natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the long tailed macaque, however, a more suitable range is 21 oC to 28 oC, although it will venture outdoors in much cooler weather.
Macaca fascicularis’ele on sobivam temperatuurivahemik 21–28 oC, kuigi ta läheb välja ka hoopis jahedama ilmaga.
(See paragraph 2.3. of the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punkt 2.3.)
(See paragraph 2.4. of the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punkt 2.4.)
(See paragraph 2.6. in the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punkt 2.6.)
Vervets may also be susceptible to Marburg Virus and Ebola Virus.
Pärdikud võivad olla vastuvõtlikud ka Marburgi viirusele ja Ebola viirusele.
Same-sex groups are most easily created at the time when the animals are separated from their mothers.
Samasooliste rühmi on kõige kergem moodustada sel ajal, kui loomi võõrutatakse nende emadest.
With all social housing, staff should be vigilant to ensure that aggression is minimised.
Töötajad peavad olema valvsad, et sotsiaalsel pidamisel vägivalda vähendada.
Vervet colonies are particularly prone to outbreaks of violence, especially after any form of disturbance to the group.
Pärdikute kolooniad on eriti altid vägivallapuhangutele, eelkõige ükskõik millise rühmasisese ebakõla järel.
Breeding groups in captivity will usually be composed of one male and six to twelve females.
Paljunemisrühmad moodustatakse vangistuses tavaliselt ühest isasloomast ja 6–12 emasloomast.
With larger groups, to improve conception rates, two males can be included.
Suuremate rühmade puhul võib viljastamistaseme tõstmiseks kasutada kaht isaslooma.
If one male is considerably younger than the other, competition between them will be reduced.
Kui üks isasloom on teisest oluliselt noorem, võib sellega nendevahelist konkurentsi vähendada.
Where linked enclosures are used, care should be taken to monitor female-female aggression when the male is out of sight in the other part of the enclosure.
Kasutades omavahel ühendatud puure, tuleb hoolikalt jälgida emasloomade vahelist vägivalda ajal, mil isasloom on teises puuriosas ja vaateväljast väljas.
The age of removal of young macaques from their mothers is an important consideration for the breeding female, future breeders and stock animals.
Noorte makaakide vanus emast lahutamise ajal on tähtis asjaolu, mida tuleb kaaluda nii ema, tulevaste paljunemisloomade kui ka varus hoitavate loomade seisukohast.
The young should not normally be separated from their mothers earlier than 8 months of age, preferably 12 months, apart from infants which are unable to be reared by their mother, for example due to poor lactation, injury or illness.
Noorloomi ei tohiks tavaliselt emast enne 8kuuseks saamist lahutada, eelistatavalt mitte enne 12kuuseks saamist. Erandiks on noorloomad, keda ema ei saa kasvatada näiteks vähese piima, vigastuse või haiguse tõttu.
To avoid major behavioural disturbances, such hand-reared animals should be re-integrated with other compatible animals as soon as possible.
Suuremate käitumishäirete vältimiseks tuleb sellised inimeste kasvatatud loomad sobivate loomadega taas kokku viia nii kiiresti kui võimalik.
Separation before six months can cause distress and may lead to persistent behavioural and physiological abnormalities.
Lahutamine enne kuuekuuseks saamist võib põhjustada kannatusi ning tuua kaasa püsivad käitumis- ja talitlushäired.
These animals, having advanced cognitive capabilities, require a suitably complex environment.
Kõnealused loomad on arenenud kognitiivsete võimetega, mistõttu nad vajavad mitmekesist keskkonda.
A solid floor, which can be enriched by providing a non-toxic substrate, will allow for the concealment of scattered food items and encourage foraging.
Kõva põrand, millele võib mitmekesistamiseks panna mittetoksilist allapanu, võimaldab mahapuistatud toiduaineid peita ja ergutab toiduotsimist.
The enclosures should include vertical and diagonal structures for climbing, facilitating the use of the whole volume of the enclosure.
Puuris peavad ruumi täielikumaks ärakasutamiseks olema vertikaalsed ja diagonaalsed vahendid ronimiseks.
Shelves and perches should not be placed one above the other.
Riiulid ja rõhtlatid ei tohiks olla asetatud üksteise kohale.
A space should be left between the shelf and enclosure wall to allow for the animal to suspend its tail freely.
Riiuli ja puuri seina vahele tuleb jätta piisav vahemaa, et looma saba saaks vabalt rippuda.
Ladders, perches and toys to chew are all of value.
Redelid, rõhtlatid ja närimismänguasjad on loomade jaoks väärtuslikud.
In larger enclosures, a water tank (which is easily emptied) is particularly valuable for M. fascicularis but M. mulatta will also use it.
Suuremates puurides hindavad M. fascicularis’ed eriti veeanumat (mida saab lihtsalt tühjendada), aga seda kasutavad ka M. mulatta (reesusmakaagid).
Food can be dropped into the water for the long-tailed macaque and it will dive to retrieve it.
Macaca fascicularis’e jaoks võib toitu visata vette, et loom sukelduks toitu välja tooma.
Devices to encourage foraging (ranging from food scattered in the substrate to puzzle-feeders) have proved effective.
Toiduotsimist soodustavad meetmed (alates toidu allapanu sisse puistamisest kuni puzzle-feeder’ite kasutamiseni) on osutunud efektiivseks.
Suitable food material can be placed on the mesh roof to encourage the animals to access it from the top of the enclosure.
Sobivat toidumaterjali võib paigutada ka metallvõrgust katusele, et julgustada loomi piirdeaia laest seda ära tooma.
As novelty is important, toys should be provided and exchanged frequently.
Mänguasju tuleb anda ja vahetada sageli, kuna uudsus on tähtsal kohal.
For the animals to feel secure, the design and interior dimensions of the enclosure should at least allow them to climb above human eye level.
Et loomad tunneks end turvaliselt, peavad hoidmiskohtade projektlahendus ja sisemõõdud võimaldama loomadel ronida kõrgemale inimese silmade kõrgusest.
Housing the animals in groups and in enclosures larger than the minimum group sizes and enclosure dimensions proposed in table F.3 should be encouraged
Toetada tuleb loomade rühmas pidamist ja tabelis F.3 näidatust suuremates rühmades ning suuremates puurides pidamist.
Table F.3.
Tabel F.3
Macaques and vervets: Minimum enclosure dimensions and space allowances [10]
Makaagid ja pärdikud: hoidmiskoha miinimummõõdud ja ruumi minimaalne suurus [10]
Minimum enclosure size (m2)
Hoidmiskoha minimaalne pindala (m2)
Minimum enclosure volume (m3)
Hoidmiskoha minimaalne ruumala (m3)
Minimum volume per animal (m3)
Minimaalne ruumala looma kohta (m3)
Animals less than 3 yrs of age [11]
Alla 3 aasta vanused loomad [11]
Animals from 3 yrs of age [12]
Loomad alates 3. eluaastast [12]
Animals held for breeding purposes [13]
Paljunemiseks peetavad loomad [13]
Animals should be housed in indoor enclosures providing appropriate environmental conditions of sufficient size to permit all animals to be provided with at least the minimum space allowances set out in table F.3 above.
Loomi tuleb pidada siseruumides asuvates hoidmiskohtades, tingimusel et need on sobivate keskkonnatingimustega ja suurusega ning kõigile loomadele tagatakse vähemalt ruumi minimaalne suurus vastavalt tabelis F.3 näidatule.
In certain climates, it may be possible to hold breeding and stock animals in entirely outdoor enclosures if adequate shelter from climatic extremes is provided.
Teatud kliimatingimustes võib paljunemisloomi ja varus hoitavaid loomi hoida ainult väljas, eeldusel et äärmuslike ilmatingimuste ajaks on olemas piisavalt varjualuseid.
(See paragraph 4.4. in the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punkt 4.4.)
(See paragraphs 4.3. and 4.6. of the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punktid 4.3 ja 4.6.)
Macaques can easily be trained to cooperate in simple routine procedures such as injections or blood sampling and to come to an accessible part of the enclosure.
Makaake on kerge treenida koostööks lihtsate rutiinsete katsete tegemiseks, nagu näiteks süstid või vereproovid, ja puuri ligipääsetavale alale minemiseks.
Baboons include three genera, Papio, Theropithecus and Mandrillus, in which the commonly used species are Papio papio (Guinea baboon) and Papio anubis (Olive baboon).
Paavianide sugukonda kuulub kolm perekonda, Papio, Theropithecus ja Mandrillus, millest sagedamini kasutatakse Papio papio (sfinkspaavian) ja Papio anubis (anuubis) liike.
Baboons inhabit woodlands and savannahs, including arid steppes and mountain deserts.
Paavianid asustavad metsi ja savanne, samuti kuivi steppe ja mägikõrbeid.
They are heavily built terrestrial and quadrupedal animals.
Nad on tugeva kehaehitusega maapinnal elunevad ja neljal jalal liikuvad loomad.
They display a great prognathism.
Neil esineb tugev prognatism.
Males are equipped with large canines.
Isasloomadel on ülisuured silmahambad.
Baboons are omnivorous and eat a wide variety of foods, mostly vegetarian (fruit and roots), although they do eat insects and occasionally mammal prey such as young gazelles or other non-human primates.
Paavianid on kõigesööjad ja söövad palju erinevaid toiduaineid, enamjaolt taimetoitu (puuvilju ja juurikaid), kuid ka putukaid ning mõnikord imetajaid, näiteks noori gaselle ja teisi ahvilisi.
Papio papio and Papio anubis live in multi-male/multi-female groups.
Sfinkspaavian ja anuubis elavad mitmest isasloomast ning mitmest emasloomast koosnevates rühmades.
Baboons in captivity have been known to live for more than thirty-five years.
On andmeid, et vangistuses on paavianid elanud üle 35 aasta.
The following guidelines are relevant to Papio papio and Papio anubis.
Järgmised juhtnöörid käivad sfinkspaaviani ja anuubise kohta.
Baboons are tolerant and adaptable of temperate climates and temperatures of 16 oC to 28 oC are suitable.
Paavianid on vastupidavad ja kohanevad parasvöötme kliimaga ning neile sobib temperatuurivahemik 16–28 oC.
Adults and juveniles should be kept with social companions.
Täiskasvanud ja noorloomi tuleb hoida koos liigikaaslastega.
Stock animals can be kept in compatible same-sex groups.
Varus hoitavaid loomi võib pidada omavahel kokkusobivatest samast soost loomadest moodustatud rühmades.
Wherever possible, experimental animals should be kept in same-sex pairs or groups.
Võimaluse korral tuleb katseloomi pidada samast soost paarides või rühmades.
Breeding groups should be composed of one male and six to seven females, or two males and twelve to fifteen females.
Paljunemisrühmad peavad koosnema ühest isasloomast ja kuuest kuni seitsmest emasloomast või kahest isasloomast ja 12–15 emasloomast.
Larger groups may be much more difficult to manage.
Nimetatud rühmadest suuremate rühmadega toimetulek on oluliselt keerulisem.
Staff should be vigilant to ensure that aggression is minimised.
Töötajad peavad olema valvsad ja vähendama vägivalda miinimumini.
Baboon colonies are particularly prone to outbreaks of aggression, especially after any form of disturbance to the group.
Paavianikolooniad on eriti altid vägivallapuhangutele, eelkõige ükskõik millise rühmasisese ebakõla järel.
The young should not normally be separated from their mothers before eight months of age, preferably twelve months, apart from infants which have been rejected or whose mother is not lactating adequately, or other veterinary reasons.
Noori loomi ei tohiks emast enne kaheksakuuseks saamist lahutada, soovitavalt mitte enne 12kuuseks saamist. Erandiks on vastsündinud loomad, kelle ema on hüljanud või kelle ema ei imeta poega piisavalt või esinevad muud veterinaarsed põhjused.
Baboons, having advanced cognitive capabilities, require a suitably complex environment.
Paavianid on arenenud kognitiivsete võimetega ja vajavad mitmekesist keskkonda.
Food may be placed on the mesh roof to encourage the animals to access it from the top of the enclosure.
Sobivat toidumaterjali võib paigutada ka metallvõrgust katusele, et julgustada loomi piirdeaia lae alt seda ära tooma.
Due to the size and the behavioural needs of baboons, enclosures should be robust and include broad shelves and blocks.
Paaviani kasvust ja käitumisvajadustest tingituna peavad puurid olema tugevad ja sisaldama laiu riiuleid ning piirdeid.
Enclosure — dimensions and flooring:
Hoidmiskoht – mõõdud ja põrandamaterjal
For the animals to feel secure, the design and interior dimension of the enclosure should be at least high enough to allow them to climb above human eye level.
Et loomad tunneksid end turvaliselt, peavad hoidmiskohtade projektlahendus ja sisemõõdud võimaldama loomadel ronida inimeste silmade kõrgusest kõrgemale.
Housing the animals in groups and in enclosures larger than the minimum group sizes and enclosures dimensions proposed in table F.4 should be encouraged
Toetada tuleb loomade rühmas pidamist ja tabelis F.4 näidatust suuremates rühmades ja suuremates puurides pidamist.
Table F.4.
Tabel F.4
Baboons: Minimum enclosure dimensions and space allowances [14]
Paavianid: hoidmiskoha miinimummõõdud ja ruumi minimaalne suurus [14]
Animals [15] less than 4 yrs of age
Alla 4 aasta vanused loomad [15]
Animals [15] from 4 yrs of age
Loomad alates 4. eluaastast [15]
Animals held for breeding purposes [16]
Paljunemiseks peetavad loomad [16]
Animals should be housed in indoor enclosures providing appropriate environmental conditions of sufficient size to permit all animals to be provided with at least the minimum space allowances set out in table F.4. above.
Loomi tuleb pidada siseruumides asuvates hoidmiskohtades, tingimusel et need on sobivate keskkonnatingimustega ja suurusega ning kõigile loomadele tagatakse vähemalt ruumi minimaalne suurus vastavalt tabelis F.4 näidatule.
Enclosures should have a solid floor.
Puurid peavad olema kõva põrandaga.
(See paragraph 4.4. of the General considerations for non-human primates)
(Vaata üldised kaalutlused ahvilistele, punkt 4.4.)
Baboons can be easily trained to cooperate in simple routine procedures such as injections or blood sampling and to come to an accessible part of the enclosure.
Paaviane on kerge välja õpetada koostööks lihtsate rutiinsete katsete tegemiseks, näiteks süstid või vereproovid, ja puuri ligipääsetavale alale minemiseks.
However, for personnel safety considerations, great care should be taken in handling adult animals and suitable restraint deployed.
Siiski tuleb töötajate ohutust silmas pidades täiskasvanud loomadega ettevaatlikult tegeleda ja kasutada sobivaid ohjeldusmeetmeid.
SPECIES-SPECIFIC GUIDELINES FOR FARM ANIMALS AND MINI-PIGS
LIIGISPETSIIFILISED SUUNISED PÕLLUMAJANDUSLOOMADE JA MINISIGADE PIDAMISEKS
For the purposes of these guidelines the term ‘farm animals’ includes cattle, sheep, goats, pigs, mini-pigs and equines, including horses, ponies, donkeys and mules.
Käesolevate suuniste raames mõeldakse põllumajandusloomade all veiseid, lambaid, kitsi, sigu, minisigu ja hobuslasi, kaasa arvatud hobuseid, ponisid, eesleid ja muulasid.
The use of farm animals in research varies from applied experiments under farm conditions to more fundamental studies in agricultural, veterinary or biomedical research carried out under laboratory conditions.
Põllumajandusloomi kasutatakse väga erinevates uuringutes, mis ulatuvad põllumajandusettevõttes tehtavatest rakendusuuringutest kuni laboris läbiviidavate alusuuringuteni põllumajanduse, veterinaaria või biomeditsiini alal.
In the former case, it is important that the housing and management conditions, whilst taking due account of animal health and welfare, produce information which can be reliably applied to commercial farm conditions.
Esimesel juhul on oluline, et loomade tervist ja heaolu mõjutavate pidamis- ja hooldamistingimuste kohta tehtavad järeldused on usaldusväärsed ja neid saab hiljem põllumajandusettevõtetes kasutada.
In the latter case, where more invasive procedures are frequently involved, a different type of housing and management is necessary.
Teisel juhul on tarvis teist tüüpi loomapidamis- ja hooldamistingimusi seoses sagedaste invasiivsete katsetega.
The precise nature of the housing adopted should be suitable to yield information of relevance to the experimental question and appropriate for the procedures involved.
Kasutatava loomapidamistüübi täpne iseloomustus peab andma teadusliku küsimuse seisukohast vajalikku informatsiooni ja olema katsete läbiviimiseks sobiv.
Management systems for all farm animals should accommodate their natural behaviour, in particular the need to graze or forage, exercise and socialise.
Kõigi põllumajandusloomade pidamise süsteemid peavad olema kohandatud vastavalt loomade loomulikule käitumisele, erilist tähelepanu tuleb pöörata karjatamise ja söötmisega seotud vajadustele ning liikumis- ja suhtlemisvajadusele.
Farm animals are held in a number of different types of enclosures, often dependent on experimental requirements.
Põllumajandusloomi peetakse mitmesugustes hoidmiskohtades, mille valik sõltub sageli uuringu nõuetest.
For example, farm animals may be held on pasture, in open-sided buildings with access to open yards, in enclosed buildings with natural ventilation or in specialised buildings for quarantine and biocontainment with natural or forced ventilation.
Põllumajandusloomi võib pidada näiteks karjamaal, välisaedikusse avatud küljega ehitistes, loomuliku ventilatsiooniga kinnistes ehitistes või loomuliku või sundventilatsiooniga karantiini ja bioloogilise saastatuse tõkestamise jaoks loodud eriehitistes.
During agricultural research, when the aim of the research requires that the animals are kept under similar conditions to those under which commercial farm animals are kept, the keeping of the animals should at least follow the standards laid down in Council Directive 98/58/EC and in the specific Directives for the protection of calves and pigs (Council Directives 91/629/EEC and 91/630/EEC as well as in the Recommendations adopted under the Council of Europe Convention for the Protection of Animals kept for Farming Purposes (ETS No 87).2.
Kui teadusliku uuringu eesmärgist tuleneb nõue pidada loomi põllumajandusettevõtte tingimustes, siis peab loomade pidamine põllumajandusuuringu läbiviimisel vastama vähemalt nõukogu direktiivile 98/58/EÜ ning eridirektiividele vasikate ja sigade kaitse miinimumnõuete kohta (nõukogu direktiivid 91/629/EMÜ ja 91/630/EMÜ, samuti Euroopa Nõukogu põllumajandusloomade kaitse konventsiooni (ETS nr 87) raames antud soovitustele.2.
Under natural conditions farm animals are exposed to, and will tolerate, a wide range of temperatures, although there is some variation in the degree of tolerance between species and breeds.
Looduslikes oludes kogevad ja taluvad põllumajandusloomad laia temperatuuriulatust, kuigi liigi ja tõu lõikes on taluvuse osas teatud erinevusi.
They will seek shelter against driving rain and strong wind, and protection from intense sun. Where they are kept in enclosures exposed to outdoor conditions, shelter and shade and a reasonably dry lying area should be provided.
Põllumajandusloomad otsivad varju hoovihma ja tugeva tuule eest ning kaitset intensiivse päikese eest. Kui põllumajandusloomi peetakse ilmastikuoludele avatud hoidmiskohtades, siis tuleb neile võimaldada kaitse ja vari ning suhtelistelt kuiv puhkeala.
Shelters should be carefully positioned taking these factors into consideration.
Varjualuste paigutus tuleb nimetatud tegureid silmas pidades hoolikalt läbi mõelda.
Sufficient shelter should be provided to protect all animals from adverse climatic conditions.
Piisava suurusega varjualune peab pakkuma kaitset ebasoodsate ilmastikuolude eest kõikidele loomadele.
Animals held outdoors or in buildings with natural ventilation will be exposed to ambient environmental conditions.
Välistingimustes või loomuliku ventilatsiooniga ehitistes peetavad loomad puutuvad kokku väliskeskkonna oludega.
Animals should not be restricted to such areas under climatic conditions which may cause the animals distress.
Loomi ei tohiks lubada viibida väljas, kui ilmastikuolud võivad neile kannatusi põhjustada.
Environmental parameters, in particular temperature and humidity, are strictly interrelated and should not be considered in isolation.
Keskkonnaparameetrid, eeskätt temperatuur ja suhteline õhuniiskus on rangelt üksteisega seotud ning neid ei tohi vaadelda eraldiseisvatena.
All farm animals are sensitive to respiratory problems.
Kõik põllumajandusloomad on vastuvõtlikud hingamisteede haigustele.
In the absence of mechanical ventilation, as is the case in a significant number of farm animal buildings, it is important to ensure that suitable air quality is provided by natural ventilation (see paragraph 2.1.1. of the General section).
Märkimisväärsel osal põllumajandusloomade ehitistest puudub mehaaniline ventilatsioon, mistõttu on tähtis kindlustada, et loomulik ventilatsioon tagaks sobiva kvaliteediga õhu (vaata üldosa punkt 2.1.1.).
Dust levels in the air from feed and bedding should be minimised.
Söödast ja allapanust tulenevat tolmu tuleb vähendada miinimumini.
The thermoneutral zones of farm species vary considerably, depending on the conditions to which the animals are acclimatised.
Põllumajandusloomade liikide termoneutraalsed tsoonid erinevad sõltuvalt kohanemistingimustest märkimisväärselt.
Farm animals living outdoors develop a thick layer of hair/wool during the winter months to help them to tolerate low temperatures.
Väljas peetavatele põllumajandusloomadele kasvab talvekuudel selga paks karva- või villakiht, mis aitab neil madalate temperatuuride juures vastu pidada.
They may acclimatise to lower temperatures indoors even without the growth of winter coats, provided the relative humidity is low, draughts are avoided and they have a lying area with sufficient bedding material.
Sisetingimustes võivad nad kohaneda madala temperatuuriga isegi talvekasukat kasvatamata, tingimusel, et suhteline õhuniiskus hoitakse madalal, välditakse tuuletõmbust ning loomadel on piisava allapanuga lamamisase.
In indoor enclosures it is therefore important to avoid wide fluctuations and sudden changes in temperature, particularly when moving animals between indoor and outdoor accommodation.
Siseruumides on seega oluline vältida temperatuuri suuri kõikumisi ja äkilisi muutusi, eriti loomade üleviimisel siseruumidest välisruumidesse ja vastupidi.
As farm animals may suffer from heat stress, during periods of high temperature it is important to ensure that appropriate measures, for example the shearing of sheep and provision of shaded lying areas, are in place to avoid welfare problems.
Põllumajandusloomad on vastuvõtlikud kuumastressile, mistõttu kõrge temperatuuriga perioodideks on loomade heaoluprobleemide vältimiseks tähtis võtta vastavad meetmed, näiteks lammastel villa pügamine ja varjuliste lamamisalade tagamine.
Appropriate temperature ranges are dependent on a number of factors including, for example, breed, age, caloric intake, weight, stage of lactation and type of environment.
Sobiv temperatuurivahemik sõltub mitmesugustest teguritest, näiteks loomatõust, vanusest, sööda kalorsusest, kaalust, laktatsiooniperioodist ja keskkonna tüübist.
Under natural conditions, farm animals are exposed to, and tolerate well, a wide range of relative humidities.
Looduslikes oludes puutuvad põllumajandusloomad kokku ja taluvad hästi laia suhtelise õhuniiskuse skaalat.
In controlled environments extremes and sudden wide fluctuations of humidity should be avoided, as both high and low humidity can predispose animals to disease.
Kontrollitud keskkonnas peab vältima suhtelise õhuniiskuse äärmuslikke ja äkilisi muudatusi, kuna nii kõrge kui ka madal õhuniiskus võivad teha loomad haigustele vastuvõtlikumaks.