natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consideration should be given to the inclusion of windows in holding rooms, since they are a source of natural light and can provide environmental enrichment for some species, especially non-human primates, dogs, cats, some farm animals and other large mammals.
Katseloomade pidamise ruumid võiksid olla akendega, kuna loomulik valgus võib teatud liikide jaoks, eriti ahvilistele, koertele, kassidele, mõnedele põllumajandusloomadele ja teistele suurtele imetajatele olla keskkonna mitmekesistamise vahendiks.
Noise can be a disturbing factor for animals.
Müra võib loomi häirida.
High noise levels and sudden noises can cause stress which, in addition to the welfare consequences for the animal, may influence experimental data.
Kõrgsageduslik ja äkiline müra võib lisaks katseloomade heaolu kahjustamisele mõjutada ka katsete tulemusi.
The layout of rooms and corridors can be major factors influencing the acoustic environment and this should be taken into account in their design.
Ruumide ja koridoride paigutus võib olla põhiline helikeskkonda mõjutav tegur, millega nende planeerimisel tuleb kindlasti arvestada.
Holding rooms should be provided with adequate noise insulation and absorption materials.
Katseloomade pidamise ruumide puhul peab kasutama piisavalt müra- ja heliisolatsioonimaterjale.
A technologically dependent animal facility is a vulnerable entity.
Tehnovõrkudest sõltuvad loomarajatised on ohualtid.
It is strongly recommended that such facilities are appropriately protected to detect hazards such as fires, the intrusion of unauthorised persons, and the breakdown of essential equipment, such as ventilation fans, air heaters or coolers and humidifiers.
Seetõttu soovitatakse tungivalt, et selline rajatis oleks nõuetekohaselt kaitstud, nii et oleks võimalik avastada sellised ohud nagu tulekahju, kõrvaliste isikute sissetung ja oluliste seadmete – ventilaatorite, õhu soojendamis-, jahutamis- või niisutussüsteemi – rikked.
Animal facilities which rely heavily on electrical or mechanical equipment for environmental control and protection should have a stand-by system to maintain essential services and emergency lighting systems as well as to ensure that alarm systems themselves do not fail to operate.
Loomapidamisrajatistes, mille sisekliima regulatsioon ja kaitse sõltub elektri- või mehaanilistest seadmetest, peab olema tagavarasüsteem, mis säilitaks katseloomade jaoks elutähtsate süsteemide tegevuse ja avariivalgustuse ning tagaks alarmsüsteemi toimimise.
Heating and ventilation systems should be equipped with monitoring devices and alarms to ensure that any faults can be quickly identified and promptly rectified.
Kütte- ja ventilatsioonisüsteem peab olema varustatud järelevalve- ja alarmsüsteemiga, et võimalikke puudusi saaks kiiresti tuvastada ja kohe parandada.
Clear instructions on emergency procedures should be prominently displayed.
Avariiolukorras tegutsemise selgesõnalised juhised tuleb paigutada nähtavale kohale.
Alarms are recommended for water tanks for fish and other aquatic animals in case of failure of the water or air supply.
Kalade ja teiste veeloomade akvaariumitesse on soovitav paigaldada vee- või õhuvarustushäirete alarmsüsteem.
Care should be taken to ensure that the operation of an alarm system causes as little disturbance as possible to the animals.
Tuleks hoolitseda selle eest, et alarmsüsteemi toimimine häiriks katseloomi võimalikult vähe.
EDUCATION AND TRAINING
HARIDUS JA VÄLJAÕPE
All persons involved in caring for, or otherwise involved with, animals being bred, held or used for experimental or other scientific purposes should be appropriately educated and trained to the standard recommended in the Resolution on education and training of persons working with laboratory animals adopted by the Multilateral Consultation of the Parties to the Council of Europe Convention ETS No 123 on 3 December 1993.
Kõigil katsetes ja muudel teaduslikel eesmärkidel aretatavate, peetavate ja kasutatavate loomade hooldamise või muul viisil tegelemisega seotud isikutel peaks olema haridus ja väljaõpe vastavalt 3. detsembril 1993 Euroopa Nõukogu konventsiooni ETS nr 123 osapoolte mitmepoolsel konsultatsioonil vastu võetud katseloomadega töötavate isikute haridust ja väljaõpet käsitlevas resolutsioonis soovitatud standardile.
CARE
HOOLDAMINE
Animals within an animal facility are totally dependent on humans for their health and well-being.
Loomarajatises olevate loomade tervis ja heaolu sõltub täielikult inimestest.
The physical and psychological state of the animals will be influenced by their local environment, food, water and the care and attention provided by the animal care staff.
Katseloomade füsioloogilist ja psühholoogilist seisundit mõjutavad vahetu elukeskkond, sööt, vesi ning loomade hooldamisega tegelevate isikute hooldustegevus ja tähelepanu.
A strategy should be in place in all establishments to ensure that an appropriate health status is maintained, which safeguards animal welfare and meets scientific requirements.
Asutuses peab olema koostatud vajaliku terviseseisundi tagamise strateegia, mis tagab katseloomade heaolu ning vastab teaduslikele nõuetele.
This strategy should include a microbiological surveillance programme, plans for dealing with health breakdowns, and should define health parameters and procedures for the introduction of new animals.
Strateegia peab hõlmama mikrobioloogilist jälgimisprogrammi, tervisehäiretele reageerimise plaani ning peab kindlaks määrama vastuvõetud uute loomade tervisenäidud ning tervisekontrolli korra.
The person responsible for the establishment should ensure regular inspection of the animals and supervision of the accommodation and care by a veterinarian or other competent person.
Asutuse tegevuse eest vastutav isik peab tagama, et veterinaararst või muu pädev isik kontrolliks korrapäraselt loomi ning nende elutingimusi.
Inspection of the animals should be made at least daily by a person trained in accordance with paragraph 3 of the General section, to ensure that all sick or injured animals are identified and appropriate action taken.
Üldosa punktis 3 sätestatud väljaõppe saanud isik peab vähemalt üks kord päevas kontrollima katseloomade tervist, et tuvastada haigestunud või vigastatud isendid ning võtta kasutusele sobivad abinõud.
Regular health monitoring should be carried out.
Katseloomade tervislikku seisundit tuleb kontrollida korrapäraselt.
Because of the potential risk of contamination of animals and staff presented by the handling of animals, particular attention should be paid to the institution of hygiene procedures and supervision of staff health.
Katseloomadega tegelemisega kaasneb potentsiaalne nakkusoht loomadele ja katseloomadega tegelevatele isikutele, mistõttu sellises ettevõttes tuleb erilist tähelepanu pöörata hügieeninõuete järgimisele ja personali tervisekontrollile.
When animals need to be captured, it should only be done by humane methods and by persons competent to apply them.
Kuilooduses vabalt elavaid loomi on vaja kinni püüda, tohivad seda teha ainult pädevad isikud humaansel viisil.
The impact of the capturing procedures on the remaining wildlife and habitats should be minimised.
Kinnipüüdmine peab võimalikult vähe mõjutama teisi metsloomi ja nende elukeskkonda.
Any animal found, at or after capture, to be injured or in poor health should be examined by a competent person as soon as possible, and appropriate action taken.
Kinnipüüdmise ajal või pärast kinnipüüdmist vigastatud või halvas tervislikus seisukorras olevad loomad tuleb pädeva isiku poolt võimalikult kiiresti läbi vaadata ja tegutseda vastavalt vajadusele. Vajaduse korral tuleb tagada veterinaarabi.
This may require referral to a veterinarian for treatment, or, in the case of serious injury, the animal should be killed immediately by a humane method, in line with the principles set out in the European Commission Recommendations for the euthanasia of experimental animals (Part 1 and Part 2).
Juhul, kui loom on tõsiselt vigastatud, tuleb ta otsekohe humaanselt surmata, järgides Euroopa Komisjoni soovitusi katseloomade eutanaasia kohta (1. osa ja 2. osa).
Appropriate and sufficient transport containers and means of transport should be available at capture sites, in case animals need to be moved for examination or treatment.
Kinnipüüdmiskohtades peavad olema sobivad ja piisavalt suured transpordikonteinerid ja -vahendid, et loomi saaks vajaduse korral viia läbivaatusele või ravile.
Special consideration should be given to the acclimatisation, quarantine, housing, husbandry and care of wild caught animals.
Hoolikalt tuleb läbi mõelda kinnipüütud metsloomade kohanemine, karantiin, majutamine, kasvatamine ja hooldamine.
For animals, transportation is a stressful experience which should be mitigated as far as possible.
Loomade vedu tekitab neile stressi, mida tuleb püüda leevendada nii palju kui võimalik.
The following principles should apply to all animal movements, from short journeys by vehicle within scientific establishments to international transportation.
Kõigi loomade liikumiste puhul, alates teadusasutuse-sisestest lühikestest vedudest kuni rahvusvaheliste vedudeni, tuleb kohaldada järgimisi põhimõtteid.
The sender should ensure that the animals are examined and found to be fit for transport before being placed in the transport container.
Saatja peab tagama loomade ülevaatuse ja tuvastama nende veovalmiduse enne loomade paigutamist transpordikonteinerisse.
Animals that are sick or injured should not be considered fit for transport, except for slightly injured or sick animals whose transport would not cause additional suffering, or where the transport is under veterinary supervision for, or following, veterinary treatment.
Veovalmis olevaiks ei tohiks lugeda haigeid või vigastatud loomi, välja arvatud kergelt vigastatud või haigeid loomi, kellele vedu ei põhjustaks lisakannatusi, või kui vedu toimub veterinaararsti järelevalve all veterinaarravile viimiseks või pärast veterinaarravil viibimist.
Sick or injured animals may also be transported for experimental or other scientific purposes approved by the relevant competent authority, if the illness or injury is part of the research programme.
Asjaomane pädev asutus võib lubada vedada katsetes ja muudel teaduslikel eesmärkidel kasutatavaid loomi ka siis, kui need on haigeid või vigastatud, juhul, kui loomade haigus või vigastus on osa uurimisprogrammist.
No additional suffering should be imposed by the transport of such animals, and particular attention should be paid to any additional care which may be required.
Nimetatud loomade veol ei tohiks neile tekitada lisakannatusi ja vajadusel tuleb pöörata eritähelepanu täiendavale hooldamisele.
A competent person should confirm that such animals are fit for the intended journey.
Pädev isik peab kinnitama nimetatud loomade veovalmiduse kavandatavaks reisiks.
The person responsible for the transport of the animals has the overall control over the organisation, carrying out and completion of the whole journey, regardless of whether duties are subcontracted to other Parties during transport.
Loomade veo eest vastutav isik kontrollib täielikult veo planeerimist, teostamist ja lõpuleviimist ka siis, kui vedu on delegeeritud alltöövõtu korras teistele osapooltele.
The person in charge of the welfare of the animals has direct physical responsibility for the care of the animals during transport.
Loomade heaolu eest vastutaval isikul on otsene füüsiline kohustus loomade hooldamiseks veo ajal.
Such a person may be the attendant or the driver of a vehicle if fulfilling the same role.
Nimetatud isik võib olla veo saatja või veokijuht, kui viimasele on pandud mõlemad kohustused.
The person in charge of the welfare of animals being transported should be aware of the special needs of the laboratory animals in their care.
Veo ajal loomade heaolu eest vastutav isik peab katseloomade hooldamisel olema teadlik nende erivajadustest.
The route should be planned in order to ensure that the transport is carried out efficiently to minimise journey time, from loading to unloading, and to avoid delays in order to limit any stress and suffering of the animals.
Teekond tuleks kavandada nii, et oleks tagatud efektiivne ja vähima ajakuluga loomade vedu alates loomade pealelaadimisest kuni mahalaadimiseni ja vältida viivitusi, et hoida ära loomade stressi ja kannatusi.
Care is needed to ensure that animals are maintained under suitable environmental conditions for the species, and that measures are taken to minimise sudden movements, excessive noise, or vibration during transport.
Hoolikalt tuleb tagada veetavale loomaliigile sobiv mikrokliima. Veo ajal tuleb võtta meetmeid, et vähendada äkilised liigutused, üleliigne müra ja vibratsioon miinimumini.
Where appropriate, the container should be designed to prevent or restrict the entry or spread of micro-organisms.
Vajaduse korral tuleb konstrueerida selline veokonteiner, mille puhul oleks välistatud või piiratud mikroorganismide sissepääs või levik.
It should allow visual inspection of the animals without compromising the microbiological status of the animals.
Veokonteineris asuvaid loomi peab olema võimalik jälgida loomade mikrobioloogilist seisundit häirimata.
On arrival at their destination the animals should be removed from their transport containers and examined by a competent person with the least possible delay.
Sihtkohta jõudmisel tuleb loomad viivitamata veokonteineritest välja võtta, et pädev isik saaks nad võimalikult kiiresti läbi vaadata.
Animals, which are sick, injured or otherwise out of condition, should be kept under close observation and housed separately from other animals.
Haigeid, vigastatud või muul moel halvas seisundis loomi tuleb pidevalt jälgida ja hoida neid teistest loomadest eraldi.
These animals should be provided with veterinary treatment as appropriate or, if deemed necessary, promptly killed by a humane method.
Need loomad peavad saama vajaduse korral asjakohast ravi, või juhul, kui see osutub vajalikuks, tuleb nad otsekohe humaanselt surmata.
The objectives of quarantine and isolation periods are:
Karantiini- ja eraldamisperioodi eesmärgid on järgmised:
to protect other animals in the establishment;
kaitsta teisi asutuses viibivaid loomi;
to protect man against zoonotic infection; and
kaitsta inimesi zoonootiliste haiguste eest ja
together with an acclimatisation period, to foster good scientific practice.
edendada kohanemisperioodi käigus häid teadustavasid.
According to the circumstances, these periods may vary and are either determined by the national regulations of the Member State, or a competent person normally the veterinarian appointed by the establishment.
Sõltuvalt asjaoludest võib ülalnimetatud ajavahemike pikkus varieeruda ja see on määratud kas liikmesriigi riiklike eeskirjadega või pädeva isiku, tavaliselt asutuse määratud veterinaararsti poolt.
Quarantine is considered as a period of housing newly introduced or reintroduced animals separate from existing animals in the establishment to establish the state of health of the animals and to prevent the introduction of disease.
Karantiin on vastuvõetud või uuesti vastuvõetud looma pidamine juba olemasolevatest loomadest eraldi, et kindlaks teha uue looma tervislik seisund ja vältida haiguste sissetoomist.
Such a period is recommended when the health status of the animal is not known.
Karantiin on soovitatav juhul, kui puuduvad andmed looma tervisliku seisundi kohta.
Acclimatisation
Kohanemine
A period of acclimatisation is needed to allow animals to recover from transport stress, to become accustomed to a new environment and to husbandry and care practices.
Kohanemisaeg võimaldab loomal taastuda veostressist, võtta omaks uus keskkond, harjuda loomakasvatus- ja hooldamistegevustega.
Even when the animals are seen to be in good health, it is necessary for them to undergo a period of acclimatisation before being used in a procedure.
Isegi kui loom on pealtnäha terve, on vajalik anda talle enne loomkatses kasutamist küllaldane kohanemisaeg.
The time required depends on several factors, such as the stress to which the animals have been subjected which in turn depends on several factors such as the duration of the transportation and the age of the animal and change of the social environment.
Kohanemisaja kestus sõltub mitmest asjaolust, näiteks veo kestusest, katselooma vanusest ja sotsiaalse keskkonna muutuse astmest.
It should also be taken into account that international transport may necessitate an extended period of acclimatisation due to disturbance of the diurnal rhythm of the animals.
Tuleb arvestada, et rahvusvaheline vedu võib tingida kohanemisperioodi kestuse pikendamise, kuna loomade harjumuspärane ööpäevane rütm on häiritud.
Isolation
Eraldamine
A period of isolation is intended to reduce the risk of infection to other animals or humans.
Eraldamisperioodi eesmärk on vähendada nakkusohtu teistele loomadele või inimestele.
Any animal suspected of posing such a risk should be housed in a separate facility.
Iga haigusekahtlusega loom tuleb paigutada teistest loomadest eraldi rajatisse.
All animals should be allowed adequate space to express a wide behavioural repertoire.
Kõigil loomadel peaks olema piisavalt ruumi mitmekesiste käitumisharjumuste väljendamiseks.
Animals should be socially housed wherever possible and provided with an adequately complex environment within the animal enclosure to enable them to carry out a range of normal behaviours.
Loomi tuleb võimaluse korral pidada rühmas ja piisavalt mitmekesises keskkonnas, et katseloomadel oleks võimalik harjumuspäraselt käituda.
Restricted environments can lead to behavioural and physiological abnormalities and affect the validity of scientific data.
Piiratud keskkond võib kaasa tuua käitumis- ja psühholoogilisi häireid ning mõjutada teaduslike andmete kehtivust.
Consideration should be given to the potential impact of the type of accommodation, and that of the environmental and social enrichment programmes, on the outcome of scientific studies, in order to avoid the generation of invalid scientific data and consequential animal wastage.
Arvesse tuleks võtta pidamise koha, samuti keskkonna ja sotsiaalse mitmekesistamise potentsiaalset mõju katse tulemusele, et vältida kehtetuid katsetulemusi ja sellest tulenevat katseloomade raiskamist.
The housing and enrichment strategies used in breeding, supplying and user establishments should be designed to fulfil the needs of the species housed and to ensure that the animals can make the best use of the space available.
Katseloomi kasvatavate, tarnivate ja kasutavate asutuste pidamise ja keskkonna mitmekesistamise tagamise strateegia peab vastama seal peetavate liikide vajadustele. Tuleks tagada olemasoleva pinna parim kasutusviis loomade jaoks.
Their design should also take into account the need to observe the animals with minimum disruption and to facilitate handling.
Strateegia väljatöötamisel peab arvestama ka vajadusega loomi jälgida – neid sealjuures võimalikult vähe häirides – ning nendega tegelemist lihtsustada.
Suggested minimum animal enclosure sizes and space allowances are included in the subsequent individual species sections.
Liike käsitlevates osades on välja toodud loomade hoidmiskohtade soovitavad miinimumsuurused ja minimaalsed ruumide suurused.
Unless otherwise specified, additional surface areas provided by enclosure additions, such as shelves, should be provided in addition to the recommended minimum floor areas.
Kui ei ole ette nähtud teisiti, siis tuleb lisaks soovitatud põranda miinimumpinnale paigutada loomade hoidmiskohtadesse lisapindu, näiteks riiuleid.
Housing
Loomade pidamine
Animals, except those which are naturally solitary, should be socially housed in stable groups of compatible individuals.
Loomi tuleb pidada sobivatest isenditest koosnevate püsivate rühmadena, välja arvatud loomupäraselt üksildase eluviisiga loomad.
Single housing should only occur if there is justification on veterinary or welfare grounds.
Üksikult pidamist tuleb lubada üksnes veterinaarsel või looma heaolust tingitud põhjusel.
Single housing on experimental grounds should be determined in consultation with the animal technician and with the competent person charged with advisory duties in relation to the well-being of the animals.
Looma pidamine üksikult katse läbiviimise eesmärkidel tuleb kooskõlastada loomatehnikuga ja loomade heaolu eest vastutava pädeva isikuga.
In such circumstances, additional resources should be targeted to the welfare and care of these animals.
Üksikult peetavate loomade heaoluks ja hooldamiseks tuleb kasutada täiendavaid vahendeid.
In such cases, the duration should be limited to the minimum period necessary and, where possible, visual, auditory, olfactory and tactile contact should be maintained.
Üksikult pidamise aeg peab olema võimalikult lühike ja võimaluse korral tuleb säilitada visuaalne, kuulmis-, haistmis- ja kompimiskontakt teiste loomadega.
The introduction or re-introduction of animals to established groups should be carefully monitored by adequately trained staff, to avoid problems of incompatibility and disrupted social relationships.
Väljakujunenud rühma uute loomade toomine või uuesti toomine peab toimuma vastava väljaõppe saanud töötajate hoolika jälgimise all, et hoida ära väljakujunenud sotsiaalsete suhete häirimine ja ebakõlad.
The possibility of social housing should be promoted by purchasing compatible individuals when procuring animals of gregarious species.
Sotsiaalset pidamist tuleb soodustada, nii et juba karjaloomi ostes valitaks omavahel kokkusobivad loomad.
Enrichment
Mitmekesistamine
All animals should be provided with sufficient space of adequate complexity to allow expression of a wide range of normal behaviour.
Loomadel peaks olema piisavalt suur ja sobivalt mitmekesine ruum, kus nad saaksid väljendada oma normaalseid käitumisharjumusi.
They should be given a degree of control and choice over their environment to reduce stress-induced behaviour.
Stressikäitumise vähendamiseks tuleb neile anda teatud kontroll ja valik oma keskkonna üle.
This may be achieved by using appropriate enrichment techniques, which extend the range of activities available to the animal and increase their coping activities.
Sobivad keskkonna mitmekesistamise tehnikad aitavad loomal kohanemisega toime tulla.
In addition to social activities, enrichment can be achieved by allowing and promoting physical exercise, foraging, manipulative and cognitive activities, as appropriate to the species.
Lisaks sotsiaalsete tegevuste soodustamisele saab keskkonda mitmekesistada liigile sobiva liikumis-, toiduotsimis-, manipulatiiv- ja kognitiivtegevuse kaudu.
It is advisable to allow the animals to exercise at every possible opportunity.
On soovitav lasta loomadel igal võimalusel liikuda.
Environmental enrichment in animal enclosures should be appropriate to the species-specific and individual needs of the animals concerned.
Hoidmiskohtade keskkonna mitmekesisus peab vastama looma liigispetsiifilistele ja individuaalsetele vajadustele.
Forms of enrichment should be adaptable so that innovation based on new understanding may be incorporated.
Mitmekesistamise võimalused peavad olema kergesti muudetavad, et uute teadmiste lisandumisel oleks neid võimalik rakendada.
The enrichment programme should be regularly reviewed and updated.
Mitmekesistamise programm vajab regulaarset ülevaatamist ja ajakohastamist.
The staff responsible for animal care should understand the natural behaviour and biology of the species, so that they can make sensible and informed choices on enrichment.
Loomade hooldamise eest vastutavad töötajad peavad mõistlike ja teadlike mitmekesistamise valikute tegemiseks tundma põhjalikult vastava liigi etoloogiat ja bioloogiat.
They should be aware that all enrichment initiatives are not necessarily to the advantage of the animal and therefore should monitor their effects and adjust the programme as required.
Nad peavad teadma, et loomale ei tule kasuks kõikide keskkonna mitmekesistamise vormide rakendamine, mistõttu nad peavad jälgima keskkonna mitmekesistamise mõju loomale ja kohandama programmi vastavalt vajadusele.
Animal enclosures
Loomade hoidmiskohad
Animal enclosures should not be made out of materials detrimental to the health of the animals.
Hoidmiskohtade materjal ei tohiks kahjustada loomade tervist.