natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The breeding, rearing and the placing on the market of aquaculture animals and products thereof constitutes an important source of income for persons working in this sector.
Vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete aretustöö, kasvatamine ja turuleviimine moodustab selles sektoris töötavate inimeste jaoks olulise sissetulekuallika.
In the context of the internal market, specific animal health rules were laid down for the placing on the market and introduction from third countries of the products concerned by Council Directive 91/67/EEC of 28 January 1991 concerning the animal health conditions governing the placing on the market of aquaculture animals and products [2].
Siseturu kontekstis kehtestati loomatervishoiualased erieeskirjad selliste toodete turuleviimiseks ja kolmandatest riikidest sissetoomiseks, mille suhtes kehtib nõukogu 28. jaanuari 1991. aasta direktiiv 91/67/EMÜ, mis käsitleb loomatervishoiunõudeid vesiviljelusloomade ja -toodete turuleviimise suhtes [2].
Outbreaks of diseases in aquaculture animals could cause severe losses to the industry concerned.
Vesiviljelusloomade taudide puhangud võivad asjaomasele tootmisharule tõsist kahju tekitada.
Minimum measures to be applied in case of outbreaks of the most important diseases in fish and molluscs were established by Council Directive 93/53/EEC of 24 June 1993 introducing minimum Community measures for the control of certain fish diseases [3] and Council Directive 95/70/EC of 22 December 1995 introducing minimum Community measures for the control of certain diseases affecting bivalve molluscs [4].
Tähtsamate kala- ja molluskitaudide puhangute korral kohaldatavad miinimummeetmed sätestati nõukogu 24. juuni 1993. aasta direktiiviga 93/53/EMÜ, millega kehtestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kalahaiguste tõrjeks, [3] ja nõukogu 22. detsembri 1995. aasta direktiiviga 95/70/EÜ, millega sätestatakse minimaalsed ühenduse meetmed teatavate kahepoolmelisi limuseid mõjutavate haiguste tõrjeks [4].
Existing Community legislation was drafted mainly to take into account the farming of salmon, trout and oysters.
Kehtivad ühenduse õigusaktid on koostatud peamiselt lõhe-, forelli- ja austrikasvatust arvestades.
Since that legislation was adopted, the Community aquaculture industry has developed significantly.
Pärast nende õigusaktide vastuvõtmist on ühenduse vesiviljelustootmine märkimisväärselt arenenud.
A number of additional fish species, particularly marine species, are now used in aquaculture.
Praegu kasutatakse vesiviljeluses mitmeid uusi kalaliike, eriti merekalade liike.
New types of farming practices involving other fish species have also become increasingly common, particularly following the recent enlargement of the Community.
Samuti on üha enam levinud muid kalaliike hõlmavad uued kasvatustavad, eriti pärast ühenduse hiljutist laienemist.
Furthermore, farming of crustaceans, mussels, clams and abalones is becoming increasingly important.
Lisaks kasvab pidevalt ka kooriklooma-, ranna- ja jõekarbi-, merekarbi- ja merikõrvakasvatuse osatähtsus.
All disease control measures have an economic impact on aquaculture.
Kõigil tauditõrjemeetmetel on vesiviljelusele majanduslik mõju.
Inadequate controls may lead to a spread of pathogens, which may cause major losses and compromise the animal health status of fish, molluscs and crustaceans used in Community aquaculture.
Puudulik tõrje võib kaasa tuua patogeenide leviku, mis omakorda võib põhjustada suuri kadusid ning kahjustada ühenduse vesiviljeluses kasvatatavate kalade, molluskite ja koorikloomade tervislikku seisundit.
On the other hand, over-regulation could place unnecessary restrictions on free trade.
Teisalt võib ülereguleerimine kaasa tuua ülemäärased piirangud vabakaubandusele.
The Communication from the Commission to the Council and the European Parliament dated 19 September 2002 sets out a strategy for the sustainable development of European aquaculture.
Nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud komisjoni 19. septembri 2002. aasta teatises sätestatakse Euroopa vesiviljeluse säästva arengu strateegia.
That Communication outlined a series of measures designed to create long-term employment in the aquaculture sector, including promoting high animal health and welfare standards, and environmental actions to ensure a sound industry.
Nimetatud teatises on kavandatud mitmed meetmed, mis looksid pikaajalise tööhõive vesiviljelussektoris, sealhulgas edendaksid kõrgeid loomade tervise ja heaolu standardeid ning keskkonnaalaseid meetmeid, mis tagaksid usaldusväärse tööstuse.
Those measures should be taken into account.
Neid meetmeid tuleks arvesse võtta.
Since the adoption of Directive 91/67/EEC, the Community has ratified the World Trade Organisation (WTO) Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures (SPS Agreement).
Alates direktiivi 91/67/EMÜ vastuvõtmisest on ühendus ratifitseerinud Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu.
The SPS Agreement refers to the standards of the World Organisation for Animal Health (OIE).
Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus on osutatud Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) standarditele.
The animal health requirements for placing live aquaculture animals and products thereof on the market within the Community set out in Directive 91/67/EEC are more stringent than those standards.
Direktiivis 91/67/EMÜ ettenähtud tervishoiunõuded elusate vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete turuleviimiseks on kõnealustest standarditest rangemad.
Therefore, this Directive should take into account the Aquatic Animal Health Code and the Manual of Diagnostic Tests for Aquatic Animals of the OIE.
Seetõttu peaks käesolev direktiiv võtma arvesse veeloomade tervishoiu eeskirja ja OIE käsiraamatut veeloomade diagnostiliste testide kohta.
In order to ensure the rational development of the aquaculture sector and to increase productivity, aquatic animal health rules should be laid down at Community level.
Vesiviljelussektori ratsionaalse arengu tagamiseks ning tootlikkuse tõstmiseks tuleks veeloomade tervishoiueeskirjad kehtestada ühenduse tasandil.
These rules are necessary, inter alia, in order to contribute to the completion of the internal market and to avoid the spread of infectious diseases.
Need eeskirjad on muu hulgas vajalikud ka selleks, et aidata kaasa siseturu väljakujundamisele ning vältida nakkushaiguste levikut.
Legislation should be flexible to take into account the continuing developments in and diversity of the aquaculture sector, as well as the health status of aquatic animals within the Community.
Õigusaktid peaksid olema piisavalt paindlikud, et võtta arvesse nii vesiviljelussektori pidevat arengut ja mitmekesisust kui ka ühenduse veeloomade tervislikku seisundit.
This Directive should cover aquaculture animals, and those environments which may affect the health status of such animals.
Käesolev direktiiv peaks hõlmama vesiviljelusloomi ning keskkondi, mis võivad mõjutada nende loomade tervislikku seisundit.
In general the provisions of this Directive should only apply to wild aquatic animals where the environmental situation may impinge on the health status of aquaculture animals, or where necessary in order to fulfil the purpose of other Community legislation, such as Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora [5] or to protect species referred to in the list drawn up by the Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora (CITES).
Üldiselt peaks käesoleva direktiivi sätteid kohaldama looduslike veeloomades suhtes ainult siis, kui keskkonna seisukord võib avaldada mõju vesiviljelusloomade tervislikule seisundile või kui see on vajalik selleks, et täita teiste ühenduse õigusaktide, nagu näiteks nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi nr 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta) [5] eesmärke, või selleks, et kaitsta ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooniga (CITES) koostatud loetelus osutatud liike.
This Directive should not prejudice the adoption of more stringent rules on the introduction of non-native species.
Käesolev direktiiv ei tohiks piirata võõrliikide sissetoomise kohta rangemate eeskirjade tarvitusele võtmist.
The competent authorities designated for the purpose of this Directive should perform their functions and duties in accordance with the general principles laid down in Regulation (EC) No 854/2004 of European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific rules for the organisation of official controls on products of animal origin intended for human consumption [6] and Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules [7].
Käesoleva direktiivi rakendamiseks määratud pädevad asutused peaksid täitma oma ülesandeid ja kohustusi kooskõlas üldiste põhimõtetega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 854/2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks, [6] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks [7].
It is necessary for the development of aquaculture in the Community to increase the awareness and preparedness of the competent authorities and aquaculture production business operators with respect to the prevention, control and eradication of aquatic animal diseases.
Ühenduse vesiviljeluse arenguks on vaja suurendada pädevate asutuste ja vesiviljelustootmisettevõtjate teadlikkust ning valmisolekut veeloomadel esinevate taudide ennetamise, tõrje ja likvideerimise suhtes.
The competent authorities of Member States should have access to and apply state-of-the-art techniques and knowledge in the fields of risk analysis and epidemiology.
Liikmesriikide pädevatel asutustel peaks olema juurdepääs riskianalüüsi- ja epidemioloogiaalastele oskustele ja teadmistele ning nad peaksid neid oskusi ja teadmisi kasutama.
This is of increasing importance because international obligations now focus on risk analysis in relation to the adoption of sanitary measures.
Sellel on järjest suurem tähtsus, sest rahvusvahelised kohustused keskenduvad praegu sanitaarmeetmete vastuvõtmisega seotud riskianalüüsile.
It is appropriate to introduce at Community level a system of authorisation of aquaculture production businesses.
Vesiviljelustootmisettevõtetele lubade väljastamise süsteem on asjakohane sisse viia ühenduse tasandil.
Such authorisation would enable the competent authorities to establish a complete overview of the aquaculture industry, which would assist in the prevention, control and eradication of aquatic animal diseases.
Selline lubade väljastamise süsteem võimaldaks pädevatel asutustel saada täielikku ülevaadet vesiviljelustootmisest, mis aitaks kaasa veeloomadel esinevate taudide ennetamisele, tõrjele ja likvideerimisele.
Furthermore, authorisation allows the laying down of specific requirements that should be fulfilled by the aquaculture production business in order to operate.
Lisaks võimaldab lubade väljastamise süsteem sätestada erinõuded, mida vesiviljelustootmisettevõtted peaksid käitlemisloa saamiseks täitma.
Such authorisation should, where possible, be combined with or included in an authorisation regime which the Member States may already have established for other purposes, for example under environmental legislation.
Selline lubade väljastamise süsteem peaks võimaluse korral olema kombineeritud loasüsteemiga või sisalduma loasüsteemis, mille liikmesriigid võivad olla loonud juba muul eesmärgil, näiteks keskkonnaõiguse raames.
Such authorisation should therefore not be an extra burden to the aquaculture industry.
Selline lubade väljastamise süsteem ei tohiks olla vesiviljelustootmisele lisakoormaks.
Member States should refuse to issue an authorisation if the activity in question would pose an unacceptable risk of spreading diseases to other aquaculture animals or to wild stocks of aquatic animals.
Liikmesriigid peaksid keelduma loa väljastamisest, juhul kui kõnealuse tegevusega kaasneks vastuvõetamatu risk levitada taude teistele vesiviljelusloomadele või looduslikele veeloomapopulatsioonidele.
Before deciding to refuse an authorisation, consideration should be given to risk mitigation measures or alternative siting of the activity in question.
Enne kui otsustada keelduda loa andmisest, tuleks kaaluda ka meetmeid riskide vähendamiseks või kõnealusele tegevusele teise asukoha leidmist.
The rearing of aquaculture animals for the purpose of human consumption is defined as primary production in Regulation (EC) No 852/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the hygiene of foodstuffs [8].
Vesiviljelusloomade kasvatamine inimtoiduks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 852/2004 (toiduainete hügieeni kohta) [8] määratletud esmatootmisena.
Obligations imposed on individual aquaculture production businesses under this Directive, such as record keeping, and internal systems enabling the aquaculture production business to demonstrate to the competent authority that the relevant requirements of this Directive are being fulfilled, should, where possible, be combined with the obligations laid down in Regulation (EC) No 852/2004.
Käesoleva direktiivi kohaselt üksikutele vesiviljelustootmisettevõtetele pandud kohustused, näiteks arvestuse pidamise kohustus ja sisesüsteemid, mis võimaldavad vesiviljelustootmisettevõtetel pädevale asutusele tõendada, et käesolevas direktiivis sätestatud nõuded on täidetud, peaksid võimaluse korral olema kombineeritud määruses (EÜ) nr 852/2004 sätestatud kohustustega.
More attention should be paid to preventing disease occurrence than to controlling the disease once it has occurred.
Rohkem tähelepanu tuleks pöörata taudipuhangute ennetamisele kui juba puhkenud taudide tõrjele.
It is therefore appropriate to lay down minimum measures of disease prevention and risk mitigation which should be applied to the whole production chain in aquaculture, from fertilisation and hatching of eggs to the processing of aquaculture animals for human consumption, including transportation.
Seega on asjakohane sätestada miinimummeetmed taudide ennetamiseks ja riskide vähendamiseks ning neid meetmeid tuleks kohaldada kogu vesiviljeluse tootmisahela vältel, alates marja viljastamisest ja haudumisest kuni vesiviljelusloomade inimtoiduks töötlemiseni, sealhulgas transportimise ajal.
In order to improve general animal health and assist in the prevention and control of animal disease through improved traceability, the movement of aquaculture animals should be recorded.
Loomade üldise tervise parandamiseks ning parandatud jälgitavuse kaudu loomataudide ennetamisele ja tõrjele kaasaaitamiseks tuleks pidada arvestust vesiviljelusloomade liikumiste üle.
Where appropriate, such movements should also be subject to animal health certification.
Vajaduse korral peaks selliseid liikumisi arvestama loomatervisesertifikaadi väljastamisel.
In order to have an overview of the disease situation, to facilitate a rapid reaction in the case of a suspicion of disease and to protect farms or mollusc farming areas having a high animal health standard, a risk-based animal health surveillance should be applied in all such farms and mollusc farming areas.
Selleks et saada ülevaadet taudi olukorrast, reageerida taudikahtluse korral kiiresti ning kaitsta kõrge loomatervishoiustandardiga kasvandusi ja molluskikasvatusalasid, tuleks kõigis sellistes kasvandustes ja molluskikasvatusaladel kohaldada riskipõhist loomatervishoiuseiret.
It is necessary to ensure that the main aquatic animal diseases at Community level do not spread.
On vaja tagada, et peamised veeloomadel esinevad taudid ei leviks ühenduse tasandil.
Harmonised animal health provisions for placing on the market should therefore be laid down with specific provisions applicable to species susceptible to those diseases.
Seega tuleks turuleviimiseks kehtestada ühtlustatud loomatervishoiusätted koos nendele taudidele vastuvõtlike liikide suhtes kohaldatavate erisätetega.
Therefore a list of such diseases and species susceptible thereto should be laid down.
Seetõttu tuleks sätestada loetelu asjaomastest taudidest ja nendele taudidele vastuvõtlikest liikidest.
The prevalence of such aquatic animal diseases is not the same throughout the Community.
Kõnealuste veeloomataudide esinemissagedus ei ole igal pool ühenduses ühesugune.
Reference should therefore be made to the concept of Member States declared disease free, and when dealing with parts of the territory concerned, to the concept of zones or compartments.
Seetõttu tuleks piiritleda taudivabaks tunnistatud liikmesriikide mõiste ning asjaomaste territooriumi puhul taudivabaks tunnistatud kalakasvatustsoonide või -piirkondade mõiste.
General criteria and procedures for the granting, maintenance, suspension, restoration and withdrawal of such status should be laid down.
Tuleks kehtestada üldised kriteeriumid ja menetlused taudivaba staatuse omistamiseks, säilitamiseks, peatamiseks, taastamiseks ja lõpetamiseks.
Without prejudice to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animals and products with a view to the completion of the internal market [9], in order to maintain and improve the general aquatic animal health status in the Community, Member States, zones or compartments declared free of one or more of the diseases listed should be protected against the introduction of such disease.
Ilma et see piiraks nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425/EMÜ (milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle) [9] kohaldamist, tuleks veeloomade üldise tervisliku seisundi säilitamiseks ja parandamiseks ühenduses ühe või enama loetletud taudi suhtes taudivabaks tunnistatud liikmesriike, kalakasvatustsoone või -piirkondi kaitsta seesuguste taudide leviku eest.
Where necessary, Member States may take interim protective measures in accordance with Article 10 of Directive 90/425/EEC and Article 18 of Council Directive 91/496/EEC of 15 July 1991 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on animals entering the Community from third countries and amending Directives 89/662/EEC, 90/425/EEC and 90/675/EEC [10].
Liikmesriigid võivad vajadusel võtta direktiivi 90/425/EMÜ artikli 10 ja nõukogu direktiivi 91/496/EMÜ [10] (millega nähakse ette ühendusse kolmandatest riikidest saabuvate loomade veterinaarkontrolli korraldamise põhimõtted ja muudetakse direktiive 89/662/EMÜ, 90/425/EMÜ ja 90/675/EMÜ) artikli 18 kohaselt vastu ajutisi kaitsemeetmeid.
In order to avoid the creation of unnecessary trade restrictions, the exchange of aquaculture animals between Member States, zones or compartments where one or more of such diseases are present should be allowed, provided that appropriate risk mitigation measures are taken, including during transport.
Vältimaks ülemääraste kaubanduspiirangute teket, tuleks lubada vesiviljelusloomade vahetust liikmesriikide, kalakasvatustsoonide või -piirkondade vahel, kus on tuvastatud ühe või enama taudi olemasolu, tingimusel et on võetud kasutusele asjakohased meetmed riskide vähendamiseks, sealhulgas transpordi ajal.
The slaughter and processing of aquaculture animals which are subject to disease control measures may spread the disease, inter alia as a result of the discharge of effluents containing pathogens from processing plants.
Nende vesiviljelusloomade tapmine ja töötlemine, kelle suhtes kohaldatakse tauditõrjemeetmeid, võib levitada taudi muu hulgas töötlemisettevõtetest pärit patogeene sisaldava heitvee väljutamise tagajärjel.
It is therefore necessary for the Member States to have access to processing establishments that have been duly authorised to undertake such slaughter and processing without jeopardising the health status of farmed and wild aquatic animals, including in respect of the discharge of effluents.
Seetõttu peab liikmesriikidel olema võimalus kasutada töötlemisettevõtteid, mis on saanud nõuetekohase loa selliseks tapmiseks ja töötlemiseks, ilma et see ohustaks tehistingimustes peetavate või looduslike veeloomade tervislikku seisundit, sealhulgas heitvete kaudu.
The designation of Community and national reference laboratories should contribute to the high quality and uniformity of diagnostic results.
Ühenduse ja siseriiklike referentlaborite määramine peaks kaasa aitama diagnostiliste tulemuste kõrgele kvaliteedile ja ühtlusele.
That objective can be achieved by activities such as the application of validated diagnostic tests and the organisation of comparative testing and training of staff from laboratories.
Seda eesmärki on võimalik saavutada selliste tegevuste kaudu nagu valideeritud diagnostiliste testide kohaldamine ning laborite personali võrdlev eksamineerimine ja koolitamine.
Laboratories involved in the examination of official samples should work in accordance with internationally approved procedures or criteria based on performance standards and should use diagnostic methods that have, as far as possible, been validated.
Ametlike proovide analüüsimisega seotud laborid peaksid töötama vastavalt rahvusvaheliselt heakskiidetud protseduuridele või toimimisstandarditel põhinevatele kriteeriumidele ning kasutama diagnostikameetodeid, mis on võimaluse korral valideeritud.
For a number of activities related to such examination, the European Committee for Standardisation (CEN), and International Organisation for Standardisation (ISO) have developed European Standards (EN Standards) and International Standards (ISO Standards) respectively, appropriate for the purpose of this Directive.
Mitme asjaomase analüüsimisega seotud tegevuse kohta on Euroopa Standardikomitee (CEN) ja Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO) töötanud välja käesoleva direktiivi puhul asjakohased Euroopa standardid ja rahvusvahelised standardid (ISO standardid).
Such standards relate in particular to the operation and assessment of laboratories and to the operation and accreditation of control bodies.
Sellised standardid on seotud eriti laborite toimimise ja hindamisega ning kontrolliasutuse toimimise ja akrediteerimisega.
In order to ensure early detection of any possible outbreak of an aquatic animal disease, it is necessary to oblige those in contact with aquatic animals of susceptible species to notify any suspect case of disease to the competent authority.
Veeloomadel esinevate taudide puhangu võimalikult varaseks avastamiseks on vaja kohustada taudidele vastuvõtlike liikide hulka kuuluvate veeloomadega kokkupuutuvaid isikuid teavitama pädevat asutust igast taudikahtlusest.
Routine inspections should be carried out in the Member States to ensure that aquaculture production business operators are familiar with, and apply, the general rules on disease control and biosecurity laid down in this Directive.
Liikmesriikides tuleks läbi viia perioodilisi kontrolle tagamaks, et vesiviljelustootmisettevõtjad on tutvunud käesolevas direktiivis kehtestatud üldiste tauditõrje- ja bioohutusnõuetega ning kohaldavad neid.
It is necessary to prevent the spread of non-exotic but serious diseases in aquaculture animals as soon as an outbreak occurs by carefully monitoring movements of live aquaculture animals and products thereof, and the use of equipment liable to be contaminated.
Mitteeksootiliste, kuid raskete taudide levikut vesiviljelusloomadel on vaja ennetada kohe, kui taud puhkeb, jälgides tähelepanelikult elusate vesiviljelusloomade ja vesiviljelustoodete liikumisi ning saastuda võivate seadmete kasutamist.