natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Presidency and the Commission shall ensure close cooperation and maintain a continuous dialogue at all stages of the emergency regarding the intervention.
Eesistujariik ja komisjon tagavad tiheda koostöö ja peavad jätkuvat dialoogi kõikides missiooniga seonduvates hädaolukorra etappides.
The operational coordination shall be fully integrated with the overall coordination provided by UNOCHA, when it is present, and respect its leading role.
Tegevuse koordineerimine integreeritakse ÜRO OCHA kohaloleku korral täielikult nende üldisesse koordineerimistegevusse ning nende juhtrolli austatakse.
Coordination through the Mechanism does not affect bilateral contacts between the participating Member States and the affected country, nor cooperation between the Member States and the United Nations.
Mehhanismi kaudu koordineerimine ei mõjuta kahepoolseid suhteid osalevate liikmesriikide ja kannatanud riigi vahel ega koostööd liikmesriikide ja ÜRO vahel.
Such bilateral contacts may also be used to contribute to the coordination through the Mechanism.
Selliseid kahepoolseid kontakte võib kasutada ka mehhanismi kaudu koordineerimise toetamiseks.
Synergies and complementarities shall be sought with other instruments of the Union or the Community.
Taotletakse koosmõju ja vastastikust täiendavust teiste liidu või ühenduse vahenditega.
In particular, the Commission shall ensure the complementarity and coherence of actions under the Mechanism and actions financed under Regulation (EC) No 1257/96.
Eelkõige tagab komisjon vastastikuse täiendavuse ja sidususe mehhanismi raames võetud meetmete ja määruse (EÜ) nr 1257/96 alusel rahastatud meetmete vahel.
In the event of a major emergency occurring outside the Community, the possible use of military assets and capabilities available to support civil protection should be consistent with the principles of relevant United Nations Guidelines.
Suurte hädaolukordade korral väljaspool ühendust peaks kodanikukaitset toetava kättesaadava sõjalise varustuse ja võimekuse võimalik kasutamine olema kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni asjaomaste suuniste põhimõtetega.
The coordination roles of the Presidency and the Commission referred to in this Article shall not affect the Member States’ competences and responsibility for their teams, modules and other support, including military assets and capabilities.
Käesolevas artiklis osutatud eesistujariigi ja komisjoni koordineeriv roll ei mõjuta liikmesriikide pädevust ja vastutust oma meeskondades, moodulite ja muu toetuse, sealhulgas sõjalise varustuse ja võimekuse suhtes.
In particular, the coordination by the Presidency and the Commission shall not entail giving orders to Member States’ teams, modules and other support, which shall be deployed on a voluntary basis in accordance with the coordination at headquarters level and on site.
Eelkõige ei tulene eesistujariigi ja komisjoni poolsest koordineerimisest korralduste andmine liikmesriikide meeskondadele, moodulitele ja muule abile, mida kasutatakse vabatahtlikkuse alusel vastavalt peakorterite tasandil ja kohapealsele koordineerimisele.
In order to enable the coordination referred to in paragraphs 1 to 8 and to ensure a comprehensive contribution to the overall relief effort:
Selleks et võimaldada lõigetes 1 kuni 8 osutatud koordineerimist ja tagada terviklik panus üldisesse abiprojekti:
all Member States providing civil protection assistance as referred to in paragraph 1 in response to a request distributed through the MIC shall keep the MIC fully informed of their activities; and
kõik liikmesriigid, kes pakuvad lõikes 1 osutatud kodanikukaitseabi vastusena MICi edastatud taotlusele, hoiavad nimetatud keskust täielikult oma tegevusega kursis;
Member States’ teams and modules on site participating in the intervention through the Mechanism shall liaise closely with the MIC coordination and/or assessment teams on site.
teevad kohapeal missioonis osalevad liikmesriikide meeskonnad ja moodulid mehhanismi kaudu tihedat koostööd MICi kohapealsete hindamis- ja/või koordineerimismeeskondadega.
The Commission may support and complement the civil protection assistance provided by the Member States within the context of the Mechanism by taking the measures listed in Article 2(8) and (9).
Komisjon võib toetada ja täiendada liikmesriikide pakutavat kodanikukatseabi mehhanismiga seoses, võttes artikli 2 punktides 8 ja 9 loetletud meetmeid.
Participation in the Mechanism shall be open to candidate countries.
Kandidaatriigid võivad mehhanismis osaleda.
Other third countries as well as international or regional organisations may cooperate in activities under the Mechanism where agreements between these third countries or organisations and the Community so allow.
Muud kolmandad riigid ja rahvusvahelised või piirkondlikud organisatsioonid võivad kõnealuse mehhanismiga hõlmatud tegevuses osaleda, kui see on nende kolmandate riikide või organisatsioonide ning ühenduse vaheliste lepingute alusel lubatud.
For the purposes of applying this Decision, Member States shall appoint the competent authorities and inform the Commission accordingly.
Liikmesriigid määravad käesoleva otsuse kohaldamiseks pädevad asutused ja kontaktpunktid ning teavitavad sellest komisjoni.
The Commission shall, in accordance with the procedures referred to in Article 13(2), establish implementing rules particularly on the following matters:
Komisjon kehtestab artikli 13 lõikes 2 osutatud korras rakenduseeskirjad, mis käsitlevad eelkõige järgmisi küsimusi:
resources available for assistance intervention, as provided for in Article 4;
artikliga 4 ettenähtud ressursid, mida on võimalik abimissioonidel kasutada;
the MIC, as provided for in Article 2(5);
artikli 2 punktiga 5 ettenähtud MIC;
the CECIS, as provided for in Article 2(6);
artikli 2 punktiga 6 ettenähtud CECIS;
the assessment and/or coordination teams, as provided for in Article 2(4), including criteria for the selection of experts;
artikli 2 punktiga 4 ettenähtud hindamis- ja/või koordineerimismeeskonnad, sealhulgas ekspertide valiku kriteeriumid;
the training programme, as provided for in Article 2(2);
artikli 2 punktiga 2 ettenähtud koolitusprogramm;
the modules as provided for in Article 4(3);
artikli 4 lõikes 3 ettenähtud moodulid;
the detection and early warning systems as provided for in Article 2(7);
artikli 2 punktis 7 ettenähtud tuvastamise ja varajase hoiatamise süsteemid;
information on medical resources, as provided for in Article 5(6);
artikli 5 punkti 6 punkti e kohane meditsiinilisi ressursse käsitlev teave;
the interventions inside the Community, as provided for in Article 7 as well as the interventions outside the Community, as provided for in Article 8.
artikli 7 kohased ühenduse territooriumil korraldatavad missioonid ja artikli 8 kohased väljaspool ühenduse territooriumi korraldatavad missioonid.
The Commission shall be assisted by the committee set up by Article 13 of Decision 2007/162/EC, Euratom.
Komisjoni abistab otsuse 2007/162/EÜ, Euratom artikliga 13 loodud komitee.
The Commission shall evaluate the application of this Decision every third year from the date of its notification and transmit the conclusions of that evaluation to the European Parliament and the Council.
Komisjon hindab käesoleva otsuse kohaldamist iga kolme aasta järel alates selle teatavakstegemisest ja edastab hindamistulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
The conclusions shall be accompanied, if appropriate, by proposals for amendments to this Decision.
Vajaduse korral kuuluvad hindamistulemuste juurde kõnealuse otsuse muutmiseks tehtavad muudatused.
Decision 2001/792/EC, Euratom shall be repealed.
Otsus 2001/792/EÜ, Euratom tunnistatakse kehtetuks.
References to the repealed Decision shall be construed as references to this Decision and shall be read in accordance with the correlation table in the Annex.
Viiteid kehtetuks tunnistatud otsusele käsitatakse viidetena käesolevale otsusele ning neid tuleb lugeda lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.
Opinion of 24 October 2006 (not yet published in the OJ).
oktoobri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
OJ C 195, 18.8.2006, p. 40.
ELT C 195, 18.8.2006, lk 40.
OJ C 198, 27.7.1991, p. 1.
EÜT C 198, 27.7.1991, lk 1.
OJ L 326, 3.12.1998, p. 1.
EÜT L 326, 3.12.1998, lk 1.
Council Decision 2001/792/EC, Euratom
Nõukogu otsus 2001/792/EÜ, Euratom
Article 1(2), first and second subparagraphs
Artikli 1 lõike 2 esimene ja teine lõik
Article 1(2), third subparagraph
Artikli 1 lõike 2 kolmas lõik
Recital 4, second sentence
Põhjendus 4, teine lause
Article 1(3), introductory sentence
Artikli 1 lõige 3, sissejuhatav lause
Article 2, introductory sentence
Artikkel 2, sissejuhatav lause
Article 1(3), first indent
Artikli 1 lõike 3 esimene taane
Article 1(3), second indent
Artikli 1 lõike 3 teine taane
Article 1(3), third indent
Artikli 1 lõike 3 kolmas taane
Article 2, point (3)
Artikli 2 punkt 3
Article 1(3), fourth indent
Artikli 1 lõike 3 neljas taane
Article 2, point (4)
Artikli 2 punkt 4
Article 1(3), fifth indent
Artikli 1 lõike 3 viies taane
Article 2, point (5)
Artikli 2 punkt 5
Article 1(3), sixth indent
Artikli 1 lõike 3 kuues taane
Article 2, point (6)
Artikli 2 punkt 6
Article 2, point (7)
Artikli 2 punkt 7
Article 2, point (8)
Artikli 2 punkt 8
Article 2, point (9)
Artikli 2 punkt 9
Article 2, point (10)
Artikli 2 punkt 10
Article 1(3), seventh indent
Artikli 1 lõike 3 seitsmes taane
Article 2, point (11)
Artikli 2 punkt 11
Article 3, introductory sentence
Artikli 3 sissejuhatav lause
Article 3, point (a)
Artikli 3 punkt a
Article 3, point (b)
Artikli 3 punkt b
Article 3, point (c)
Artikli 3 punkt c
Article 3, point (d)
Artikli 3 punkt d
Article 3, point (e)
Artikli 3 punkt e
Article 4(8) and Article 11
Artikli 4 lõige 8 ja artikkel 11
Article 4, introductory sentence
Artikli 4 sissejuhatav lause
Article 5, introductory sentence
Artikli 5 sissejuhatav lause
Article 4, point (a)
Artikli 4 punkt a
Article 4, point (b)
Artikli 4 punkt b
Article 5, point (3)
Artikli 5 punkt 3
Article 4, point (c)
Artikli 4 punkt c
Article 5, point (4)
Artikli 5 punkt 4
Article 4, point (d)
Artikli 4 punkt d
Article 5, point (5)
Artikli 5 punkt 5
Article 4, point (e)
Artikli 4 punkt e
Article 5, point (6)
Artikli 5 punkt 6
Article 4, point (f)
Artikli 4 punkt f
Article 5, point (7)
Artikli 5 punkt 7
Article 4, point (g)
Artikli 4 punkt g
Article 5, point (8)
Artikli 5 punkt 8
Article 4, point (h)
Artikli 4 punkt h
Article 5, point (9)
Artikli 5 punkt 9
Article 5, point (10)
Artikli 5 punkt 10
Article 5, point (11)
Artikli 5 punkt 11
Article 7(1) and (2)
Artikkel 7 lõiked 1 ja 2
Article 6, first subparagraph
Artikli 6 esimene lõik
Article 6, second subparagraph
Artikli 6 teine lõik
Article 8(2) to (9)
Artikli 8 lõiked 2–9
Article 10, first subparagraph
Artikli 10 esimene lõik
Article 10, second subparagraph
Artikli 10 teine lõik
Article 8(2), introductory sentence
Artikli 8 lõige 2, sissejuhatav lause
Article 12, introductory sentence
Artikli 12 sissejuhatav lause
Article 12, point (1)
Artikli 12 punkt 1
Article 12, point (2)
Artikli 12 punkt 2
Article 12, point (3)
Artikli 12 punkt 3
Article 8(2)(d)
Artikli 8 lõike 2 punkt d
Article 12, point (4)
Artikli 12 punkt 4
Article 8(2)(e)
Artikli 8 lõike 2 punkt e
Article 12, point (5)
Artikli 12 punkt 5
Article 12, point (6)
Artikli 12 punkt 6
Article 12, point (7)
Artikli 12 punkt 7
Article 8(2)(f)
Artikli 8 lõike 2 punkt f
Article 12, point (8)
Artikli 12 punkt 8
Article 8(2)(g)
Artikli 8 lõike 2 punkt g
Article 12, point (9)
Artikli 12 punkt 9
Decision No 779/2007/EC of the European Parliament and of the Council
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 779/2007/EÜ,
establishing for the period 2007-2013 a specific programme to prevent and combat violence against children, young people and women and to protect victims and groups at risk (Daphne III programme) as part of the General Programme ‘Fundamental Rights and Justice’
millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad” raames eriprogramm laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning ohvrite ja riskirühmade kaitsmiseks (Daphne III programm)
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 152 thereof,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artiklit 152,
The Treaty lays down that in the definition and implementation of all Community policies and activities a high level of human health has to be ensured; Article 3(1)(p) thereof requires Community action to include a contribution to the attainment of a high level of health protection.
Asutamislepinguga kohaselt tuleb kogu ühenduse poliitika ja kõigi meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse; asutamislepingu artikli 3 lõike 1 punktiga p nõutakse, et ühenduse tegevus peab kaasa aitama tervisekaitse kõrge taseme saavutamisele.
Community action should complement national policies directed towards improving public health, obviating sources of danger to human health.
Ühenduse tegevus peaks täiendama liikmesriikide poliitikat, mille eesmärgiks on rahvatervise parandamine ja inimeste tervist ohustavate tegurite kõrvaldamine.
Physical, sexual and psychological violence against children, young people and women, including threats of such acts, coercion or arbitrary deprivation of liberty, whether occurring in public or private life, constitute a breach of their right to life, safety, freedom, dignity and physical and emotional integrity and a serious threat to the physical and mental health of the victims of such violence.
Füüsiline, seksuaalne ja psühholoogiline vägivald laste, noorte ja naiste vastu, sealhulgas sellega ähvardamine, ning sundimine ja omavoliline vabadusevõtmine avalikus või eraelus rikuvad nende õigust elule, turvalisusele, vabadusele, väärikusele ning füüsilisele ja emotsionaalsele puutumatusele ning ohustavad tõsiselt sellise vägivalla ohvrite füüsilist ja vaimset tervist.
Such violence, being so widespread throughout the Community, constitutes a genuine violation of fundamental rights, a health scourge and an obstacle to the enjoyment of safe, free and just citizenship.
Selline vägivald, mis on ühenduses nii laialt levinud, on tõeline põhiõiguste rikkumine ja põhjustab tervisehäireid ning on takistuseks turvalisele, vabale ja õiglasele kodakondsusele.
The World Health Organisation (WHO) defines health as a state of complete physical, mental and social well being and not merely the absence of disease or infirmity.
Maailma Terviseorganisatsioon määratleb tervist täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaoluna ning mitte üksnes haiguse või puude puudumisena.
According to a 1996 WHO Assembly resolution, violence is a leading worldwide public health problem.
Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) assamblee 1996. aasta resolutsiooni kohaselt on vägivald peamine ülemaailmne rahvatervise probleem.
In its report on violence and health of 3 October 2002 WHO recommends promoting primary prevention responses, strengthening responses for victims of violence and increasing collaboration and exchange of information on violence prevention.
Maailma Terviseorganisatsioon soovitab oma 3. oktoobri 2002. aasta aruandes vägivalla ja tervise kohta edendada esmast ennetamist, tugevdada vägivallaohvrite toetamist ja parandada vägivalla ennetamise alast koostööd ning teabevahetust.
These principles are recognised in numerous conventions, declarations and protocols of the main international organisations and institutions such as the United Nations, the International Labour Organisation (ILO) the World Conference on Women and the World Congress against Commercial Sexual Exploitation of Children.
Neid põhimõtteid tunnustatakse selliste peamiste rahvusvaheliste organisatsioonide ja institutsioonide nagu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO), naisteteemalise maailmakonverentsi ning laste ärilise seksuaalse ekspluateerimise vastase maailmakongressi mitmetes konventsioonides, deklaratsioonides ja protokollides.
The fight against violence should be placed within the context of the protection of fundamental rights, as recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union [4] and the accompanying explanations, bearing in mind its status, which recognises, inter alia, the right to dignity, equality and solidarity.
Vägivallavastane võitlus tuleks asetada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas [4] ja kaasnevates selgitustes tunnustatud põhiõiguste kaitsmise konteksti, pidades silmas harta staatust, millega tunnustatakse muu hulgas õigust väärikusele, võrdsusele ja solidaarsusele.
It includes a number of specific articles relating to protection and promotion of physical and mental integrity, equal treatment for men and women, the rights of the child and non-discrimination, as well as recognising the prohibition of inhuman or degrading treatment, slavery and forced labour, and child labour.
Hartas on mitmeid konkreetseid artikleid, mis käsitlevad füüsilise ja vaimse puutumatuse kaitsmist ja edendamist, meeste ja naiste võrdset kohtlemist, lapse õigusi ja mittediskrimineerimist, ning mis tunnustavad samuti ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise, orjanduse ja sunnitöö ning laste töö keelamist.
It recognises that a high level of human health protection is necessary in the definition and implementation of all Community policies and activities.
Selles tunnistatakse, et ühenduse kogu poliitika ja kõigi meetmete määratlemisel ning rakendamisel on oluline inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.
The Commission has been called upon by the European Parliament to draw up and implement action programmes to combat such violence, inter alia, in its Resolutions of 19 May 2000 on the communication from the Commission to the Council and the European Parliament: ‘For further actions in the fight against trafficking in women’ [5]; of 20 September 2001 on female genital mutilation [6]; of 17 January 2006 on strategies to prevent the trafficking of women and children who are vulnerable to sexual exploitation [7]; and of 2 February 2006 on the current situation in combating violence against women and any future action [8].
Euroopa Parlament nõudis muu hulgas oma 19. mai 2000. aasta resolutsioonis komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Täiendavate meetmete võtmiseks võitluses naistega kauplemise vastu”; [5]20. septembri 2001. aasta resolutsioonis naiste suguelundite moonutamise kohta; [6]17. jaanuari 2006. aasta resolutsioonis seksuaalse kuritarvitamise suhtes kaitsetute naiste ja lastega kaubitsemise ennetusstrateegiate kohta [7] ja 2. veebruari 2006. aasta resolutsioonis naiste vastu suunatud vägivallaga võitlemise olukorra ja edasise tegevuse kohta, [8] et komisjon koostaks ja viiks ellu tegevusprogrammid sellise vägivalla vastu võitlemiseks.
The Community action programme set up by Decision No 293/2000/EC of the European Parliament and of the Council of 24 January 2000 adopting a programme of Community action (Daphne programme) (2000 to 2003) on preventive measures to fight violence against children, young people and women [9] has helped to raise awareness within the European Union and to increase and consolidate cooperation between organisations in the Member States active in combating violence.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. jaanuari 2000. aasta otsusega nr 293/2000/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm („Daphne programm”) (2000–2003) laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetusmeetmete kohta) [9] loodud ühenduse tegevusprogramm on aidanud tõsta teadlikkust Euroopa Liidus ning suurendada ja tugevdada koostööd liikmesriikides tegutsevate vägivalla vastu võitlevate organisatsioonide vahel.
The Community action programme set up by Decision No 803/2004/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 adopting a programme of Community action (2004 to 2008) to prevent and combat violence against children, young people and women and to protect victims and groups at risk (Daphne II programme) [10] further developed the results already achieved by the Daphne programme; according to Article 8(2) of Decision No 803/2004/EC the Commission shall take the necessary steps to ensure the consistency of the annual appropriations with the new financial perspectives.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsusega nr 803/2004/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm (2004–2008) laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning ohvrite ja riskirühmade kaitsmiseks („Daphne II programm”)) [10] loodud ühenduse tegevusprogrammiga arendati edasi Daphne programmi juba saavutatud tulemusi; vastavalt otsuse nr 803/2004/EÜ artikli 8 lõikele 2 võtab komisjon vajalikud meetmed, et tagada iga-aastaste assigneeringute vastavus uuele finantsperspektiivile.
It is desirable to ensure continuity for the projects supported by the Daphne and Daphne II programmes.
On soovitav tagada, et Daphne programmist ja Daphne II programmist toetatavad projektid jätkuksid.
It is important and necessary to recognise the serious immediate and long-term implications of violence against children, young people and women for their physical and mental health and for their psychological and social development, as well as for the equal opportunities of those concerned, for individuals, families and communities, and the high social and economic costs to society as a whole.
Tähtis ja vajalik on tunnistada, et laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivald põhjustab tõsiseid vahetuid ja pikaajalisi mõjusid asjaomaste üksikisikute, perekondade ja kogukondade füüsilisele ja vaimsele tervisele, psühholoogilisele ja sotsiaalsele arengule ning võrdsetele võimalustele, ning et see toob kaasa suuri sotsiaalseid ja majanduslikke kulusid ühiskonnale tervikuna.
Violence against women takes many forms ranging from domestic violence, which is prevalent at all levels of society, to harmful traditional practices associated with the exercise of physical violence against women, such as genital mutilation and honour-related crimes, which constitute a particular form of violence against women.
Naiste vastu suunatud vägivalda esineb mitmel kujul, alates koduvägivallast, mis on levinud kõigil ühiskonnatasanditel, kuni kahjulike tavadeni, nagu suguelundite moonutamine ja aumõrvad, mis seonduvad naiste suhtes füüsilise vägivalla kasutamisega ja moodustavad naiste vastu suunatud vägivalla erivormi.
Children, young people or women who witness a near relative being assaulted should be regarded as victims of violence in accordance with the programme established by this Decision (the programme).
Käesoleva otsuse alusel loodud programmi (edaspidi: programm) kohaselt tuleks lähisugulase vastu suunatud rünnaku tunnistajaks olnud lapsi, noori ja naisi vaadelda vägivallaohvritena.