natgillin/translations-raw huggingface dataset:
So the fact that BayernLB used the injected capital only once in 1996 and even then only to a limited extent to cover risk-bearing assets is also irrelevant to the question of the capital basis being examined here.
Seetõttu on asjaolu, et BayernLB kasutas paigutatud kapitali ainult üks kord 1996. aastal ja ainult siis piiratud ulatuses riskiga seotud varade katteks, siin analüüsitava kapitalibaasi puhul ebaoluline.
The parties themselves acknowledge this point in the understanding submitted to the Commission on 24 September 2004.
Ka osapooled ise tunnistavad selle vaate komisjonile 24. septembril 2004. aastal esitatud kokkuleppes õigeks.
Under Article 1(2) of that Act, steps must be taken to ensure that the transferred assets are used to the same extent as hitherto for the purposes of social-housing construction. Consequently, future and current interest on claims forming part of the special-purpose reserve must be used solely for social-housing construction.
Vaheinvesteeringute intress: Vaheinvesteeringute intressimakseid, mis on sätestatud üleandmislepingu 2. jao lõike 1 neljandas ja viiendas lauses, ei saa samuti vaadelda kui omakapitali äritegevuse laiendamise funktsiooni tasu.
The fact that this interest accrues to the Land is thus merely an expression of the mandatory social purpose of the assets and cannot subsequently be reinterpreted as remuneration payable by BayernLB. (134) Interest on intermediate investments: The interest payments on intermediate investments laid down in the fourth and fifth sentences of Section 2(1) of the transfer agreement cannot be regarded as remuneration for the business-expansion function of liable equity capital either.
See on tingitud asjaolust, et igasugune kasum, mis laekub sihtotstarbelisse reservi selle jätkuva ühiskondliku eesmärgi alusel, investeeritakse tagasi sotsiaalmajade ehituse madala intressiga laenude näol kooskõlas liidumaa suuniste ja nõuetega.
This is because any returns which accrue to the special-purpose reserve on the basis of their continuing social purpose are ploughed back as low-interest loans specifically for social-housing construction in accordance with the Land guidelines and requirements . As Germany itself states, BayernLB is in any case entitled only to the capital element of the loan rights (the securing function of equity capital), while the utilisation and earnings function of the equity capital will, by dint of its mandatory social purpose, remain entirely with the Land .
Saksamaa väitel on BayernLB'l igal juhul õigus ainult laenuõiguste kapitalielemendile (omakapitali kindlustusfunktsioon), samas kui omakapitali kasutus- ja kasumifunktsioon jääb selle kohustusliku ühiskondliku eesmärgi alusel täielikult liidumaale.
According to Germany and BayernLB, there was an understanding that BayernLB would cover the capital requirements for expanding its commercial activities largely by accepting silent partnership contributions from institutional investors.
Vastavalt Saksamaale ja BayernLB'le oli olemas kokkulepe, et BayernLB katab kapitalinõuded oma äritegevuse laiendamise eesmärgil suurelt jaolt läbi institutsiooniliste investorite vaikivate seltsingute panuste.
It must be said that this intention was not specifically expressed either in the relevant clauses of the transfer agreement or in the Act relating to the transfer.
Tuleb mainida, et seda kavatsust ei olnud üksikasjalikumalt väljendatud ei üleandmislepingu asjaomastes punktides ega üleandmisega seotud seaduses.
Germany points out that, pursuant to Section 2 of the agreement between the Land of Bavaria and the Bavarian Sparkassenverband of 15 December 1994, the Sparkassenverband was required, as second shareholder, to bear half of any loss suffered by BayernLB in the event of the special-purpose reserve being depleted or used by BayernLB's creditors to cover losses.
Saksamaa juhib tähelepanu sellele, et vastavalt Baieri ja Bavarian Sparkassenverband'i vahel 15. detsembril 1994. aastal sõlmitud lepingu 2. jaole oli Sparkassenverband teise osanikuna kohustatud kandma pool igasugusest BayernLB kahjust juhul, kui sihtotstarbeline reserv ammendatakse või seda kasutavad kahjude katmiseks BayernLB võlausaldajad.
However, this did not eliminate the risk that at least part of the special-purpose reserve might be lost in the event of insolvency or liquidation, as it meant that the reserve was to be replenished only proportionally.
Samas ei kõrvaldanud see riski, et vähemalt osa sihtotstarbelisest reservist kaotatakse maksejõuetuse või likvideerimise korral, kuna see tähendas seda, et reservi oleks taastäiendatud vaid proportsionaalselt.
At most the arrangement could have led to the Land compensating the Sparkassenverband internally for assuming this additional risk.
Kõige enam oleks kokkulepe viinud välja selleni, et liidumaa oleks kompenseerinud Sparkassenverband'ile nimetatud täiendava riski võtmise eest pangasiseselt.
However, no such agreement was concluded and the matter is irrelevant for the purposes of this proceeding.
Samas niisugust kokkulepet ei sõlmitud ning asjaolu on käesoleva menetluse seisukohalt ebaoluline.
Germany has stated that in the BayernLB case the remuneration for the special-purpose assets was treated for tax purposes as use of profits and could therefore not be deducted as operating expenditure.
Saksamaa on väitnud, et BayernLB juhtumi puhul käsitleti tasu sihtotstarbeliste varade eest maksude eesmärgil kasumi kasutamisena ning seega ei saadud seda maha arvestada kui tegevuskulu.
As a result, the remuneration is payable after tax.
Selle tulemusena kuulub tasu maksmisele pärast maksude mahaarvamist.
Remuneration of 0,15 % after taxes for 2. (DEM)
0,15 %-line tasu pärast maksude mahaarvamist 2. eest (DEM)
Remuneration of 6,42 % after taxes for 4. (DEM)
6,42 %-line tasu pärast maksude mahaarvamist 4. eest (DEM)
Remuneration of 0,15 % after taxes for 6. (DEM)
0,15 %-line tasu pärast maksude mahaarvamist 6. eest (DEM)
Remuneration of 5,25 % after taxes for 8. (DEM)
5,25 %-line tasu pärast maksude mahaarvamist 8. eest (DEM)
According to documents submitted by the German Government, the corporation tax rate was 42 % in 1995 and 1996.
Vastavalt Saksamaa Valitsuse esitatud dokumentidele oli korporatsiooni maksumäär 1995. ja 1996. aastal 42 %.
To this must be added the solidarity surcharge of 7,5 % (making 49,5 % in total).
Siia tuleb juurde lisada 7,5 % line solidaarsuse lisamaks (mis teeb kokku 49,5 %).
implemented by Germany for Hamburgische Landesbank — Girozentrale, now HSH Nordbank AG
riigiabi kohta, mida Saksamaa andis Hamburgische Landesbank – Girozentralele, praegu HSH Nordbank AG-le
(notified under document number C(2004) 3928)
(teatavaks tehtud numbri K(2004) 3928 all)
Having called on the Member State and other interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above and having regard to their comments,
olles palunud liikmesriigil ja huvitatud isikutel esitada oma märkused eespool nimetatud sätete alusel ja võttes arvesse nende märkusi,
The procedure concerns the transfer of shares in Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (‘WK’) to Hamburgische Landesbank — Girozentrale (‘HLB’) by the Land of Hamburg (‘FHH’).
Menetluse ese on Hamburgi elamuehituskrediidiasutuse Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt (edaspidi: “WK”) aktsiate üleandmine pangale Hamburgische Landesbank – Girozentrale (edaspidi: “HLB”) Hamburgi linna (edaspidi “FHH”) poolt.
There are a further six cases in which proceedings have been initiated against Germany in connection with transfers of assets to Landesbanks, and in particular to Westdeutsche Landesbank — Girozentrale (‘WestLB’).
Menetlus on seotud veel kuue menetlusega Saksamaa vastu vara üleandmise tõttu liidumaade riiklikele pankadele (Landesbank), eelkõige Westdeutsche Landesbank Girozentralele (edaspidi: “WestLB”).
By letter of 12 January 1993, the Commission asked Germany for information concerning the circumstances of, and reasons for, a capital increase in WestLB resulting from the incorporation of Wohnungsbauförderanstalt (‘WfA’) and similar increases in the own funds of the Landesbanks of other Länder.
Komisjon nõudis Saksamaalt 12. jaanuaril 1993. aastal teavet seoses WestLB kapitali suurendamisega elamuehituse edendamise asutuse Wohnungsbauförderanstalt (edaspidi “WfA”) integreerimise teel ning teiste liidumaade riiklike pankade omavahendite samalaadse suurendamise asjaolude ja põhjuste kohta.
Germany replied in March and September 1993 and, in response to further Commission requests dated 10 November and 13 December 1993, provided additional information in March 1994.
Saksamaa edastas vastused 1993. aasta märtsis ja septembris ning, vastates komisjoni järgmistele, 10. novembri ja 13. detsembri 1993. aasta päringutele, täiendava teabe 1994. aasta märtsis.
In addition to information concerning WfA's transfer to WestLB, the German replies referred to similar transfers in Lower Saxony, Berlin and Schleswig-Holstein.
Lisaks andmetele WfA üleandmise kohta WestLB-le osutati Saksamaa vastustes sarnastele üleandmistele Alam-Saksi, Berliini ja Schleswig-Holsteini liidumaades.
By letters of 31 May and 21 December 1994, the Bundesverband deutscher Banken e.V.
mai 1994. aasta ja 21. detsembri 1994. aasta kirjades teatas Saksamaal asuvaid erapanku esindav ühendus Bundesverband deutscher Banken e.V. (edaspidi “BdB”) komisjonile muu hulgas, et FHH on otseselt või kaudselt andnud WK varasid üle HLB-le.
(‘BdB’), an association representing private banks established in Germany, informed the Commission among other things that, with effect from 1 January 1986 and 1 January 1993, FHH had transferred shares in WK to HLB directly or indirectly.
Asjaomased tehingud jõustusid 1. jaanuaril 1986. aastal ja 1. jaanuaril 1993. aastal.
This increased the own funds at HLB's disposal and, in the BdB's view, distorted competition in its favour since the parties had not agreed remuneration consistent with the market-economy investor principle.
BdB arvates kahjustas sellega seonduv HLB omavahendite suurendamine konkurentsi viimase kasuks, sest ei lepitud kokku hüvitises, mis olnuks kooskõlas turumajanduse tingimustes tegutseva investori põhimõttega.
In its second letter, the BdB accordingly lodged a formal complaint and requested the Commission to initiate proceedings under Article 93(2) of the EC Treaty (now Article 88(2)) against Germany.
Teisena nimetatud kirjas esitas BdB seetõttu ametliku kaebuse ja nõudis komisjonilt Saksamaa vastu menetluse algatamist EÜ asutamislepingu artikli 93 lõike 2 alusel (praegu artikli 88 lõige 2).
The complaint also related to similar transfers of assets to Westdeutsche Landesbank in North Rhine-Westphalia, Norddeutsche Landesbank in Lower Saxony, Landesbank Schleswig-Holstein (‘LSH’) in Schleswig-Holstein, Landesbank Berlin in Berlin and Bayerische Landesbank in Bavaria.
Lisaks käsitles kaebus varade samalaadset üleminekut Nordrhein-Westfaleni, Alam-Saksi, Schleswig-Holsteini, Berliini ja Baieri liidumaades pankadele Westdeutsche Landesbank, Norddeutsche Landesbank, Landesbank Schleswig-Holstein (edaspidi: “LSH”), Landesbank Berlin ja Bayerische Landesbank.
In February and March 1995 and December 1996 several banks associated themselves individually with the complaint lodged by their association.
aasta veebruaris ja märtsis ning 1996. aasta detsembris ühinesid mitmed pangad BdB esitatud kaebusega.
The Commission investigated first the transfer of shares to WestLB.
Komisjon uuris esmalt varade üleandmist WestLB-le.
By Decision 2000/392/EC, it finally found that the difference between the remuneration paid and the normal market return constituted state aid incompatible with the common market and ordered recovery of the aid.
aastal oli komisjon otsuses 2000/392/EÜ märkinud, et makstud hüvitise ja tavapärastes turutingimustes saadava kasumi vahe on ühisturuga kokkusobimatu abi, mis tuleb saajalt tagasi nõuda.
This decision was annulled by the Court of First Instance of the European Communities on 6 March 2003 as insufficient reasons had been given for two of the factors used to calculate the appropriate remuneration, but it was confirmed in all other respects.
Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus tühistas 6. märtsi 2003. aasta otsusega komisjoni otsuse hüvitise suuruse määramist käsitleva kahe punkti ebapiisava põhjendatuse tõttu, muus osas aga kinnitas seda täielikult.
Alongside the present Decision, the Commission is adopting a new decision on WestLB which takes account of the Court's criticisms.
Käesoleva otsusega samal ajal teeb komisjon WestLB asjas uue otsuse, milles on järgitud kohtu kriitikat.
On 1 September 1999 the Commission sent Germany a request for information on the transfers of assets to the other Landesbanks, including HLB.
septembril 1999. aastal edastas komisjon Saksamaale teabenõude teiste liidumaade riiklikele pankadele, sealhulgas HLB-le, üleantud varade kohta.
By letter of 8 December 1999, Germany submitted information on the transfer of WK to HLB which it supplemented by letter of 22 January 2001.
Vastuseks esitas Saksamaa 8. detsembri 1999. aasta kirjas andmeid WK üleandmise kohta HLB-le, mida täiendati 22. jaanuari 2001. aasta kirjaga.
By letter of 13 November 2002, the Commission informed Germany of its decision to initiate on account of the aid the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty.
novembri 2002. aasta kirjaga teavitas komisjon Saksamaad otsusest algatada abi suhtes menetlus asutamislepingu artikli 88 lõike 2 alusel.
After requesting, and being granted, extensions of the deadline, Germany submitted its comments and provided additional information by letters of 14 April and 15 May 2003.
Pärast taotletud ja saadud tähtajapikendust esitas Saksamaa 14. aprilli 2003. aasta ja 15. mai 2003. aasta kirjades oma selgitused ja täiendavad andmed.
Further questions were discussed at meetings with representatives of the German authorities on 26 June 2003.
Lisandunud küsimusi arutati 26. juuni 2003. aasta kohtumisel Saksamaa ametiasutuste esindajatega.
Following a renewed Commission request, Germany provided additional information on 29 August 2003.
Pärast komisjoni uut teabenõuet esitas Saksamaa 29. augustil 2003 täiendavaid andmeid.
The Commission decision to initiate the procedure was published on 4 April 2003 in the Official Journal of the European Union .The Commission called on interested parties to submit comments.
Komisjoni otsus algatada menetlus avaldati 4. aprillil 2003. aastal Euroopa Liidu Teatajas, et anda huvitatud isikutele võimalus esitada oma märkused.
It received comments from the BdB, which it forwarded to Germany for its opinion.
Komisjon sai BdB märkused, mille ta edastas Saksamaale selgituste saamiseks.
Germany replied by letter of 30 October 2003.
oktoobril 2003 esitas Saksamaa oma selgitused BdB märkuste kohta.
By letter of 7 April 2004, the Commission requested further information from Germany on all the Landesbank transfers, receiving replies on 1, 2 and 28 June 2004.
Komisjon palus 7. aprillil 2004 Saksamaalt täiendavat teavet kõigi liidumaade pankade suhtes algatatud menetluste kohta ja sai vastused 1. ja. 2. juuni 2004. aasta ja 28. juuni 2004. aasta kirjadega.
On 1 October 2004 Germany provided updated figures and additional information.
oktoobril 2004. aastal esitas Saksamaa ajakohastatud andmed ja täiendavat teavet.
Following the merger between HLB and Landesbank Schleswig-Holstein-Girozentrale (‘LSH’) creating HSH Nordbank AG (‘HSH’) on 2 June 2003, the WK shares received by HLB were transferred back to FHH.
juunil 2003. aastal lõpuleviidud HLB ja LSH ühinemise käigus, millega moodustati HSH Nordbank, anti HLB-le kuulunud osalus WK-s FHH-le tagasi.
On 19 July 2004 the complainant BdB, the Land of North Rhine-Westphalia and WestLB notified a provisional understanding concerning the appropriate remuneration for the transferred assets.
juulil 2004. aastal esitasid kaebuse esitaja BdB, Nordrhein-Westfaleni liidumaa ja WestLB esialgse kokkuleppe üleantud vara mõistliku hüvitamise kohta.
In their view, this remuneration should form the basis of the Commission Decision.
Pooled leidsid, et nimetatud hüvitis oleks tulnud võtta komisjoni otsuse aluseks.
The definitive version of the understanding reached the Commission on 13 October 2004.
Kõnealuse kokkuleppe lõplik versioon laekus komisjonile 13. oktoobril 2004. aastal.
On 29 September 2004 BdB, FHH and HSH Nordbank, which resulted from the merger of HLB and Landesbank Schleswig-Holstein in 2003, also reached a provisional understanding on the appropriate remuneration for the special-purpose assets transferred.
Samuti esitasid BdB, FHH ning HLB ja panga Landesbank Schleswig-Holstein ühinemisel 2003. aastal tekkinud HSH Nordbank 29. septembril 2004. aastal esialgse kokkuleppe üleantud sihtotstarbelise vara mõistliku hüvitamise kohta.
Several letters were subsequently sent to the Commission by these interested parties and by Germany.
Hiljem laekus komisjonile mitu kirja nimetatud isikutelt ja Saksamaalt.
The definitive version of the understanding on the transfer of the special-purpose assets to HLB reached the Commission on 14 October 2004.
Sihtotstarbelise vara HLB-le üleandmise kokkuleppe lõplik versioon esitati komisjonile 14. oktoobril 2004. aastal
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURES
MEETME ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
HAMBURGISCHE LANDESBANK — GIROZENTRALE (‘HLB’)
HAMBURGISCHE LANDESBANK – GIROZENTRALE (“HLB”)
At the time of the transfer, HLB was a public-law institution that had been set up by decree in 1938.
Ülemineku ajal oli HLB avalik-õiguslik asutus, mis oli asutatud 1938. aasta määruse (Erlass) alusel.
This decree was replaced in 1993 by the Hamburgische Landesbank — Girozentrale Act, which was amended in 1997 in connection with the partial sale to ‘LSH’.
aastal asendas määruse Hamburgische Landesbank – Girozentrale seadus, mida muudeti seoses panga osalise müügiga pangale Landesbank Schleswig-Holstein Girozentrale (“LSH”) 1997. aastal.
Each had a 49,5 % shareholding in HLB.
aastal omandas LSH lisaks FHH-le osaluse HLBs Kummalegi kuulus 49,5 % HLBst.
In addition, HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (‘HLB-BG’), which is controlled by FHH and the holding company Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (‘HGV’), owns a de facto share of 1 % via an atypical silent partnership.
Lisaks omandas HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (“HLB-BG”), mida kontrollivad FHH ja tema valdusühing Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (“HGV”) ebatüüpilise hääleõiguseta ühingu (stille Gesellschaft) kaudu faktiliselt üheprotsendilise osaluse.
With a balance-sheet total of some EUR 180 billion and some 4500 employees in all, HSH is today one of the larger credit institutions in Germany.
Bilansimahuga ümardatult 180 miljardit eurot ja kokku ligikaudu 4500 töötajaga kuulub ühinemisel tekkinud pank praegu Saksamaa suurimate krediidiasutuste hulka.
When the two transfers took place, HLB had a balance-sheet total of DEM 36,5 billion (1986) and just under DEM 60 billion (1992).
Varade üleandmise ajal oli HLB bilansimaht vastavalt 36,5 miljardit Saksa marka (1986) ja 60 miljardit Saksa marka (1992).
In 2002, the year preceding the merger creating HSH, HLB had a group balance-sheet total of just under EUR 93 billion and an own-funds ratio of 11 %.
aastal, viimasel aastal enne ühinemist pangaga HSH Nordbank, oli HLB kontserni bilansimaht 93 miljardit eurot (kontsern) ja kapitali adekvaatsus 11 %.
That same year it had 2700 employees at group level.
Samal aastal oli kontsernis 2700 töötajat.
As a state-owned bank, HLB took charge of FHH's banking business and that of its public and private legal persons.
Liidumaa pangana tegeles HLB FHH ning temaga seotud avalik-õiguslike ja eraõiguslike juriidiliste isikute pangandusküsimustega.
As a commercial bank, HLB was active especially in the areas of shipping and real estate finance, corporate and private customer business and international capital market business.
Kommertspangana tegeles HLB eelkõige laevanduse ja kinnisvara finantseerimise, äri- ja eraklientide ning rahvusvaheliste kapitaliturgude valdkonnas.
In the field of shipping finance, HSH describes itself as the world leader.
Laevanduse finantseerimise valdkonnas on HSH Nordbank tema enda väitel praegu maailma juhtiv teenusepakkuja.
TRANSFER OF WK SHARES TO HLB
WK VARADE ÜLEANDMINE HLB-LE
Under Article 1 of the Act amending the sponsorship of the Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt of 1 July 1986, FHH transferred 24 % of WK's equity and special capital to HLB with effect from 1 January 1986.
juuli 1986. aasta Hamburgische Wohnungsbaukredianstalt'i vastutava organi muutmise seaduse artikli 1 alusel andis FHH tehingu jõustumisega 1. jaanuaril 1986. aastal 24 % WK põhi- ja erikapitalist üle HLB-le.
According to the relevant contract of 10 July 1986 concluded between FHH and HLB, this was done as a means of increasing the latter's capital.
Vastavalt FHH ja HLB vahel sõlmitud üleandmislepingule 10. juulist 1986 leidis üleminek aset kapitali suurendamise abinõuna.
In accordance with the Act increasing the capital of Hamburgische Landesbank — Girozentrale of 22 December 1992, FHH transferred with effect from 1 January 1993 a further 38 % of its shares in WK to HGV and the remaining shares (a further 38 %) directly to HLB.
Hamburgische Landesbank – Girozentrale kapitali suurendamise seadusega 22. detsembrist 1992 andis FHH tehingu jõustumisega 1. jaanuaril 1993. aastal edasised 38 % WK varast üle HGV-le ja ülejäänud vara, veel 38 %, vahetult HLB-le.
The FHH holding HGV in turn acquired an interest in HLB in the form of a typical silent partnership contribution with 19,86 % of the shares transferred to it.
Valdusühing FHH-Holding HGV omandas seejärel omakorda HLB-s tüüpilise hääleõiguseta 19,86 %lise osaluse temale üleantud osaluste alusel.
Consequently, according to the information supplied by Germany, FHH transferred 81,86% of its shares in WK to HLB, some directly, some indirectly.
Seega oli FHH Saksamaa esitatud andmete kohaselt kokku 81,86 % oma osalusest WK-s osalt vahetult, osalt kaudselt üle andnud HLB-le.
The transfer contract of 22 December 1992 also provided for a call option whereby FHH could at any time demand that the Landesbank transfer the WK shares transferred directly to it either to FHH itself or to a third-party designated by it.
Lisaks nägi 22. detsembri 1992. aasta üleandmisleping ette tagasinõudeõiguse. Nimetatud õiguse kohaselt võis FHH liidumaa pangalt igal ajal nõuda vahetult üle antud WK-osaluste tagastamist talle endale või nende üleandmist tema poolt nimetatud kolmandale isikule.
This option also included the right to receive back the shares transferred in 1986 (cf. a so-called ‘side letter’ of 22 December 1992).
Leping nägi ette ka 1986. aastal üle antud osaluste tagasinõudeõiguse, mida reguleeris niinimetatud 22. detsembri 1992. aasta “Sideletter”.
In the event of such a reassignment, payment would be based on the value of the WK shares as determined by an expert valuation for the financial year prior to the reassignment.
Tagastamise korral kuulunuks tasumisele WK-osaluste nüüdisväärtus tagastamisele eelnenud majandusaasta hindamisakti alusel.
In an addendum adopted on 21 April 1997 to the contract of 22 December 1992, it was laid down that, in the event of a reassignment, any increase in undisclosed reserves brought about by a readjustment of the WK aid scheme would accrue not to HLB but to FHH.
detsembri 1992. aasta lepingu lisa 21. aprillilist 1997 nägi ette, et WK toetussüsteemi ümberkorraldamisest tingitud passiivsete (hääleõiguseta) reservide väärtuse kasv kuulub tagastamise korral mitte HLB-le, vaid FHH-le.
The German Banking Act (Kreditwesengesetz — KWG) has been amended in line with Council Directive 89/647/EEC on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have own funds equivalent to 8 % of their risk-adjusted assets.
Vastavalt nõukogu 18. detsembri 1989. aasta direktiivile 89/647/EMÜ krediidiasutuste maksevõime suhtarvu kohta (edaspidi “maksevõime suhtarvu direktiiv”) ja nõukogu 17. aprilli 1989. aasta direktiivile 89/299/EMÜ krediidiasutuste omavahendite kohta (edaspidi “omavahendite direktiiv”), mille alusel muudeti krediidiasutuste seadust (“KWG”), peab pankade vastutav omakapital moodustama 8 % riskiga kaalutud varast.