natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the beneficiary itself in its business plan estimated the yield from the sale of stocks over the period March-May 2004 to be SKK [less than 110] million (see paragraph 30).
Peale selle hindas abisaaja oma äriplaanis varude müügist 2004. aasta märtsist maini saadavaks tuluks [vähem kui 110] miljonit Slovaki krooni (vt lõiget 30).
EKORDA ignored this estimate.
EKORDA jättis selle hinnangu arvestamata.
Finally, from the nature of the beneficiary's activities it can be assumed that the stocks comprised final products that could have been easily sold direct to distributors or consumers, rather than semi-finished products requiring further processing.
Ja lõpuks võib abisaaja tegevuse iseloomu põhjal eeldada, et varud koosnesid valmistoodetest, mida oleks olnud kerge otse turustajatele või tarbijatele müüa, ja mitte edasist töötlemist vajavatest pooltoodetest.
Furthermore, EKORDA used double adjusting with regard to the short-term commercial receivables.
Peale selle kasutas EKORDA klientide lühiajaliste võlgnevuste puhul topeltkorrigeerimist.
First, it adjusted their book value by 40 % (the book value being SKK 166 million and the value that EKORDA used in its calculations being SKK 98 million) and then applied the low liquidation factor of 20 %.
Esiteks korrigeeris ta nende bilansilist väärtust 40 %-ga (bilansiline väärtus oli 166 miljonit Slovaki krooni ja EKORDA kasutas oma arvutustes väärtust 98 miljonit Slovaki krooni) ning kohaldas seejärel 20 %-list madalat likvideerimistegurit.
This methodology is questionable.
Selline metoodika on küsitav.
It is acceptable to adjust the book value of receivables to reflect their actual value at a given time.
Debitoorsete võlgade korrigeerimine nende tegeliku väärtuse kajastamiseks teataval ajal on vastuvõetav.
However, EKORDA does not provide any clarification as to why the yield in the bankruptcy/liquidation would be only one fifth (SKK 20 million) of what the beneficiary itself believed it would be able to obtain from its debtors (SKK 98 million).
Kuid EKORDA ei selgita, miks pankroti või likvideerimise korral moodustaks tulu vaid viiendiku (20 miljonit Slovaki krooni) summast, mille abisaaja ise lootis oma võlgnikelt saada (98 miljonit Slovaki krooni).
Furthermore, the liquidation factor of 45 % for non-current assets seems to be too low.
Peale selle näib ka pikaajaliste varade 45 %-line likvideerimistegur liiga madal.
According to the beneficiary, the value of its assets pledged in favour of the tax office was SKK 194 million.
Abisaaja arvates oli tema maksuametile panditud vara väärtus 194 miljonit Slovaki krooni.
This value is, according to the beneficiary, expressed in prices estimated by independent experts at around the end of 2003/beginning of 2004.
See väärtus on abisaaja väitel väljendatud 2003. aasta lõpu ja 2004. aasta alguse paiku sõltumatute ekspertide poolt hinnatud hindades.
In the Commission's view, such an ‘expert price’ should normally reflect the general price of the asset, expressing the price at which the asset could be sold at the time.
Komisjoni seisukoht on, et selline “eksperthind” peaks üldjuhul kajastama vara tavalist hinda, millega vara võis sel ajal müüa.
EKORDA does not provide any clarification as to why the yield from the bankruptcy sale of the non-current assets would generate only 45 % of their book value of SKK 205 million whereas the beneficiary himself valued these assets much higher.
EKORDA ei selgita, miks pikaajaliste varade müümisel pankroti korral saadakse tulu ainult 45 % nende bilansilisest väärtusest 205 miljonit Slovaki krooni, kuigi abisaaja hindas neid varasid palju kõrgemalt.
As to the argument of the beneficiary that it would be difficult to find a buyer because most of the pledged machinery was confined to the production of spirit and spirit-based beverages, non-alcoholic beverages or canned products, the Commission has the following two comments to make.
Abisaaja väite kohta, et ostjat on raske leida, kuna enamikku panditud seadmetest saab kasutada ainult piirituse ja piiritusjookide, mittealkohoolsete jookide või konservide tootmiseks, on komisjonil kaks järgmist märkust.
First, it is noted that the ‘expert price’ of the pledged real estate was SKK 105 million, which in itself is higher than the total yield forecast by EKORDA (SKK 92 million).
Esiteks märkis ta, et panditud kinnisvara “eksperthind” on 105 miljonit Slovaki krooni, kuid ainuüksi see hind on kõrgem kui EKORDA prognoositud kogutulu (92 miljonit Slovaki krooni).
Second, the actual developments in the company show that some of these production assets quickly found a user, Old Herold, s.r.o., once the beneficiary had lost its licence to produce spirit and spirit-based beverages.
Teiseks näitavad tegelikud sündmused äriühingus, et kui abisaaja oli kaotanud oma litsentsi piirituse ja piiritusjookide tootmiseks, leidis osa neist tootmisvaradest Old Herold, s.r.o. näol kiiresti kasutaja.
It seems therefore that there was an imminent interest from a competitor for these production assets.
Seepärast näib, et konkurent oli neist tootmisvaradest peagi huvitatud.
In addition, the credibility of EKORDA's report is also affected by the manner of calculating the various fees involved in a bankruptcy procedure that were to be subtracted from the total yield from the sale of the assets.
Peale selle kahjustab EKORDA aruande usaldusväärsust ka viis, kuidas arvutati mitmesuguste pankrotimenetlusega seotud tasusid, mis tuli varade müügitulust maha arvata.
Whereas EKORDA deducted SKK 45 million in fees, the beneficiary in its submission gave the figure of SKK 36 million and the estimate of the auditor Ms Kochová is SKK 22 million at most.
Kui EKORDA arvas maha tasusid summas 45 miljonit Slovaki krooni, siis abisaaja väitel oli see summa 36 miljonit Slovaki krooni ja audiitor Kochová hinnangul kõige rohkem 22 miljonit Slovaki krooni.
Such discrepancies raise doubts as to the accuracy of EKORDA's assumptions regarding the level of the fees and, therefore, also the level of the yield that could have been obtained in a bankruptcy procedure.
Sellised erinevused tekitavad kahtlusi EKORDA oletuste täpsuse suhtes, mis puudutasid tasude suurust ja seega ka pankrotimenetluse tulemusena saadava tulu taset.
It is noted, nevertheless, that, considering the beneficiary's situation on 17 June 2004, even with fees of SKK 36 million, the yield in bankruptcy would have been higher than with the proposed arrangement.
Samas tuleb märkida, et võttes arvesse abisaaja olukorda 17. juunil 2004, oleks pankroti korral olnud tulu suurem kui pakutud kokkuleppe korral ka sel juhul, kui tasude summa oleks olnud 36 miljonit Slovaki krooni.
Finally, the Commission notes that the Slovak authorities do not support the beneficiary's claim that the tax office would have had EKORDA's report at its disposal prior to the creditors' meeting on 9 July 2004.
Ja lõpuks märgib komisjon, et Slovakkia ametiasutused ei toeta abisaaja väidet, nagu oleks EKORDA aruanne olnud maksuameti käsutuses enne 9. juulil 2004. aastal toimunud võlausaldajate koosolekut.
As to the report by Ms Kochová, the Commission cannot assess it because it does not have a copy of it.
Pr Kochová aruannet ei saa komisjon hinnata, sest tal ei ole selle teksti koopiat.
From the information submitted it is not clear when and for what purpose this report was drawn up or on what assumptions and data it was based.
Esitatud andmete põhjal ei ole selge, millal ja millisel eesmärgil see aruanne on koostatud või millistel eeldustel ja andmetel see põhineb.
The Commission, however, observes that the conclusions of this auditor are significantly different from the conclusions of EKORDA.
Komisjon märgib siiski, et selle audiitori järeldused erinevad oluliselt EKORDA järeldustest.
The report of the receiver Ms Holovačová states only that, in general, the arrangement procedure is more advantageous for creditors than bankruptcy.
Pankrotihalduri Holovačová aruandes väidetakse ainult, et kokkuleppemenetlus on võlausaldajatele üldjuhul kasulikum kui pankrot.
The Commission cannot accept either of these two reports as evidence in support of or against the beneficiary's assertion that the market economy creditor test was met.
Komisjon ei saa aktsepteerida kumbagi neist aruannetest tõendina, mis kinnitaks abisaaja väidet, et turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja kriteerium on täidetud, või lükkaks selle väite ümber.
On the basis of the evidence available, the Commission therefore concludes that the sale of the assets in a bankruptcy procedure would, in all probability, have led to a higher yield for the beneficiary's creditors.
Kättesaadavate tõendite põhjal järeldab komisjon seega, et abisaaja võlausaldajad oleksid saanud varade müügist pankrotimenetluses väga tõenäoliselt rohkem tulu.
Considering that the tax office would be satisfied in the first group as a separate creditor and, in addition, obtain most of the yield distributed in the second group (owing to the size of its claims when compared to other creditors), the Commission concludes that almost the entire yield obtained in the bankruptcy would accrue to the tax office.
Võttes arvesse, et maksuameti kui eraldiseisva võlausaldaja nõue oleks rahuldatud esimeses rühmas ning et ta oleks saanud peale selle suurema osa teises rühmas jagatavast tulust (lähtudes tema nõuete suurusest võrreldes teiste võlausaldajate nõuetega), järeldab komisjon, et maksuamet oleks saanud peaaegu kogu pankroti korral saadava tulu.
Comparison of the arrangement procedure and tax execution
Kokkuleppemenetluse võrdlus maksude sissenõudmise menetlusega
The tax office, unlike the private creditors, was entitled to initiate on its own initiative the tax execution through the sale of real estate, machinery or the firm as a whole.
Maksuametil oli erinevalt eravõlausaldajatest õigus algatada ise maksude sissenõudmine kinnisvara, seadmete või kogu äriühingu müümise teel.
The Commission finds irrelevant the argument of the beneficiary that the arrangement procedure shelters the company from the tax execution procedure.
Komisjon leiab, et abisaaja väide, nagu kaitseks kokkuleppemenetlus äriühingut maksude sissenõudmise menetluse eest, ei ole asjakohane.
As confirmed by the Slovak authorities, the tax execution procedure was indeed an option for the tax office, either prior to the launch of the arrangement procedure or after the tax office's veto on the proposed arrangement.
Slovakkia ametiasutuste kinnitusel oli maksude sissenõudmise menetlus maksuametile tõepoolest üks variante, mida kasutada kas enne kokkuleppemenetluse käivitamist või pärast maksuameti vetot kokkuleppe ettepanekule.
This possibility therefore needs to be considered when applying the market economy creditor test.
Seega on vaja turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja kriteeriumi kohaldamisel seda võimalust arvesse võtta.
The beneficiary does not compare the proposed arrangement with the possible outcome of tax execution.
Abisaaja ei võrdle kokkuleppe ettepanekut maksude sissenõudmise võimaliku tulemusega.
In its analysis the Commission relies on the data provided by both the beneficiary and the Slovak authorities.
Komisjon tugineb oma analüüsis nii abisaaja kui ka Slovakkia ametiasutuste esitatud andmetele.
In this context it is noted that the Slovak authorities confirmed that the pledge in favour of the tax office equalled SKK 397 million, as stated in the decision to open the formal investigation procedure.
Seoses sellega tuleb märkida, et Slovakkia ametiasutused kinnitasid, et maksuameti kasuks panditud vara väärtus on 397 miljonit Slovaki krooni, nagu on märgitud otsuses ametliku uurimismenetluse algatamise kohta.
This value is said to have been obtained from the beneficiary's accounts.
See väärtus olevat võetud abisaaja aruannetest.
The beneficiary, for its part, submits that the value of the pledged assets expressed in ‘expert prices’ is SKK 194 million (see paragraph 17).
Abisaaja omalt poolt väidab, et panditud vara väärtus on “eksperthindades” väljendatuna 194 miljonit Slovaki krooni (vt lõiget 17).
While the Commission does not need to determine which figure is correct, the following conclusions can nevertheless be made.
Kuigi komisjonil ei ole vaja kindlaks määrata, milline summa neist on õige, võib siiski teha järgmised järeldused.
First, the pledge was the countervalue of the deferred tax debt of the beneficiary, required by the Tax Administration Act.
Esiteks vastas pandi väärtus sellega tagatud abisaaja pikendatud tähtajaga maksuvõlale vastavalt maksukorralduse seaduse nõuetele.
If the value of the beneficiary's assets actually amounted to only half of the pledge, as suggested by the expert opinion submitted by the beneficiary, then the securities required by the State for those deferrals were insufficient.
Kui abisaaja varade tegelik väärtus moodustas ainult poole pandist, nagu on väidetud abisaaja esitatud ekspertarvamuses, ei olnud riik nõudnud nende tähtaegade edasilükkamise eest piisavalt tagatisi.
In these circumstances, the tax deferrals permitted by the tax office between November 2002 and November 2003 for a total amount of SKK 477 million therefore in all probability did not meet the market economy creditor test.
Sellisel juhul ei vastanud maksutähtaegade pikendamine, mida maksuamet võimaldas ajavahemikul 2002. aasta novembrist kuni 2003. aasta novembrini kogusummas 477 miljonit Slovaki krooni, väga tõenäoliselt turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja kriteeriumile.
As these tax deferrals were put in effect before the date of accession and are not applicable thereafter, the Commission is not competent to assess the compatibility of those measures with the common market.
Kuna need maksutähtaegade pikendamised jõustusid enne ühinemiskuupäeva ega ole pärast seda kohaldatavad, ei ole komisjon pädev hindama nende meetmete ühisturuga kokkusobivust.
For the purpose of this case, it is also unnecessary for the Commission to determine whether those measures constituted state aid.
Käesoleval juhul ei ole komisjonil ka vaja kindlaks määrata, kas need meetmed on käsitatavad riigiabina.
However, if the earlier deferrals already constituted state aid, the market economy creditor principle can no longer be referred to when the deferred debts are later (partly) written off.
Kui aga juba varasemad pikendamised olid käsitatavad riigiabina, ei saa enam viidata turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja põhimõttele, kui pikendatud tähtajaga võlad hiljem (osaliselt) maha kantakse.
Second, even if the lower figure submitted by the beneficiary were used in the calculation of the proceeds from a tax execution procedure, a market economy creditor would, had he had the possibility, have favoured this procedure over the arrangement procedure.
Teiseks, isegi kui maksude sissenõudmise menetlusest saadava tulu arvutamiseks kasutada abisaaja esitatud väiksemat summat, oleks turumajanduse tingimustes tegutsev ettevõtja eelistanud võimaluse korral seda menetlust kokkuleppemenetlusele.
In a tax execution procedure the tax authority can sell the debtor's assets (receivables and other current assets, movable assets, real estate) directly.
Maksude sissenõudmise menetluses võib maksuhaldur võlgniku varad (debitoorsed võlad ja muud käibevarad, vallasvara, kinnisvara) vahetult ära müüa.
At the time when the tax office voted in favour of the arrangement, the beneficiary had stocks worth SKK 84 million, enforceable receivables of SKK 63 million and cash of SKK 161 million (see paragraph 54).
Sel ajal, kui maksuamet hääletas kokkuleppemenetluse poolt, oli abisaajal varusid 84 miljoni Slovaki krooni väärtuses, täitmisele pööratavaid debitoorseid võlgnevusi 63 miljoni Slovaki krooni väärtuses ja raha 161 miljonit Slovaki krooni (vt lõiget 54).
It should be noted that the value of the current assets alone (SKK 308 million; EUR 8,1 million) would exceed the yield obtained under the arrangement (SKK 225 million; EUR 5,93 million).
Tuleb märkida, et ainuüksi käibevarade väärtus (308 miljonit Slovaki krooni; 8,1 miljonit eurot) ületaks kokkuleppega saadavat tulu (225 miljonit Slovaki krooni; 5,93 miljonit eurot).
Even if the receivables were wholly deducted, the value of the current assets alone (SKK 245; EU-6,4 million) would still exceed the yield obtained under the arrangement.
Isegi kui debitoorsed võlad täies ulatuses maha arvata, ületaks ainuüksi käibevara väärtus (245 miljonit Slovaki krooni; 6,4 miljonit eurot) kokkuleppega saadud tulu.
In addition, the beneficiary had other assets, the value of which was at least SKK 194 million.
Peale selle oli abisaajal ka muid varasid, mille väärtus oli vähemalt 194 miljonit Slovaki krooni.
Furthermore, tax execution would not involve administrative fees as in the case of bankruptcy proceedings.
Peale selle ei esine maksude sissenõudmise menetluses haldustasusid nagu pankrotimenetluse puhul.
It is a procedure that is initiated and controlled by the tax authority itself, so it can be assumed that it would be conducted in a speedy manner.
Selle menetluse algatab ja seda juhib maksuamet ise, mistõttu võib eeldada, et see viiakse läbi kiiresti.
The Commission therefore concludes that tax execution against the beneficiary's assets would have led to a higher return than the arrangement.
Seepärast järeldab komisjon, et maksude sissenõudmine abisaaja varade arvelt oleks andnud rohkem tulu kui kokkuleppemenetlus.
The Commission takes particular note of the letter submitted by the Slovak authorities from the director of the Tax Director to his subordinate, the director of the tax office in question (see paragraph 57).
Komisjon võtab eelkõige arvesse Slovakkia ametiasutuste esitatud kirja maksudirektoraadi direktorilt kõnealuse alluva maksuameti direktorile (vt lõiget 57).
The letter is clear proof that the Tax Directorate (which had had prior direct contacts with the beneficiary) opposed the proposed arrangement and gave the local tax office a clear instruction not to vote in favour of the arrangement.
See kiri tõendab selgesti, et maksudirektoraat (millel oli olnud abisaajaga varem otsekontakte) oli kokkuleppe ettepaneku vastu ja andis kohalikule maksuametile selge korralduse mitte hääletada kokkuleppe poolt.
The reason mentioned in the letter was that the proposed arrangement was ‘not advantageous’ for the State.
Kirjas mainiti põhjusena, et kokkuleppe ettepanek “ei olnud riigile kasulik”.
It was also shown by the Slovak authorities that there was a clear policy instruction given by the Ministry of Finance at the beginning of 2004 to tax offices to the effect that they should not accept arrangements that propose writing off tax offices' receivables.
Slovakkia ametiasutused märkisid ka, et rahandusministeerium oli andnud 2004. aasta algul maksuametitele selge poliitilise juhise mitte nõustuda kokkulepetega, milles nähakse ette maksuvõlgade mahakandmisi maksuametite poolt.
This instruction was given in connection with the amendment of the Tax Administration Act as of 1 January 2004, in an effort to strengthen discipline in tax collection.
See juhis anti seoses maksukorralduse seaduse muutmisega alates 1. jaanuarist 2004, et maksukogumise distsipliini tugevdada.
In addition, the Commission notes that the tax office itself had appealed against this arrangement as early as 2 August 2004, i.e. not even one month after the arrangement was agreed upon.
Peale selle märgib komisjon, et maksuamet ise oli selle kokkuleppe edasi kaevanud juba 2. augustil 2004, st vähem kui kuu möödumisel kokkuleppe sõlmimisest.
The beneficiary submitted that the tax office had signalled its agreement to the arrangement even prior to the beneficiary launching the procedure.
Abisaaja väitis, et maksuamet oli andnud märku oma nõustumisest kokkuleppega juba enne, kui abisaaja oli menetlust alustanud.
The Commission considers that the evidence submitted by the beneficiary indicates quite the opposite.
Komisjon leiab, et abisaaja esitatud tõendid näitavad vastupidist.
In his letter of 3 February 2004 to the beneficiary, the director of the tax office writes that, although in principle he is not against the use of the arrangement procedure, he does not agree with the beneficiary's proposal for an arrangement featuring 35 % repayment of the debt.
Maksuameti direktor kirjutas oma 3. veebruari 2004. aasta kirjas abisaajale, et kuigi ta ei ole põhimõtteliselt kokkuleppemenetluse kasutamise vastu, ei ole ta nõus abisaaja ettepanekuga kokkuleppe sõlmimiseks, mille kohaselt tasutaks 35 % maksuvõlast.
On the basis of this evidence, the Commission cannot but conclude that the Slovak authorities were opposed to the arrangement proposed by the beneficiary and were opposed to it before the launching of the arrangement procedure on 8 March 2004, before the creditors' vote on 9 July 2004 and also after the court approved the arrangement.
Nende tõendite põhjal peab komisjon paratamatult järeldama, et Slovakkia ametiasutused olid abisaaja pakutud kokkuleppemenetluse vastu ning olid selle vastu enne kokkuleppemenetluse algatamist 8. märtsil 2004, enne võlausaldajate hääletamist 9. juulil 2004 ja ka pärast kokkuleppe heakskiitmist kohtu poolt.
The beneficiary submitted that long-term effects, such as the continuity of the tax revenue for the State, should be taken into account (see paragraph 46).
Abisaaja väitis, et tuleks arvesse võtta ka pikaajalisi tagajärgi, näiteks riigi maksutulude jätkumist (vt lõiget 46).
First, it needs to be stressed that the market economy creditor test differs from the market economy investor test.
Esiteks tuleb rõhutada, et turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja kriteerium erineb turumajanduse tingimustes tegutseva investori kriteeriumist.
Whereas a market economy investor is in a position to decide whether to enter into a relationship with the company in question and will be driven by the long-term strategic prospect of obtaining an appropriate return from his investment, a ‘market economy creditor’, who is already in a commercial or public law relationship with the insolvent company, will aim to obtain the repayment of sums already due to him on conditions as advantageous as possible in terms of the degree of repayment and the time-frame.
Kui turumajanduse tingimustes tegutseval investoril on võimalik otsustada, kas kõnealuse äriühinguga suhet luua, lähtudes seejuures pikaajajalises strateegias sobiva tulemi saamise perspektiividest, siis “turumajanduse tingimustes tegutsev võlausaldaja”, kellel juba on maksujõuetu äriühinguga ärilised või avalik-õiguslikud suhted, soovib saada kätte talle juba võlgnetavad summad võimalikult suures ulatuses ja lühikese tähtaja jooksul.
The motivations of the hypothetical market economy creditor and the market economy investor will therefore be different.
Seega on hüpoteetilise turumajanduse tingimustes tegutseva võlausaldaja ja turumajanduse tingimustes tegutseva investori motiivid erinevad.
Accordingly, the case law has defined separate tests for the two situations.
Seepärast on pretsedendiõiguses määratletud nende kahe olukorra jaoks eraldi kriteeriumid.
Second, as to the analogy with the creditor-supplier, it is important to note that the nature of his receivables and the nature of those of the State are fundamentally different.
Teiseks, mis puutub võrdlusesse võlausaldajast tarnijaga, on oluline märkida, et tema ja riigi debitoorsete võlgade iseloom on põhimõtteliselt erinev.
Because the relations of the supplier to the insolvent firm have an exclusively contractual basis, he might genuinely suffer from the loss of a business partner.
Kuna tarnijal on maksujõuetu firmaga puhtalt lepingulised suhted, võib ta äripartneri kaotuse tagajärjel tõeliselt kahju kannatada.
If the insolvent company is liquidated or sold off, the supplier would need to find a new client or contract with the new owner.
Maksujõuetu äriühingu likvideerimisel või müümisel oleks tarnijal vaja leida uus klient või võtta ühendust uue omanikuga.
The risk is higher when his dependency on the insolvent firm is considerable.
Kui ta maksujõuetust firmast märkimisväärselt sõltub, on see risk veelgi suurem.
Such a creditor will indeed consider the future.
Selline võlausaldaja peab tõepoolest kaaluma oma tulevikuvõimalusi.