natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter of 10 November 2005, registered as received by it on 15 November 2005, the Italian authorities asked the Commission to suspend the procedure pending the ruling by the Court of Justice in Case C-475/2003 concerning the compatibility of the Italian regional tax on productive activity (IRAP) with Article 33(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment [3].
Itaalia ametiasutused palusid komisjonil oma 10. novembri 2005. aasta kirjas, mis registreeriti komisjonis 15. novembril 2005, menetlus peatada kuni Euroopa Kohtu otsuse vastuvõtmiseni kohtuasjas C-475/2003, mis käsitleb Itaalia tootmistegevusele kehtestatud piirkondliku maksu (IRAP) kokkusobivust nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ (liikmesriikide kumuleeruvat käibemaksu käsitlevate õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas) [3] artikli 33 lõikega 1.
The Commission accepted the request by letter of 2 August 2006.
Komisjon kiitis 2. augusti 2006. aasta kirjas kõnealuse palve heaks.
On 3 October 2006 the Court of Justice declared the IRAP to be compatible with Article 33(1) of Directive 77/388/EEC [4].
Euroopa Kohus kuulutas 3. oktoobri 2006. aastal, et IRAP on kooskõlas direktiivi 77/388/EMÜ artikli 33 lõikega 1. [4]
By letter of 8 May 2006, registered as received by it on 11 May, the Italian authorities informed the Commission about an amendment to Article 60 of Regional Law No 17/2004, stating that the measure was subject to Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid (the de minimis Regulation) [5] not only until authorisation by the Commission but also ‘in the case of a negative decision being adopted by the Commission’.
Itaalia ametiasutused teavitasid komisjoni oma 8. mai 2006. aasta kirjas, mis registreeriti 11. mail, muudatusest piirkondliku seaduse nr 17/2004 artiklis 60, mille kohaselt kohaldatakse meetme suhtes komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrust (EÜ) nr 69/2001 asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta vähese tähtsusega abi suhtes (edaspidi „vähese tähtsusega abi määrus”) [5] mitte ainult meetme heakskiitmiseni komisjoni poolt, vaid ka „juhul, kui komisjon võtab vastu negatiivse otsuse”.
According to the Italian authorities, the measure is designed to promote the setting up of new companies and to narrow the gap between companies in Sicily and companies located in other regions of Italy where the standard of living is abnormally low or where there is serious underemployment within the meaning of Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
Vastavalt Itaalia ametiasutustele on meetme eesmärgiks edendada uute ettevõtete loomist ja kitsendada lõhet Sitsiilia ettevõtete ja muudes Itaalia piirkondades (kus elatustase on erakordselt madal või kus valitseb tõsine tööpuudus EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a tähenduses) asuvate ettevõtete vahel.
Moreover, the measure in question is aimed at improving investment prospects in Sicily by raising security levels and preventing criminal behaviour.
Lisaks on kõnealuse meetme eesmärgiks parandada investeerimisväljavaateid Sitsiilias, tõstes selleks turvalisuse taset ja ennetades kuritegevust.
Article 60(1) of Regional Law No 17/2004 provides for a reduction in the rate of IRAP by 1 % in 2005, 0.75 % in 2006 and 0.5 % in 2007 for cooperatives (more precisely, ‘società cooperative a mutualità prevalente’) as defined in the Italian Civil Code [6].
Piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikega 1 nähakse ette, et Itaalia tsiviilkoodeksis määratletud ühistutele (täpsemalt „società cooperative a mutualità prevalente”) [6] IRAPi vähendamist 2005. aastal 1 %, 2006. aastal 0,75 % ning 2007. aastal 0,5 % võrra.
Article 60(2) of Regional Law No 17/2004 extends the same benefit to private security firms as defined in Royal Decree No 773/1931 of 18 June 1931, which defines the conditions under which entities and private persons may be authorised by the provincial prefect (‘prefetto’) to provide security services for movable and immovable property and private investigation services [7].
Piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikes 2 laiendatakse seda soodustust turvateenuseid pakkuvatele äriühingutele, mis on määratletud 18. juuni 1931. aasta kuninglikus dekreedis nr 773/1931, milles määratletakse tingimused, mille puhul piirkondlik prefekt („prefetto”) võib lubada äriühingutel ja üksikisikutel osutada vallas- ja kinnisvara turvateenuseid ning eradetektiivinduse teenuseid. [7]
Reductions in the IRAP rate are decided by the Region of Sicily by virtue of the power to modify the rate conferred on all regions in Italy under the relevant national legislation [8].
Sitsiilia ametiasutused kasutasid IRAPi määra vähendamist käsitleva otsuse tegemisel õigust, mis on riiklike õigusaktidega antud kõikidele Itaalia piirkondadele ja lubab neil muuta kehtestatud määra. [8]
Budget for the measure
Meetme eelarve
The Italian authorities estimate that the budgetary impact of Article 60 will be around EUR 2 million for the entire period 2005-2007.
Itaalia ametiasutused prognoosivad, et kõnealuse artikli 60 mõju eelarvele on perioodil 2005–2007 umbes 2 miljonit eurot.
The measure in question may be cumulated with aid received under other local, regional, national or Community schemes to cover the same eligible costs.
Kõnealust meedet ei tohi samade abikõlblike kulude katmiseks liita teiste kohalike, piirkondlike, riiklike või ühenduse kavade alusel antava abiga.
Regional Law No 17/2004 entered into force on 29 December 2004, but Article 60 states that the measure is subject to the de minimis Regulation until authorisation by the Commission.
Piirkondlik seadus nr 17/2004 jõustus 29. detsembril 2004, aga artiklis 60 on sätestatud, et meetme suhtes kohaldatakse vähese tähtsusega abi määrust seni, kuni komisjon meetme heaks kiidab.
By letter of 16 May 2006, the Italian authorities stated that the measure was subject to the de minimis Regulation also in the case of a negative decision being adopted by the Commission.
mai 2006. aasta kirjas väitsid Itaalia ametiasutused, et meetme suhtes kohaldatakse vähese tähtsusega abi määrust ka juhul, kui komisjon võtab meetme suhtes vastu negatiivse otsuse.
The scheme runs for three tax years, from 2005 to 2007.
Meede kestab kolm majandusaastat (2005–2007).
In its letter of 21 September 2005, the Commission took the view that the notified scheme constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty since state resources are involved, since it is selective through being targeted at particular sectors and/or particular categories of undertaking, since it confers an advantage on such undertakings relative to other undertakings that provide the same services and since it might distort competition and affect trade at Community level.
Komisjon võttis 21. septembri 2005. aasta kirjas seisukoha, et teatatud abikava on käsitletav riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kuna meetmesse on kaasatud riigi vahendid, kuna see on valikuline, olles suunatud konkreetsetele sektoritele ja/või konkreetsetele ettevõtete kategooriale, kuna see annab majandusliku eelise teatavatele ettevõtete kategooriatele vähendatud maksukoormuse näol ning kuna see võib moonutada konkurentsi ja mõjutada kaubandust ühenduse tasandil.
One of the reasons for initiating the procedure was that the Commission was not able to rule out the possibility that the effects of the measure on intra-Community trade would be contrary to the common interest, considering also that, under the scheme, the beneficiaries are not required to offset such distortions.
Üheks menetluse algatamise põhjuseks oli asjaolu, et komisjon ei saanud välistada võimalust, et kõnealuse meetme mõju ühendusesisesele kaubandusele on vastuolus ühiste huvidega, võttes arvesse ka seda, et abisaajatel ei ole kõnealuse meetme kohaselt kohustust selliseid moonutusi korvata.
The Commission also had doubts whether the measure fulfilled the conditions set out in the Guidelines on national regional aid [9] (‘the Guidelines’).
Komisjonil kahtleb samuti, kas meede täidab piirkondliku riigiabi andmise juhendis [9] (edaspidi „juhend”) sätestatud tingimused.
In fact, according to the notification, the measure would grant operating aid to Sicilian cooperatives and to security firms.
Vastavalt teatisele antakse meetme alusel tegevusabi Sitsiilia ühistutele ja turvateenuseid pakkuvatele ettevõtetele.
In point 4.15 of the Guidelines, operating aid may be granted if the measure is justified in terms of its contribution to regional development and its nature and if its level is proportional to the handicaps it seeks to alleviate.
Juhendi punktiga 4.15 nähakse ette, et tegevusabi võib anda juhul, kui meede on õigustatud oma panuse tõttu piirkondlikusse arengusse ja oma laadilt ning kui selle määr on võrdeline ebasoodsate tingimustega, mille leevendamiseks seda antakse.
In this regard, the Commission doubted whether the Italian authorities had succeeded in justifying the granting of operating aid by demonstrating the existence of any handicaps and gauging their importance.
Komisjon kahtleb, kas Itaalia ametiasutuste osutatud ebasoodsad tingimused, nende tõsidus ja abi panud piirkondlikusse arengusse õigustavad tegevusabi andmist.
The Commission doubted whether the operating aid provided for in Article 60(1) of Regional Law No 17/2004 was compatible with the common market on the grounds that it would contribute to the creation of new firms and reduce the gap between Sicilian firms and firms operating elsewhere in Italy.
Komisjon kahtleb, kas piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikega 1 ettenähtud tegevusabi on ühisturuga kokkusobiv põhjusel, et see soodustab uute ettevõtete loomist ning aitab vähendada lõhet Sitsiilias ning mujal Itaalias tegutsevate ettevõtete vahel.
In this respect, it noted that the link between the lowering of IRAP for all cooperatives and the creation of new firms in Sicily is unclear and left unexplained by the Italian authorities.
Sellega seoses märkis komisjon, et seos kõikide ühistute IRAPi vähendamise ja Sitsiilias uute ettevõtete loomise vahel on ebaselge ning jäänud Itaalia ametiasutuste selgituseta.
In the notification, the Italian authorities argued that Sicilian firms are structurally disadvantaged because Sicily is an outermost island remote from the ‘continental economic centres’.
Itaalia ametiasutused väitsid oma teatises, et Sitsiilia ettevõtted on struktuuriliselt ebasoodsamas olukorras, kuna Sitsiilia on saar, mis on kaugel „mandri majanduskeskustest”.
The Commission observes here that the outermost regions are exhaustively listed in Declaration 26 on the outermost regions of the Community, annexed to the Treaty on the European Union [10].
Komisjon märgib siinkohal, et äärepoolsed piirkonnad on ammendavalt loetletud Euroopa Liidu lepingule lisatud deklaratsioonis nr 26 ühenduse äärepoolseimate piirkondade kohta.
Moreover, the aid does not seem to be tailored to tackling the problems associated with the island status of Sicily because it is unrelated to the extra costs due to insularity, like transport costs.
Lisaks ei näi kõnealune meede olevat kavandatud Sitsiilia saarelise olemusega seotud probleemide lahendamiseks, kuna see ei ole seotud selliste saarelisusest tulenevate lisakuludega nagu näiteks transpordikulud.
Furthermore, the Italian authorities claimed that the prevalence of micro enterprises resulted in higher financing costs and greater labour intensity; labour and debt costs constitute a large part of the IRAP's tax base, thereby placing Sicilian firms at a disadvantage.
Lisaks väitsid Itaalia ametiasutused, et Sitsiilias on ülekaalus mikroettevõtted, mille tegevuskulud ja tööjõumaht on suuremad. Kuna tööjõu ning laenukulud moodustavad suure osa IRAPi maksubaasist, on Sitsiilia ettevõtted ebasoodsamas olukorras.
The Commission noted that, even if the problem facing the Sicilian economy was the high ratio of micro enterprises and its consequences, a general IRAP reduction for cooperatives of all sizes would not address the issue because it was not targeted at micro enterprises.
Komisjon märkis, et isegi kui Sitsiilia majandusel oleks probleeme mikroettevõtete ülekaaluga ja sellest tulenevate tagajärgedega, ei lahendaks olukorda üldine IRAPi vähendamine igas suuruses ettevõtete puhul, sest selline meede ei ole suunatud mikroettevõtetele.
Nor should the aid be granted only to micro cooperatives.
Ka ei tohiks abi anda ainult mikroühistutele.
The Commission also stressed that differences in effective tax rates such as those referred to by the Italian authorities are present for every tax and are implicit in their nature.
Komisjon rõhutas ka, et sellised tegelike maksumäärade erinevused, millele Itaalia ametiasutused osutasid, on olemas iga maksu puhul ning need oma olemuselt kaudsed.
This does not, however, seem to be a sufficient reason to grant state aid differentiated by type of enterprise and, in the present case, the Italian authorities did not provide concrete evidence that cooperatives are excessively penalised by high effective rates of IRAP.
See ei näi siiski olevat piisav põhjus sellise riigiabi andmiseks, mis on diferentseeritud sõltuvalt ettevõtte tüübist, ja kõnealusel juhul ei esitanud Itaalia ametiasutused konkreetseid tõendeid selle kohta, et ühistud peavad maksma liiga kõrget IRAPi maksu.
Moreover, the Commission doubts the robustness of the data used by the Italian authorities to demonstrate that the ‘normal’ Sicilian firm with a turnover of less than EUR 10 million and fewer than 10 workers operating in industry, except for the chemical and petrochemical sectors, and in the ITC and tourist sectors pays a higher rate of IRAP than a comparable ‘normal’ company operating in Lombardy.
Lisaks kahtleb komisjon nende andmete usaldusväärsuses, mida Itaalia ametiasutused esitasid näitamaks, et „tavaline” Sitsiilia tööstuse- (välja arvatud keemia- ja naftakeemiasektor), infotehnoloogia- ning turismi- ja hottelindussektoris tegutsev ettevõte, kelle käive on vähem kui 10 miljonit eurot ja kellel on vähem kui 10 töötajat, maksab kõrgemat IRAP maksu, võrreldes näiteks „tavalise” Lombardias tegutseva ettevõttega.
In actual fact, as Article 60(1) of Regional Law No 17/2004 provides aid to cooperatives of all sizes and in all sectors, the use of data that concern only firms with a turnover of less than EUR 10 million and fewer than 10 workers operating in industry, except for the chemical and petrochemical sectors, and in the ITC and tourist sectors does not seem to demonstrate the proportionality of the measure in question.
Kuna piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikes 1 nähakse ette abi igas suuruses ühistutele, siis ei näi asjaolu, et kõnealune meede käsitleb ainult ettevõtteid, kelle käive on vähem kui 10 miljonit eurot ja kellel on vähem kui 10 töötajat ning kes tegutseb tööstussektoris (välja arvatud keemia- ja naftakeemiasektoris), infotehnoloogia- ja turismisektoris, piisav selle proportsionaalsuse tõendamiseks.
Other doubts related to the information submitted by the Italian authorities to show that the operating aid provided for in Article 60(2) of Regional Law No 17/2004 is compatible with the common market.
Komisjonil on ka muid kahtlusi teabe suhtes, mille Itaalia ametiasutused on esitanud näitamaks, et piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikega 2 ettenähtud tegevusabi on ühisturuga kokkusobiv.
In the notification the Italian authorities argued that Article 60(2) of Regional Law No 17/2004 would help to improve investment prospects in Sicily by raising security levels and preventing criminal behaviour.
Oma teatises väitsid Itaalia ametiasutused, et piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõige 2 aitab parandada investeerimisväljavaateid Sitsiilias, tõstes turvalisuse taset ja ennetades kuritegevust.
They stressed that the average Sicilian security firm pays a higher rate of IRAP than the average firm operating elsewhere in Italy because the labour costs/net output value ratio for Sicilian security firms is on average higher than elsewhere in Italy and because of the rigidity of Sicilian labour market, which is characterised by low manpower turnover.
Nad rõhutasid, et keskmine Sitsiilia turvaettevõte maksab kõrgemat IRAPi maksu kui keskmine mujal Itaalias tegutsev ettevõte, sest Sitsiilia ettevõtete tööjõu kulude/netotoodangu väärtuse suhe on keskmiselt kõrgem kui mujal Itaalias tulenevalt Sitsiilia tööturu jäikusest, mida iseloomustab väike tööjõuvoolavus.
In this connection, the Commission claims that the existence of a link between Article 60(2) of Regional Law No 17/2004 and the improvement in investment prospects in Sicily by raising security levels as well as the reasons for the higher costs of Sicilian security firms relative to firms operating in other regions of Italy are not sufficiently explained.
Komisjon väidab omaltpoolt, et Itaalia ametiasutused ei ole piisavalt põhjendanud seose olemasolu piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõike 2 ja investeerimisväljavaadete parandamise vahel Sitsiilias (turvataseme tõstmise kaudu) ega väidet, et Sitsiilia turvaettevõtted maksavad kõrgemaid makse, võrreldes mujal Itaalias tegutsevate ettevõtetega.
It does not seem that, compared with the labour market in other regions of Italy, the Sicilian labour market has characteristics such as to justify higher wages in this sector.
Sitsiilia tööturul ei tundu võrreldes muude Itaalia piirkondadega olevat selliseid omadusi, mis õigustaksid suuremaid töötasusid kõnealuses sektoris.
Furthermore, the Commission doubts that the arguments presented by the Italian authorities asserting that the provincial prefect may impose price restrictions on services provided in the sector (‘tariffe di legalità’) as well as the necessity of rewarding the professionalism of workers in the sector have to be taken into account.
Lisaks kahtleb komisjon, kas Itaalia ametiasutuste esitatud argumenti, et piirkonna prefekt võib määrata kõnealuses sektoris pakutavatele teenustele hinnapiiranguid („tariffe di legalità”), ning vajadust tunnustada kõnealuses sektoris töötajaid tuleks arvesse võtta.
The Commission is of the opinion that these reasons do not explain the impact of differences in ‘tariffe di legalità’ on the increase in labour costs in Sicily.
Komisjon on arvamusel, et kõnealused põhjendused ei selgita „tariffe di legalità” erinevuste mõju tööjõu kulude suurenemisele Sitsiilias.
Only after considering such comments could the Commission decide whether the measure proposed by the Italian authorities affects trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Komisjon saab alles pärast kõnealuste märkuste läbivaatamist otsustada, kas Itaalia ametiasutuste kavandatud meede mõjutab kaubandustingimusi määral, mis on vastuolus ühiste huvidega.
The Commission received no comments from the Italian authorities or from interested third parties to allay the doubts raised when the formal investigation procedure was initiated.
Komisjon ei saanud Itaalia ametiasutustelt ega huvitatud isikutelt märkusi, et hajutada ametliku uurimismenetluse algatamisel tekkinud kahtlusi.
By notifying the aid scheme with a standstill clause and implementing it under the de minimis Regulation pending authorisation from the Commission, the Italian authorities have complied with the procedural requirements of Article 88(3) of the EC Treaty.
Itaalia ametiasutused on täitnud EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud menetlusnõuded, teatades komisjonile abikavast, lisades sellesse peatamisklausli ja rakendades seda vähese tähtsusega abi määruse alusel, kuni komisjon meetmed heaks kiidab.
State aid character of the scheme
Meetme riigiabile omased tunnused
The Commission considers that the measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty for the following reasons:
Komisjon leiab, et meede on alljärgnevalt kirjeldatud põhjustel käsitletav riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Presence of state resources
Riigi vahendite olemasolu
The measure involves the use of state resources in terms of tax revenues forgone by the Region of Sicily and corresponding to the reduced tax liability of the beneficiary.
Meede hõlmab riigi vahendite kasutamist Sitsiilia maakonna poolt saamata jäänud maksutulu ja sellele vastava abisaaja vähendatud maksukohustuse näol.
The measure confers on the beneficiary an economic advantage resulting from the reduction in the effective tax burden, which translates into a financial advantage in terms of a reduced payment of tax from which the firms benefit immediately in the years when the reduction is applied.
Meede loob abisaajale majandusliku eelise, mis tuleneb maksukoormuse vähendamisest ja on tõlgendatav rahalise eelisena, mis saadakse väiksemate maksude maksmise näol. Ettevõtted saavad abist koheselt kasu aastatel, mil vähendust kohaldatakse.
Presence of selectivity in that the measure favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’
Valikulisuse olemasolu, kuna meede soodustab „teatavaid ettevõtteid või teatavate kaupade tootmist”
The national legislation on the IRAP establishes that all regions have the power to increase or reduce the basic tax rate of 4.25 % by up to one percentage point in either direction; this reflects a symmetrically applied tax system in which all regions are equally entitled, both legally and in practice, to increase or reduce the tax and which does not in itself entail State aid.
IRAPi käsitlevates riiklikes õigusaktides sätestatakse, et kõikidel piirkondadel on lubatud tõsta või alandada 4,25 % maksu põhimäära ühe protsendipunkti võrra mõlemas suunas; see on käsitletav sümmeetriliselt kohaldatava maksusüsteemina, kus kõik piirkonnad võivad võrdselt nii seaduse alusel kui ka tegelikkuses maksu tõsta või alandada, ning sellest sättest ei tulene iseenesest, et tegemist on riigiabiga.
The Commission has previously decided [11] that these limited powers to adjust the tax rate are symmetrical in nature provided that the individual regions do not use their powers to apply, within their margin of autonomous discretion, tax rates that differ between sectors and between taxable persons and do not constitute State aid.
Komisjon on varem otsustanud, [11] et sellised piiratud volitused maksumäärade kohandamiseks on oma iseloomult sümmeetrilised ega sisalda riigiabi eeldusel, et üksikud piirkonnad ei kasuta omal äranägemisel kõnealuseid volitusi selliste maksumäärade kohaldamiseks, mis erinevad sektoriti või maksukohustuslaseti.
This finding is not invalidated by the ruling in Case C-88/2003 Azzorre [12].
Otsus kohtuasjas C-88/2003 „Assoorid” [12] ei tunnista kõnealust järeldust kehtetuks.
Article 60(1) of Regional Law No 17/2004 confers an advantage only on Sicilian cooperatives, thereby excluding from the possible beneficiaries under the scheme Sicilian firms operating in all sectors and not in the form of cooperatives.
Piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikega 1 antakse eelis ainult Sitsiilia ühistutele, välistades seega meetme võimalike abisaajatena Sitsiilia ettevõtted, kes tegutsevad mis tahes sektoris, kuid mitte ühistu vormis.
Article 60(2) of Regional Law No 17/2004 confers an advantage in that the measure favours the economic activity consisting in providing security services.
Piirkondliku seaduse nr 17/2004 artikli 60 lõikega 1 antakse eelis turvateenuste pakkumisega seotud äritegevusele.
Firms providing such services also offer the following services: (i) transport, escort and temporary deposit of valuable goods or persons; (ii) guarding of property; (iii) management of specialized archives; and (iv) production of security equipment and systems.
Kõnealuseid teenuseid pakkuvad ettevõtted pakuvad ka järgmiseid teenuseid: i) varade ajutine hoiustamine ning väärtesemete või isikute transport ja eskort; ii) vara valvamine; iii) spetsialiseeritud arhiivi haldamine; ja iv) turvavarustuse ja -süsteemide tootmine.