natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, BT explained that the Commission's decision to initiate the procedure was wrong to claim that any increase in the value of BT's infrastructure is not taken into account: in fact, BT has been subject to upward as well as downward revisions, depending on whether factors increasing BT's value outweighed decreasing factors.
BT selgitas, et seetõttu oli vale komisjoni menetluse algatamise otsuses toodud väide, et BT infrastruktuuri väärtuse suurenemist ei arvestata: tegelikult on BT väärtust korrigeeritud nii alla- kui ka ülespoole, sõltuvalt sellest, kas BT väärtust suurendavad tegurid kaalusid üles väärtust vähendavad tegurid.
According to BT, the revision system applicable to Vtesse appears to be based on the same principles, albeit on a different manner: newly occupied fibres become an additional part of its hereditament and are valued as part of it.
BT leiab, et Vtesse'i puhul kasutatav väärtuse läbivaatamise süsteem põhineb samadel põhimõtetel, kuigi see toimub teisel viisil: uued kasutusele võetud kiud saavad selle vara osaks ja neid hinnatakse selle osana.
In the case of Vtesse, market share is not a suitable means for assessing changes in rateable value since any changes are likely to be imperceptible due to Vtesse' small market shares.
Vtesse'i puhul ei sobi turuosa maksustatava väärtuse hindamiseks, sest Vtesse'i väikese turuosa tõttu on igasugused muudatused tõenäoliselt märkamatud.
Finally, if the Commission were to decide that BT did receive State aid, BT submits that the Commission could not order recovery because of BT's legitimate expectation that any such aid was lawful, or, alternatively, that it would constitute existing aid.
Lõpuks väidab BT, et kui komisjon peaks otsustama, et BT sai riigiabi, ei saa komisjon anda korraldust see tagasi maksta, sest BT-l on õiguspärane ootus, et igasugune selline abi oli seaduslik või – teise variandina – et see kujutab endast olemasolevat abi.
Comments from Kingston
Kingstoni märkused
Kingston claims that the Commission has not established the existence of an advantage, either by showing that BT and Kingston have benefited from a selective reduction in the burden of tax, or by showing that other operators face an exceptional increase.
Kingston väidab, et komisjon ei ole eelise olemasolu tõendanud, st ei ole tõendanud asjaolu, et BT ja Kingstoni maksukohustust on valikuliselt vähendatud või et teiste operaatorite maksukohustust suurendati erakordselt palju.
It notes that in the case of Kingston, the Commission has no idea how it has been rated.
Ta märgib, et komisjon ei tea, kuidas Kingstonit on maksustatud.
Kingston considers that the only evidence that an advantage may have been granted to BT is the difference in the rates/revenue ratio between BT and Vtesse.
Kingston leiab, et ainus tõend selle kohta, et BT-le võib olla antud eelis, on BT ja Vtesse'i maksu ja tulude suhte erinevus.
However, this ratio is irrelevant in the case of property tax, which is not a tax on revenues.
See suhtarv ei ole varamaksu puhul siiski asjakohane, sest see ei ole tuludelt võetav maks.
For such ratio to be relevant, Vtesse and Kingtson or BT should be directly comparable firms, which is not the case given the differences in size, turnover and economic activities.
Selleks et see suhtarv oleks asjakohane, peaksid Vtesse ja Kingston või BT olema otseselt võrreldavad ettevõtted, mida need antud juhul suurust, käivet ja majandustegevust arvestades ei ole.
Finally, it estimates Vtesse's ratio at 0,39 %, while its own rates/revenue ratio is allegedly at 4,5 %.
Lõpuks määrab Kingston Vtesse'i suhtarvu hinnanguliseks suuruseks 0,39 %, samas kui tema enda maksu ja tulude suhe on väidetavalt 4,5 %.
It denies that the existence of several methods bestows a selective advantage on Kingston.
Ta eitab seda, et teistsuguse meetodi kasutamine annab Kingstonile valikulise eelise.
The VOA has, in its view, some discretion in the valuation process, but this is not unfettered discretion: the nature of the hereditament and the nature of the evidence determine its choice, which is further constrained by a considerable body of case-law.
Ta leiab, et VOA-l on hindamisprotsessis teatav kaalutlusõigus, kuid see ei ole piiramatu: vara ja andmete laad määravad VOA valiku, mida piirab lisaks veel kohtupraktika.
It is not possible to demonstrate that the R&E method favours Kingston or BT, since the rental method is not applicable to them, while the R&E method is not applicable to Vtesse, since it is not profitable.
Ei ole võimalik tõendada, et tulude ja kulude meetod annab Kingstonile või BT-le eelise, sest nende suhtes ei saa rendimeetodit rakendada, samas kui tulude ja kulude meetodit ei saa Vtesse'i suhtes rakendada, sest Vtesse ei saa kasumit.
It further submits that there is no demonstration of a distortion of competition, with no reference to the other operators that compete with Kingston.
Ta väidab veel, et konkurentsi moonutamise kohta puuduvad tõendid, sest puuduvad andmed teiste, Kingstoniga konkureerivate operaatorite kohta.
As a subsidiary legal submission, it suggests that any potential aid granted through the application of the UK rating system would be existing aid.
Lisaks teeb ta õigusliku ettepanku, et igasugune Ühendkuningriigi maksusüsteemi rakendamise kaudu antud võimalik abi on olemasolev abi.
The UK authorities submit that the rates system is a uniform statutory system, applicable to all non-domestic hereditaments in England and Wales, which aims at establishing a common yardstick, by which to assess the value of the premises.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad, et maksusüsteem on ühtne seadusega kehtestatud süsteem, mida rakendatakse ettevõtte vara suhtes Inglismaal ja Walesis, ning selle ülesanne on kehtestada üldine kriteerium, mille alusel hinnata ettevõtte vara väärtust.
This yardstick is the rent at which it is estimated that the hereditament might be expected to be let from year to year, under certain statutory assumptions concerning the state of repair of the hereditament and the terms of the hypothetical tenancy.
Selleks kriteeriumiks on rendisumma, mille eest eeldatavasti – arvestades teatavaid seadusega sätestatud eeldusi, mis on seotud vara seisundi ning hüpoteetilise rendilepingu tingimustega – antaks kõnealune vara aastaks rendile.
This value is established by the VOA, which employs professionally qualified chartered surveyors, and is required by law to exercise its expertise independently.
Selle väärtuse määrab VOA, kus töötavad erialase ettevalmistusega tunnustatud inspektorid ja mis on seaduse kohaselt kohustatud tegema sõltumatut ekspertiisi.
Its decisions are subject to the independent scrutiny of the Valuation Tribunal, and upwards to the Lands Tribunal and the Court of Appeal.
Tema otsuseid võivad sõltumatult kontrollida maksukohus (Valuation Tribunal) ning sellest kõrgemal asuvad maaküsimuste kohus (Lands Tribunal) ja apellatsioonikohus (Court of Appeal).
The UK authorities further explain that, in order to value this hypothetical rent, the VOA can use several methods.
Ühendkuningriigi ametiasutused selgitavad ka, et VOA võib nimetatud hüpoteetilise rendisumma kindlaksmääramiseks kasutada mitut meetodit.
These valuation methods have the same objective, namely the ascertainment of the hypothetical tenancy and should all, properly applied, yield the same result.
Nendel hindamismeetoditel on sama eesmärk, nimelt hüpoteetilise rendi kindlakstegemine, ja need peaksid nõuetekohasel rakendamisel andma sama tulemuse.
The existence of several methods is meant to cater for the wide range of circumstances to which rates are applied.
Mitu meetodit peaksid katma paljud erinevad olukorrad, mille puhul maksumäärasid rakendatakse.
The selection of the appropriate valuation method is not a discretionary decision: it will depend on the nature of the hereditament and the nature of the available evidence.
Asjakohase hindamismeetodi valik ei ole diskretsiooniotsus: see sõltub vara ja olemasolevate andmete laadist.
Thus, for instance, if there is no profit motive (hospitals, schools) for occupation, the R&E method is not applicable and the VOA is likely to judge that the most appropriate method is the contractor's basis.
Seega, kui näiteks vara valdamisega ei taotleta kasumit (haiglad, koolid jne), ei saa tulude ja kulude meetodit rakendada ja VOA teeb tõenäoliselt otsuse, et kõige asjakohasem meetod on ehitaja baasmeetod.
Choice of the method applied to BT and Kingston
BT ja Kingstoni puhul kasutatud meetodi valik
The UK authorities explain that the R&E method was the only one that was available to assess BT's and Kingston's hereditament.
Ühendkuningriigi ametiasutused selgitavad, et tulude ja kulude meetod oli BT ja Kingstoni vara hindamiseks ainus kasutamiskõlblik meetod.
They claim that the VOA's team of independent experts that worked on assessing their hereditament concluded for all valuation periods, including 2005-2010, that there was not enough evidence to assess the rateable value of BT's and Kingston's networks on the basis of the rental method.
Nad väidavad, et VOA sõltumatute ekspertide rühm, mis hindas nende ettevõtete vara, järeldas kõigi hindamisperioodide, sealhulgas ajavahemiku 2005–2010 kohta, et BT ja Kingstoni võrkude maksustatava väärtuse hindamiseks rendimeetodil puudusid piisavad andmed.
This finding was accepted by the Valuation Tribunal in the case at hand.
Antud juhul kinnitas selle järelduse maksukohus.
They further claim that the R&E method is the only one that could reflect the unique advantage of ubiquity which BT enjoys.
Nad väidavad ka, et tulude ja kulude meetod on ainus meetod, mis suudab arvestada BT laiahaardelisusest tulenevat ainulaadset eelist.
The UK authorities claim that the rental method was not applicable to BT and Kingston.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad, et rendimeetodit ei saanud BT ja Kingstoni puhul kasutada.
On this point, they first emphasise that the question of the availability of rental evidence has to be assessed at the time when the valuation was conducted.
Siinkohal rõhutavad nad esiteks, et rendiandmete kättesaadavust tuleb hinnata hindamise ajal.
Thus, for instance, the possibility of applying the rental method for the period 1995-2000 can be considered only on the basis of information that was available at the ‘antecedent valuation date’, i.e. 1 April 1993.
Seega saab näiteks rendimeetodi rakendamise võimalust ajavahemiku 1995–2000 puhul kaaluda vaid teabe alusel, mis oli kättesaadav eelneval hindamispäeval, st 1. aprillil 1993.
Therefore, the UK authorities claim that third parties and the Commission are wrong to assume that market evidence that is now available is relevant to the question as to whether the 1995 and 2000 lists could have been compiled on the basis of the rental method.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad seetõttu, et kolmandad isikud ja komisjon eksivad, kui arvavad, et praegu kättesaadavad turuandmed on asjakohased, kui on tegemist küsimusega, kas 1995. aasta ja 2000. aasta hindamisnimekirju oleks saanud koostada rendimeetodil.
Therefore, with respect to the 1995 lists, only information available in 1993 could be taken into account.
Seetõttu sai 1995. aasta hindamisnimekirjade koostamisel arvestada vaid 1993. aastal kättesaadavat teavet.
In its decision to initiate the procedure, the Commission suggested two possible sources of rental evidence: either the rent received by BT when renting out its own infrastructure or transfer prices between BT's retail business and BT's wholesale business.
Komisjon pakkus menetluse algatamise otsuses välja kaks võimalikku rendiandmete allikat: esiteks rent, mida BT sai oma infrastruktuuri väljarentimisel, ja teiseks BT jaemüügi ja BT hulgimüügi vahelised ülekandehinnad.
The UK authorities claim that neither of those approaches was available to the VOA in 1993.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad, et VOA ei saanud 1993. aastal kasutada kumbagi neist lähenemisviisidest.
In 1993, BT was not renting out any significant part of its infrastructure and it was not structured in a way that separated its retail and wholesale businesses.
BT ei rentinud 1993. aastal välja ühtegi oma infrastruktuuri olulist osa ning jaemüük ja hulgimüük ei olnud tema struktuuris eraldatud.
Concerning the 2000 list, based on information available in 1998, the UK authorities admit that by that date, there was limited rental evidence from fibre optic networks which started to be provided to operators under so-called Indefeasible Rights of Use (IRU) contracts.
Seoses 2000. aasta hindamisnimekirjaga, mis põhines 1998. aastal kättesaadaval teabel, tunnistavad Ühendkuningriigi ametiasutused, et sellel kuupäeval olid olemas piiratud rendiandmed nende kiudoptiliste võrkude kohta, mida hakati pakkuma operaatoritele nn tühistamatute kasutamisõiguste (Indefeasible Rights of Use) lepingute alusel.
However, that evidence was limited and applied only to fibre optic networks used for carriage of high volume services, and was therefore relevant to an extremely limited proportion of BT's hereditament.
Andmed olid siiski piiratud ja kehtisid vaid selliste kiudoptiliste võrkude kohta, mida kasutati mahukate teenuste osutamiseks, ning seetõttu olid asjakohased vaid BT vara väga piiratud osaga seoses.
They also admit that there were separate retail and wholesale divisions in 1998, but the access business, which is an essential part of BT's activities, was operated on an ‘end to end’ basis with no transfers to the other divisions.
Nad tunnistavad ka, et 1998. aastal olid jaemüük ja hulgimüük eraldatud, kuid BT tegevuse oluliseks osaks olev juurdepääsu pakkumine toimus ühtse voona ja seda ei antud üle ettevõtte teistele allüksustele.
Therefore, transfer payments could not be used to value the whole of BT's network.
Seetõttu ei saanud ülekandemakseid kasutada terve BT võrgu hindamiseks.
As to the 2005 list, the same remarks as above apply.
aasta hindamisnimekirja kohta kehtivad samad märkused.
The UK authorities also deny that, contrary to the suggestion made by Altnet, tariffs for local loop unbundling provide any rental evidence on the basis of which BT's hereditament could have been assessed.
Ühendkuningriigi ametiasutused eitavad ka, et – vastupidi Altneti ettepanekule – eraldatud kliendiliinijuurdepääsu tariifid on rendiandmed, mille alusel oleks saanud BT vara hinnata.
For instance, the Wholesale Line Rental (WLR) tariff was available from August 2002.
Liinide rendi hulgimüügitariifid olid näiteks kättesaadavad alates augustist 2002.
It is a product which BT is obliged to provide to other telecommunications operators, and which enables them to offer both line rental and calls to customers over BT's local network.
See on toode, mida BT on kohustatud pakkuma teistele telekommunikatsioonioperaatoritele ja mis võimaldab neil pakkuda nii liinide rendi kui ka kõneteenust tarbijatele kogu BT kohtvõrgu piires.
However, the payment made by the telecommunications provider to BT is not equivalent to a rent for the local network.
Tasu, mida telekommunikatsioonioperaator maksab BT-le, ei ole siiski võrdväärne kohtvõrgu rendiga.
It is a payment for a service, since BT has to provide, inter alia, maintenance of the line, exchange accommodation, billing and R&D, fault repair, pair gain equipment, and power.
See on tasu teenuse eest, sest BT peab tagama muu hulgas liini hoolduse, telefonijaama teenuse, arvete esitamise ning uurimis- ja arendustegevuse, rikete kõrvaldamise, liinide pakkimise (pair gain) seadmed ja võimsuse.
Therefore, the UK authorities claim that, contrary to Vtesse and Altnet's assumption, it cannot be equated with a rent per line for the local loops.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad seetõttu, et seda ei saa – vastupidi Vtesse'i ja Altneti oletustele – pidada võrdväärseks kliendiliini rendisummaga.
They come to the same conclusion with respect to the Calls and Access tariff, which was a precursor to the WLR product, was available from 1998 and covered the same services as the WLR.
Nad jõudsid samale järeldusele seoses Calls and Access'i tariifiga, mis oli liinide rendi hulgimüügitoote eelkäija, oli kättesaadav 1998. aastast saadik ning hõlmas samu teenuseid nagu liinide rendi hulgimüük.
Furthermore, BT's wholesale line rental tariff and local loop unbundling fee are regulated by OFCOM.
BT liinide rendi hulgimüügitariifi ja eraldatud kliendiliinijuurdepääsu tasu reguleerib OFCOM.
They are not open market rents and as such little weight can be given to these tariffs as evidence of rental value.
Need ei ole avatud turu renditariifid ja seetõttu on neil rendiväärtust tõendavate tasumääradena vähe kaalu.
Therefore, the VOA claims to have no rental evidence on the essential parts of the networks of BT and Kingston, i.e. their local access networks.
Seepärast väidab VOA, et tal puudusid rendiandmed BT ja Kingstoni võrkude oluliste osade, st nende juurdepääsuvõrkude kohta.
Furthermore, the UK authorities explained that rental evidence used when applying the rental method to telecommunications operators other than BT and Kingston cannot be used to value the hereditament of these two firms.
Ühendkuningriigi ametiasutused selgitasid lisaks, et rendiandmeid, mida kasutatakse rendimeetodi rakendamisel teiste telekommunikatsioonioperaatorite suhtes peale BT ja Kingstoni, ei saa kasutada nende kahe ettevõtte vara hindamiseks.
BT and Kingston, on the one hand, and other telecommunication operators, on the other hand, are not remotely comparable.
BT ja Kingston ühelt poolt ning teised telekommunikatsioonioperaatorid teiselt poolt ei ole kaugeltki võrreldavad.
The networks of BT and Kingston are primarily local access networks, serving millions of individuals in the case of BT, while the networks of most other telecommunication operators are primarily core networks serving a small number of high value, high volume customers.
BT ja Kingstoni võrgud on peamiselt juurdepääsuvõrgud, mis teenindavad BT puhul miljoneid üksikisikuid, samas kui enamiku teiste telekommunikatsioonioperaatorite võrgud on peamiselt tuumvõrgud, mis teenindavad väheseid väärtuslikke ja suure mahuga tarbijaid.
The value of a hereditament is influenced by a number of factors including its function, its physical layout, its extent and the regulatory environment under which it operates.
Vara väärtust mõjutavad mitmed tegurid, sealhulgas vara funktsioon, selle asukoht, selle maht ja see reguleeriv keskkond, kus ettevõte tegutseb.
Thus, given the differences in the hereditaments and the lack of comparability, rental evidence from telecommunications operators, for instance on their optic fibre network, cannot be applied directly to BT/Kingston.
Seega, arvestades vara erinevusi ja võrreldamatust, ei saa telekommunikatsioonioperaatorite rendiandmeid, näiteks nende kiudoptilise võrgu rendi andmeid, otseselt kasutada BT ja Kingstoni puhul.
For the same reasons, the UK authorities claim that, contrary to the suggestion made by the Commission in its decision to initiate the procedure, rental evidence from Cable TV companies cannot be applied to BT or Kingston.
Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad samadel põhjustel, et kaabeltelevisiooniettevõtete rendiandmeid ei saa, vastupidi komisjoni poolt menetluse algatamise otsuses tehtud soovitusele, kasutada BT ja Kingstoni puhul.
As to the suggestion that parts of BT's hereditament could have been valued by reference to rental evidence derived from other networks and then on an R&E method for the remainder, the UK authorities claim that such an approach was not feasible.
Mis puutub soovitusse, et osa BT varast oleks saanud hinnata teiste võrkude rendiandmete alusel ning ülejäänud vara tulude ja kulude meetodil, siis Ühendkuningriigi ametiasutused väidavad, et selline lahendus ei olnud otstarbekas.
Such an approach would pre-suppose that there are distinct physical parts of the BT network for each of the different businesses in which BT is engaged.
Niisugune lähenemisviis eeldaks, et iga äritegevuse jaoks, millega BT tegeleb, on olemas BT võrgu konkreetne füüsiline osa.
However, the UK authorities note that according to British case-law on the application of business rates, contiguous property in the same occupation, such as BT's and Kingston's networks, must be valued as a single hereditament.
Ühendkuningriigi ametiasutused märgivad siiski, et vastavalt Ühendkuningriigi kohtupraktikale ettevõtlusmaksu rakendamise kohta tuleb ühe tegevusalaga piirduvat vara, nagu on BT ja Kingstoni võrgud, hinnata üheainsa varana.
Disaggregating property in single occupation would introduce valuation distortions, since the sum of the value of the parts of a property rarely equates to the value of the whole.
Ühe valdaja vara lahutamine koostisosadeks moonutaks hindamist, sest vara osade väärtuste summa võrdub harva kogu vara väärtusega.
More specifically, to seek to disaggregate BT's core trunk route, high volume, fibre optic network, which competes with Vtesse's business, and to assess its rateable value by reference to rents paid by competing telecommunications providers is not possible.
Et täpsustada: võimatu on püüda lahutada koostisosadeks BT magistraaltrassi, suure mahuga kiudoptilist võrku, mis konkureerib Vtesse'i äritegevusega, ja hinnata selle maksustatavat väärtust teiste konkureerivate telekommunikatsioonioperaatorite poolt makstud rendisummade alusel.
That is because that same infrastructure is also used by low volume telephony services provided to BT's 29 million domestic customers.
Põhjus on selles, et sama infrastruktuuri kasutatakse ka väiksemahuliste telefoniteenuste jaoks, mida BT osutab 29 miljonile kodutarbijale.
BT's or Kingston's networks are physically incapable of being divided into self-contained units capable of being separately let or occupied, by reason of their physical and functional integration.
BT või Kingstoni võrku ei ole selle ehituse ja toimimise terviklikkuse tõttu võimalik jagada iseseisvateks üksusteks, mida saab eraldi rendile anda või vallata.
In any case, even if it were possible to value separate parts of BT's and Kingston's hereditaments and value them under a different method than the R&E method, the problem would remain of how to value the remainder, since the R&E method can be applied only in respect of the whole of those undertakings' networks.
Isegi kui oleks võimalik hinnata BT ja Kingstoni vara osasid tulude ja kulude meetodist erineval meetodil, jääks siiski igal juhul alles ülejäänud osa hindamise probleem, sest tulude ja kulude meetodit on võimalik rakendada vaid kogu nende ettevõtete võrgu suhtes.
The application of the R&E method to BT and Kingston.
BT ja Kingstoni puhul tulude ja kulude meetodi rakendamine.
The UK authorities provided detailed explanations on the way the R&E method is applied to BT and Kingston.
Ühendkuningriigi ametiasutused selgitasid üksikasjalikult seda, kuidas BT ja Kingstoni suhtes rakendatakse tulude ja kulude meetodit.
Valuation of BT
BT hindamine
The valuations are carried out by independent experts in accordance with the general rules on the application of the R & E method.
Hindamise tegid sõltumatud eksperdid vastavalt tulude ja kulude meetodi rakendamise üldeeskirjadele.
Although the modelling and the resulting calculations are complex, the following paragraphs provide a brief overview on how the valuation was done for the 1995-2000 period.
Kuigi mudeli väljatöötamine ja järgnevad arvutused on keerukad, antakse alljärgnevates lõigetes lühike ülevaade sellest, kuidas hindamine toimus ajavahemiku 1995–2000 puhul.
The R & E valuation takes the expected receipts, which are relevant to the rateable occupation of BT's hereditament, and deducts the relevant expenses.
Tulude ja kulude hindamisel võetakse eeldatavad laekumised, mis on asjakohased BT maksustatava vara seisukohast, ja lahutatakse nendest vastavad kulud.