natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the guarantee was set up, the provision of State guarantees was examined according to the principles laid down in the Commission letter SG(89) D/4328 of 5 April 1989, in the Commission letter to Member States SG(89) D/12772 of 12 October 1989 and in the Commission communication to the Member States on the application of Articles 92 and 93 of the EC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector.
Garantii andmise ajal kontrolliti riiklike tagatiste andmist komisjoni 5. aprilli 1989. aasta kirjas SG(89) D/4328, komisjoni 12. oktoobri 1989. aasta kirjas liikmesriikidele SG(89) D/12772 ja komisjoni teatises liikmesriikidele (EÜ asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ja komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ artikli 5 kohaldamise kohta tootmissektoris tegutsevatele riigi osalusega äriühingutele) sätestatud põhimõtete kohaselt.
On the basis of these documents, the Commission accepted the guarantees only if their realisation was contractually linked to specific conditions which may go as far as the compulsory declaration of insolvency of the beneficiary or any similar procedure.
Komisjon lubas kõnealuste dokumentide järgi tagatisi anda ainult juhul, kui nende realiseerimine oli lepinguliselt seotud eritingimustega, mis võisid ette näha isegi abisaaja pankroti kohustusliku väljakuulutamise või sarnase menetluse.
An assessment of the aid element of guarantees entailed an analysis of the borrower's financial situation.
Tagatistes sisalduva abielemendi hindamine hõlmas laenusaaja finantsseisundi analüüsi.
The aid element of these guarantees would be the difference between the rate which the borrower would pay in a free market and that actually obtained with the benefit of the guarantee, net of any premium paid for the guarantee.
Kõnealuste tagatiste abielemendiks oleks intressimäära, mida laenusaaja oleks pidanud maksma vabaturu tingimustes, ja tagatise tõttu tegelikult rakendatud määra vahe, millest on maha arvatud tagatise eest makstud garantiitasu.
In this case, according to the Italian authorities, the guarantee does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty for the following reasons:
Käesoleval juhul ei ole tagatis Itaalia ametiasutuste sõnul riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses järgmistel põhjustel:
the beneficiary was not in financial difficulty,
abisaaja ei olnud majandusraskustes;
the borrower had obtained a loan for ITL 17 billion on the financial market, which proves that the company was considered trustworthy and the investment viable,
laenusaaja oli 17 miljardi Itaalia liiri suuruse laenu hankinud finantsturult, mis tõendab, et ettevõtet peeti usaldusväärseks ja investeeringut tasuvaks;
the guarantee was linked to a specific financial transaction, it was for a fixed maximum amount and for a limited amount of time; the guarantee only covered around 11 % of the total loan,
tagatis anti konkreetsele finantstehingule, see oli piiratud kindlaksmääratud maksimumsummaga ja antud piiratud ajaks, tagatis ei katnud rohkem kui ligikaudu 11 % kogu laenust;
the premium requested by Finagra was an annual rate of 0,40 % and represented, according to the Italian authorities, the market price for additional guarantees at the time, considering the sound financial situation of the beneficiary, its economic prospects and the investments about to be undertaken.
Finagra nõudis garantiitasuna aastas 0,40 %, mille puhul oli Itaalia ametiasutuste sõnul, arvestades abisaaja usaldusväärset finantsseisundit, tema majanduslikke väljavaateid ja lähemas tulevikus tehtavaid investeeringuid, tegemist lisatagatiste toonase turuhinnaga.
The market price of a primary guarantee at the time was 0,70 %, according to the Italian authorities.
Esmase tagatise turuhind oli Itaalia ametiasutuste sõnul toona 0,70 %.
In case of an additional guarantee, the market rate was between 0,40 % and 0,70 %, according to the beneficiary's financial situation.
Lisatagatise puhul ulatus turul kehtinud intressimäär olenevalt abisaaja finantsseisundist 0,40 %st 0,70 %ni.
In case of a loan granted to a company judged positively by a pool of banks and with good economic perspectives, undergoing a thorough process of modernisation, the annual rate of 0,40 % reflects, as stated by the Italian authorities, the market rate applicable to this type of operation.
Juhul kui laen anti pankade ühenduselt positiivse hinnangu saanud ettevõtjale, kelle majanduslikud väljavaated olid head ja kes viis läbi põhjaliku moderniseerimise, kajastab 0,40 % aastas Itaalia ametiasutuste sõnul seda laadi tehingute puhul rakendatavat turumäära.
The guarantee is linked to an underlying operation (investments), which is part-financed by the State through Law No 252/91 and therefore in line with State aid rules.
Tagatis on seotud selle aluseks oleva tehinguga (investeeringud), mida kaasrahastab riik seaduse nr 252/91 alusel ja mis on seetõttu kooskõlas riigiabi eeskirjadega.
On the basis of the foregoing information, the Commission can conclude that the guarantee provided by Finagra does not constitute State aid under Article 87(1) of the Treaty.
Eespool esitatud teabe põhjal leiab komisjon, et Finagra antud tagatis ei ole riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The Commission finds that Italy has unlawfully implemented the aid in question contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Komisjon leiab, et Itaalia on ebaseaduslikult rakendanud kõnealust abi, minnes vastuollu asutamislepingu artikli 88 lõikega 3.
However, from all the foregoing considerations, it is clear that:
Tuginedes eespool esitatud kaalutlustele, on siiski selge, et:
the aid measures provided for by Article 15(16) of Law No 67/88, Article 5 of Law No 290/99 and Law No 252/91 (integrated projects) are compatible with the common market within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty,
seaduse nr 67/88 artikli 15 lõikes 16, seaduse nr 290/99 artiklis 5 ja seaduses nr 252/91 (integreeritud projektide osas) sätestatud abimeetmed on asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses ühisturuga kokkusobivad;
the measures provided for by Article 4 of Law No 290/99 (namely: the operating, improvement and agricultural loans due on 31 March 1998 were never implemented and, therefore, did not amount to State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty,
seaduse nr 290/99 artiklis 4 sätestatud meetmeid (nimelt käibekapitali-, arengu- ja põllumajanduslaenude osas, mille tagasimaksmise tähtaeg lõppes 31. märtsil 1998) ei ole kunagi võetud ja seetõttu ei saa neid pidada riigiabiks asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses;
the interventions of Finagra, under Law No 252/91 relating to the acquisition of shareholdings, the granting of loans to cooperatives and the provisions of guarantees did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty,
seaduse nr 252/91 alusel toimunud Finagra sekkumised osaluste omandamise, ühistutele laenude andmise ja tagamise teel ei olnud riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses;
the interventions of Finagra under Law No 252/91 relating to the granting of loans to private companies were State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
seaduse nr 252/91 alusel toimunud Finagra sekkumised eraettevõtjatele laenude andmise teel olid riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
They are compatible with the common market within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty,
Kõnealused sekkumised on asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses ühisturuga kokkusobivad,
The State aid which Italy implemented in favour of the meat sector, provided for by Article 15(16) of Law No 67/88, Article 5 of Law No 290/99 and Law No 252/91 (integrated projects) and Finagra's interventions under Law No 252/91 relating to the granting of loans to private companies are compatible with the common market within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty.
Riigiabi, mida Itaalia andis lihasektoris seaduse nr 67/88 artikli 15 lõike 16, seaduse nr 290/99 artikli 5 ja seaduse nr 252/91 (integreeritud projektide osas) kohaselt, ning seaduse nr 252/91 alusel toimunud Finagra sekkumised eraettevõtjatele laenude andmise teel on asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses ühisturuga kokkusobivad.
The measures provided for in Article 4 of Law No 290/99 concerning the operating, improvement and agricultural loans due on 31 March 1998 were never implemented and did not result, therefore, in State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Seaduse nr 290/99 artiklis 4 sätestatud meetmeid seoses käibekapitali-, arengu- ja põllumajanduslaenudega, mille tagasimaksmise tähtaeg lõppes 31. märtsil 1998, ei ole kunagi võetud ja seega ei toonud need kaasa riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The interventions of Finagra, under Law No 252/91 relating to the acquisition of shareholdings, the granting of loans to cooperatives and the provisions of guarantees did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Seaduse nr 252/91 alusel toimunud Finagra sekkumised osaluste omandamise, ühistutele laenude andmise ja tagamise teel ei olnud riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
OJ C 148, 27.5.2000, p. 2.
EÜT C 148, 27.5.2000, lk 2.
Commission Decision SG (2002) D/229239 of 5 April 2002.
Komisjoni 5. aprilli 2002. aasta otsus SG (2002) D/229239.
Over the 1970 to 1990 period France managed to reduce the number of its slaughtering plants from 1738 to 357.
Aastatel 1977–1990 suutis Prantsusmaa vähendada tapamajade arvu 1738-lt 357-ni.
On the other hand, in the early 1990s, there were still 8500 operational slaughtering plants in Italy as against the already mentioned 357 units in France, 270 in Germany and 30 in the Netherlands.
Teiselt poolt oli Itaalias 1990ndate alguses veel 8500 tegutsevat tapamaja, võrreldes juba osutatud 357-ga Prantsusmaal, 270-ga Saksamaal ja 30-ga Madalmaades.
The amount of ITL 700 billion is made up of ITL 400 billion for 1988 and ITL 300 billion for 1989.
Summa 700 miljardit Itaalia liiri koosneb 1988. aastaks ettenähtud 400 miljardist ja 1989. aastaks ettenähtud 300 miljardist Itaalia liirist.
Letter SG (2002) D/229239).
Kiri SG (2002) D/229239.
For the purposes of the Commission's assessment, that is the Commission reference rate for Italy at the time of the loan.
Komisjoni hinnangus käsitletakse seda Itaalia suhtes laenu kehtivuse ajal kohaldatava komisjoni viiteintressina.
See Commission letter of 28 January 1999.
Vt komisjoni 28. jaanuari 1999. aasta kirija.
In 2000, 1154000 t of bovine animals and calves were slaughtered in Italy.
aastal tapeti Itaalias 1154000 tonni veiseid ja vasikaid.
In the same period in EU 7401000 t of animals were slaughtered.
ELis tapeti sama perioodi jooksul 7401000 tonni loomi.
See letter of the Italian authorities of 18 May 2000.
Vt Itaalia ametiasutuste 18. mai 2000. aasta kiri.
OJ C 232, 12.8.2000, pp. 17 to 41.
EÜT C 232, 12.8.2000, lk 17.
Out of the 13 integrated projects originally submitted, only eight were approved and only five were eventually completed.
Esialgu esitatud 13st integreeritud projektist kiideti heaks ainult kaheksa ning üksnes viis projekti viidi lõpule.
Council Regulation (EEC) No 866/90 of 29 March 1990 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products (OJ L 91, 6.4.1990, pp. 1 to 6).
Nõukogu 29. märtsi 1990. aasta määrus (EMÜ) nr 866/90 põllumajandustoodete töötlemis- ja turustamistingimuste parandamise kohta (EÜT L 91, 6.4.1990, lk 1).
In order to show compliance with the abovementioned requirement, at first the Italian authorities provided a study prepared by the Italian institute for studies, research and information on the agricultural market (ISMEA) of September 2000, which contained a general overview of the changes which characterised the slaughtering industry in Italy over the 1990s.
Itaalia ametiasutused esitasid kõnealuse nõudega vastavuse tõendamiseks kõigepealt Itaalia Põllumajandusturualas(t)e Uuringute, Teadustöö ja Teabe Instituudi (ISMEA) poolt 2000. aasta septembris koostatud uuringu, mis andis ülevaate Itaalia tapamajade sektorit 1990ndatel iseloomustanud muutustest.
The conclusion of the study was that over the 1990 to 1998 period, slaughtering capacity fell by 3 % in Italy.
Uuringus jõuti järeldusele, et aastatel 1990–1998 langesid tapamajade mahud Itaalias 3 % võrra.
According to the Italian authorities this contraction proved that the investments undertaken on the basis of the laws under assessment complied with the abovementioned sectoral restrictions.
Itaalia ametiasutuste väitel kinnitab selline kahanemine, et hinnatud seaduste alusel tehtud investeeringud olid kooskõlas eespool osutatud valdkondlike piirangutega.
The Commission objected that the contraction in slaughtering capacity described in the ISMEA study was the result of the trend in the meat sector over those years throughout Europe.
Komisjon väitis vastu, et ISMEA uuringus kirjeldatud tapamajade mahtude kahanemise põhjuseks oli lihasektori üleeuroopaline suundumus kõnesolevatel aastatel.
Indeed, the reduction in the number of slaughtering facilities and in the slaughtering capacity which characterised the sector in Italy over the 1990s (mainly as a result of the need to adjust to new hygiene standards) had already characterised the slaughtering sectors of other countries over the 1970s (for example, France).
Tapamajade arvu ja nende mahtude vähenemine, mis iseloomustas Itaalias kõnealust sektorit 1990ndatel (peamiselt uute hügieeninõuetega kohanemise vajaduse tulemusena), oli teiste riikide (nt Prantsusmaa) tapamajade sektorile tõepoolest iseloomulik juba 1970ndatel.
As highlighted in the document, Italy started to reorganise its sector only later, during the 1980s and 1990s.
Nagu on esile toodud kõnealuses dokumendis, alustas Itaalia oma sektori ümberkorraldamist alles hiljem, 1980ndatel ja 1990ndatel.
The 3 % reduction claimed by the Italian authorities did not therefore prove compliance with Decision 90/342/EEC.
Seetõttu ei tõestanud Itaalia ametiasutuste väidetud 3 % vähenemine vastavust otsusele 90/342/EMÜ.
The Italian authorities were therefore invited to provide the specific data of changes in slaughtering capacity brought about by the investments undertaken in each of the plants taking part in the integrated projects.
Sellest tulenevalt paluti Itaalia ametiasutustel esitada konkreetsed andmed tapamajade mahtudes toimunud muutuste kohta, mis on tingitud integreeritud projektides osalevatesse tapamajadesse tehtud investeeringutest.
OJ C 74, 10.3.1998, p. 9, as amended (OJ C 258, 9.9.2000, p. 5).
EÜT C 74, 10.3.1998, lk 9.
Gea and Val di Cesola were part of the original project Centro Carni Sud, that was not completed and therefore not admitted to financing.
Gea ja Val di Cesola osalesid algses projektis Centro Carni Sud, mida ei viidud lõpule, ja seetõttu selle rahastamist ei lubatud.
The two projects undertaken by Gea and Val di Cesola, however, were fully completed and financed.
Gea ja Val di Cesola teostatud kaks projekti lõpetati siiski täielikult ja neid ka rahastati.
Council Directive 91/629/EEC of 19 November 1991 laying down minimum standards for the protection of calves (OJ L 340, 11.12.1991, pp. 28 to 32).
Nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiiv 91/629/EMÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded (EÜT L 340, 11.12.1991, lk 28).
Council Directive 91/630/EEC of 19 November 1991 laying down minimum standards for the protection of pigs (OJ L 340, 11.12.1991, pp. 33 to 38).
Nõukogu 19. novembri 1991. aasta direktiiv 91/630/EMÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded (EÜT L 340, 11.12.1991, lk 33).
Letter of the Italian authorities of 18 May 2000.
Itaalia ametiasutuste 18. mai 2000. aasta kiri.
See p. 5 of the abovementioned letter.
Vt kõnealuse kirja lk 5.
Letter of the Italian authorities of 13 October 2000.
Itaalia ametiasutuste 13. oktoobri 2000. aasta kiri.
SEC(89) 343/2 of 7.3.1989.
SEK(89) 343/2, 7.3.1989.
Legislative Decree No 1 of 9 January 1999 (Riordino degli enti e delle società di promozione e istituzione della società Sviluppo Italia S.p.A).
jaanuari 1999. aasta seadusandlik dekreet nr 1 („Riordino degli enti e delle società di promozione e istituzione della società Sviluppo Italia S.p.A”).
Bulletin EC 9-1984.
EÜ bülletään 9-1984.
For an overall commitment of ITL 33458 million.
Kogupanuses 33458 miljonit Itaalia liiri.
Ibid., point 3.3.
Ibid., punkt 3.3.
As reported at 31 December of each year.
Iga aasta 31. detsembril edastatavate andmete põhjal.
Private companies and individuals: CoopFons Spa, Agricola Sabbadina srl, CCFR Scarl.
Eraettevõtted ja eraisikud: CoopFons Spa, Agricola Sabbadina srl, CCFR Scarl.
Among the credit institutes: Banca Agricola Mantovana, Em.
Krediidiasutused: Banca Agricola Mantovana, Em.
Popolare Spa, Bipop Carire Spa, Banca Popolare di Verona — Banca S.Geminiano S. Prospero, Banca di Roma, Finec Merchant Spa, Agrisviluppo Spa.
Popolare Spa, Bipop Carire Spa, Banca Popolare di Verona – Banca S.Geminiano S. Prospero, Banca di Roma, Finec Merchant Spa, Agrisviluppo Spa.
Finagra, as financing member of cooperatives could appoint one member of the Administrative board and one of the statutory auditors' board.
Ühistute rahastajaliikmena võib Finagra nimetada ühe liikme haldusnõukokku ja ühe liikme revideerimiskomisjoni.
This amount includes the 4-year loan worth ITL 500 million to Unicarni and the 4-year loan worth ITL 3 billion to MCLC granted in 1996.
See summa sisaldab 1996. aastal antud nelja-aastast laenu Unicarnile summas 500 miljonit Itaalia liiri ja MCLC-le summas 3 miljardit Itaalia liiri.
MCLC also obtained loans in 1994 worth ITL 1500 million (letter by the Italian authorities dated 5 July 2001).
MCLC sai lisaks 1994. aastal laene summas 1500 miljonit Itaalia liiri (Itaalia ametiasutuste 5. juuli 2001. aasta kiri).
Loan granted to Unicarni.
Unicarnile antud laen.
OJ C 307, 13.11.1993, pp. 3 to 14.
EÜT C 307, 13.11.1993, lk 3.
The guarantee granted by Finagra was indeed an additional guarantee, since the loan was already covered by a primary guarantee.
Finagra andis tõepoolest lisatagatise, kuna laen oli juba kaetud esialgse tagatisega.
The aid rates, expressed as gross grant equivalent of aid, following the method described in the Guidelines on Regional aid and including all forms of public aid accorded under Laws No 252/91 and No 67/88 (Law No 290/1999 did not modify the aid rates, the volume of aid, nor the beneficiaries of aid under Law No 252/91 and No 67/88) did not exceed the 75 % aid rate (for investments located in Objective 1 regions) and the 55 % aid rate which was authorised at the time for investments connected to the processing and marketing of agricultural products for areas located outside Objective 1.
Võttes arvesse kõiki seaduste nr 252/91 ja nr 67/88 (seadusega nr 290/1999 ei muudetud seadustes nr 252/91 ja nr 67/88 sätestatud toetusmäärasid, abimahtu ega abisaajaid) alusel antud riigiabi vorme, ei ületanud abi brutoekvivalendina väljendatud toetusmäärad regionaalabi suunistes kirjeldatud meetodi järgi 75 % (esimese eesmärgi piirkondades tehtud investeeringute osas) ega 55 %, mis kehtisid toona väljaspool esimese eesmärgi piirkondi tehtud põllumajandustoodete töötlemisega ja turustamisega seotud investeeringutele.
Regardless of their location, all investments under examination therefore complied with the maximum aid rates authorised by Community legislation in force at the time, as shown in Table 1 below.
Seega vastasid kõik uurimisalused investeeringud nende tegemise kohast olenemata ühenduse õigusaktide järgi sel ajal kehtinud abi piirmääradele, nagu näha alltoodud tabelist 1.
the financial recovery needs never resulted in any transfer of public resources and their amount was deducted from the eligible expenses.
rahaliste vahendite taastamise vajaduse rahuldamiseks riigi vahendeid üle ei kantud ning kõnealune summa arvati abikõlblikest kuludest maha.
VI.2(d) Concerning the loans referred to in Article 4 of Law No 290/99
Seaduse nr 290/99 artiklis 4 sätestatud laenud
In their letter dated 27 February 2003, the Italian authorities clearly stated that the measure provided for in Article 4 of Law No 290/99 had never been implemented, since it was impossible to identify the credit operations that the law intended to finance (namely the operating, improvement and agricultural loans which expired on 31 March 1998).
veebruari 2003. aasta kirjas sedastasid Itaalia ametiasutused sõnaselgelt, et seaduse nr 290/99 artiklis 4 sätestatud meedet ei ole kunagi rakendatud, sest ei olnud võimalik tuvastada laenutehinguid, mida kõnealuse seaduse kohaselt oleks pidanud rahastama (nimelt käibekapitali-, arengu- ja põllumajanduslaene, mille tagasimaksmise tähtaeg lõppes 31. märtsil 1998).
In particular, Article 35 stated that the regulation was without prejudice to the right of Member States to adopt additional aid measures in the areas covered by the Regulation with the exception of those covered by Articles 2, 6 to 9, 11, 12(2), (3) and (4), and 17 on terms differing from, or in amounts exceeding, the ceilings laid down in the Regulation, provided that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty were not infringed.
Täpsemalt oli artiklis 35 sätestatud, et kõnealune määrus ei piira liikmesriikide õigust võtta täiendavaid abimeetmeid määrusega hõlmatud valdkondades, v.a artiklitega 2, 6-9 ja 11, artikli 12 lõigetega 2, 3, ja 4 ning artikliga 17 hõlmatud valdkondades, kõnealuses määruses sätestatud tingimustest või abi piirmäärast erinevatel tingimustel või summas, eeldusel, et ei minda vastuollu asutamislepingu artiklitega 92, 93 ega 94.
Article 35(2) provides that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty, with the exception of Article 92(2), did not apply to the aid measures governed by Articles 2, 6 to 9, 11, 12(2), (3) and (4), and 17.
Artikli 35 lõikes 2 on sätestatud, et asutamislepingu artikleid 92, 93 ja 94, v.a artikli 92 lõiget 2, ei kohaldata artiklitega 2, 6-9, 11, samuti artikli 12 lõigetega 2, 3, ja 4 ning artikliga 17 reguleeritud abimeetmete suhtes.
Finagra
Finagra
the borrower had not received the loan at conditions more favourable than the normal market rate, because of Finagra's guarantee,
Finagra tagatise tõttu ei saanud laenusaaja laenu turul kehtivast intressimäärast soodsamatel tingimustel;
the guarantee was subject to specific conditions for recovering the credit, either by extra judicial settlement or, in compliance with the provisions contained in the Italian civil code, through the forced execution of credit on the guaranteed debtor's assets;
tagatisele kehtisid laenu sissenõudmise eritingimused, mis tähendas vaidluste kohtuvälist lahendamist või Itaalia tsiviilkoodeksi sätete kohaselt võlgniku tagatisega kaetud varadest laenuvõla sundtäitmist;
SG(2000) D/101808.
SG-(2000)-D/101808.
promotional and advertising activities, intangible investments such as trademarks,
investeeringud immateriaalsesse varasse, nagu nt kaubamärgiinvesteeringud;
aid for land purchase,
abi maa ostmiseks;
on State aid C 12/05 (ex N 611/03) which Germany is planning to implement for e–glass AG
Riigiabi nr C 12/05 (ex N 611/03) kohta, mida Saksamaa kavatseb rakendada e-glass AG suhtes
(notified under document number C(2006) 6587)
(teatavaks tehtud numbri K(2006) 6587 all)
Having regard to Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, and in particular Article 9 thereof,
võttes arvesse nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrust (EÜ) nr 659/1999, millega sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad asutamislepingu artikli 93 rakendamiseks, eriti selle artiklit 9,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions and having regard to their comments,
olles kutsunud üles huvitatud isikuid esitama märkusi vastavalt osutatud sätetele ja võttes neid märkusi arvesse