natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The amount of the deduction for lack of liquidity would be calculated, using the WestLB method, on the basis of net refinancing costs (gross refinancing costs less the applicable corporation tax).
Puuduva likviidsuse tõttu tuleks intressimäära vähendada “WestLB metoodika” kohaselt, võttes aluseks netofinantseerimiskulud (bruto-refinantseerimiskulud miinus kohaldatav ettevõtte tulumaks).
The BdB also took the view that the deduction made by the Commission pursuant to Decision 2000/392/EC (1,5 %) and upheld as such by the Court of First Instance, ought similarly to be made in the case of HLB.
BdB oli lisaks seisukohal, et komisjoni otsuses 2000/392/EÜ rakendatud hinnalisandit (seal 1,5 %), mida esimese astme kohus sellisena kinnitas, tuleb rakendada ka HLB juhtumi puhul.
In its opinion, if there were circumstances in the other Landesbank cases that had the effect of increasing risk as compared with a ‘normal share capital investment’, such as the in part exceptionally large size of the asset transfer, the decision not to issue new company shares and the associated absence of additional voting rights as well as the lack of fungibility of the asset, a deduction would be justified here too.
Kui teiste liidumaade riiklike pankade juhtumite puhul on tegemist “hariliku põhikapitaliinvesteeringuga” võrreldes riski suurendavate asjaoludega, nagu näiteks üleantud varade osalt erakordselt suur maht, asjaolu, et uusi osalusi ei emiteeritud ning seoses sellega loobuti täiendavast hääleõigusest, samuti investeeringu puuduv müügikõlbulikkus, on BdB arvates siinkohal hinnalisand õigustatud.
Instead of a normal market return calculated in this way, FHH had not agreed on or received any remuneration whatsoever for the 1986 transfer, and the remuneration for the 1993 transfer had been too small.
Selle asemel, et leppida kokku kirjeldatud viisil arvutatud turutingimustele vastav tulusus, puudus 1986. aastal FHH varade üleandmise kohta üldse igasugune hüvitise kokkulepe ja 1993. aastal üleantud varade eest oli see liiga väike.
For the 1993 transfer, which had been recognised as core capital for supervisory purposes only in 1997, HLB had, since 1993, paid out an annual share in profits consisting of a guaranteed remuneration of 7 % and a variable component (fixed interest rate of 0,5 % on the dividend payout from net profit for the year).
Viimati nimetatud varade eest, mida alles 1997. aastal aktsepteeriti pangandusjärelevalve õiguse tähenduses esimese taseme omavahenditena, maksis HLB alates 1993. aastast igal aastal ära osa kasumist, mis koosnes garanteeritud tasust 7 % ja muutuvast osast (kindel intressimäär 0,5 % bilansilisest kasumist makstavatelt dividendidelt).
The BdB did not know the actual amount.
Seejuures ei ole summa tegelik suurus BdB-le teada.
However, since it could be compared to share capital, the remuneration appeared to be too low.
Hüvitis näib aga, arvestades sarnasust põhikapitalile, liiga väike.
In addition, it had been paid to HGV, which, although it was a holding company of FHH, was, economically speaking, an independent unit, whereas nothing had accrued directly to FHH.
Lisaks maksti hüvitist HGV-le, mis on küll FHH valdusühing, ent majanduslikult iseseisev üksus, samas kui FFH ei saanud otseselt midagi.
No remuneration at all had been agreed for the transfer of the other shares to the capital reserve.
Muude varade üleandmise eest kapitalireservi ei olnud mingit hüvitist kokku lepitud.
The transfers in 1986 and 1993 were, therefore, to be regarded as a single capital measure, and the aid was not granted in full until 1 January 1993.
ja 1993. aasta varade üleandmise episoode tuleb seetõttu näha ühtse kapitalimeetmena ja alles 1. jaanuaril 1993. aastal täies mahus antud riigiabina.
Accordingly, it was also immaterial whether the Commission's requests for information in 1993 could have interrupted the limitation period.
Seepärast ei oma tähtsust, kas komisjoni 1993. aasta teabenõuded võisid aegumistähtaja peatada.
However, the BdB maintains here that this period could have been interrupted as regards the aid granted to HLB only if those requests had also related to this aid measure.
BdB sedastab siinkohal siiski, et nimetatud tähtaega oleks HLB-le antud riigiabi suhtes saanud peatada ainult see, kui nimetatud kirjad oleksid otseselt nimetatud riigiabi puudutanud.
Since the BdB did not know the exact content of those letters, it could not take a definitive position on the matter.
Kuna BdB-le ei ole kõnealuste kirjade täpne sisu teada, ei saa ta selle kohta lõplikku seisukohta võtta.
GERMANY'S RESPONSE TO THE BDB'S COMMENTS
SAKSAMAA VASTUS BDB ARVAMUSELE
Germany stated first that the BdB had misinterpreted the judgment of 6 March 2003 by the Court of First Instance in the WestLB case (hereinafter ‘WestLB judgment’).
Saksamaa selgitas esmalt, et BdB on esimese astme kohtu 6. märtsi 2003. aasta otsust WestLB asjas (edaspidi “WestLB otsus”) vääralt tõlgendanud.
The BdB apparently felt that the judgment had made it clear that the increase in value attributable to the capital contribution was not a normal market return.
BdB arvab ilmselt, justkui kinnitavat otsus seisukohta, et varade väärtuse kasv ei kujuta endast turutingimustele vastavat tulu.
However, the Court had not commented in any material way on the decision.
Otsuse tegemise seisukohast ei ole kohus aga selles küsimuses midagi öelnud.
The Court's ruling that a private investor would not normally be content with minimum losses or a limited return even where he already held share capital in the company said nothing about the assessment from the viewpoint of state aid legislation of a return that consisted not in a fixed interest rate but, for example, in an increase in the company's value.
Kohus leidis, et erainvestor ei rahuldu harilikult kahjumi minimeerimise või piiratud tulususega ka siis, kui tal juba on osalus ettevõtte põhikapitalis, millesse tehtav investeering on kaalumisel, kuid see ei ütle midagi sellise tulu, mis ei seisne fikseeritud intressis, vaid näiteks ettevõtte väärtuse kasvus, riigiabiõiguse seisukohast hindamise kohta.
The BdB clearly acknowledged this when, in discussing capital contributions by private banks to subsidiaries, it stated that the expected return was not expressed in the setting of a fixed interest rate but in the form of dividends as well as revenue increases and associated increases in value.
BdB tunnistab seda ilmselt ise, kui käsitleb erapankade kapitalieraldisi tütarettevõtetele ja ütleb, et oodatav tulusus ei väljendu seejuures mitte fikseeritud intressi kokkuleppes, vaid dividendides ning tulu ja seega ka varade väärtuse kasvus.
It should be pointed out in this connection that the BdB was not aware of the facts regarding the possibility — which it itself doubted — of an increase in the value of HLB as, contrary to what BdB believed, 49,5 % of the shares were not negotiable since they were sold to LSH in 1997.
Kõnealuses seoses tuleb samuti märkida, et BdB ei mõista tema poolt kahtluse alla seatud HLB varade väärtuse kasvu realiseeritavuse osas tõsiasju, sest 49,5 % osalustega ei kaubeldud, vastupidiselt BdB selgitustele, sest need võõrandati 1997. aastal LSH-le.
The minimum returns of 13,41 % (1986 transfer) and 10,88 % (aggregate 1993 transfer), which had been calculated on the basis of the CAPM method, were incorrect.
BdB poolt niinimetatud CAPM mudeli alusel arvutatud minimaalne tulusus 13,41 % (1986. aasta varade üleandmise puhul) ja 10,88 % (kogu 1993. aasta varade üleandmine) ei ole õige.
On the one hand, fundamental misgivings were expressed regarding the use of the CAPM method and specific misgivings regarding its use by the BdB.
Esiteks on CAPM mudeli kasutamise suhtes põhimõttelisi kahtlusi ja selles osas, kuidas BdB seda mudelit kasutas, erilisi kahtlusi.
Among other things, the BdB had restricted the market portfolio to the German shares making up the CDAX, had estimated the parameters solely on the basis of what were in part past data without checking their validity for the relevant date of the investment, had derived the market risk premium from a study that dealt solely with the average return on German shares in the period 1954-88 and, in calculating the beta factors, had regarded the CDAX banks as companies with the same business and risk profile.
Muuhulgas piirdus BdB koostatud turuportfell CDAX-is sisalduvate Saksa aktsiatega, BdB hindas näitajaid osaliselt ainult minevikuandmete alusel, kontrollimata nende kehtivust investeerimise jaoks olulisel ajal, tuletas tururiski preemia uuringust, mis käsitles Saksa aktsiate keskmist tulusust aastatel 1954–1988 ja kasutas beetafaktorite arvutamiseks CDAX pankasid kui sarnase äri- ja riskiprofiiliga ettevõtteid.
As a result, virtually all the factors needed for the CAPM were wrongly estimated and the normal minimum market returns for the transactions in question were overstated.
Nii on peaaegu kõiki CAPM mudelis vajalikke tegureid hinnatud valesti ja kõnealuste tehingute turutingimustele vastavat minimaalset tulusust on üle hinnatud.
In addition, the BdB had maintained that a premium charged to take account of the special features of the transactions was simply the result of applying the criteria specified in Decision 2000/392/EC, without however carrying out a quantitative assessment such as that criticised in that decision.
Lisaks sellele põhjendas BdB tehingute eripärast tingitud hüvitise suurendamist, võttes lihtsalt üle otsuses 2000/392/EMÜ nimetatud kriteeriumid, neid ometi kvantifitseerimata, mida kritiseeriti juba WestLB otsuse puhul.
Moreover, on account of the lack of liquidity, the full refinancing rate had been deducted since it was not at all admissible to set off the tax-reducing effect claimed by the BdB as a liquidity deduction against the appropriate return.
Lisaks tuleb puuduva likviidsuse tõttu maha arvata kõik refinantseerimiskulud, sest lubamatu on BdB poolt nimetatud vähenenud maksukoormust puuduva likviidsuse tõttu vähendatava hüvitise summana tasaarvestada mõistliku tulususega.
This was based on a fundamental misconception.
Siin on tegemist põhimõttelise loogikaveaga.
Expected returns for investors had nothing to do with the tax effects on the balance sheet for companies.
Oodatud tulusus investori tasandil ei ole kuidagi seotud bilansis kajastuvate maksumõjudega äriühingu tasandil.
In line with its interpretation of the law, Germany calculated an alternative normal market return to that calculated by BdB.
Saksamaa arvutas enda õiguslikust arusaamast lähtuvalt BdB arvutustele alternatiivse turutingimustele vastava tulususe.
It did so only for the 1993 transaction since the 1986 transfer had been time-barred.
Seejuures lähtus Saksamaa ainult 1993. aastal toimunud vara üleandmistest, sest 1986. aasta vara üleandmine on aegunud.
Germany took the view here that a risk profile analysis should be carried out first for the two non-monetary contributions.
Saksamaa leidis, et esmalt tuleb koostada mõlema mitterahalise sissemakse riskiprofiili analüüs.
The silent partnership contribution should be compared with such other contributions with a similarly long period to maturity (16 years).
Seejärel tuleb kõigepealt võrrelda hääleõiguseta osalust sarnase pikkusega (16 aastat) investeeringuga.
As regards the capital reserve, the comparison should preferably be made with a silent partnership contribution of unlimited duration in view of the risk profile, e.g. the guarantee, if any, afforded by institutional liability in the event of insolvency, the irrelevance of voting rights given that FHH was the sole owner, the participation in losses, the ranking of the dividend claim and the period to maturity.
Mis puudutab kapitalireservi, siis tuleb riskiprofiili osas mitmete asjaolude tõttu – nagu näiteks avalik-õigusliku rahastamiskohustuse tõttu peaaegu puuduv vastutus maksejõuetuse korral, hääleõiguse tähtsusetus tänu FHH sajaprotsendilisele omandiõigusele, kahjumis osalemine, dividendide maksmise järjekord ja investeeringu pikkus – lähtuda pigem võrreldavusest tähtajatu hääleõiguseta osalusega.
On this basis, Germany, in its reply to the BdB's comments, combined the two instruments when calculating the remuneration but weighted their shares of the overall contribution according to whether they were of limited or unlimited duration.
Sellele põhinedes koondas Saksamaa vastuses BdB arvamusele hüvitise arvutamise eesmärgil mõlemad instrumendid, kaaludes siiski nende osa investeeringute kogupaketis, lähtudes tähtajalisest ja tähtajatust investeeringust.
By deducting refinancing costs in full, it arrived at an appropriate remuneration of 1,48 % for the total contribution.
Pärast kõigi refinantseerimiskulude mahaarvamist sai Saksamaa kogu investeeringu mõistlikuks hüvitiseks 1,48 %.
In line with its interpretation of the law, however, Germany also calculated in its reply the return on the capital reserve according to the CAPM.
Jäädes enda õiguslikule seisukohale, arvutas Saksamaa vastuses alternatiivse kapitalireservi tulususe samuti CAPM-i abil.
Assuming a market risk premium of 3 % and a beta value for HLB of 0,7861, this gave a hypothetical minimum return on cash deposits of 9,74 % in respect of the increase in the capital reserve although the full refinancing costs had to be deducted on account of the lack of liquidity, with the result that the actual minimum normal market return worked out at 2,36 %.
Võttes aluseks tururiski preemia 3 % ja HLB beetafaktori 0,7861, sai ta kapitalireservi suurendamise hüpoteetiliseks minimaalseks tulususeks rahalise sissemakse puhul 9,74 %, millest puuduva likviidsuse tõttu tuleb maha arvata kõik refinantseerimiskulud, nii et tegelik turutingimustele vastav intress on 2,36 %.
For the silent partnership contribution, because these instruments were not traded on the secondary market, Germany did not use the CAPM but the comparison with similar financing instruments.
Passiivsete reservide (sks k stille Reserven) puhul kasutas Saksamaa mitte CAPM mudelit, sest nende instrumentidega järelturul ei kaubelda, vaid võrdlust sarnaste finantsinstrumentidega.
After deducting again the full refinancing costs, this produced a premium of 1,29 % for silent partnership contributions of unlimited duration similar to HLB's contribution.
Selle kohaselt saadi jällegi kõik refinantseerimiskulud maha arvates hinnalisandiks 1,29 % HLB-sse tehtud investeeringuga võrreldavate tähtajatute passiivsete reservide eest.
In weighted terms, this gave an aggregate remuneration of 2,08 %.
Kokkuvõttes ja kaalutuna saadakse kogu hüvitiseks 2,08 %.
As regards the time-bar, which, according to the BdB, had not been triggered because of the linkage between the two transactions, Germany repeated the objections it had raised previously and stated once again that the 1986 transfer had been a transaction that was de facto and de jure separate from the 1993 transfer as the documents produced at the outset and subsequently proved.
Mis puudutab BdB arvamuse kohaselt mõlema tehingu seotuse tõttu mittekohaldatavat aegumist, kordas Saksamaa varem selgitustes esitatud vastuväiteid ja sedastas veel kord, et 1986. aasta toiming on 1993. aasta toimingust õiguslikult ja faktiliselt eraldiseisev tehing, nagu tõendavad ka algselt ja hiljem tagantjärele esitatud dokumendid.
For the rest, the legal concept of a continuous series of acts, cited by the BdB, had in the meantime been called into question by criminal court judges at the Federal Constitutional Court.
Muuseas on kestva rikkumise õiguslik instrument, mida BdB nimetab, vaieldav ka Liidu Ülemkohtu (BGH) kriminaalkohtunike arvates.
The concept of continuing relationship in European cartel legislation, which had been explicitly dealt with in a regulation on prosecution and enforcement prescription, could not be applied to the state aid legislation relating to other facts, especially as Regulation (EC) No 659/1999 did not recognise that concept.
Kestvaks rikkumiseks vajalike omavahel seotud toimingute konstruktsiooni Euroopa kartelliõiguses, mida reguleerivat sõnaselgelt jälitamis- ja täidesaatmistähtaegade aegumise määrus, ei saa üle kanda muudele faktilistele asjaoludele, kuivõrd määruses (EÜ) nr 659/1999 ei nimetata omavahel seotud toimingute kestvuse konstruktsiooni.
UNDERSTANDING BETWEEN THE BDB, FHH AND HSH
KOKKULEPE BDB, FHH JA PANGA HSH NORDBANK VAHEL
On 8 October 2004 the Commission was informed of the outcome of an understanding reached between the complainant BdB, FHH and HSH, which resulted from the merger of LSH and HLB in 2003.
oktoobril 2004. aastal laekusid komisjonile kaebuse esitaja BdB, FHH ning LSH ja HLB ühinemisel 2003. aastal tekkinud panga HSH Nordbank vahelise kokkuleppe tulemused.
Irrespective of their basic interpretations of the legal situation, which remained unchanged, the parties to the understanding agreed on the basic method of calculating a return as a comparative direct, fixed remuneration.
Puudutamata poolte jätkuvalt kehtivaid põhimõttelisi õiguslikke arusaamu, leppisid pooled kokku põhimõttelises metoodikas tulususe kui võrreldava otsese fikseeritud hüvitise arvutamiseks.
In the light of the 1993 transfer of 38 % of WK shares to the capital reserve amounting to some DEM959,4 million, they agreed on the amount of appropriate remuneration.
Seejuures lepiti 1993. aastal kapitalireservi üle antud 38 % WK-osaluste (ümardatult 959,4 miljoni Saksa marga väärtuses) eest kokku mõistliku hüvitise summas.
As regards the indirect contribution to a silent partnership reserve that also took place on 1 January 1993 of 19,86 % of WK shares amounting to DEM 300 million, although agreement could be reached on the basic approach of a fixed remuneration criterion, no agreement was reached on the exact calculation method, especially regarding the deduction for lack of liquidity (see paragraphs 81 to 203).
Seoses 1. jaanuaril 1993 toimunud 19,86 % WK-osaluste kaudse üleandmise eest hääleõiguseta osaluse katteks suuruses 300 miljonit Saksa marka jõuti küll kokkuleppele lähtuda põhimõtteliselt fikseeritud hüvitise määrast, kuid mitte täpses arvutuses, eelkõige mis puudutab hüvitise vähendamist likviidsuse puudumise tõttu (vaata punktid 81–203).
The parties asked the Commission to take account of the outcome of the understanding in its decision.
Pooled paluvad komisjoni arvestada otsuse tegemisel kokkuleppe tulemusi.
The understanding did not concern the 1986 transfer; the parties declared that they would not object to a definitive Commission decision on the limitation period for this transfer.
Kokkulepe ei käsitle vara üleandmist1986. aastal. Pooled on selgitanud, et nad ei vaidlusta komisjoni lõplikku otsust nimetatud vara üleandmise aegumise küsimuses.
Applying the CAPM, the parties first determined a minimum normal market remuneration for the contribution to the capital reserve (some DEM 959 million).
Pooled määratlevad CAPM alusel esmalt turutingimustele vastava minimaalse hüvitise kapitalireservidesse tehtud investeeringu eest (ümardatult 959 miljonit Saksa marka).
Assuming a risk-free interest rate of 7,23 %, a general market risk premium of 4 % and a beta value of 0,74, the appropriate minimum remuneration for the shares transferred to the capital reserve should, under this understanding, amount to 10,19 %.
Võttes aluseks riskivaba intressimäära 7,23 %, üldise tururiski preemia 4 % ja beetafaktori 0,74, peab mõistlik minimaalne hüvitis kapitalireservidesse kantud osaluste eest kõnealuse kokkuleppe kohaselt olema 10,19 %.
Since FHH was the sole owner, no other premium, e.g. for the lack of voting rights, was agreed.
FHH ainuomaniku staatuse tõttu ei määratud täiendavat hinnalisandit, näiteks puuduva hääleõiguse eest.
Lastly, a deduction of 3,62 % was determined for the capital's lack of liquidity (on the basis of the risk-free interest rate as gross refinancing costs, of which some 50 % company taxes plus solidarity surcharge to determine net refinancing costs).
Viimase sammuna vähendati hüvitist likviidsuse puudumise tõttu 3,62 % (riskivaba intressimäära alusel bruto-refinantseerimiskuludena, millest ümmarguselt 50 % on ettevõtte tulumaks pluss solidaarsusmaks, neto-refinantseerimiskulude leidmiseks).
This gives an appropriate remuneration of 6,57 %.
Tulemuseks saadi kohane hüvitis suuruses 6,57 %.
HSH and FHH calculated a remuneration margin of 129 basis points for the DEM 300 million transfer to the silent partnership reserve since the gross refinancing costs had to be deducted.
300 miljoni Saksa marga ulatuses varade üleandmise eest hääleõiguseta osaluse katteks arvutasid HSH Nordbank ja FHH hüvitise marginaaliks 129 baaspunkti, sest bruto-refinantseerimiskulud tuleb maha arvata.
The BdB also preferred a calculation based on the CAPM and, applying a lower beta factor (0,32) for this special transaction, which took place at the same time, and the after-tax liquidity deduction of 3,62 % and deducting solely the (net refinancing costs), arrived at an appropriate remuneration of 4,89 %.
BdB eelistas samuti arvutusi CAPM mudeli alusel, ning kasutades kõnealuse konkreetse tehingu puhul, mis toimus samal ajal, madalamat beetafaktorit (0,32) ja vähendades hüvitist puuduva likviidsuse tõttu 3,62 % (neto-refinantseerimiskulud) pärast maksustamist, sai BdB mõistlikuks hüvitiseks 4,89 %.
Germany has taken the view that the ten-year limitation period provided for in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999 has elapsed as regards the transfer on 1 January 1986 of 24 % of the shares, which increased HLB's capital by DM 212160000, in so far as it constituted state aid.
Saksamaa on arvamusel, et 1. jaanuaril 1986. aastal toimunud 24 % kapitaliosaluse üleandmise puhul, mis suurendas HLB kapitali 212160 miljoni Saksa marga võrra, kui tegemist peaks olema riigiabiga, on kümneaastane aegumistähtaeg määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 15 kohaselt möödunud.
The Commission requests for information dated 12 January, 10 November and 13 December 1993, i.e. those prior to 1 January 1996, were general in nature and so were not measures under Article 15(2) of the Regulation that could have interrupted the limitation period.
Komisjoni teabenõuded 12. jaanuarist 1993, 10. novembrist 1993 ja 13. detsembrist 1993, see tähendab need, mis esitati enne 1. jaanuari 1996, olid üldise iseloomuga ja seega ei olnud tegemist meetmetega nimetatud määruse artikli 15 lõike 2 tähenduses, mis oleksid võinud aegumistähtaja peatada.
After examining the facts of the case closely, the Commission agrees with this view and will not subject the transfer of 1 January 1986 to a further state aid investigation.
Pärast faktiliste asjaolude täpsemat kontrollimist ühineb komisjon eeltoodud arvamusega ja ei teosta 1. jaanuaril 1986. aastal toimunud vara üleandmise täiendavat riigiabiõiguse kontrolli.
It is to be noted that Article 15(1) of the Regulation (entry into force on 16 April 1999), which sets a deadline for the recovery of unlawful aid, applies to any definitive action ordering recovery of aid taken after the date on which the Regulation entered into force, including aid granted before that date .
Tuleb nentida, et 16. aprillil 1999. aastal jõustunud määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 15 lõige 1, mis kehtestab õigusvastase riigiabi tagasinõudmise tähtaja, kehtib kõigi pärast määruse jõustumist võetud meetmete suhtes, millega riigiabi lõplikult tagasi nõutakse, ka siis, kui riigiabi on antud enne jõustumist.
The beginning of the ten-year period, within which the Commission may recover unlawful aid, is the day on which the aid was granted, even if the Regulation was not applicable at that time .
Kümneaastase tähtaja, mille jooksul komisjon võib õigusvastase riigiabi tagasi nõuda, kulgemise alguseks tuleb määrata päev, mil riigiabi anti, isegi kui määrus sel ajal ei kehtinud .
The transfer on 1 January 1986 was a one-off, non-recurrent state measure.
jaanuaril 1986. aastal toimunud vara üleandmine oli ühekordne, mitte korduv riiklik meede.
The side letter of 22 December 1992, which is mentioned by Germany in a letter dated December 1999 and was subsequently handed over, does not, as originally claimed, speak of a uniform investment objective for both transfers.
Ka ei väida Saksamaa 1999. aasta detsembri kirjas mainitud ja hiljem tagantjärele esitatud 22. detsembri 1992. aasta “Sideletter”, nagu algselt selgitatud, ühtse investeerimistahte olemasolu mõlema investeeringu puhul.