natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Vtesse, this figure is to be compared to the annual rateable values of GBP 1000 and GBP 1200 per km of optic fibre pair for telecommunication operators that are assessed under the rental method.
Vtesse leiab, et seda arvu tuleb võrrelda rendimeetodil hinnatud telekommunikatsioonioperaatorite optilise kiupaari aastase maksustatava väärtusega, mis on 1000 ja 1200 Inglise naela kilomeetri kohta.
Similarly, setting the value of BT's optic fibre to zero, and given that BT has 29 million final users connections, the annual rent per line would be GBP 18,57.
Määrates BT optilise kiu väärtuseks nulli ja arvestades seda, et BT-l on 29 miljonit lõppkasutajat, oleks aastarent liini kohta 18,57 Inglise naela.
This figure is to be compared with the annual GBP 122 paid by telecommunication operators for access to BT's unbundled local loops.
Seda arvu tuleb võrrelda 122 Inglise naelaga, mida telekommunikatsioonioperaatorid maksavad aastas juurdepääsu eest BT eraldatud juurdepääsuga kliendiliinidele.
Vtesse also notes that, in 2001, BT transferred the leasehold and freehold of most of its property portfolio to ‘Telereal’, a joint venture between Land Securities and the Williams Pears Group for GBP 2,4 billion.
Vtesse märgib ka, et BT andis 2001. aastal enamiku oma renditud ja täielikus omanduses olevast varast 2,4 miljardi Inglise naela ulatuses üle Land Securities'e ja Williams Pears Group'i vahelisele ühisettevõttele Telereal.
The deal involved 5,5 million sq m in total.
Tehing hõlmas kokku 5,5 miljonit ruutmeetrit.
Following the deal, BT paid GBP 190 million in annual rents for the freehold plus GBP 90 million for the leasehold in 2001.
Pärast tehingut maksis BT 2001. aastal aastarenti 190 miljonit Inglise naela täieliku omandiõiguse eest ja 90 miljonit Inglise naela rendiõiguse eest.
On the basis of this transaction, Vtesse concludes that BT pays GBP 35 per sq m in rents for its buildings, while, according to Vtesse, other telecommunication operators are rated on average at GBP 115 per sq m on their commercial property.
Vtesse järeldab selle tehingu alusel, et BT maksab oma ehitiste eest renti 35 Inglise naela ruutmeetri kohta, samas kui teised telekommunikatsioonioperaatorid maksavad Vtesse'i sõnul ettevõtte vara pealt keskmiselt 115 Inglise naela ruutmeetri kohta.
Vtesse asserts that the actual rent paid in 2001 by BT for its buildings to Telereal, i.e. GBP 280 million, represented more than 50 % of its rateable value that year, despite the fact that most of this rateable value should be mainly attributable to its network and not to its buildings.
Vtesse väidab, et tegelik rendisumma, mida BT maksis 2001. aastal oma ehitiste eest Telerealile, st 280 miljonit Inglise naela, moodustas üle 50 % tema maksustatavast väärtusest sel aastal, vaatamata asjaolule, et enamiku maksustatavast väärtusest peaks moodustama tema võrgu ja mitte tema ehitiste väärtus.
Vtesse seems to imply that this is evidence that BT's network is undervalued under the R&E method.
Vtesse tundub sellele viitavat kui tõendile, et BT võrk on tulude ja kulude meetodiga alahinnatud.
In Vtesse's submission, the discrepancy between the rateable value of the different components of BT's network and those of the networks of the other telecommunication operators proves that the R&E method has resulted in a lower valuation of BT's hereditament than would have been achieved under the rental method.
Vtesse väite kohaselt tõestab erinevus BT võrgu ja teiste telekommunikatsioonioperaatorite võrkude eri komponentide maksustatava väärtuse vahel tõestab, et tulude ja kulude meetodi kasutamise tulemusena on BT vara hinnanguline väärtus väiksem, kui see oleks rendimeetodit kasutades.
Vtesse provides further elements to compare the respective burden of business rates on BT and on other telecommunications operators.
Vtesse esitab täiendavaid fakte, et võrrelda BT ja teiste telekommunikatsioonioperaatorite ettevõtlusmaksu koormust.
Vtesse advocates the rates/receipts ratio, which allegedly amounted to 13,46 % in its case in 2004.
Vtesse pooldab maksu ja tulude suhtarvu, mis oli 2004. aastal tema puhul väidetavalt 13,46 %.
It claims that this ratio must be adjusted in order to allow direct comparison with BT.
Ta väidab, et seda suhtarvu tuleks korrigeerida, et võimaldada otsest võrdlust BTga.
According to Vtesse, since most operators pay significant fees for the carriage and termination of traffic and since those connection fees do not relate to their rateable assets, the fees should be deducted from their receipts when calculating their rates/receipts ratio.
Vtesse leiab, et kuna enamik operaatoreid maksab liikluse toimumise ja lõpetamise eest suuri tasusid ning kuna kõnealused sidumistasud ei ole seotud nende maksustatavate varadega, tuleks need tasud maksu ja tulude suhtarvu arvutamisel tuludest maha arvata.
This view is supported by Gamma Telecom which, for the same reasons, argues that the most appropriate ratio for comparing the respective burden of business rates should be the rates/added value ratio.
Seda seisukohta toetab Gamma Telecom, kes samadel põhjustel väidab, et kõige asjakohasem suhtarv ettevõtlusmaksu kohustuse võrdlemiseks peaks olema maksu ja lisandväärtuse suhtarv.
Furthermore, Vtesse compared the prices of BT's Wholesale Extension Services (‘WES’) with the rates that an operator valued under the rental method would have to pay if it were lighting optic fibres for the purpose of providing the same service.
Vtesse võrdles lisaks BT Wholesale Extension teenuste (edaspidi “WES”) hindu nende hindadega, mida peaks maksma rendimeetodil hinnatud operaator, kui ta sisestaks valguskiire optilistesse kiududesse sama teenuse osutamise eesmärgil.
Depending on the capacity and distances of the WES, Vtesse claims that such an operator could have to pay rates worth up to 87 % of the price charged by BT.
Vtesse väidab, et WESi võimsusest ja vahemaadest tulenevalt peaks selline operaator maksma kuni 87 % sellest hinnast, mida küsib BT.
Vtesse considers that this is further evidence of the fact that BT's optic network is undervalued: if its network were valued in the same way, BT should charge more for its WES in order to cover the real costs of the business rates.
Vtesse leiab selle olevat järgmise tõendi, mis näitab, et BT optiline võrk on alahinnatud: kui tema võrku hinnataks samal viisil, peaks BT ettevõtlusmaksu katmiseks küsima WESi eest suuremat tasu.
Vtesse also makes the claim that the rates/receipt ratio is particularly high for new entrants such as Vtesse.
Vtesse väidab ka, et maksu ja tulude suhtarv on eriti suur sellistel uutel turule tulijatel nagu Vtesse.
That means that, for established firms, the rates/receipts ratio will decrease in the long run.
See tähendab, et varem asutatud ettevõtete maksu ja tulude suhe väheneb pikapeale.
On the question of marginal taxation, Vtesse emphasises that the disadvantage that it suffers stems from the fact that BT is rated as an indivisible network, while Vtesse is rated on each individual metre of optic fibre cable that it lights.
Piirmaksustamise kohta rõhutab Vtesse, et tema ebasoodne olukord tuleneb sellest, et BTd maksustatakse kui ühtset võrku, samas kui Vtesse maksab maksu iga sellise üksiku kiudoptilise kaabli meetri pealt, millesse ta valguskiire sisestab.
It considers that the unit of analysis should be the individual contract in the market, on which Vtesse and BT compete.
Vtesse leiab, et hindamise aluseks peaks olema üksikleping sellel turul, kus Vtesse ja BT on konkurendid.
Vtesse gives more precise figures on the impact of these differences in marginal taxation of contracts: taking the example of the bid launched by Kent MAN for the provision of backbone and access telecommunication links, Vtesse claims that its rates liability on that bid represented 16 % of its revenue.
Vtesse esitab täpsemaid andmeid lepingute erineva piirmääraga maksustamise mõju kohta: näiteks väidab Vtesse'i pakkumise kohta, mille algatas Kent MAN magistraal- ja juurdepääsuühendustega varustamiseks, et tema maksukohustus moodustas selle pakkumise puhul 16 % tema tuludest.
On the same bid, Vtesse claims that BT was not taxed marginally, or was taxed, at most, at the average of 2 % of revenues, which BT allegedly pays in rates.
Vtesse väidab, et BTd ei maksustatud sama pakkumise puhul piirmääraga või maksustati kõige enam keskmiselt 2 %ga tuludest, mida BT väidetavalt maksudena maksab.
That difference would explain why Vtesse lost the bid to a consortium involving BT.
See erinevus selgitaks, miks Vtesse kaotas pakkumise konsortsiumile, kuhu kuulub BT.
Vtesse also notes that BT has recently rented some 2000 route kilometres of optic fibres on the network of Geo, one of Vtesse's suppliers, probably on the same commercial terms as Vtesse.
Vtesse märgib ka, et BT rentis hiljuti ligikaudu 2000 kilomeetrit optilist kiudu ühe Vtesse'i tarnija, Geo võrgus arvatavasti Vtesse'iga samadel ärilistel tingimustel.
In Vtesse's view, BT should be considered in occupation of these fibres.
Vtesse'i arvates tuleks BTd pidada nende kiudude valdajaks.
Vtesse questions whether this extension of BT's network was taken into account in its valuation, and suggests that BT should have been assessed on similar terms as Vtesse when it rents fibres from the same operator.
Vtesse seab kahtluse alla, kas BT hindamisel arvestati BT võrgu sellist laiendamist, ja väidab, et BTd oleks tulnud hinnata samadel alustel nagu Vtesse'i, kui ta rendib kiude samalt ettevõtjalt.
The Altnet Task Force, which represents a number of alternative fixed-line telecommunication operators, submits that the R&E method should only be applied to regulated monopolies with little comparable rental evidence.
Altnet Task Force, mis esindab mitmeid teisi püsiliinide vahendusel toimuva telekommunikatsiooni operaatoreid, väidab, et tulude ja kulude meetodit tuleks rakendada vaid reguleeritud monopolide suhtes, mille puhul on vähe võrreldavaid rendiandmeid.
It considers that the VOA had ample evidence of rental value to evaluate BT on a rental method, such as BT's wholesale line rental tariffs or its published prices for Local Loop Unbundling products which could be used to evaluate the rental value of its copper cables.
Ta leiab, et VOA-l oli küllaldaselt rendiandmeid, et hinnata BTd rendimeetodil, näiteks BT liinide rendi hulgimüügitariifid või eraldatud kliendiliinijuurdepääsu avaldatud hinnad, mida saaks kasutada tema vaskkaablite rendiväärtuse hindamiseks.
It also considers that the rental method has an incremental effect on the operators' tax liabilities.
Altnet leiab ka, et rendimeetod suurendab operaatorite maksukohustust.
No such effect occurs under the R&E method, since the value of the infrastructure is established in advance and therefore BT's decision to light dark fibres is fiscally neutral.
Tulude ja kulude meetodil selline mõju puudub, sest infrastruktuuri väärtus määratakse eelnevalt kindlaks ja seetõttu ei avalda maksukohustusele mingit mõju BT otsus sisestada valguskiir kasutamata kiududesse.
According to Altnet, the effects of these distortions were made worse by the fact that the settlement reached by BT and the VOA was perpetuated for two valuation periods, which gave a substantial advantage to the incumbent, in terms of increased certainty, while Altnet firms are facing costly and outstanding appeals and negotiations.
Altnet leiab, et nende moonutuste mõju suurendas see, et BT ja VOA vahel saavutatud kokkulepe hõlmas kahte hindamisperioodi, mis andis turgu valitsevale ettevõtjale väärtuse püsivuse tõttu suure eelise, samas kui Altneti ettevõtted peavad esitama kulukaid ja rahuldamata jäävaid kaebusi ning pidama läbirääkimisi.
Altnet claims that BT faces 74 % of the total tax burden, in relation to telecommunications networks, while its market share is at least 80 %.
Altnet väidab, et BT maksukoormus moodustab telekommunikatsioonivõrkude maksukoormusest 74 %, kuigi tema turuosa on vähemalt 80 %.
Global Crossing confirms that incremental taxation (i.e. on newly lit fibres) favours BT since, when Global Crossing illuminates a new fibre, the incremental taxation liability is incurred on the entire length of the circuit from its customer's site to its core network nodes.
Global Crossing kinnitab, et progresseeruv maksustamine (st uute valgustatud kiudude maksustamine) soodustab BTd, sest iga kord, kui Global Crossing valgustab uue kiu, tekib täiendav maksukohustus kogu tema võrgu pikkuse suhtes alates tarbijast kuni tuumvõrgu sõlmpunktideni.
Global Crossing claims that it has lost business to BT because of the unfavourable taxation treatment.
Global Crossing väidab, et tema turuosa on ebasoodsa maksustamise tõttu vähenenud BT kasuks.
Thus plc and Viatel (UK) Ltd. also claim that they face incremental tax liability as a result of connecting new customers' sites to their networks, while BT, their main competitor, does not incur such an incremental tax liability.
Thus plc ja Viatel (UK) Ltd. väidavad samuti, et nende maksukohustus suureneb uute tarbijate ühendamisel nende võrkudesse, samas kui nende peamise konkurendi BT maksukohustus sarnases olukorras ei suurene.
Above Net makes the same claim, indicating that it lost business to BT, possibly because of BT's alleged lower taxation
Above Net esitab samasuguse väite, märkides, et tema turuosa vähenes BT kasuks ja et selle põhjuseks on arvatavasti BT väidetavalt madalam maksustamine.
UKCTA, a trade association representing the interests of fixed-line communications operators competing against BT for voice and data services, expressed the view that the property taxation system is severely lacking in transparency, since it is characterised by confidential bilateral deals agreed between network operators and the tax authorities.
UKCTA, ettevõtjate organisatsioon, mis esindab püsiliinide vahendusel toimuva side operaatoreid, kes konkureerivad BTga kõne- ja andmesideteenuste valdkonnas, leidis, et vara maksustamise süsteem ei ole läbipaistev, sest sellele on omased võrguoperaatorite ja maksuorganite konfidentsiaalsed kahepoolsed kokkulepped.
UKCTA considers that the settlement reached by BT has provided it with ten years of certainty and stability, while other operators did not benefit from a similar level of predictability.
UKCTA leiab, et kokkulepe, mille BT saavutas, on andnud talle kindlustunde kümneks aastaks, samas kui teised operaatorid ei saa oma maksukulu samalaadselt prognoosida .
It notes that the property tax system has entrenched BT's dominant position, since taxation has been more affordable to BT and has therefore impaired new entrants' ability to compete fairly, and since BT, unlike other competitors, does not face direct increases in business rates liability for lighting more fibres.
Ta märgib, et varamaksu süsteem on kindlustanud BT turgu valitseva seisundi, sest maksustamine on olnud BT suhtes soodsam ja on seetõttu kahjustanud uute turule tulijate võimalusi ausalt konkureerida; samuti põhjusel, et BT ettevõtlusmaksu koormus, erinevalt teiste konkurentide maksukoormusest, ei suurene otseselt uute kiudude valgustamisel.
However, following a request from the Commission, UKCTA indicated that it was impossible to indicate what Altnet operators might have had to pay in rates, had they been assessed on the same basis as BT.
Vastuseks komisjoni teabenõudele märkis UKCTA siiski, et ei ole võimalik hinnata, kui suurt maksu oleks Altneti operaatorid pidanud maksma, kui neid oleks hinnatud BTga samadel alustel.
GVA Grimley, consultants in the field of business rates for telecommunications companies, criticise the application to BT of an adjustment mechanism which reflects change in its market shares and whose application is opaque.
Telekommunikatsiooniettevõtete ettevõtlusmaksu konsultant GVA Grimley kritiseerib BT suhtes sellise korrigeerimismehhanismi kasutamist, mis arvestab tema turuosa muutumisega ja mille rakendamine ei ole läbipaistev.
GVA Grimley claims that for all other hereditaments valued under the R&E method, normal practice is for there to be a five yearly revaluation without a market share mechanism.
GVA Grimley väidab, et kogu vara puhul, mida hinnatakse tulude ja kulude meetodil, kasutatakse tavapäraselt ümberhindamist iga viie aasta järel ilma turuosa arvestamata.
Furthermore, they question the way this market share adjustment mechanism is applied to BT, noting that it is difficult to see why BT's rateable value should have been declining from 1995 to 1999, in a context of improving turnover and profit.
Lisaks seab ta kahtluse alla viisi, kuidas seda turuosaga seotud korrigeerimismehhanismi kohaldatakse BT suhtes, märkides, et BT käibe ja kasumi suurenemist arvestades on raske mõista, miks BT maksustatav väärtus oleks pidanud ajavahemikus 1995–1999 vähenema.
They further claimed that the VOA declared that a pair of unbundled copper wires had a rateable value of circa GBP 50, while BT's local loops are valued at around GBP 16 (dividing BT's total rateable value by the number of local loops).
Ta väidab ka, et VOA määras eraldatud vasktraadipaari maksustatavaks väärtuseks ligikaudu 50 Inglise naela, samas kui BT kliendiliinide väärtuseks on määratud ligikaudu 16 Inglise naela (jagades BT maksustatava koguväärtuse kliendiliinide arvuga).
The discrepancy would indicate that BT's network is undervalued.
Selline lahknevus viitab sellele, et BT võrk on alahinnatud.
Some of the respondents already mentioned and others, such as Telewest Broadband, Cable and Wireless, or Easynet, raise other issues that concern business rates, but do not appear to be directly related to the facts described in the decision to initiate the procedure.
Mõned juba nimetatud vastajad ja teised, näiteks Telewest Broadband, Cable and Wireless ja Easynet, tõstatavad ettevõtlusmaksuga seotud küsimusi, mis ei tundu siiski olevat otseselt seotud menetluse algatamise otsuses kirjeldatud asjaoludega.
For instance, some of those firms are concerned about the possible application of the property tax treatment in the context of local loop unbundling.
Mõned nendest ettevõtetest on näiteks mures varamaksu võimaliku rakendamise pärast seoses eraldatud juurdepääsuga kliendiliinile.
They also complain about the fact that the business rates are set at too high a level, which represents an impediment to investment, and that a period of five years is incompatible with the structure and pace of technological change in the telecommunications industry.
Nad kaebavad ka selle üle, et ettevõtlusmaksu määrad on liiga kõrged, mis takistab investeeringute tegemist, ning et viieaastane periood ei vasta telekommunikatsioonisektori tehnoloogilise arengu olemusele ja kiirusele.
One firm also claims that some competitors are not rated.
Üks ettevõte väidab ka, et mõnesid konkurente ei maksustata.
Comments from BT and Kingston
BT ja Kingstoni märkused
Comments from BT
BT märkused
BT first explained that, contrary to what is claimed in the opening decision, there is no accepted hierarchy between the valuation methods, and no principle that the rental method, if rental evidence is available, is the most appropriate method.
BT selgitas esiteks, et – vastupidi menetluse algatamise otsuses väidetule – puudub hindamismeetodite vahel kindel tunnustatud hierarhia ega ole olemas põhimõtet, et rendiandmete olemasolu korral on rendimeetod kõige sobivam meetod.
The method which the VOA uses is dictated by the nature of the property being assessed and by available evidence.
VOA poolt kasutatav meetod sõltub hinnatava vara laadist ja olemasolevatest andmetest.
Thus, there is not discretion for the VOA as to the choice of method.
Seega puudub VOA-l meetodi valiku osas kaalutlusõigus.
Although BT is valued under a different method, there is no discriminatory treatment between BT and other ratepayers: the statutory test is the same, and all methods aim at assessing the hypothetical rent at which it is estimated that the business property in question might reasonably be expected to be let from year to year.
Kuigi BTd hinnatakse teistsuguse meetodiga, ei kohelda teisi maksumaksjaid BTga võrreldes diskrimineerivalt: kohustuslik test on sama: kõigi meetodite eesmärk on hinnata seda hüpoteetilist rendisummat, mille eest eeldatavasti antaks kõnealune ettevõtte vara aastaks rendile.
BT claims that there is no evidence that the rateable value assessed for BT's hereditament has given BT an advantage in the form of a reduced tax base compared to competitors.
BT väite kohaselt puuduvad tõendid selle kohta, et BT vara maksustatav väärtus on andnud BT-le eelise, sest vähendas konkurentidega võrreldes tema maksubaasi.
The only evidence the Commission has provided to support this allegation is a comparison of rateable values with respect to turnovers.
Ainus tõend, mille komisjon on selle väite toetamiseks esitanud, on maksustatavate väärtuste võrdlus käibega.
BT further submits that the VOA correctly concluded that the R&E method was the only appropriate method to value BT's network, mainly because of the lack of rental evidence to estimate the rateable value of BT's hereditament as a whole.
BT märgib lisaks, et VOA järeldas õigesti, et tulude ja kulude meetod on ainus sobiv meetod BT võrgu väärtuse hindamiseks ning selle peamiseks põhjuseks on BT vara kui terviku maksustatava väärtuse hindamiseks sobivate rendiandmete puudumine.
Neither local loop nor wholesale rental evidence was available at the time of the 1995 and 2000 valuations.
aastal ja 2000. aastal toimunud hindamiste ajal puudusid andmed nii kliendiliinide kui ka hulgimüügi rendi kohta.
BT denies that there was any bias in the appeal system or in its application to BT.
BT eitab väidet, nagu oleks kaebuste esitamise süsteem või selle kohaldamine BT suhtes olnud kuidagi diskrimineeriv.
Everybody has a right to appeal and a possibility to settle.
Kõigil on õigus kaebust esitada ja võimalus kokkulepe sõlmida.
The valuation of BT's network was the object of an appeal in 1995.
BT võrgu hindamise peale esitati kaebus 1995. aastal.
Its settlement before the Valuation Court was not unusual, and does not imply discretion on the part of the VOA: the possibility of reaching a settlement does not relieve the VOA of its statutory duty to determine the annual rental value of the hereditament under the hypothetical tenancy.
Selle kaebuse lahendamine enne maksukohtu istungit ei olnud ebaharilik ja ei kujuta endast VOA kaalutlusõiguse teostamist: kokkuleppe saavutamine võimalus ei vabasta VOAd seaduses sätestatud kohustusest määrata vara aastane rendiväärtus hüpoteetilise rendi alusel.
According to BT, it is also wrong to say that the 1995 valuation also served as a basis for determining the 2000 values and conferred ten years of certainty on BT: the settlement concerning the 1995 valuation only took place in 2000 because of delays in the legal proceedings.
BT leiab, et on vale väita, nagu oleks 1995. aasta hindamine olnud aluseks 2000. aasta väärtuse määramisel ja taganud BT-le väärtuse püsimise kümne aasta jooksul: 1995. aasta hindamisega seotud kokkulepe sõlmiti 2000. aastal vaid viivituste tõttu kohtumenetluses.
Thus, BT was subject to five years of uncertainty as regards the 1995 valuation.
BT oli seega 1995. aasta hindamisega seoses viis aastat teadmatuses.
The 2000 list was settled at the same time.
aasta hindamisnimekiri lepiti kokku samal ajal.
BT explained that in the course of the five-year period, revisions of the valuation can take place in cases of ‘material changes in circumstances’ (‘MCCs’).
BT selgitas, et viieaastase ajavahemiku jooksul võib hinnangu läbi vaadata “asjaolude olulise muutumise” korral.
A market share adjustment mechanism was seen as an efficient means of reflecting, on an annual basis, the net effect of these MCCs.
Turuosadel põhinevas korrigeerimismehhanismis nähti tõhusat vahendit, mille abil kord aastas arvesse võtta nende asjaolude olulise muutumise netomõju.