natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a government-owned bank, it granted credit to public authorities and participated — sometimes in a consortium with private banks — in the placement of Land loans and note loans.
Riigipangana andis ta laenu avalikule sektorile, osales – osaliselt konsortsiumis erapankadega – liidumaa võlakirjade ja teiste võlainstrumentide turuleviimisel.
It also operated as an all-purpose commercial bank.
Lisaks tegutses LSH universaalse kommertspangana.
Employing over 2500 staff, LSH had a regional base and an international focus, viewing the north of northern Germany and the Baltic Sea area as its core banking region.
Rohkem kui 2500 töötajaga LSH oli seotud oma piirkonnaga, tema tegevus oli rahvusvahelise suunitlusega ja pank pidas oma tuumikpiirkonnaks Põhja-Saksamaa põhjaosa ja Läänemere regiooni.
It had its own branches, representative offices and holdings and was an international product and sector specialist in transport, shipping and real-estate finance, bank finance and — increasingly — in syndication and as a player on the international capital markets.
Pangal olid oma filiaalid, esindused ja osalused ning toodete ja majandussektorite lõikes oli pank spetsialiseerunud transpordi, laevanduse, kinnisvara ja pankade finantseerimisele. Pank osales järjest enam sündikaatide moodustamises ja tegutses rahvusvahelistel kapitaliturgudel.
TRANSFER TO LSH OF WKA'S AND WAK'S ASSETS AND THE SPECIAL-PURPOSE REAL-ESTATE RESERVE
WKA JA WAK-I VARADE NING SIHTOTSTARBELISTE KINNISVARARESERVIDE ÜLEANDMINE LSH-LE
SETTING-UP AND DEVELOPMENT OF INVESTITIONSBANK SCHLESWIG-HOLSTEIN
INVESTEERIMISPANGA INVESTITIONSBANK SCHLESWIG-HOLSTEIN ASUTAMINE JA ARENG
Under the Schleswig-Holstein Investment Bank Act (Investitionsbankgesetz: ‘IBG’) of 11 December 1990, IB was set up with effect from 1 January 1991 as a public institution with organisational and economic independence.
detsembri 1990. aasta seadusega Schleswig-Holsteini investeerimispanga kohta (investeerimispanga seadus ehk IBG) asutati IB 1. jaanuaril 1991 LSH organisatsiooniliselt ja majanduslikult iseseisva, mitteõigusvõimelise avaliku-õigusliku asutusena.
It is therefore refinanced on behalf of and with the involvement of LSH.
IB refinantseerimine toimub seega LSH nimel ja kaastegevusel.
IB is the central development institution providing economic and structural policy back-up in Schleswig-Holstein.
IB on arendus- ja edendustegevuse keskasutus Schleswig-Holsteini majandus- ja struktuuripoliitika arendamiseks.
Its product range covers economic and housing assistance, support for environmental and energy projects, municipal and agricultural assistance, and project management for the Land and municipal authorities.
IB tootevalik hõlmab meetmeid majanduse ja elamuehituse soodustamiseks, keskkonna- ja energeetikaprojektide arendamiseks, omavalitsuste ja põllumajanduse toetamiseks ning liidumaa ja omavalitsuste projektijuhtimist.
It also assists infrastructure projects in the Baltic area.
Lisaks realiseerib IB projekte Läänemere regiooni infrastruktuuri arendamisel.
By the Act of 7 May 2003, which came into force on 1 June 2003, IB was split off from LSH's assets, with legal effect from 1 June 2003 and with retroactive effect on the balance sheet as of 1 January 2003, and set up as an independent public-law institution (Anstalt des öffentlichen Rechts) under the name ‘Investitionsbank Schleswig-Holstein’ with its head office in Kiel.
IB eraldati 7. mai 2003 seadusega, mis jõustus 1. juunil 2003, toimingu õigusliku jõustumisega 1. juunil 2003. aastal ja bilansiliselt tagasiulatuva jõuga 1. jaanuari 2003. aasta seisuga, LSH varast ja asutati avaliku õiguse õigusvõimelise asutusena nime “Investitionsbank Schleswig-Holstein” all asukohaga Kielis.
The assets assigned to Investitionsbank Schleswig-Holstein, including all asset and liability items, were transferred to the hived-off Investitionsbank Schleswig-Holstein by means of universal succession.
Eraldatud investeerimispangale Investitionsbank Schleswig-Holstein omistatud vara koos kõigi aktivate ja passivatega anti üle täieliku õigusjärgluse alusel.
Despite the retroactive effect on the balance sheet as of 1 January 2003, LSH was able to continue to use IB's capital to underpin its competitive business in the same manner until 1 June 2003.
Vaatamata bilansiõiguslikule tagasiulatuvale jõustumisele 1. jaanuaril 2003 sai LSH kuni 1. juunini 2003. aastal oma konkurentsireeglitele alluvat tegevust endiselt finantseerida IB kapitaliga.
The real-estate administration body Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein (‘LVSH’) was also set up as an independent public-law institution, with its head office in Kiel, with legal effect from 1 June 2003 and with retroactive effect on the balance sheet as of 1 January 2003.
Toimingu õigusliku jõustumisega 1. juunil 2003. aastal ja bilansiliselt tagasiulatuva jõuga 1. jaanuari 2003. aasta seisuga asutati ka kinnisvarahaldusfirma Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein (edaspidi: “LVSH”) avalik-õigusliku õigusvõimelise asutusena nime “Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein” all asukohaga Kielis.
The special-purpose real-estate reserve was therefore hived off to LVSH on 1 June 2003.
Sihtotstarbeline kinnisvara anti seega 1. juunil 2003. aastal üle kinnisvarahaldusfirmale Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein.
At the same time, all assets and liabilities were transferred to Investitionsbank Schleswig-Holstein by means of universal succession.
Seejuures läksid kinnisvarahaldusfirmale Liegenschaftsverwaltung Schleswig-Holstein üldõigusjärgluse alusel üle kõik aktivad ja passivad.
Despite the retroactive effect on the balance sheet as of 1 January 2003, LSH was able to continue to use the special-purpose real-estate reserve to underpin its competitive business in the same manner until 1 June 2003.
Vaatamata bilansiõiguslikule tagasiulatuvale jõustumisele 1. jaanuaril 2003 sai LSH kuni 1. juunini 2003 oma konkurentsireeglitele alluvas äritegevuses endiselt kasutada tegevuse katteks sihtotstarbelist kinnisvara.
TRANSFER OF WKA TO LSH
WKA ÜLEANDMINE LSH-LE
By the Act of 31 March 1950, WKA was set up as a public institution under the name ‘Landestreuhandstelle für Wohnungs- und Kleinsiedlungswesen in Schleswig-Holstein’.
WKA asutati 31. märtsi 1950. a seadusega nimetuse Landestreuhandstelle für Wohnungs- und Kleinsiedlungswesen in Schleswig-Holstein all avalik-õigusliku asutusena.
Its purpose was to support the Land, particularly by financing public and low-tax residential construction and in providing the public with suitable housing.
Tema ülesanne oli toetada liidumaad elanikkonna varustamisel kohase elamispinnaga, eelkõige soodustades riiklikku elamuehitust ja elamuehitust, millele laienevad maksusoodustused.
Its assets were made up of so-called special assets and own funds.
WKA vara koosnes niinimetatud eri- ja omavarast.
By law, the special assets had to be used for the specific purpose of financing social-housing operations.
Erivara oli seaduse kohaselt sihtotstarbeline ning seda tuli kasutada jooksvalt ühiskondliku elamuehituse meetmete toetamiseks.
WAK's own funds were not subject to this requirement.
WAK-i omavara ei olnud sihtotstarbeline.
WKA used its own funds to grant building loans at particularly low interest rates.
WKA väljastas omavara baasil eelkõige soodsa intressimääraga ehituslaenu.
Under Section 2(1) of the IBG, WKA and its entire assets were transferred, minus the costs of the liquidation, to LSH with effect from 1 January 1991.
Vastavalt IBG § 2 lõikele 1 anti WKA tervikvarana, välistades selle likvideerimist, toimingu jõustumisega 1. jaanuaril 1991 üle LSH-le.
Section 2(1) of the IBG thus provided for the merger of WKA and LSH.
Sellega nägi IBG § 2 lõige 1 ette WKA ühendamise LSH-ga.
Under Section 14(1) of the IBG, all of the tasks and responsibilities of WKA referred to in Annex 1 to the IBG were transferred to IB with effect from 1 January.
Vastavalt IBG § 14 lõikele 1 läksid kõik IBG lisas 1 nimetatud WKA ülesanded ja kogu WKA pädevus 1. jaanuaril üle IB-le.
TRANSFER OF WAK TO LSH
WAK-I ÜLEANDMINE LSH-LE
WAK was a special credit institution set up by the Land as a public limited company (Aktiengesellschaft) with the task of providing financial assistance to the projects of commercial businesses and other measures designed to strengthen the economic and communications structure.
WAK oli liidumaa poolt aktsiaseltsina asutatud spetsiaalne krediidiasutus, mille ülesanne oli rahaliselt toetada tööstusettevõtete projekte ning muid abinõusid majandus- ja transpordistruktuuri parandamiseks.
Section 3 of the IBG authorises the Minister for Finance to take over all of WAK's assets, including all of its rights and obligations.
IBG § 3 annab finantsministrile volitused WAK-i vara koos kõikide õiguste ja kohustustega tervikuna üle võtta.
This was necessary because, as a public limited company, WAK could not be merged with LSH in the same way that WKA was.
Nimetatud volitus oli vajalik, kuna WAK ei saanud aktsiaseltsina – analoogiliselt WKA-le – LSH-ga ühineda.
WAK's assets were therefore initially transferred to the Land by means of universal succession under Section 359 of the Public Limited Company Act (Aktiengesetz) so that they could subsequently be transferred to LSH.
WAK-i vara kanti seetõttu aktsiaseltside seaduse § 359 kohaselt üldõigusjärgluse alusel esmalt üle liidumaale, et seejärel oleks võimalik vara LSH-le üle anda.
In financial terms, this was the same as WAK being incorporated into LSH.
Majanduslikult vastab see WAK-i üleandmisele LSH-le.
The Ministry of Finance made use of this authorisation and accepted the offer made by WAK's executive board on 19 November 1990 to transfer the assets on 2 January 1991.
Finantsministeerium kasutas kõnealust volitust ja WAK-i juhatuse 19. novembri 1990. aasta pakkumine vara üleandmiseks võeti 2. jaanuaril 1991 vastu.
An ‘incorporation agreement’ of 2 January 1991 between the Land and LSH regulated the transfer of WAK's assets, including all rights and obligations, with effect from 1 January 1991.
WAK-i vara, kaasa arvatud kõigi õiguste ja kohustuste üleandmist 1. jaanuariks 1991 reguleerib 2. jaanuari 1991. aasta “üleandmisleping”.
Under Section 14(1) of the IBG, IB continued to perform all of WAK's tasks, which are listed in Annex 2 to the IBG.
IBG § 14 alusel jätkas IB kõigi IBG lisas 2 loetletud WAK-i kohustuste täitmist.
TRANSFER OF THE SPECIAL-PURPOSE REAL-ESTATE RESERVE TO LSH
SIHTOTSTARBELISTE KINNISVARARESERVIDE ÜLEANDMINE LSH-LE
Under Section 17(2) of the IBG, the Schleswig-Holstein Ministry of Finance and Energy was authorised to transfer real estate to IB.
Vastavalt IBG § 17 lõikele 2 anti Schleswig-Holsteini liidumaa finants- ja energeetikaministeeriumile volitused anda kinnisvarareservid üle IB-le.
This involved IB becoming the legal and economic owner of the real estate in question.
Müügitehinguga sai IB üleantud kinnisvarareservide õiguslikuks ja majanduslikuks omanikuks.
According to Germany, IB may not, however, freely dispose of the real estate transferred to it.
Saksamaa andmete kohaselt ei saanud IB üleantud kinnisvara siiski suvaliselt käsutada.
Instead, the real-estate assets as a whole, including any gains made on them, had to be used for a specific purpose.
Vastupidi – kogu kinnisvara, kaasa arvatud võimalik kasum, oli ette nähtud sihtotstarbeliseks kasutamiseks.
Under Section 20(1) of the IBG, the transferred real-estate assets were accordingly designated as a special-purpose real-estate reserve.
Vastavalt IBG § 20 lõikele 1 näidati üleantud kinnisvara sihtotstarbeliste kinnisvarareservidena.
Under Section 20(2), proceeds from these assets had to be used to maintain, acquire and construct real estate.
Vastavalt § 20 lõikele 2 tuli kinnisvaratulu kasutada kinnisvara säilitamiseks, omandamiseks ja arendamiseks.
However, they could also be used — subject to a decision by the Land Government — for the tasks of the Investitionsbank or be returned to the Land.
Seda võis siiski kasutada ka – liidumaa valitsuse otsustest lähtuvalt – investeerimispanga ülesannete täitmiseks või anda välja liidumaale.
The Land of Schleswig-Holstein has sold a total of […] properties to IB in several lots.
Schleswig-Holsteini liidumaa on mitmes osas kokku […] liidumaale kuuluvat vara IB-le müünud.
The purchase price for each property was based on the market value, as determined beforehand by an expert evaluation.
Vastavate objektide müügihinna määramisel võeti aluseks turuhinnad, mis leiti eelnevalt individuaalsete eksperthinnangute alusel.
In each case the Land of Schleswig-Holstein transferred part of the price it received to LSH via the ‘special-purpose real-estate reserve’.
Saadud müügihinnast kandis Schleswig-Holsteini liidumaa alati osa niinimetatud “sihtotstarbeliste kinnisvarareservide” kaudu üle LSH-le.
The effect of these transfers on LSH's own funds as shown in the balance sheet was as follows: the purchase of the first lot of properties by IB increased LSH's own funds as shown in the balance sheet at 31 December 1999 by DEM […] million.
Liidumaa kinnisvara kaasamine kajastus LSH bilansilistes omavahendites järgmiselt: esimese osa omandamine IB poolt bilansi seisuga 31. detsember 1999 tõi kaasa LSH bilansilise omakapitali suurenemise […] mln Saksa marga võrra.
On 31 December 2000 the special-purpose real-estate reserve had increased to a total of DEM […] million following the purchase of a second lot of properties.
Teise osa omandamisega olid sihtotstarbelised kinnisvarareservid bilansi seisuga 31. detsember 2000 kokku suurenenud väärtuseni […] mln Saksa marka.
Following the purchase of the third lot, it reached a total of DEM […] million on 31 December 2001 and remained at the same level on 31 December 2002.
Pärast kolmanda osa omandamist olid need bilansi seisuga 31. detsember 2001 kokku […] mln Saksa marka ja jäid kuni 31. detsembrini 2002 muutumatuks.
Germany submits that the special-purpose real-estate reserve did not perform either a financing or a business-expansion function for LSH.
Saksamaa andmete kohaselt ei olnud sihtotstarbelised kinnisvarareservid LSH-s ette nähtud ei finantseerimiseks ega äritegevuse laiendamiseks.
It could not be used for business activities as it had not been recognised by the Federal Banking Supervisory Office (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen — ‘BAKred’) as core capital for supervisory purposes.
Kuna Saksamaa krediidiasutuste järelevalveasutus ( “BAKred”) ei aktsepteerinud neid pangandusjärelevalve tähenduses esimese taseme omavahenditena, ei saanud nende baasil äritegevust arendada.
CAPITAL REQUIREMENTS UNDER THE OWN FUNDS AND SOLVENCY DIRECTIVES
KAPITALINÕUDED OMAKAPITALI MÄÄRA JA MAKSEVÕIME SUHTARVU DIREKTIIVIDE ALUSEL
Pursuant to Council Directive 89/647/EEC of 18 December 1989 on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC of 17 April 1989 on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which amended the German Banking Act (Kreditwesengesetz, or KWG), banks must have a level of own funds equal to 8 % of their risk-adjusted assets.
Vastavalt nõukogu 18. detsembri 1989. aasta direktiivile 89/647/EMÜ krediidiasutuste maksevõime suhtarvu kohta (edaspidi “maksevõime suhtarvu direktiiv”) ja nõukogu 17. aprilli 1989. aasta direktiivile 89/299/EMÜ krediidiasutuste omavahendite kohta (edaspidi “omavahendite direktiiv”), mille alusel muudeti krediidiasutuste seadust (“KWG”), peab pankade vastutav omakapital moodustama 8 % nende riskiga kaalutud varast.
At least 4 percentage points of this amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier 1’ capital, meaning items of capital which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately to cover risks or losses as soon as they arise.
Vähemalt 4 protsenti sellest peavad moodustama esimese taseme omavahendid ehk kapital, mis on krediidiasutuse piiramatus ja otseses käsutuses, et katta riske ja kahjumeid niipea, kui need tekivad.
In determining the total own funds available to a bank for supervisory purposes, the core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier 2’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Esimese taseme omavahendid on panga kogu omavahenditega varustatuse jaoks pangandusjärelevalve seisukohast määrava tähtsusega, kuna täiendavat kapitali (teise taseme omavahendeid) aktsepteeritakse panga riskiga seotud tehingute baasina ainult olemasolevate esimese taseme omavahendite ulatuses.
By 30 June 1993 German banks had to adapt their own funds to the new requirements of the Solvency Directive and the Own Funds Directive.
juuniks 1993 pidid Saksa pangad viima oma kapitali adekvaatsuse näitajad vastavusse uute nõuetega maksevõime suhtarvu direktiivi ja omavahendite direktiivi järgi.
Even before the Solvency Directive was transposed into German law, many Landesbanks had relatively weak own-funds positions.
Juba enne maksevõime suhtarvu direktiivi nõuete ülevõtmist Saksa õigusesse oli paljude Saksa liidumaade riiklike pankade kapitali adekvaatsus madal.
They now had to strengthen their own-funds base as a matter of urgency in order to avoid restrictions on their business expansion and indeed to maintain their current level of activities.
Asjaomaste krediidiasutuste ees seisis tungiv vajadus tugevdada omakapitali baasi, et takistada piirangute kerkimist ettevõtte laienemisele või tagada vähemalt olemasoleva tegevusmahu säilimine.
However, because the budgetary situation was tight, public shareholders were unable to provide any fresh capital but neither were they prepared to contemplate privatisation and to raise additional capital on the capital markets.
Pingelise eelarve tõttu ei saanud avalik-õiguslikud omanikud kapitalisüsti teha, teisalt ei tahtnud nad ka erastada ega lisakapitali kapitaliturgudelt hankida.
It was therefore decided to undertake transfers of assets and capital: in WestLB's case, for example, there was a transfer of the assets of the housing organisation Wohnungsbauförderungsanstalt des Landes Nordrhein-Westfalen (‘WfA’), and in LSH's case there was a transfer of the assets of WKA and WAK, followed later by the real estate.
Nii otsustati vara ja kapital üle anda, näiteks WestLB puhul Nordrhein-Westfaleni liidumaa elamuehituse edendamise asutuse (edaspidi: “WfA”) vara, LSH puhul nimetatud WKA ja WAK-i vara ning hiljem ka kinnisvarareservid.
EFFECTS OF THE TRANSFERS ON LSH
VARA ÜLEANDMISE MÕJU LSH-LE
TRANSFER OF WKA'S AND WAK'S ASSETS TO LSH
WKA JA WAK-I VARA ÜLEANDMINE LSH-LE
According to Germany, WKA's own assets and WAK's assets were placed in IB's special-purpose reserve.
Saksamaa andmete kohaselt toodi WKA omavahendid ja WAK-i vara IB-sse sihtotstarbelise reservina.
This took IB's capital up to a total of DEM 1306,05 million (IB special-purpose reserve of DEM […] million made up of WKA's capital (DEM […] million) and WAK's capital (DEM […] million), plus the special housing reserve of DEM […] million).
Kokkuvõttes andis see IB kapitaliks 1306,05 mln Saksa marka ([…] mln Saksa marka IB sihtotstarbelise reservina, mis koosnes WKA kapitalist […] mln Saksa marka ja WAK-i kapitalist […] mln Saksa marka, ja […] mln Saksa marka elamuehituse sihtotstarbelise reservina).
The provisional opening balance sheet at 1 January 1991 showed total equity capital of DEM 1558 million.
Esialgne algbilanss seisuga 1. jaanuar 1991 kajastas omakapitali summana 1558 mln Saksa marka.
The final audit at 1 January 1991 corrected this amount to DEM 1306,05 million.
Lõplikul kontrollimisel 1. jaanuari 1991. aasta seisuga korrigeeriti väärtust summale 1306,05 mln Saksa marka.
BAKred had acknowledged by letter of 15 August 1991 that LSH's liable equity capital had increased by DEM 1559,44 million as a result of IB's capital reserve.
BAKred võttis 15. augusti 1991. aasta kirjas teadmiseks, et LSH vastutav omakapital on IB kapitalireservide tõttu 1559,44 mln Saksa marga võrra suurenenud.
Germany pointed out that the final audit indicated that the recognised equity capital was only DEM 1306,05 million and that, from 15 August 1991, LSH had only that amount of additional liable capital at its disposal.
Saksamaa viitas asjaolule, et lõplik kontrollimine näitas, et aktsepteeritud omakapital moodustas tegelikult ainult 1306,05 mln Saksa marka ja seega oli alates 15. augustist 1991 LSH käsutuses lisakapitali ainult nimetatud summa väärtuses.
Because the special-purpose reserve was earmarked for promotion-related tasks, even though it constituted own funds, it was not, however, at LSH's unrestricted disposal.
Üleantud vahendid ei olnud siiski LSH piiramatus käsutuses, kuna nad moodustasid sihtotstarbelise reservi, mis oli ette nähtud abimeetmete finantseerimiseks – olenemata sellest, et nad kuulusid vastutava omakapitali hulka.
Of the IB special-purpose reserve of DEM 1306 million, DEM 288 million was assigned in 1991 to IB's promotion-related tasks.
IB sihtotstarbelisest reservist suuruses 1306 mln Saksa marka olid 1991. aastal 288 mln Saksa marka kaetud IB enda abimeetmetega.
Germany states that, for the period 1991-2003, the following amounts were available to LSH for use in competitive business or were actually used by LSH as a liability basis.
Saksamaa andmetel olid ajavahemikus 1991 – 2003 LSH käsutuses järgmised konkurentsile orienteeritud majandustegevuse katteks kasutada olevad summad ja tegelikult kasutas LSH vastutuse katteks järgmisi summasid:
Figure 1:
Graafik1:
Transferred IB capital and capital amounts available for and actually used in competitive business (annual average values)
B-le üle antud kapital ning konkurentsireeglitele alluva majandustegevuse katteks kasutada olevad summad ja tegelikult vastutuse katteks kasutatud kapitalisummad (aastate keskmised väärtused)
DEM million
Mln DEM
(4 months)
(4 kuud)
(5 months
(5 kuud)
Total IB capital
IB kapital kokku
Recognised for supervisory purposes
Järelevalveasutuse poolt aktsepteeritud
Used by IB
Kasutamine IB tegevuse katteks
Amount available to LSH
LSH kasutatava summa eest
Actually used by LSH
Tegelikult LSH poolt kasutatud
Germany states that, at 31 December 1990, LSH had core capital of DEM 581 million and additional capital of DEM 100 million.
Saksamaa andmete kohaselt moodustasid 31. detsembril 1990 LSH esimese taseme omavahendid 581 mln Saksa marka ja täiendav kapital 100 mln Saksa marka.
The promotion-related assets of DEM 1306 million therefore increased the total equity capital base of DEM 681 million by around 190 %.
Arvestades tolleaegset omakapitali baasi 681 mln Saksa marka, suurendas edendustegevuseks ette nähtud vara 1306 mln Saksa marka omakapitali baasi seega ca 190 %.
Assuming that DEM 1013 million was available for LSH's competitive business in 1992, its 100 % risk-lending capacity, based on the then applicable solvency ratio of 5,6 % laid down in the Banking Act, was enhanced by at least DEM 18000 million.
Kui lähtuda sellest, et konkurentsile orienteeritud tegevusvaldkonnas oli LSH käsutuses 1992. aastal 1013 mln Saksa marka, suurenes tema võime anda 100 % riskiga kaalutud laenusid, lähtudes sel ajal kehtinud maksevõime suhtarvu nõudest 5,6 % siis jõus olnud krediidiasutuste seaduse järgi, tubli 18000 mln Saksa marga võrra.
Assuming also that, since the Community solvency ratio of 8 % has been applicable, between DEM 1024 million (1994) and DEM […] million (2002) has been available for LSH's competitive business, its 100 % risk-lending capacity has been enhanced by DEM 12800 million (1994) and by over DEM […] million (2002) respectively.
Kui lähtuda sellest, et LSH käsutuses olid konkurentsireeglitele alluvas tegevusvaldkonnas alates ühenduse maksevõime suhtarvu 8 % kohaldamisest summad vahemikus 1024 mln Saksa marka (1994) ja […] mln Saksa marka (2002), suurenes tema võime anda 100 %-se riskiga kaalutud laenusid 12800 mln Saksa marga võrra (1994) ja rohkem kui […] mln Saksa marga võrra (2002).
In 1999 it had as much as DEM […] million available, representing an increase in capacity of at least DEM […] million.
1999 oli LSH käsutuses koguni […] mln Saksa marka, mis suurendas laenude andmise võimet […] mln Saksa marga võrra.