natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even if one takes account only of the increase in the amount usable by LSH to underpin its commercial business, this still represents an increase of over 50 %.
Kui pidada silmas ainult suurenenud summat, mida LSH sai kasutada oma äritegevuse katteks, tähendab see ikka veel omavahendite suurenemist rohkem kui 50 % võrra.
As the BdB points out, the other instruments referred to were usually issued up to a much lower level.
Nimetatud muid instrumente kasutati tavaliselt, nagu BdG selgitab, oluliselt väiksemal määral.
It would not have been possible to increase LSH's capital in the same way, and on a permanent basis, by one of the instruments compared.
Ühegi võrreldava instrumendiga ei oleks olnud võimalik LSH kapitali sellisel viisil – ja püsivalt – suurendada.
In this connection, it should also be stressed that the relatively wide range of innovative equity instruments now available to credit institutions in several countries for use as original own funds and additional own funds did not exist in Germany back in 1991, when IB's capital was transferred or in 1993, when LSH had to comply with new, stricter capital requirements.
Kõnealuses seoses tuleb samuti esile tõsta, et suhteliselt mitmekesine valik uuenduslikke omakapitali instrumente ja lisaomavahendeid, mis on praegu paljude liidumaade krediidiasutuste käsutuses, Saksamaal veel ei eksisteerinud, kui 1991. aastal leidis aset IB kapitali üleandmine ja pank pidi 1993. aastal täitma selleks hetkeks jõustunud rangemaid kapitalinõudeid.
Some of these instruments have been developed in the meantime, while others already existed but were not accepted in Germany.
Osad neist instrumentidest töötati välja alles hiljem, teised olid juba olemas, kuid neid ei aktsepteeritud Saksamaal.
In practice, the main instruments which were available and used were profit participation certificates and subordinated loans (both of which are additional own funds, the latter being accepted only since 1993).
Instrumendid, mis olid praktikas peamiselt pankade käsutuses ja mida kasutati, olid osalusväärtpaberid ja allutatud kohustused (mõlemad täiendavad omavahendid, teist instrumenti aktsepteeriti alles alates aastast 1993).
It is therefore inappropriate to compare IB's capital to such innovative instruments, most of which have developed in the meantime and some of which were available only in other countries.
Seega ei ole IB kapitali võrdlemine taoliste uuenduslike instrumentidega, mis enamasti töötati välja alles hiljem ja mis osalt olid kasutusel ainult teistes riikides, veenev.
As to the two instruments which, as the closest benchmarks, play the central role in Germany's comparison, namely perpetual preferred shares and profit participation certificates, a number of specific points should be stressed.
Mis puudutab mõlemaid omakapitali instrumente, mis Saksamaa koostatud võrdluses järgmiste viitsuurustena keskset rolli mängivad, nimelt tähtajatud eelisaktsiad ja osalusväärtpaberid, tuleb esile tuua mõningaid spetsiifilisi punkte.
Perpetual preferred shares constitute original own funds (core capital) in some countries but are still not accepted as such in Germany.
Tähtajatud eelisaktsiad kuuluvad osades riikides esimese taseme omavahendite hulka, aga Saksamaal ei tunnustata neid endiselt sellistena.
Profit participation certificates constitute only additional own funds, whereas IB's capital qualifies as original own funds.
Osalusväärtpaberid kuuluvad ainult täiendavate omavahendite hulka, samas kui IB kapitalil on esimese taseme omavahendite omadused.
The latter is therefore of much greater use to LSH because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own funds.
Seega on IB kapital LSH-le palju kasulikum, kuna ta saab endale sellega muretseda täiendavaid omavahendeid (nagu nt osalusväärtpaberid) kuni sama suuruseni, et nii omavahendite baasi laiendada.
Moreover, if profitable years followed loss-making ones, profit participation certificates would be replenished before IB's capital.
Samuti viidaks, juhul kui kahjumiaastatele jälle kasumiaastad järgneksid, esmalt osalusväärtpaberid ja alles siis IB kapital jälle nimiväärtuseni.
In addition, IB's capital is available to LSH without any time limitation, while profit participation certificates are usually issued for a period of ten years.
Lisaks sellele on IB kapital LSH käsutuses ilma mingi ajalise piiranguta, samas kui osalusväärtpaberid antakse tavaliselt kümneks aastaks.
It is also worth recalling the enormous, atypical size of the capital injection and the fact that the ranking in the event of losses must be seen in this context.
Lisaks tuleb uuesti viidata sellele, et kapitalieraldise tohutu maht ei ole tüüpiline ja järjekorda kahjumite korral peab nägema sellega seoses.
Since the share of IB's capital is rather large, it will be used relatively quickly when major losses occur.
Kuna IB vara osakaal on suhteliselt suur, võetakse see suurte kahjumite korral suhteliselt kiiresti kasutusele.
For all these reasons, the Commission believes that, because of the peculiarities of IB's capital, the comparison with innovative equity instruments submitted by Germany is not a suitable way to determine the appropriate remuneration to be paid for IB's capital.
Kõigil nimetatud põhjustel on komisjon arvamusel, et Saksamaa koostatud võrdlus uuenduslike omakapitali instrumentidega ei ole IB kapitali eripära tõttu sobiv alus IB kapitali eest mõistliku hüvitise määramisel.
Moreover, in the understanding of 8 October 2004, the parties assumed that the transaction was akin to a share capital injection.
Käesolevas asjas on pooled ka juba 8. oktoobri 2004 kokkuleppes lähtunud kõnealuse tehingu puhul sarnasusest põhikapitaliga.
Furthermore, the Commission agrees with the BdB that the risk to the investor is not reduced by the subordination agreement in the covering agreement between LSH's shareholders whereby IB's capital is to be used only after other equity capital of LSH.
Lisaks nõustub komisjon BdB seisukohaga, et kokkulepe kõnealuse kapitali teisejärgulisuse kohta LSH osanike vahelises raamlepingus, mille kohaselt IB kapitali kasutatakse alles teisejärgulisena pärast LSH muud omakapitali, ei kujuta enesest investori jaoks vähendatud riski.
The injected capital makes up a significant proportion of the total core capital, making it extremely likely that it will be drawn on — at least in part — in the event of losses.
Investeeritud kapital kujutas endast olulist osa kõigist esimese taseme omavahenditest ja seega on väga tõenäoline, et kahjumite korral kapitali vähemalt osaliselt kasutatakse.
LSH's argument regarding the liquidity costs can in principle be accepted.
LSH argumenti likviidsuse puudumisest tingitud halvemuse kohta võib põhimõtteliselt pidada põhjendatuks.
A ‘normal’ capital injection into a bank supplies it both with liquidity and with an own funds base which it requires for supervisory reasons to expand its activities.
“Normaalne” kapitaliinvesteering suurendab niihästi panga likviidsust kui ka omakapitalibaasi, mis järelevalveõiguse alusel on panga äritegevuse laiendamiseks vajalik.
In order to use the capital in full, i.e. to expand its 100 % risk-adjusted assets by a factor of 12,5 (i.e. 100 divided by a solvency ratio of 8), the bank must refinance itself on the financial markets 11,5 times over.
Kapitali täielikuks ärakasutamiseks, s.t selleks, et 100 % riskiga kaalutud vara teguri 12,5 võrra laiendada (s.t 100 jagatud maksevõime teguriga 8 %), peaks pank ennast 11,5 korda refinantseerima kapitaliturgudelt.
Put simply, the difference between 12,5 times the interest received and 11,5 times the interest paid minus other costs of the bank (e.g. administration) gives the profit on the equity.
Lihtsustatult öeldes annab vahe 12,5-kordselt saadud ja 11,5-kordselt makstud intressid sellelt kapitalilt miinus panga muud kulud (nt halduskulud) kasumi omakapitalilt.
Since the promotion assets did not provide LSH with initial liquidity because they and all the income from them remained earmarked by law for business and housing promotion, LSH faced additional funding costs equal to the amount of the capital if it was to raise the necessary funds on the financial markets to take full advantage of the business opened up by the additional capital, i.e. to expand risk-adjusted assets by 12,5 times the capital amount (or to maintain existing assets at that level).
Kuna LSH toetusvara esialgu likviidsust ei suurendanud, sest üleantud vara ja kogu tulu edendustegevuseks ette nähtud varalt tuleb seaduse alusel suunata majanduse ja elamuehituse edendamisse, tekkisid LSH-l täiendavad finantseerimiskulud kapitali ulatuses _ eeldusel, et HLB kaasas finantsturgudelt vajalikke vahendeid _, mis on vajalik, et täiendava omakapitali kaudu täielikult ära kasutada avanevaid ärilisi võimalusi, s.t et riskiga kaalutud varasid suurendada kapitali summa 12,5-kordsega (või säilitada olemasolevaid varasid selles suuruses).
Because of these extra costs, which do not arise in the case of equity capital provided in liquid form, the appropriate remuneration must be reduced accordingly.
Kõnealuste lisakulude tõttu, mida ei teki, kui investeeritakse likviidset omakapitali, tuleb mõistliku tasu leidmisel kapitali eest tasu vastavalt vähendada.
A market-economy investor could not expect to be remunerated in the same way as for a cash injection.
Turumajanduslikult tegutsev investor ei saa eeldada, et ta saab sellisel juhul samasugust tasu nagu likviidse kapitali investeerija.
However, in the Commission's view, the entire refinancing interest rate does not have to be taken into account.
Komisjon on seejuures siiski arvamusel, et arvestusse ei tuleks kaasata kogu refinantseerimise intressimäära.
Refinancing costs constitute operating expenses and therefore reduce taxable income.
Refinantseerimiskulud on tegevuskulud ja vähendavad seega maksustatavat tulu.
This means that the bank's net result is not reduced by the amount of additional interest expenses incurred.
Panga netotulem ei vähene seega täiendavalt makstud intressisumma võrra.
These expenses are offset in part by reduced corporation tax.
Osa nendest kuludest tasakaalustab väiksem ettevõtte tulumaks.
Only the net costs should be taken into account as an additional burden on LSH because of the special nature of the capital transferred.
LSH täiendava koormusena tulevad üle antud kapitali erilise olemuse tõttu arvesse ainult netokulud.
The Commission therefore accepts that LSH incurs additional ‘liquidity costs’ to the extent of ‘refinancing costs minus corporation tax’.
Kokku tunnistab komisjon seega, et LSH-l tekivad täiendavad “likviidsuskulud” suuruses “refinantseerimiskulud miinus ettevõtte tulumaks”.
Appropriate remuneration
Mõistlik hüvitis
Appropriate remuneration for the amount available for competitive business
Mõistlik hüvitis konkurentsile orienteeritud majandustegevuses kasutatud summa eest
There are no doubt different ways of calculating the appropriate remuneration for the amount available for competitive business.
Mõistlikku hüvitist konkurentsile orienteeritud majandustegevuses kasutatud summa eest on kahtlemata võimalik leida mitmel moel.
All the methods for calculating the remuneration for capital made available follow the same basic principles, however.
Kõik arvestusmeetodid panga käsutusse antud põhikapitali eest hüvitise leidmiseks järgivad siiski samu põhimõtteid.
Taking these basic principles, the Commission here does the calculation in two steps: first, it determines the minimum remuneration that an investor would expect for a (hypothetical) investment in the share capital of LSH.
Nimetatud põhimõtete alusel teeb komisjon järgneva arvestuse kahe sammuna: esmalt leitakse miinimumhüvitis, mida investor võiks eeldada (hüpoteetilise) investeeringu eest LSH põhikapitali.
It then examines whether, in view of the particularities of the transaction at issue, the market would have agreed on a premium or a discount, and if so, whether it can produce a sufficiently robust quantification of that amount.
Seejärel kontrollitakse, kas turul kõnealuse tehingu eripära tõttu oleks lepitud kokku hinnalisandites või tasu vähendamistes ja vajaduse korral teostab komisjon vastava arvestuse.
Determination of a likely minimum remuneration for an investment in the share capital of LSH
Eeldatava miinimumhüvitise leidmine LSH põhikapitali tehtud investeeringu eest
The return expected on an investment and the risk involved are important determining factors in the investment decision of a market-economy investor.
Investeeringu eeldatav tulusus ja investeerimisrisk on turumajanduslikult tegutseva investori investeerimisotsuse puhul olulised määravad tegurid.
In order to determine their level, the investor incorporates all available firm-related and market-related information into his calculation.
Nende elementide suuruse määramiseks kasutab investor oma arvestuse tegemisel kogu tema käsutuses olevat firma- ja turuinformatsiooni.
He bases himself on historical average rates, which, generally speaking, are also a point of reference for a firm's future efficiency, and inter alia on an analysis of the company's business model for the investment period in question, the strategy and quality of management or the relative prospects for the sector in question.
Seejuures toetub ta varasemale keskmisele tulususele, mis üldiselt kujutab endast ka pidepunkti ettevõtte tulevase tootlikkuse hindamisel, nagu ka muuhulgas ettevõtte investeerimisperioodi jooksul kehtiva tegevusmudeli, ettevõtte strateegia ja juhtimise kvaliteedi analüüsile või asjaomase majandusharu suhtelistele väljavaadetele.
A market-economy investor will make an investment only if it offers him a higher return or a lower risk than the next best alternative use of his capital.
Turumajanduslikult tegutsev investor teeb investeeringu ainult siis, kui see võrrelduna paremuselt järgmise alternatiivse kapitali kasutamise võimalusega võimaldab suuremat tulu või madalamat riski.
Accordingly, he will not invest in a company whose expected returns are lower than the average of other companies with a comparable risk profile.
Nii ei investeeri investor ettevõttesse, mille oodatav tulusus on teiste võrreldava riskiprofiiliga ettevõtete keskmisest oodatavast tulususest madalam.
In this case it can be assumed that there are sufficient alternatives to the investment that promise a higher expected return for the same risk.
Sellisel juhul võib eeldada, et kavandataval investeerimisprojektil on piisavalt alternatiive, mis lubavad sama riski juures suuremat oodatavat tulusust.
There are various methods of determining an appropriate minimum return.
Mõistliku miinimumhüvitise leidmiseks on erinevaid meetodeid.
They range from differing variants of the financing approach to the CAPM method.
Need ulatuvad mitmesugustest finantsarvestuse variantidest kuni CAPM meetodini.
In describing these various approaches, it makes sense to draw a distinction between two components, namely a risk-free return and a project-specific risk premium:
Erinevate kalkulatsioonide esitamiseks on mõistlik eristada kaht komponenti, riskivaba tulusus ja projektispetsiifiline riskipreemia:
Appropriate minimum return on a high risk investment
riskidega seotud investeeringu mõistlik minimaalne tulusus
risk-free base rate + risk premium for the risky investment.
riskivaba baasmäär + riskidega seotud investeeringu riskipreemia.
The appropriate minimum return on a high-risk investment can therefore be described as the sum of the risk-free rate of return and the additional risk premium for assuming the specific investment risk.
Riskidega seotud investeeringu mõistlikku minimaalset tulusust võib seega kirjeldada kui riskivaba tulususe määra ja investeeringu spetsiifilise riski võtmise eest tasutava täiendava riskipreemia summat.
The basis for any determination of return is thus the existence of a default-risk-free form of investment with an assumed risk-free return.
Igasuguse tulususe määramise aluseks on seega eeldatava riskivaba tulususega riskivaba investeerimisvormi olemasolu.
Normally the risk-free base rate is determined using the expected return on fixed-rate securities issued by state issuers (or an index based on such securities), as they represent forms of investment with comparably low risks.
Tavaliselt lähtutakse riskivaba baasmäära leidmisel riikliku emitendi kindla intressimääraga väärtpaberitest (või neil väärtpaberitel rajanevast indeksist), sest need on võrreldavalt madala riskiga investeerimisvorm.
However, the difference between the various methods lies in the method of determining the risk premium: -
Riskipreemia selgitamisel on meetodite vahel siiski erinevusi:
Financing approach: An investor's expected return on capital represents, from the point of view of the bank using the capital, future financing costs.
finantsarvestus/finantseerimiskontseptsioon: investori oodatav omakapitali tulusus on kapitali kasutava panga vaatekohast tulevane finantseerimiskulu.
Under this approach, the historical capital costs incurred by comparable banks are determined first.
Sellise lähenemise korral selgitatakse alustuseks vaadeldavatega võrreldavad pankade varasemad omakapitali kulud.
The arithmetic average of the historical capital costs is then compared with the future expected equity capital costs and hence with the investor's expected-return requirement.
Varasemate kapitalikulude aritmeetiline keskmine võrdsustatakse oodatavate tulevaste omakapitali kuludega ehk investori prognoositud tulususega.
Financing approach with Compound Annual Growth Rate: at the heart of this approach stands the use of the geometric rather than the arithmetic mean value.
finantskalkulatsioon summeeritud aastase kasvumääraga (Compound Annual Growth Rate): lähenemise keskmes on aritmeetilise keskmise asemel geomeetrilise keskmise kasutamine.
CAPM: the CAPM is the best-known and most frequently tested model of modern finance, by which the return expected by an investor can be determined using the following equation:
CAPM: CAPM on tuntuim ja enimtestitud moodsa finantsmajanduse mudel. Selle abil arvutatakse investori oodatav tulusus järgmise valemi abil:
Minimum return on capital =
Minimaalne tulusus =
risk-free base rate + (market-risk premium × beta)
riskivaba baasintressimäär + (turu-riskipreemia x beeta)
The risk premium for the equity investment is obtained by multiplying the risk premium on the market by the beta factor (market-risk premium × beta).
Omakapitali investeeringu riskipreemia kujuneb turu-riskipreemia ja beetafaktori korrutisena (turu-riskipreemia x beeta).
However, since LSH is not a listed company, it is not possible directly to infer its beta value.
LSH ei ole börsil noteeritud ettevõte ja nii ei ole selle beetaväärtuse otsene tuletamine võimalik.
In its comments of 29 July 2003, the BdB, using the CAPM, concluded that the minimum remuneration to be expected for an investment in the capital of LSH at 31 December 1990, when the transfer took place, was 14,85 % per annum.
CAPM-i aluseks võttes sai BdB 29. juuli 2003. aasta arvamuses LSH-sse tehtud põhikapitali investeeringu eest üleandmise hetkel 31. detsembril 1990 eeldatava miinimumhüvitise määraks 14,85 % aastas. Saksamaa väljendas põhimõttelisi kahtlusi CAPM-i kasutamise suhtes.
Germany raised objections in principle to the use of the CAPM.
Lisaks sellele lähtus BdB liiga suurest beetafaktorist ja tegi riskivaba baasintressimäära leidmisel ka vigu.
It also argued that the BdB started from a high beta value and was incorrect in its calculation of the risk-free base rate, and that the market-risk premium of 4,6 % was too high.
Ka tururiski preemia 4,6 % on liiga kõrge.
Had the BdB applied the CAPM correctly, it would have arrived at a much lower minimum remuneration for a hypothetical investment in the share capital of LSH.
Õigesti tegutsedes oleks BdB CAPM-i alusel pidanud jõudma oluliselt väiksema miinimumhüvitiseni hüpoteetilise investeeringu eest LSH põhikapitali.
In their understanding on the normal market remuneration, the Land of Schleswig-Holstein, HSH Nordbank and the BdB concluded that a minimum remuneration of 9,29 % was appropriate.
Turutingimustele vastava hüvitise kokkuleppe raames jõudsid Schleswig-Holsteini liidumaa, HSH Nordbank ja BdB tulemuseni, et mõistlik hüvitis on 9,29 %.
In their calculations, the parties based themselves on the CAPM and applied a risk-free basic interest rate of 6,61 %.
Pooled võtsid oma arvestuste aluseks CAPM-i. Seejuures lähtusid nad riskivabast baasintressimäärast 6,61 %.
Determination of this interest rate was based on the assumption that special-purpose assets were to be made available to LSH on a permanent basis.
Selline intressimäär leiti eeldusel, et sihtotstarbeline vara oleks pidanud olema LSGH käsutuses alaliselt.
The parties thus decided not to use a risk-free rate obtaining on the market at the time of the capital injection for a fixed investment period (e.g. 10-year return on government bonds), since such an approach would disregard the reinvestment risk, i.e. the risk that it would not be possible to invest again at the level of the risk-free interest rate once the investment period had expired.
Seetõttu loobusid pooled investeeringu tegemisega ajaliselt seotud turul täheldatud riskivaba tulususe arvestamisest kindla investeerimisperioodi jooksul (nt riigivõlakirjade 10-aastane tulusus), sest niisugune käsitlus jätaks tähelepanuta reinvesteerimise riski, s.t riski, et pärast investeerimisperioodi möödumist ei investeerita enam riskivaba intressimääraga.
In the view of the parties, a total return index was the best way of taking the investment risk into account.
Poolte arusaama kohaselt on investeeringuriski kõige paremini arvestatud, kui aluseks võtta “Total Return Index”.
They opted, therefore, for the REX10 Performance Index of Deutsche Börse AG, which tracks the performance of an investment in Federal loans over a period of ten years.
Seetõttu võtsid pooled aluseks Saksa börsi Deutsche Börse AG indeksi REX10 Performance Index, mis kirjeldab Saksamaa Liitvabariigi 10-aastase tähtajaga võlakirjadesse tehtud investeeringu tootlikkust.
The index series used in the present case contains the relevant end-of-year results of the REX10 Performance Index since 1970.
Käesoleval juhul kasutatud indeksite jada sisaldab vastavaid REX10 Performance Index aastalõpuseise alates 1970. aastast.
The parties then calculated the rate of return per annum, which reflects the trend tracked by the REX10 Performance Index in the period 1970 to 1990 and, in this way, arrived at the risk-free base rate of 6,61 %.
Pooled leidsid seejärel tulususe aastas, mis kajastab trende, nagu seda kujutab aluseks võetud REX10 Performance Index ajavahemikus 1970 – 1990 ja said nii riskivabaks baasintressimääraks 6,61 %.
Since LSH's capital injection was made available on a permanent basis, the method of determining the risk-free basic interest rate appears appropriate in this specific case.
Kuna LSH investeering pidi tegelikult antama panga alalisse käsutusse, tundub riskivaba baasintressimäära selgitamise viis antud juhul asjakohane.
The risk-free basic interest rate calculated thus appears appropriate here.
Seega on leitud riskivaba baasintressimäär asjakohane.
The beta factor of 0,670 was estimated on the basis of a KPMG report on adjusted beta factors for all listed credit institutions in Germany that is available to the Commission.
Hinnangulise beetafaktorini 0,670 jõuti komisjonile esitatud KPMG ekspertarvamuse alusel kõigi Saksamaa börsil noteeritud krediidiasutuste niinimetatud “kohandatud” beetafaktorite kohta.
In the light of the report and of LSH's business profile, this beta factor may be regarded as appropriate.
Nimetatud ekspertarvamuse alusel ja arvestades LSH tegevuse suunitlust tuleb sellist beetafaktorit pidada mõistlikuks.
The so-called general long-term market-risk premium, i.e. the difference between the long-term average return on a normal share portfolio and the return on government bonds, has already been applied on several occasions in the WestLB case, which resulted in Decision 2000/392/EC.
Juba WestLB menetluses, mis lõppes otsusega 2000/392/EÜ, käsitleti korduvalt niinimetatud üldist pikaajalist turu-riskipreemiat, s.t tavapärase aktsiaportfelli ja riigi võlakirjade pikaajalise keskmise tulususe vahet.