natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The judgment of the Court of Justice of 13 January 2005 in the Streekgewest Westelijk North-Brabant case, handed down after the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty had been opened with respect to the aid covered by this Decision, clarified the circumstances in which a sufficiently close link must be considered to exist between a tax and an aid measure, meaning that the tax can be considered to form an integral part of the aid.
Euroopa Kohtu 13. jaanuari 2005. aasta otsus Streekgewest Westelijk Noord-Brabant’i kohtuasjas, mis toimus pärast asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse algatamist käesolevas otsuses käsitletava abi vastu, selgitas asjaolusid, milles tuleb arvestada, et on olemas piisav seos maksu ja abimeetme vahel, nii et võib arvestada, et maks on abi lahutamatuks osaks.
Ground 26 of the above judgment stipulates in particular that, for a tax, or part of a tax, to be regarded as forming an integral part of an aid measure, it must be hypothecated to the aid measure under the relevant national rules, in the sense that the revenue from the tax has a direct impact on the amount of the aid and, consequently, on the assessment of the compatibility of the aid with the common market.
Nimetatud kohtuotsuse põhjenduste punktis 26 täpsustatakse nimelt, et selleks, et maksu saaks käsitleda abimeetme olulise osana, peab asjaomase siseriikliku õiguse alusel olema maksu ja antava abi vahel kindlasti selline seos, kus maksutulu mõjutab otseselt abi suurust ja, selle tagajärjel, selle abi ühisturuga kokkusobivuse hindamist.
In the Streekgewest case, the Court ruled that even if, for the purposes of the budget estimates of the Member State in question, an increase in the amount of the tax is offset by the advantage given (aid), that fact is not sufficient in itself to show that the tax was hypothecated to the tax exemption.
Streekgewesti kohtuasjas otsustas Euroopa Kohus, isegi liikmesriigi eelarve hindamise vajadusel, et kui ilmneb tasakaalustamine maksusumma suurendamise ja eelise (abi) vahel, ei ole see asjaolu iseenesest piisav maksu ja eelise vahelise püsiva seose tõendamiseks.
In this particular case, France indicated that the tax revenues are paid into the general state budget and that there is no law allowing compensation for excise duties paid by the producers of liqueur wines.
Antud juhul näitas Prantsusmaa, et maksutulu makstakse riigi üldeelarvesse ja et ei ole olemas ühtegi õigusteksti, mis võimaldaks hüvitada liköörveinitootjate poolt tasutud aktsiisi.
None of the information in the possession of the Commission suggests the contrary.
Mitte mingi komisjoni käsutuses olev teave ei viita ka vastupidisele.
On the basis of this finding, the Commission can therefore conclude that the revenue from the tax on liqueur wines is not hypothecated to the aid granted to those products, without any need to demonstrate the absence of any quantitative link between the amounts levied by France and the amounts spent in the context of the aid measure.
Selle tähelduse alusel võib komisjon seega järeldada, et ei ole sellist seost, kus liköörveinide maksutulu on kindlasti määratud samade toodete jaoks antavaks abiks, ning seda ilma et oleks vaja tõendada võimaliku koguselise seose puudumist Prantsusmaa poolt maksuna kogutud summade ja abimeetme raames kulutatud summade vahel.
In the alternative case, the Commission also notes that the tables provided by France following the opening of the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty show that there is no quantitative correlation between the revenue from the tax for the various products and the aid granted for those products.
Lisaks täheldab komisjon, et Prantsusmaa poolt pärast asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse algatamist esitatud arvtabelid näitavad, et ei ole mingit koguselist seost eri toodete maksutulu ja nende toodete jaoks antud abi vahel.
Since there is no sufficiently close link between the tax and the planned aid, it is not necessary to assess the effects of this tax on the compatibility of the notified measures with the common market, in particular in the light of Article 90 of the Treaty, under the procedure on state aid provided for in Article 88 of the Treaty.
Arvestades, et ei ole piisavat seost maksu ja kavandatava abi vahel, ei tule hinnata selle maksu mõju teatatud abimeetmete kokkusobivusele ühisturuga, nimelt asutamislepingu artikli 90 alusel, asutamislepingu artiklis 88 riigiabi suhtes ette nähtud menetluse raames.
In the light of the above, the Commission concludes that the aid planned by France is eligible for the derogation provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty and can be declared compatible with the common market,
Eespool nimetatu alusel järeldab komisjon, et Prantsusmaa poolt kavandatavat abi võib lugeda asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis c ette nähtud erandiks ning seda võib pidada ühisturuga kokkusobivaks.
The state aid that France plans to implement in favour of producers and traders of liqueur wines totalling EUR 12000000 is compatible with the common market under Article 87(3)(c) of the Treaty.
Riigiabi, mida Prantsusmaa kavatseb rakendada liköörveinitootjate ja -turustajate abistamiseks 12000000 euro summas, on asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c alusel ühisturuga kokkusobiv.
The implementation of this aid is therefore authorised.
Selle abi rakendamine on seega lubatud.
This Decision is addressed to the French Republic.
Käesolev otsus on adresseeritud Prantsusmaale.
Done at Brussels, 9 November 2005.
Brüssel, 9. novembri 2005.
OJ C 42, 18.2.2005, p. 2.
ELT C 42, 18.2.2005, lk 2.
See footnote 1.
Vt lehekülje nr 1 joonealust märkust.
Letter No SG(96) D/9957 to the French authorities dated 21 November 1996.
Prantsuse ametiasutuste 21. novembri 1996. aasta kiri nr SG(96) D/9957)
Letter No SG(98) D/6737 to the French authorities dated 4 August 1998.
Prantsuse ametiasutuste 4. augusti 1998. aasta kiri nr SG(98) D/6737
Judgment of the Court in Case C-204/97, Portuguese Republic v Commission of the European Communities, [2001] ECR I-03175.
Kohtu 3. mai 2001. aasta otsus kohtuasjas C-204/97, Portugali Vabariik versus Euroopa Ühenduste Komisjon, EKL lk I-03175.
Rectifying Finance Act No 93-859 of 22 June 1993.
aasta 22. juuni lisaeelarveseadus nr 93-859.
FRF 1 = EUR 0,15.
1 FRF = 0,15 eurot
Volumes may differ from the volumes released for consumption).
mahud, mis võivad erineda tarbimisse lastud mahtudest)
Judgment of the Court of Justice in Case C-482/99, French Republic v Commission, [2002] ECR I-4397, ground 24 and judgment in Case C-126/01, GEMO, [2003] ECR I-13769.
Euroopa Kohtu 16. mai 2002. aasta otsus kohtuasjas C-482/99, Prantsuse Vabariik versus komisjon, EKL 2002 lk I-4397, põhjenduste punkt 24 ning kohtuasi C-126/01 GEMO, 20. novembri 2003. aasta kohtuotsus, EKL 2003, lk I-13769.
Judgment of the Court in Case C/345/02, Pearle v Hoofdbedrijfschap Ambachten, [2004] ECR I-7139.
Euroopa Kohtu 15. juuli 2004. aasta otsus kohtuasjas C/345/02, Pearle versus Hoofdbedrijfschap Ambachten, EKL 2004, lk I-7139).
Judgment in Case 730/79, Philip Morris v Commission, [1980] ECR 2671, grounds 11 and 12.
septembri 1980. aasta otsus kohtuasjas 730/79, Philippe Morris/Komisjon, EKL 1980, lk 2671, põhjenduste punktid 11 ja 12.
Directorate-General for Agriculture, European Commission.
Põllumajanduse peadirektoraat, Euroopa Komisjon.
Judgment of the Court in joined Cases 6 and 11-69, Commission v French Republic, [1969] ECR 523, ground 20.
Euroopa Kohtu 10. detsembri 1969. aasta otsus liidetud kohtuasjades 6 ja 11-69, komisjon/Prantsuse Vabariik, EKL, põhjenduste punktid 20.
Judgment of the Court in Case C-142/87, Belgium v Commission, [1990] ECR 959, ground 35.
Euroopa Kohtu 21. märtsi 1990. aasta otsus kohtuasjas C-142/87, Belgia/komisjon, EKL, põhjenduste punkt 35.
OJ L 1, 1.1.2004, p. 1.
ELT L 1, 1.1.2004, lk 1.
OJ C 232, 12.8.2000, p. 17.
EÜT C 232, 12.8.2000, lk 19.
OJ C 252, 12.9.2001, p. 5
EÜT C 252, 12.9.2001, lk 5.
OJ C 45, 17.2.1996, p. 5, subsequently amended with regard to its application to the agricultural sector, OJ C 48, 13.2.1998, p. 2.
EÜT C 45, 17.2.1996, lk 5, hiljem muudetud selle põllumajandussektoris kohaldamise suhtes, EÜT C 48, 13.2.1998, lk 2.
In accordance with Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ L 208, 24.7.1992, p. 1).
Vastavalt nõukogu 14. juuli 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2081/92 sätetele põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (EÜT L 208, 24.7.1992, lk 1).
State aid No N 166/2002.
Riigiabi nr N 166/2002.
See footnote 18.
Vt joonealust märkust 18.
Judgment of the Court of Justice in Case 47/69 Government of the French Republic v Commission of the European Communities, [1970] ECR 487.
Kohtu 25. juuni 1970. aasta otsus kohtuasjas 47/69, Prantsuse Vabariigi valitsus versus Euroopa Ühenduste Komisjon, EKL 1970, lk 487.
Judgment in Case C-234/99, Niels Nygård v Svineafgiftsfonden, [2002] ECR I 3657.
aprilli 2002. aasta kohtuotsus kohtuasjas C-234/99, Niels Nygard versus Svineafgiftsfonden, ELK 2002, lk I 3657.
Not yet published in the ECR.
Ei ole veel kohtulahendite kogumikus avaldatud.
Ground 27 of the judgment.
Eespool nimetatud kohtuotsuse põhjenduste punkt 27.
The revenue that can be used for publicity is not restricted to the amounts collected by means of the CVO.
Reklaami suunata võidavat tulu ei vähendata VKM abil kogutud summadeni.
In particular, inter-branch organisations can draw on other resources, for example revenue from the provision of services and the sale of advertising material and from other sources.
Nimelt võivad tootmisharudevahelised organisatsioonid kasutada teisi vahendeid, mis saadakse näiteks teenuste osutamisest, reklaamesemete ja muu müügist.
In view of the general interest of the research, no commercial use of the results is planned.
uurimuste üldhuvi pakkuvat olemust arvestades ei ole tulemuste ärilist ärakasutamist ette nähtud.
The question of the cost of rights of exploitation or of the conditions for access to rights of exploitation will therefore not arise.
Kasutusõiguse litsentsimise maksumuse või kasutusõigusele juurdepääsu tingimuste küsimust seega ei teki.
1457000 EUR
1457000 eurot
1591000 EUR
1591000 eurot
279000 EUR
279000 eurot
340000 EUR
340000 eurot
157000 EUR
157000 eurot
72000 EUR
72000 eurot
75000 EUR
75000 eurot
35000 EUR
35000 eurot
of 16 May 2006
16 mai 2006,
on State aid C 26/2004 (ex NN 38/2004) implemented by Germany for Schneider Technologies AG
riigiabi nr C 26/2004 (ex NN 38/2004) kohta, mida Saksamaa Liitvabariik andis Schneider Technologies AG-le
(notified under document number C(2006) 1857)
(teatavaks tehtud numbri K(2006) 1857 all)
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
olles kutsunud huvitatuid isikuid esitama oma arvamust eespool nimetatud sätete kohta ja võttes arvesse nende märkusi
On 24 March 2003, the Commission received a complaint concerning a number of alleged state aid measures in favour of Schneider Technologies AG (‘Schneider AG’).
märtsil 2003. aastal laekus komisjonile kaebus mitme väidetava Schneider Technologies AG (edaspidi “Schneider AG”) suhtes võetava abimeetme kohta.
The complainant, Gebrüder Schneider GmbH & Co. KG, is a holding company which held the shares in Schneider AG and which is owned by two Schneider brothers.
Kaebuse esitaja Gebrüder Schneider GmbH & Co. KG on valdusettevõtja, kes omas Schneider AG aktsiaid ja mis kuulub kahele vennale, kes on perekond Schneideri liikmed.
On 14 July 2004, the Commission initiated the formal investigation procedure with respect to three loans granted by the Bayrische Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (Bavarian State Institute for Development Financing — ‘LfA’) and two grants from the Bayrische Forschungsstiftung (Bavarian Research Foundation — ‘BFS’) for research and development (‘R&D’).
juulil 2004 algatas komisjon ametliku uurimismenetluse kolme laenu suhtes, mille andis Bayrischen Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (edaspidi “LfA”), ja kahe laenu suhtes, mille andis Bayrischen Forschungsstiftung (edaspidi “BFS”) teadus- ja arendustegevuseks.
The Commission's decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union on 22 February 2005.
Komisjoni otsus menetluse algatamise kohta avaldati 22. veebruaril 2005Euroopa Liidu Teatajas.
The Commission invited interested parties to submit comments on the suspected aid.
Komisjon kutsus kõiki huvitatud isikuid esitama märkusi kõnealuse abi kohta.
No such third party comments were submitted.
Komisjon ei saanud huvitatud isikutelt märkusi.
Germany's response to the initiation of the formal investigation procedure was submitted by letters dated 16 and 24 September 2004, registered as received on the same respective days.
Saksamaa edastas oma seisukoha ametliku uurimismenetluse algatamise kohta 16. ja 24. septembri 2004. aasta kirjades, mis registreeriti samadel kuupäevadel.
The Commission requested further information on 6 September 2005, which Germany submitted by letter dated 5 October 2005, registered as received on 6 October 2005.
Komisjon palus 6. septembril 2005 täiendavaid andmeid, mille Saksamaa esitas 5. oktoobri 2005. aasta kirjas (registreeritud 6. oktoobril 2005).
Additional information was submitted on 6 February 2006, registered as received on 7 February 2006.
Täiendavat teavet esitati 6. veebruari 2006. aasta kirjas (registreeritud 7. veebruaril 2006).
THE BENEFICIARY
ABISAAJA
Schneider AG, a large undertaking, was a German producer of colour television sets headquartered in Türkheim, Bavaria.
Schneider AG oli värviteleviisoreid tootev Saksamaa suurettevõtja, kelle asukoht oli Baieri liidumaal Türkheimis.
In addition to its manufacturing activities, the company had embarked in the 1990s on an ambitious project concerning the development of a laser display technology which was expected to deliver sharper images, higher brightness, unlimited screen size and flexibility in terms of projection surface.
Lisaks televiisorite valmistamisele osales ettevõtja 1990ndatel aastatel ambitsioonikas projektis, et töötada välja lasertehnoloogia, millelt oodati teravamat telepilti, suuremat heledust, piiramatut ekraani suurust ja projektsioonipinna omaduste suuremat paindlikkust.
Between 2000 and 2002, these two main areas of activity were allocated to two newly created subsidiaries of Schneider AG: Schneider Electronics AG (‘SE’), which continued the television set production, and Schneider Laser Technologies AG (‘SLT’).
Mõlemad tegevusvaldkonnad anti aastatel 2000–2002 üle kahele Schneider AG uuele tütarettevõtjale Schneider Electronics AG-le (edaspidi “SE”), kes võttis üle televiisorite tootmise, ja Schneider Laser Technologies AG-le (edaspidi “SLT”).
The LfA, a public bank having as its object the promotion of regional economic development, had held shares in Schneider AG since 1998.
LfA, kelle ülesanne on piirkonna majanduse edendamine, omas alates 1998. aastast Schneider AG aktsiaid.
In 1999/2000, the LfA was the biggest shareholder, holding 35,6 % of the shares.
ja 2000. aastal oli LfA suurim aktsionär, omades 35,6 % aktsiatest.
Lehman Brothers, a private investment bank, held 26,6 %, Gebr.
Eraomanduses olev investeerimispank Lehman Brothers omab 26,6 % aktsiatest, Gebr.
Schneider GmbH & Co. KG 14,6 % and other private investors 23,2 %.
Schneider GmbH & Co. KG 14,6 % ja teised erainvestorid 23,2 %.
This positive view of the company's future was shared by the second biggest investor, Lehman Brothers, as evidenced by a study issued in April 2000 which explained that break-even in the field of production of consumer electronics was expected by the end of 2000, whereas break-even in laser display technology was expected for Q4 of 2001.
Ettevõtja tulevikuväljavaateid pidas positiivseks ka suuruselt teine investor Lehman Brothers, nagu selgub aprillis 2000 tehtud uuringust, kus ennustati kasumit tarbeelektroonika valdkonnas alates 2000. aasta lõpust ja lasertehnoloogia valdkonnas alates 2001. aasta viimasest kvartalist.
Lehman Brothers bought [...] shares from the LfA between mid-1999 and mid-2000.
Lehman Brothers ostis 1999. aasta keskpaigast kuni 2000. aasta kekspaigani LfAlt [...] aktsiat.
However, the companies did not perform as expected.
Ettevõtjate tulemused ei vastanud aga ootustele.
SE produced television sets of a lower quality range and could not compete with low-price products imported mainly from Asia.
SE toodetud televiisorite kvaliteet oli madal ja need ei suutnud konkureerida eelkõige Aasiast imporditavate odavate toodetega.
Since no income could be derived from the television set business, Schneider AG ran out of funds needed by SLT to continue its laser technology activities, which progressed much more slowly than originally expected.
Televiisorite müük ei olnud aga kasumlik ja seetõttu puudusid Schneider AG-l vahendid, mida SLT vajas, et jätkata lasertehnoloogia alal tööd, mis edenes oodatust oluliselt aeglasemalt.
A first prototype was available only in May 2000, much later than scheduled, and it was suitable only for industrial use.
Esimene prototüüp valmis alles 2000. aasta mais ehk kavandatust palju hiljem ja see sobis ainult tööstuslikuks kasutamiseks.
By 2002, the company had not succeeded in developing a product suitable for the private consumer, the actual economic aim of SLT.
aastaks ei olnud ettevõtjal õnnestunud välja töötada eratarbijale mõeldud toodet, mis oli olnud SLT tegelik majanduslik eesmärk.
In March 2002, three separate sets of insolvency proceedings were initiated in respect of Schneider AG and its two subsidiaries.
Märtsis 2002 alustati Schneider AG ja tema kahe tütarettevõtja vastu kolme maksejõuetusmenetlust.
The insolvency administrator sold the assets of Schneider AG and SE to the Chinese electronics company TCL, and the assets of SLT to Jenoptik Laser, Optik, Systeme GmbH (‘LOS’).
Pankrotihaldur müüs Schneider AG ja SE varad Hiina elektroonikaettevõtjale TCL ja SLT varad Jenoptik Laser, Optik, Systeme GmbHle (edaspidi “LOS”).
TCL and LOS had made the highest respective offers.
TCL ja LOS olid esitanud kõige kõrgemad pakkumised.
THE FINANCIAL MEASURES
FINANTSMEETMED
In its decision to initiate the procedure, the Commission expressed doubts as to the compatibility of the following two sets of measures.
Oma otsuses menetluse alustamse kohta väljendas komisjon kahtlust mõlema allpool nimetatud meetme kokkusobivuse kohta ühisturuga.
THE THREE LFA LOANS
KOLM LFA LAENU
The three LfA loans were part of a package agreed in autumn 1999 between the LfA, Lehman Brothers, the complainant and a pool of banks.
Kolm LfA laenu olid osa 1999. aasta sügisel LfA, Lehman Brothersi, kaebuse esitaja ja pankade ühenduse vahel kokku lepitud lähenemisest.
Germany explained that, in 1998, the company had to face losses because the attempt to increase sales of television sets through the specialised retail channel had failed.
Saksamaa selgitas, et ettevõtja töötas 1998. aastal kahjumiga, olles püüdnud eelnevalt edutult suurendada televiisorite müügimahtu spetsialiseerunud jaemüügi kaudu.
The management therefore decided to restructure the company and to reinforce the OEM (original equipment manufacturer) business.
Juhatus otsustas seetõttu ettevõtja ümber korraldada ja lõpptootja toodete müüki suurendada.
Liquidity was needed to finance the restructuring, prefinance the production for large-scale orders and cover the losses.
Et rahastada ümberkorraldamist, eelrahastada tootmist suurtellimuste jaoks ja katta kahjusid pidi olema tagatud ettevõtja likviidsus.
The first LfA loan (‘loan 1’) amounted to EUR 2,1 million and was granted in September 1999. The interest rate was [...] %.
Esimene LfA laen (edaspidi “1. laen”) suurusega 2,1 miljonit eurot anti 1999. aasta septembris intressimääraga [...] %.
The second loan (‘loan 2’) amounted to EUR 5,1 million and was also granted in September 1999. The interest rate was [...] %.
Teine LfA laen (edaspidi “2. laen”) suurusega 5,1 miljonit eurot anti samuti 1999. aasta septembris intressimääraga [...] %.
The third loan (‘loan 3’) amounted to EUR 5,6 million, was granted in February 2000 and the interest rate was [...] %.
Kolmas laen (edaspidi “3. laen”) suurusega 5,6 miljonit eurot anti 2000. aasta veebruaris ja selle intressimäär oli [...] %.
The first two loans were granted for a duration of one year, while loan 3 was granted until 31 December 2001, i.e. for almost two years.
Kaks esimest laenu anti üheks aastaks, 3. laen tuli tagasi maksta 31. septembriks 2001 ja seega oli laenu tähtaeg peaaegu kaks aastat.
Loan 1 was secured by several collateral items such as a charge on land, the cession of receivables and a product property transfer by way of security.
laenu tagatiseks olid peamiselt kinnisvara tagatisel antavad laenud, nõudeõiguse loovutamine ja kaupade omandiõiguse üleandmine tagatisena.
These collateral items were ranked below the securities granted to the pool banks, whose loans had been granted earlier.
Need tagatised olid aga teisejärgulised võrreldes tagatistega, mida andis pangaliit, kelle laenud olid juba antud.
Loans 2 and 3 were not secured by any collateral.
ja 3. laen anti ilma täiendavate tagatisteta.
Germany explained that securities had been replaced by a higher interest rate.
Saksamaa selgitas, et tagatiste asemel lepiti kokku kõrgemas intressimääras.
The actual value of securities for the LfA as a shareholder was very limited because it was likely that the shareholder loan would be treated as equivalent to a capital injection under German law (Section 30 of the Law concerning Companies with Limited Liability).
Tagatiste tegelik väärtus oli LfA kui Schneider AG aktsionäri jaoks väga väike, sest vastavalt Saksamaa seadustele (aktsionäride piiratud vastutusega osaühingute seaduse paragrahv 30) peetakse osanikulaenu tõenäoliselt põhikapitali täiendavaks sissemakseks.
The contributions by the private parties to the package were as follows:
Eraosanikud osalesid järgmiselt:
Lehman Brothers first injected EUR 25 million into the firm at the end of 1999 to purchase the shares in SLT until then held by Daimler Chrysler and (ii) was lead investor in a further capital increase in February 2000 by an additional EUR 46 million for the financing of the further development of the laser business.
Lehman Brothers tõi esiteks 1999. aasta lõpus ettevõttesse seni Daimler Chrysleri omanduses olnud SLT aktsiate müügist saadud 25 miljonit eurot ja oli teiseks kapitali suurendamisel 2000. aasta veebruaris peamine investor 46 miljoni euroga laserite müügi edasiarendamise rahastamisel.
This credit line was expressly upheld in September 1999 as part of the package.
aasta septembris lepiti kokku selle krediidiliini jõussejätmise suhtes.
Germany explained that it had no information as to any deviation by the other pool banks from the originally agreed interest rate of [...] %.
Saksamaa selgitas, et tal puudusid andmed teiste pangaliitu kuuluvate pankade kõrvalekaldumise kohta algselt kokku lepitud intressimäärast, mis oli [...] %.
The complainant provided a shareholder loan amounting to EUR 7,7 million on the same conditions as the pool banks.
Kaebuse esitaja andis osanikulenu summaga 7,7 miljonit eurot samadel tingimustel kui pangaliitu kuuluvad pangad.
THE R&D SUBSIDIES
TEADUS- JA ARENDUSTOETUSED
In 1994 and 1997, the BFS provided two grants to Schneider AG totalling EUR 9050121,88.
1994 ja 1997 andis Bayrische Forschungsstiftung (edaspidi “BFS”) Schneider AGle kaks toetust kogusummaga 9050121,88 eurot.
Project 1 (‘Laser-Display-Technologie’)
projekt (“Lasertehnoloogia”)
The first subsidy amounted to EUR 6498468,68. It was granted on 16 December 1994 with the aim of co-financing the ‘Laser-Display-Technologie’ project (‘project 1’).
Esimene toetus 6498468,68 eurot anti 16. detsembril 1994 projekti “Lasertehnoloogia” (edaspidi “1. projekt”) rahastamiseks.
The aid was disbursed in several instalments over the lifetime of the project, i.e. between January 1995 and June 1997.
Kõnealune toetus maksti mitme osamaksena välja projekti teostamise jooksul ehk ajavahemikul jaanuarist 1995 kuni juunini 1997.