub investor investeeringu perioodi jaoks olulisest ettevõtte ärimudeli, ettevõtte juhtimise strateegia ja kvaliteedi ning vastava majandusharu suhteliste väljavaadete analüüsist.
A market-economy investor will undertake an investment only if it produces a higher return or a lower risk than the next-best alternative use of his capital.
Turumajanduslik investor investeerib vaid siis, kui investeering toob alternatiivselt parima investeeringuga võrreldes kaasa suurema tulususe või väiksema riski.
Similarly, he will not invest in a company whose expected return is lower than the average return expected for other companies with a similar risk profile.
Nii ei investeeri investor ettevõttesse, kui oodatav tulusus on väiksem võrreldava riskiprofiiliga teiste ettevõtete keskmisest oodatavast tulususest.
It can be assumed in the present case that there are sufficient alternatives to the assumed investment project that promise a higher expected return with the same risk.
Sel juhul võib arvata, et jätkub küllalt alternatiivseid investeerimisvõimalusi, mis pakuvad sama riski korral suuremat tulusust.
In describing the various approaches, it makes sense to distinguish between two components, viz. a risk-free return and a project-specific risk premium: minimum appropriate return on a risky investment = risk-free basic rate + risk premium for the risky investment.
Erinevate käsitluste esitamiseks on otstarbekas välja tuua kaks komponenti: riskivaba tulusus ja projektispetsiifiline riskipreemia: riskidega seotud investeeringu mõistlik miinimumtulusus = riskivaba baasmäär + riskidega seotud investeeringu riskipreemia.
Consequently, the minimum appropriate remuneration for a risky investment can be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the investment-specific risk.
Riskidega seotud investeeringu mõistlik miinimumtulusus on seega kirjeldatav riskivaba tulususemäära ja investeeringule omase riski võtmise eest arvestatava riskipreemia summana.
The basis for any determination of return is thus the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Igasuguse tulususe määramise aluseks on eeldatava riskivaba tulususega riskivaba investeerimisvormi olemasolu.
The expected return on fixed-interest government securities is normally used in determining the risk-free basic rate (or, as the case may be, an index based on such securities), but these represent forms of investment with a comparably low risk.
Tavaliselt lähtutakse riskivaba baasmäära leidmisel riikliku emitendi kindla intressimääraga väärtpaberitest (või neil väärtpaberitel rajanevast indeksist), sest need on võrreldavalt madala riskiga investeerimisvorm.
Financing approach: An investor's expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
finantsarvestus: investori oodatav omakapitali tulusus on kapitali kasutava panga vaatekohast tulevane finantseerimiskulu.
Under this approach, the historical capital costs incurred by comparable banks are first of all determined.
Sellise lähenemise korral selgitatakse alustuseks vaadeldavatega võrreldavad pankade varasemad omakapitali kulud.
Their arithmetic average is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected return requirement.
Varasemate kapitalikulude aritmeetiline keskmine võrdsustatakse oodatavate tulevaste omakapitali kuludega ehk investori oodatava tulususega.
Financing approach with compound annual growth rate: At the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean.
CAPM: CAPM on tuntuim ja enimtestitud moodsa finantsmajanduse mudel.
CAPM: The CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern finance with which the return expected by an investor can be determined applying the following equation: expected return = risk-free interest rate + market-risk premium x beta.
Selle abil arvutatakse investori oodatav tulusus järgmise valemi abil: oodatav tulusus = riskivaba intressimäär + turu-riskipreemia x beeta.
The risk premium for the specific investment is determined by multiplying the market's risk premium by the beta factor.
Konkreetse investeeringu riskipreemia kujuneb turu riskipreemia ja beetafaktori korrutisena.
However, since HLB is not a listed company, it is not possible directly to infer its beta value.
HLB ei ole börsil noteeritud ettevõte ja nii ei ole HLB beetaväärtuse otsene tuletamine võimalik.
The CAPM can, therefore, be used only on the basis of an estimate of the beta factor.
CAPM-i saab kasutada üksnes siis, kui beetafaktor määratakse kindlaks hinnanguliselt.
Germany is thus critical of the use of the CAPM for, among other things, a transfer to a Landesbank.
Nagu juba märgitud, suhtub Saksamaa muuhulgas seetõttu kriitiliselt CAPM-i rakendamisse vara üleandmisel liidumaa riiklikku panka.
In their calculations, the parties based themselves on the CAPM and applied a risk-free basic interest rate of 7,23 % for NordLB.
Pooled võtsid arvutuste aluseks CAPM-i, tuginedes seejuures riskivabale baasintressimäärale, mis moodustas 31. detsembri 1992. aasta seisuga 7,23 %.
Determination of this interest rate was based on the assumption that the LTS special-purpose assets were to be made available on a permanent basis.
Niisugune määr leiti eeldusel, et sihtotstarbeline vara pidi antama püsivalt HLB käsutusse.
The parties thus decided not to use a risk-free rate obtaining on the market at the time of the capital injection for a fixed investment period (e.g. 10-year return on government bonds) since such an approach would disregard the reinvestment risk, i.e. the risk that it would not be possible to invest again at the level of the risk-free interest rate once the investment period had expired.
Pooled loobusid seepärast investeeringu tegemise ajal turul täheldatud tähtajalise investeeringu riskivaba tulususe (nt riigi võlakirjade 10-aastane tulusus) kohaldamisest, sest niisugune käsitlus jätaks tähelepanuta reinvesteerimise riski, s.t riski, et tähtaja möödumisel ei investeerita sama kõrgest riskivabast tulususest lähtudes.
They opted, therefore, for the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which tracks the performance of an investment in Federal loans over a period of ten years.
Seetõttu lähtusid pooled Deutsche Börse AG koostatud REX10 Performance Index’ist, mis kirjeldab Saksamaa Liitvabariigi 10-aastase tähtajaga võlakirjadesse tehtud investeeringu tootlikkust.
The index series used in the present case contains the relevant end-of-year results of the REX10 Performance Index after 1970.
Antud juhul kasutatud indeksirida sisaldab REX10 Performance Index aasta lõpu seise alates 1970. aastast.
The parties then determined the rate per annum, which reflects the trend tracked by the REXIO Performance Index in the period 1970-91 and, in this way, arrived at the risk-free basic interest rate of 7,23 % referred to above.
Pooled selgitasid sel viisil tulususe aasta kohta, mis kajastab ajavahemikus 1970 – 1992 REX10 Performance Index’ile omast trendi. Riskivaba baasintressi määraks (seisuga 31. detsember 1992) saadi 7,23 %.
Since HLB's capital injection was made available on a permanent basis, the method of determining the risk-free basic interest rate appears appropriate in this specific case.
Kuna investeering pidi tõepoolest antama HLB käsutusse pikemaks ajaks, tundub riskivaba baasintressimäära selgitamise viis antud juhul asjakohane.
Moreover, the REX10 Performance Index is a generally recognised source of data.
Ühtlasi on kasutatud REX10 Performance Index üldiselt tunnustatud andmete allikas.
The risk-free basic interest rate calculated thus appears appropriate here.
Seega on leitud riskivabad baasintressimäärad asjakohased.
The beta factor of 0,74 was estimated on the basis of a KPMG report on adjusted beta factors for all listed credit institutions in Germany that is available to the Commission.
Beetafaktori väärtus 0,74 leiti, tuginedes KPMG koostatud ekspertarvamusele kõigi börsil noteeritud Saksa krediidiasutuste nn kohandatud beetafaktorite kohta. Nimetatud ekspertarvamus esitati ka komisjonile.
In the light of the report and of HLB's business profile, this beta factor is to be regarded as appropriate.
Ekspertarvamusele toetudes ja HLB ärisuunitluse vaatekohast võib saadud beetafaktorit pidada mõistlikuks.
The Commission also regards the market-risk premium of 4,0 % as acceptable.
Komisjoni arvates on turu-riskipreemia määr 4,0 % põhjendatud.
Previously in the procedure, the so-called general long-term market-risk premium, i.e. the difference between the long-term average return on a normal share portfolio and that on government bonds, was applied on several occasions.
Juba otsusega 2000/392/EÜ lõppenud menetluses käsitleti korduvalt nn üldist pikaajalist turu-riskipreemiat, s.t tavapärase aktsiaportfelli ja riigi võlakirjade pikaajalise keskmise tulususe vahet. Menetluses esitatud ekspertarvamustes hinnati vastavalt metoodikale, ajavahemikele ja lähteandmetele riskipreemia vahemikuks 3 % kuni 5 %.