natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such an approach also requires that the specific problems and opportunities of urban and rural areas may need to be addressed as well as those of particular territories such as cross-border and broader transnational areas, or regions suffering from other handicaps due to their insularity, remoteness (such as the outermost or Arctic regions), sparse population or mountainous character.
Selline lähenemisviis eeldab, et käsitlemist võivad vajada linna- ja maapiirkondade, aga ka eripiirkondade, nagu piirialade ja suuremate riikidevaheliste piirkondade ning eraldatusest, kaugusest (näiteks äärepoolseimad piirkonnad ja arktilised alad), hõredast rahvastikust või mägisest iseloomust tingitud muude probleemide all kannatavate piirkondade eriprobleemid ja -võimalused.
The environmental and demographic constraints faced by coastal areas may also need to be addressed.
Samuti võib olla vaja käsitleda rannikuäärsete alade keskkonnaalaseid ja demograafilisi piiranguid.
The successful implementation of actions to promote territorial cohesion requires implementing mechanisms that can help to guarantee fair treatment for all territories based on their individual capacities as a factor of competitiveness.
Territoriaalse ühtekuuluvuse edendamise meetmete edukaks rakendamiseks on vaja veel ka konkurentsivõime tegurina toimivaid mehhanisme, mis aitavad tagada, et kõiki territooriume koheldakse õiglaselt vastavalt nende erivõimalustele.
Thus, good governance is important to successfully addressing the territorial dimension.
Seega on mõõtme edukaks käsitlemiseks oluline võtta arvesse ka head valitsustava.
In fact, for the next generation of programmes, promoting territorial cohesion should be part of the effort to ensure that all of Europe's territory has the opportunity to contribute to the growth and jobs agenda.
Tegelikult peakski territoriaalse ühtekuuluvuse edendamine moodustama järgmise põlvkonna programmides osa jõupingutustest selle nimel, et kogu Euroopa territoorium saaks aidata kaasa majanduskasvu ja tööhõive eesmärkide saavutamisele.
More specifically, this means that a different meaning should be given to territorial cohesion, linked to each Member State's history, culture or institutional situation.
Täpsemalt tähendab see, et territoriaalse ühtekuuluvuse käsitlus peab lähtuma iga liikmesriigi ajaloost, kultuurilisest või institutsioonilisest olukorrast.
The development of high-quality partnerships is also essential, bringing aboard actors at all levels, national, regional, urban, rural and local.
Samuti on oluline kvaliteetsete partnerlussuhete arendamine, mis kaasaks kõikide tasandite, k.a riikliku, piirkondliku, linnade, maapiirkondade ja kohaliku tasandi osapooli.
Success in the area of territorial cohesion depends on a comprehensive strategy which sets the framework within which specific objectives and actions are pursued.
Edu territoriaalse ühtekuuluvuse vallas sõltub üldstrateegiast, millega sätestatakse eesmärkide ja meetmete raamistik.
Under the new legislative framework, Member States have the possibility to delegate to cities, funds addressing urban issues within the new programmes.
Uue õigusliku raamistikuga on liikmesriikidel võimalus eraldada linnadele vahendeid linnaprobleemide käsitlemiseks uute programmide raames.
To reap the full benefits of partnership, cities should be involved throughout the process.
Et partnerlusest täit kasu saada, peaksid linnad osalema kogu protsessis.
This could include responsibility for the design and implementation of the sub-delegated portion of the programme.
See võib tähendada vastutust linnadele eraldatud programmiosa väljatöötamise ja rakendamise eest.
The new legislative framework also provides for special assistance to outermost regions in order to address the high costs of distance that they face.
Uus õiguslik raamistik näeb ette ka eriabi äärepoolseimatele piirkondadele, et tasakaalustada nende kaugusest tulenevaid suuri kulusid.
A particular challenge will be to ensure that this assistance contributes to the realisation of the strategy of the programme as whole in terms of helping to generate sustainable growth and jobs.
Sõlmküsimuseks on eelkõige see, kuidas tagada, et see abi aitaks jätkusuutliku majanduskasvu ja töökohtade loomise toetamise näol kaasa programmi strateegia elluviimisele tervikuna.
The contribution of cities to growth and jobs
Linnade panus majanduskasvu ja tööhõivesse
As outlined in the Commission Communication on cohesion policy and cities, over 60 % of the population in the European Union lives in urban areas of over 50000 inhabitants [12].
Nagu ühtekuuluvuspoliitikat ja linnasid käsitlevas komisjoni teatises nenditi, elab 60 % Euroopa Liidu rahvastikust linnades, kus on rohkem kui 50000 elanikku.
Cities, and urban areas in general, are the home of most jobs, businesses and higher education institutions and are key to achieving social cohesion.
Suurem osa töökohti, ärisid ja kõrgkoole asub linnades ja linnaaladel, mistõttu linnad on sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamise võti.
European cities and metropolitan areas tend to attract the highly skilled, often creating a virtuous circle that stimulates innovation and business adding to their attractiveness to new talent.Cities and urban areas concentrate not only opportunities but also challenges, and account should be taken of the specific problems facing urban areas, such as unemployment and social exclusion (including the problem of the ‘working poor’), high and rising crime rates, increased congestion and the existence of pockets of deprivation within city boundaries.
Euroopa linnad ja linnaalad meelitavad ligi kõrgelt kvalifitseeritud töötajaid, luues tihti iseennast toitva tsükli, mis innovatsiooni ja äritegevust stimuleerides tõmbab ligi uusi talente.Linnades ja linnaaladel ei kontsentreeru ainult võimalused, vaid ka probleemid. Seepärast tuleks arvesse võtta linnaaladele eriomaseid probleeme, nagu töötus ja sotsiaalne tõrjutus (sh töötavate vaeste probleem), kõrge ja suurenev kuritegevuse määr, kasvav ülerahvastatus ning probleemsed linnapiirkonnad.
Programmes with a focus on urban areas can take several different forms.
Linnaaladele keskendunud programme võib olla mitmesuguses vormis.
First, there are actions to promote cities as motors of regional development.
Esiteks on meetmeid, millega edendatakse linnu piirkondliku arengu mootorina.
Such actions should target improvements in competitiveness, for example, through clustering.
Sellised meetmed keskenduvad konkurentsivõime tõstmisele näiteks klastrite moodustamise abil.
Actions supported include measures to promote entrepreneurship, innovation and the development of services, including producer services.
Toetatavad meetmed hõlmavad ettevõtluse, innovatsiooni ja teenuste arendamise edendamist, sh tootjateenuseid.
Attracting and retaining very highly skilled personnel is also important (with measures relating to accessibility, the supply of cultural services, etc).
Samuti on tähtis atraktiivsete tingimuste loomine kõrge kvalifikatsiooniga oskustöölistele (juurdepääsetavuse tagamine, kultuuriteenuste olemasolu jms).
Second, there are actions to promote internal cohesion inside the urban areas that seek to improve the situation of crisis districts.
Teiseks on olemas meetmed, millega edendatakse selliste linnapiirkondade ühtekuuluvust, mis püüavad parandada oma probleemsete osade olukorda.
Not only does this bring direct benefit to the districts themselves, it helps to relieve some of the pressure towards excessive suburban sprawl in pursuit of a better quality of life.
See mitte üksnes ei too otsest kasu linnapiirkondadele endile, vaid aitab leevendada ka survet eeslinnadele, kus parema elukvaliteedi otsingute tulemusena võib toimuda kontrollimatu valglinnastumine.
In this context, measures are important that seek to rehabilitate the physical environment, redevelop brownfield sites especially in old industrial cities, and preserve and develop the historical and cultural heritage with potential spin-offs for tourism development in order to create more attractive cities in which people want to live.
Sellega seoses on olulised meetmed, millega püütakse taastada füüsilist keskkonda, kujundada ümber mahajäetud tööstusalasid, eriti vanades tööstuslinnades, ning säilitada ja arendada ajaloo- ja kultuuripärandit, millel võib olla positiivne kaasmõju turismi arengule, et luua rohkem atraktiivseid linnu, kus inimesed tahavad elada.
The regeneration of existing public spaces and industrial sites can play an important role in avoiding suburbanisation and urban sprawl, thereby helping to create the conditions necessary for sustainable economic development.
Olemasoleva avaliku ruumi ja tööstusalade taastamisel on oluline osa ees- ja valglinnastumise vältimisel, mis aitab kaasa jätkusuutliku majandusarengu tagamiseks vajalike tingimuste loomisele.
More generally, by improving the planning, design and maintenance of public spaces, cities can ‘plan out’ crime, helping to create attractive streets, parks and open spaces which are safe and feel safe.
Üldisemalt võivad linnad avalike alade planeerimise, kujundamise ja parema hooldamise teel vähendada kuritegevust, mis aitab luua atraktiivseid tänavaid, parke ja haljasalasid, mis on turvalised ja kus võibki end turvaliselt tunda. Linnades on keskkonna, majanduse ja sotsiaalne mõõde omavahel tihedalt seotud.
In urban areas, the environmental, economic and social dimensions are strongly interlinked.
Kvaliteetne linnakeskkond toetab uuendatud Lissaboni strateegia eesmärki muuta Euroopa atraktiivseks töö-, elu- ja investeerimiskohaks.
Third, there are actions to promote a more balanced, polycentric development by developing the urban network at national and Community level including links between the economically strongest cities and other urban areas including small and medium-sized cities.
Kolmandaks on olemas meetmed, millega edendatakse tasakaalustatumat, polütsentrilist arengut, arendades linnavõrgustikke nii siseriiklikul kui ka ühenduse tasandil, sh ühendusi kõige tugevama majandusega linnade ning ülejäänud linnapiirkondade, sh väikeste ja keskmise suurusega linnade vahel.
This will require the making of strategic choices in identifying and strengthening growth poles and, just as important, putting in place the networks that link them in both physical (infrastructure, information technologies, etc.) and human (actions to promote cooperation, etc.) terms.
Selleks on majanduskasvu pooluste väljaselgitamisel ja tugevdamisel vaja teha strateegilisi otsuseid ning sama oluline on luua võrgud, mis seovad neid nii füüsiliselt (infrastruktuur, infotehnoloogia jne) kui ka inimmõõtme poolest (koostöö edendamise meetmed jms).
Since these poles serve wider territories, including the immediate rural hinterland, they contribute to a sustainable and balanced development of the Member State and the Community as a whole.
Kuna need poolused hõlmavad suuremaid territooriume, k.a vahetult linnu ümbritsevaid maapiirkondi, toetavad nad nii vastava liikmesriigi kui ka kogu ühenduse tasakaalustatud arengut.
In a similar way, rural areas provide services to the wider society, for example, in the form of recreational opportunities and highly valued landscapes.
Samuti pakuvad maapiirkonnad teenuseid ühiskonnale laiemalt, näiteks puhkusevõimaluste ja kõrgelt hinnatud maastikualade näol.
Focus should therefore also be put on the urban rural interface.
Seetõttu tuleks keskenduda ka linna- ja maapiirkondade vahelistele seostele.
Based on previous experience, there are a number of key principles in urban actions.
Varasemate kogemuste kohaselt tuginevad linnadele suunatud meetmed hulgale aluspõhimõtetele.
First, the key partners in the cities and local authorities have an important role to play in achieving these objectives.
Esiteks on nende eesmärkide saavutamisel tähtis roll linnade ja kohalike omavalitsuste põhipartneritel.
As mentioned above, Member States may delegate responsibility to cities for urban development.
Nagu eespool osutatud, võivad liikmesriigid delegeerida linnapiirkondade arendamise vastutuse linnadele.
This is particularly important where proximity matters, for example, in order to respond to the challenges of a mostly local nature such as social exclusion or lack of access to key services.
See on eriti tähtis lähedusega seotud olukordades, näiteks kui on vaja reageerida valdavalt kohalikku laadi probleemidele, nagu näiteks sotsiaalne tõrjutus või põhiteenuste puudumine.
Second, the preparation of a medium- to long-term development plan for sustainable urban development is generally a precondition for success as it ensures the coherence of investments and of their environmental quality.
Teiseks on linnade keskmise ja pika tähtajaga jätkusuutliku arengu kavade ettevalmistamine tavaliselt edu pant, sest see tagab investeeringute ja nende keskkonnakvaliteedi sidususe.
This will also help to secure the commitment and participation of the private sector in urban renewal.
Ühtlasi aitab see tagada erasektori kohustusi ja osalemist linnauuenduses.
In general, a multi-disciplinary or integrated approach is needed.
Üldjuhul on vaja multidistsiplinaarset või integreeritud lähenemisviisi.
For area-based actions, for example, to promote social inclusion, this requires that actions seeking to improve the quality of life (including the environment and housing) or the level of services to citizens are combined with actions to promote the development of new activities and job creation in order to secure the long-term future of the areas concerned.
Meetmete puhul, mis on näiteks suunatud konkreetsetes piirkondades sotsiaalse kaasamise parandamisele, on vaja, et meetmed, millega püütakse parandada elukvaliteeti (k.a keskkonna- ja eluasemetingimusi) või kodanikele osutatavate teenuste taset, ühendatakse meetmetega, millega soodustatakse uute tegevuste arendamist ning töökohtade loomist, et kindlustada nende piirkondade kaugem tulevik.
The new JESSICA initiative is designed to promote and facilitate the development of financial engineering products to support projects included in integrated urban development plans.
Uus JESSICA algatus on mõeldud finantsikorralduse arendamise soodustamiseks ja hõlbustamiseks, et toetada linnade arengukavadesse kuuluvaid projekte.
In general, integrated support services and programmes should have a focus on those groups which are most in need, such as immigrants, young people and women.
Integreeritud tugiteenused ja -programmid peaksid üldiselt keskenduma kõige raskemas olukorras olevatele rühmadele, nagu näiteks sisserändajad, noored ja naised.
All citizens should be encouraged to participate in both the planning and delivery of services.
Teenuste kavandamisel ja osutamisel tuleks osalema julgustada kõiki kodanikke.
Support the economic diversification of rural areas, fisheries areas and areas with natural handicaps
Maapiirkondade, kalanduspiirkondade ja looduslikult halvemas olukorras olevate piirkondade majandusliku mitmekesisuse toetamine
Cohesion policy can also play a key role in support of the economic regeneration of rural areas, complementing the actions supported by the new rural development fund (European Agricultural Fund for Rural Development — EAFRD) [14].
Ühtekuuluvuspoliitika võib oluliselt toetada ka maapiirkondade majanduslikku taastumist, täiendades meetmeid, mida toetab uus maaelu arendamise fond (Euroopa Maaelu Arendamise Põllumajandusfond – EAFRD).
This complementary approach should seek to support the restructuring and diversification of the economy in Europe's rural areas.The synergy between structural, employment and rural development policies needs to be encouraged.
Selle täiendava lähenemise eesmärk on toetada Euroopa maapiirkondade majanduse restruktureerimist ja mitmekesistamist.Toetama peab sünergiat struktuuri-, tööhõive- ja maaelu arendamise poliitika vahel.
In this context, Member States should ensure synergy and consistency between actions to be financed by the ERDF, Cohesion Fund, ESF, European Fisheries Fund (EFF) and EAFRD on a given territory and in a given field of activity.
Sellega seoses peaksid liikmesriigid tagama ERFi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Kalandusfondi ja Euroopa Maaelu Arendamise Põllumajandusfondi finantseeritud meetmete sünergia ja järjepidevuse asjaomasel territooriumil ja asjaomases tegevusvaldkonnas.
The main guiding principles as regards the demarcation line and the coordination mechanisms between actions supported by the different Funds should be defined at the level of national strategic reference framework/national strategy plan.
Eri fondide toetatavate meetmete vahelistesse piiridesse ja koordineerimismehhanismidesse puutuvad juhised peaksid olema määratletud riikliku strateegilise viiteraamistiku/strateegilise plaani tasandil.
For cohesion policy, action in favour of rural areas or for areas with natural handicaps, including many island regions, should contribute to the creation of new opportunities through the diversification of the rural economy.
Ühtekuuluvuspoliitika maapiirkondi või loodusliku halvemusega piirkondi, sh paljusid saarepiirkondi soodustavad meetmed peaksid maapiirkondade majanduse mitmekesistamise kaudu kaasa aitama uute võimaluste loomisele.
This includes efforts to support the provision of a minimum level of access to services of general economic interest in order to attract firms and qualified personnel and to limit out-migration.
See hõlmab minimaalse juurdepääsu tagamist majanduslikele üldhuviteenustele, et ligi meelitada ettevõtteid ja oskustöölisi ning peatada väljaränne.
In this context, connectivity to the main national and European networks is necessary.
Sellega seoses on vajalik ühenduvus peamiste riiklike ja Euroopa koostöövõrkudega.
In addition, cohesion policy should support the endogenous capacity of rural territories by promoting, for example, product marketing at national and global level, and favouring process and product innovation in existing economic activities.
Lisaks peaks ühtekuuluvuspoliitika toetama maapiirkondade endogeenset suutlikkust, soodustades näiteks tooteturundust riiklikul ja globaalsel tasemel ning soodustades protsessi ja tooteinnovatsiooni olemasolevates majandusharudes.
Achieving the necessary critical mass to deliver services efficiently — including services for a healthy workforce referred to above — is a particular challenge.
Eriti tõsiseks ülesandeks on teenuste, sealhulgas ka tööjõu tervishoiule suunatud teenuste tõhusaks toimimiseks vajaliku kriitilise massi saavutamine.
Ensuring universal access to all services, particularly in very sparsely populated areas, may be achieved by investing in development poles in rural areas (for example in small and medium-sized towns) and by developing economic clusters based on local assets combined with the use of new information technologies.
Kõikidele teenustele üldise juurdepääsu tagamise, eriti väga hõreda rahvastikuga piirkondades, võib saavutada maapiirkonna arengukeskustesse (näiteks väikestes ja keskmise suurusega linnades) investeerimise ning kohalike varade ja uue infotehnoloogia kombinatsioonil põhinevate majandusklastrite arendamise kaudu.
Many rural regions depend heavily on tourism.
Paljud maapiirkonnad sõltuvad suurel määral turismist.
These regions require an integrated approach dedicated to quality, focusing on consumer satisfaction and based on the economic, social and environmental dimensions of sustainable development.
Need piirkonnad vajavad terviklikku lähenemist, mis oleks kvaliteetne, orienteeritud tarbija rahulolule ja põhineks säästva arengu majanduslikul, sotsiaalsel ja keskkondlikul mõõtmel.
Actions should take advantage of, and seek to preserve and develop natural and cultural assets which can have important positive spin-offs by protecting habitats and supporting investment in biodiversity.
Meetmed peaksid ära kasutama ja püüdma säilitada ja arendada loodus- ja kultuurivarasid, millel võib olla oluline positiivne kaasmõju investeeringute toetamise kaudu elupaikade kaitsmisse ja looduslikku mitmekesisusse.
The integrated approach should aim to have a positive impact on the tourism sector, the local economy, the people working in the tourism sector, visitors and the local population, as well as the natural and cultural heritage.
Sellise lähenemise eesmärgiks peaks olema avaldada positiivset mõju nii turismisektorile, kohalikule majandusele, turismisektoris töötavatele inimestele, külastajatele ja kohalikele elanikele kui ka loodus- ja kultuuripärandile.
With regard to the fisheries sector, the economic restructuring of fisheries-dependent coastal areas and the smaller islands is often a particular challenge for geographic reasons, and cohesion policy can play an important role as a complement to the actions supported by the EFF.
Kalandussektoris on kalandusest sõltuvate rannikuäärsete piirkondade ja väikesaarte majanduslik restruktureerimine sageli eriti keerukas geograafilistel põhjustel ning ühtekuuluvuspoliitika võib siin mängida olulist rolli, täiendades uue Euroopa Kalandusfondi (EFF) poolt toetatavaid meetmeid.
Measures to promote cross-border, transnational, and interregional cooperation, including maritime cooperation where appropriate, should complement the three priorities indicated above.
Piiriülest, riikide- ja piirkondadevahelist koostööd, sh vajaduse korral merekoostööd edendavad meetmed peaksid täiendama eeltoodud kolme prioriteeti.
As a consequence, closer cooperation across EU regions should help speed up economic development and the achievement of higher growth.
Sellest tulenevalt peaks tihedam koostöö ELi piirkondade vahel aitama kiirendada majandusarengut ja suurema majanduskasvu saavutamist.
National borders are often an obstacle to the development of European territory as a whole, and can restrict its potential for full competitiveness.
Riigipiirid on tihti Euroopa territooriumi kui terviku arenemise takistuseks ja võivad piirata selle täieliku konkurentsivõime potentsiaali.
In the cross-border and transnational context, transport, water management and environment protection are clear examples of challenges requiring a focused and integrated approach that goes beyond national boundaries.
Piiriüleses ja riikidevahelises kontekstis on transport, veemajandus ja keskkonnakaitse headeks näideteks riigipiire ületavat, sihipärast ja terviklikku lähenemist vajavate ülesannete kohta.
In terms of implementation, Member States may wish to examine the possibility of creating a European Grouping of Territorial Cooperation to take on the role of managing authority for certain cooperation programmes.
Rakendamise osas võiksid liikmesriigid tutvuda võimalustega luua Euroopa Territoriaalse Koostöö Rühmitus, millest saaks teatavate koostööprogrammide korraldusasutus.
Cross-border cooperation
Piiriülene koostöö
The aim of cross-border cooperation in Europe is to integrate areas divided by national borders that face common problems requiring common solutions.
Euroopa piiriülese koostöö eesmärk on lõimida riigipiiridega eraldatud, ent ühiste probleemidega ja ühiseid lahendusi vajavaid piirkondi.
Such challenges are faced by all border regions in the Union as a result of the fragmentation of markets for labour and capital, infrastructure networks, fiscal capacity, and institutions.
Tööjõu- ja kapitalituru killustumise, infrastruktuurivõrkude, finantssuutlikkuse ja institutsioonidega seotud probleeme kogevad kõik liidu piirialad.
Though cooperation programmes should be tailored according to the particular situation faced by each border region, it is important that an effort be made to concentrate the assistance on the main priorities in support of growth and job creation.
Ehkki koostööprogrammid peavad olema kohandatud iga konkreetse piiriala olukorraga, on tähtis, et majanduskasvu ja töökohtade loomise toetuseks püütakse keskenduda peamistele prioriteetidele.
Generally applicable recommendations for future cross-border cooperation are not always relevant owing to the large diversity of situations.
Üldiselt rakendatavad nõuanded ei pruugi alati olla tulevase piiriülese koostöö jaoks asjakohased, kuna olukorrad on erinevad.