natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Owner effect, coupon effect, discount for fixed remuneration: LSH mentions other economic effects that lead to a reduction in what can be regarded as an ‘appropriate’ remuneration for IB's capital.
Mõju omanikele, mõju võlakirjakupongidele, garanteeritud hüvitise vähendamine: LSH viitab täiendavatele majanduslikele mõjudele, mis vähendavad “mõistlikuks” peetavat hüvitist IB kapitali eest.
It was also argued that it was irrelevant for the purposes of state aid legislation how the Land of Schleswig-Holstein arranged a remuneration from LSH for the transfer of IB's capital.
Lisaks on riigiabi õiguse seisukohast ebaoluline, millisel viisil Schleswig-Holsteini liidumaa IB kapitali eest LSH-lt hüvitist saab.
In assessing the remuneration paid to the Land, account must be taken of the synergy gains achieved through the transfer.
Liidumaale antud hüvitise hindamisel tuleb arvesse võtta ka üleandmisega saavutatud sünergia positiivset mõju.
The transfer of IB's capital enabled the Land to obtain a higher price than would have otherwise been possible for holdings in LSH acquired by WestLB and Landesbank Baden-Württemberg.
IB kapitali üleandmine LSH-le võimaldas Schleswig-Holsteini liidumaal saada WestLB-le ja Baden-Württembergi liidumaa riiklikule pangale müüdud osaluse eest LSH-s kõrgemat müügihinda kui ilma üleandmiseta võimalik oleks olnud.
It was also claimed that the special-purpose real-estate reserve did not perform either a financing or a business-generating function for LSH since it was not recognised by BAKred as core capital for supervisory purposes.
Sihtotstarbeliste kinnisvarareservide kohta selgitati, et need ei täitnud LSH-s rahastamise ega uue äritegevuse arendamise funktsiooni, sest BAKred ei aktsepteeri neid pangandusjärelevalve tähenduses esimese taseme omavahenditena.
No remuneration need therefore be paid for the assets transferred to LSH as a special-purpose real-estate reserve since the transfer conferred no economic advantage on LSH for which a market-economy investor would have demanded a remuneration.
Hüvitist sihtotstarbeliste kinnisvarareservide näol LSH-le üle antud varaliste väärtuste eest ei tulnud maksta, sest kõnealune üleandmine ei andnud LSH-le mingit majanduslikku eelist, mille eest turumajanduslikult tegutsev investor hüvitist oleks nõudnud.
To sum up, the transfer of the housing-promotion assets of the Land of Schleswig-Holstein to LSH was said not to constitute state aid.
Kokkuvõttes ei kujuta Schleswig-Holsteini liidumaa elamuehituse edendamise asutuse vara üleandmine LSH-le endast riigiabi.
A hypothetical private investor would have undertaken a similar transfer.
Sarnase üleandmise oleks teostanud ka hüpoteetiline erainvestor.
The Land received for the transfer to LSH an appropriate remuneration in line with market conditions.
Liidumaa sai kõnealuse üleandmise eest LSH-lt mõistlikku, turutingimustele vastavat tasu.
V. COMMENTS BY THE BDB
V. BDB ARVAMUS
The BdB submits that LSH did not pay an appropriate remuneration for the transferred core capital and was therefore in receipt of state aid.
BdB leidis, et LSH ei maksnud talle eraldatud esimese taseme omavahendite eest mõistlikku hüvitist ja sai seega riigiabi.
In its comments of 29 July 2003 on the procedures initiated in respect of the Landesbanks on 13 November 2002, the BdB states that the question of whether the remuneration was appropriate should be determined using the method employed by the Commission in Decision 2000/392/EC.
juuli 2003. aasta arvamuses 13. novembril 2002 liidumaade riiklike pankade vastu algatatud menetluste kohta selgitab BdB, et küsimusele, milline hüvitis on mõistlik, annab vastuse metoodika kasutamine, mis oli aluseks komisjoni otsusele 2000/392/EÜ.
The first step is therefore to compare the capital provided with other equity instruments.
Seega tuleb esimese sammuna võrrelda panga käsutusse antud kapitali muude omakapitali instrumentidega.
The second step is to determine the minimum remuneration which an investor would expect for a real equity-capital investment in the Landesbank.
Teise sammuna tuleb leida minimaalne hüvitis, mida investor liidumaa riikliku panga omakapitali tehtud konkreetse investeeringu eest ootaks.
Finally, a calculation must be made of any premiums and discounts applied by virtue of the particularities of the transfer.
Lõpuks tuleb leida üleandmise iseärasustest tingitud võimalikud hinnalisandid ja tasu vähendavad asjaolud.
Comparison with other equity instruments
Võrdlus muude omakapitali instrumentidega
In its comments the BdB came to the conclusion that the transfer of housing-construction and promotion-related assets in all five of the above Landesbank cases, i.e. also in the case of LSH, can be compared to an injection of share capital.
BdB jõudis oma arvamuses tulemuseni, et elamuehitus- ja edendustegevuse vara üleandmine kõigi kõnealuse viie liidumaa riikliku panga menetlustes ja seega ka LSH juhtumi puhul on võrreldav põhikapitali andmisega.
Nearly all the Landesbanks are said to have required fresh core capital from 1992 onwards in order to meet the stricter requirements arising from the Solvency Directive.
Peaaegu kõik liidumaade riiklikud pangad vajasid alates 1992. aastast uusi esimese taseme omavahendeid, et vastata rangematele nõuetele maksevõime suhtarvu direktiivi järgi.
Without these increases in capital, the Landesbanks would have had to scale down their business.
Kapitali suurendamata oleks liidumaade riiklikud pangad pidanud majandustegevust vähendama.
It can therefore be concluded, the BdB argues, that the capital injected can be compared only with equity instruments that were recognised as core capital (‘tier 1 capital’) and available in Germany in the year of the transfer.
Sellest tuleb BdB arvates järeldada, et üleantud kapitali saab võrrelda ainult selliste omakapitali instrumentidega, mida Saksamaal esimese taseme omakapitali lisamise aastal esimese taseme omavahenditena aktsepteeriti ja mida sai vabalt käsutada.
Moreover, perpetual preferred shares did not exist in Germany at the beginning of the 1990s.
Lisaks ei olnud Saksamaal üheksakümnendate aastate algul veel tähtajatuid eelisaktsiaid.
At the time of the respective transfers, only share capital and silent partnership reserves were recognised as core capital in Germany.
Esimese taseme omavahenditena aktsepteeriti ajavahemikus, mil üleandmise juhtumid aset leidsid, Saksamaal üksnes põhikapitali ja hääleõiguseta osalusi.
Any comparison with silent partnership contributions could be ruled out across the board.
Võrdlus hääleõiguseta osalustega jääb aga kõikidel juhtudel välja.
First, unlike share capital, silent partnership contributions were valid for a limited period only or could be terminated and had to be paid back to the investor on maturity.
Esiteks on hääleõiguseta osalustel vastupidiselt panga käsutusse antud põhikapitalile ainult piiratud kehtivusaeg ja neid saab lõpetada ning pärast tähtaja möödumist tuleb need investorile tagasi maksta.
An investor could not therefore expect to receive the same remuneration for a silent partnership contribution as for equity instruments recognised for supervisory purposes for an unlimited period.
Investor ei saa seetõttu oodata, et ta saab hääleõiguseta osaluse eest sama hüvitist nagu pangandusjärelevalve õiguse seisukohast tähtajatult tunnustatud omakapitali instrumentide eest.
Second, although in some cases it was asserted that the transferred capital was subordinate in liability to share capital pursuant to agreements between the Landesbanks' owners, this did not necessarily mean a lower risk for the investor.
Kuivõrd osadel juhtudel leiti teiseks, et üleantud kapital vastutab liidumaa riikliku panga omanike vaheliste kokkulepete alusel kohe pärast põhikapitali, ei saa sellest järeldada väiksemat riski investorile.
In all cases the transferred capital made up a significant proportion of the total core capital, sometimes even more than 50 %.
Kõigil üleandmise juhtudel moodustab üleantud kapital olulise osa kõigist esimese taseme omavahenditest, kohati koguni üle 50 %.
This made it extremely likely that the injected capital could be drawn on — at least in part — in the event of losses.
Seega on äärmiselt tõenäoline, et kahjumite korral oleks tulnud üleantud kapitali vähemalt osaliselt kasutada.
Third, the BdB submits that the difference in quality between silent partnership contributions and share capital is confirmed by the definition of core capital for supervisory purposes adopted by the Basle Committee for Banking Supervision.
Kolmandaks on hääleõiguseta osaluste erinev kvaliteet võrreldes põhikapitaliga leidnud kinnitust ka Baseli pangandusjärelevalve komisjonis, lähtudes esimese taseme omavahendite määratlusest aktsepteerida pangandusjärelevalve tähenduses ainult niinimetatud “Lower-Tier-1” kapitali.
According to this definition, silent partnership contributions must be recognised for supervisory purposes as no more than lower tier 1 capital, which may account for no more than 15 % of the requisite core-capital ratio. In other words, where the core-capital ratio is 4 %, 3,4 % must be made up of nominal capital and open reserves (e.g. the special-purpose reserves transferred to the Landesbanks).
Kõnealune kapital tohib moodustada nüüd ainult 15 % vajalikust esimese taseme omavahendite määrast, s.t kui esimese taseme omavahendite määr on 4 %, peab 3,4 % katma põhikapital ja avatud reservid (nt liidumaade riiklikesse pankadesse sisse toodud sihtotstarbelised reservid).
Furthermore, banks only ever took up subordinate equity instruments such as preference shares or profit participation rights in small volumes.
Lisaks sellele kasutavad pangad vähe teisejärgulisi omakapitali instrumente nagu näiteks eelisaktsiaid või osalusväärtpabereid.
Under pressure from the rating agencies, such instruments hardly ever accounted for more than 10 % of a bank's total core capital — a very different situation from that in the cases under examination.
Reitinguagentuuride survel ei saavutanud nad – vastupidiselt siin hinnatavatele juhtudele – peaaegu kunagi rohkem kui 10 % panga kõigist esimese taseme omavahenditest.
Against this background, silent partnership contributions could not be used for large volumes invested by a single investor.
Sellisel taustal ei saa hääleõiguseta osalusi kasutada suure mahu puhul, mille investeerib üksainus investor.
Minimum remuneration for a share-capital investment in a Landesbank
Minimaalne hüvitis investeeringu eest liidumaa riikliku panga põhikapitali
The BdB argues that all methods of determining an appropriate remuneration (return) for the provision of share capital start from a risk-free return and add a risk premium.
BdB selgitab, et kõik meetodid kohase hüvitise (tulususe) leidmiseks LSH käsutusse antud põhikapitali eest lähtuvad riskivabast tulususest ja liidavad sellele riskipreemia.
They can be traced back to the following basic principle:
Nende puhul on võimalik määratleda aluseks võetud põhiprintsiip:
Expected return on a high-risk investment
riskidega seotud investeeringu eeldatav tulusus
= risk-free return + risk premium for the risky investment
= riskivaba tulusus + riskidega seotud investeeringu riskipreemia
To determine the risk-free return, the BdB used the returns on long-term government bonds, fixed-rate securities issued by state bodies being the form of investment with the least or no risk.
Riskivaba tulususe leidmiseks kasutab BdB riskivabade riigivõlakirjade tulusust, kuna riiklike emiteerijate kindla intressimääraga väärtpaberite puhul on tegemist kõige väiksema või üldse puuduva riskiga investeerimisvormiga.
To derive the risk premium, the BdB first worked out the ‘market risk premium’, i.e. the difference between the long-term average return on shares and that on government bonds.
Riskipreemia suuruse tuletamiseks leiab BdB esmalt niinimetatud tururiski preemia, see tähendab aktsiate pikaajalise keskmise tootlikkuse ja riigilaenude tulususe vahe.
In its comments of 29 July 2003, it assumed in the first place a long-term market risk premium of a uniform 4,6 %.
juuli 2003. aasta arvamuses võttis ta esmalt aluseks ühtse pikaajalise tururiski preemia 4,6 %.
It then determined the beta value for the Landesbanks, i.e. the individual risk premium for the banks by which the general market-risk premium was to be adjusted.
Teise sammuna määras BdB liidumaade riiklike pankade beetafaktori, s.t pankade individuaalse riskipreemia, millele kohandatakse üldist tururiski preemiat.
The BdB stated that it had determined the beta values statistically, which means that it estimated them on the basis of a historical data sample.
Beetafaktorid leidis BdB seejuures oma andmete alusel statistiliselt, mis tähendas, et beetafaktorid leiti varasemate andmete pisteliste proovide alusel.
The BdB initially concluded that all the beta values for all the Landesbanks and periods considered were greater than one.
Seejuures jõudis BdB esmalt tulemuseni, et kõigi liidumaade riiklike pankade beetafaktorid kõigis vaadeldavates ajavahemikes on suuremad kui üks.
On the basis of a risk-free basic interest rate of 9,74 % and a beta factor for LSH of 1,1105, the BdB calculated the expected minimum remuneration for an investment in the share capital of LSH to be 14,85 % per annum at the time when IB's capital was transferred on 31 December 1990.
Võttes aluseks riskivaba baasintressimäära 9,74 % ja LSH beetafaktori 1,1105 sai BdB eeldatava minimaalse hüvitise suuruseks LSH põhikapitali tehtud investeeringu eest IB kapitali üleandmise ajal 31. detsembril 199014,85 % aastas.
Premiums and discounts on account of the particularities of the transactions
Tehingute eripärast tingitud hinnalisandid ja tasu vähendamine
The BdB also noted that the Commission's deduction pursuant to Decision 2000/392/EC from the minimum remuneration to take account of the lack of liquidity of Wfa's assets had been upheld by the Court of First Instance.
BdB sedastas lisaks, et komisjoni otsuses 2000/392/EÜ minimaalsest hüvitisest WFA vara puuduva likviidsuse tõttu mahaarvatud määr on leidnud kinnitust esimese astme kohtus.
It therefore saw no reason to depart from this method in the present case, with the result that a deduction for liquidity should also be made here.
Seega ei ole mingit alust kõnealustel juhtudel sellest meetodist loobuda ja ka siin tuleks kohaldada tulu vähendamist likviidsuse puudumise eest.
The amount of the discount for lack of liquidity would be calculated, using the WestLB method, on the basis of net refinancing costs (gross refinancing costs minus the applicable corporation tax).
Tulu vähendamise määr likviidsuse puudumise tõttu tuleks kindlaks määrata vastavalt West-LB metoodikale neto-refinantseerimiskulude alusel (bruto-refinantseerimiskulud miinus kohaldatav ettevõtte tulumaks).
In the BdB's view, three aspects of the transfer increased its risk compared with a ‘normal share capital investment’: the in part exceptionally high volume of assets transferred, the failure to issue new shares in the company and the related forgoing of additional voting rights, and the lack of fungibility of the investment, i.e. the impossibility of withdrawing the invested capital from the company again at any time.
BdB arvamuse järgi suurendasid riski võrreldes “tavalise investeeringuga põhikapitali” üleandmisprotsesside puhul kolm aspekti: üleantud vara kohati erakordselt suur maht, uute osaluste emiteerimata jätmine ja sellega seonduv loobumine täiendavast hääleõigusest ning investeeringu puuduv müügikõlblikkus, s.t puuduv võimalus investeeritud kapitali igal ajal jälle ettevõttest välja võtta.
Capital basis and elements of remuneration
Kapitalibaas ja hüvitise elemendid
Lastly, the BdB argued that, in calculating the appropriate remuneration in LSH's case, the entire amount recognised as core capital should be taken into account, and not just the part which was actually used.
Viimasena tõstis BdB esile, et mõistliku hüvitise arvutamisel LSH juhtumi puhul tuleb aluseks võtta kogu esimese taseme omavahenditena aktsepteeritud summa ja mitte ainult tegelikult kasutatud osa.
It backs up this argument by stating that a market-economy investor would never agree to limit his remuneration to the portion of funds actually used.
Ta põhjendab seda sellega, et turumajanduslikult tegutsev investor ei aktsepteeriks oma hüvitise piiramist ainult hüvitisega tegelikult kasutatud osa eest.
For a private investor bearing the risk of losing his investment, it is irrelevant whether the credit institution actually uses the injected capital to expand its business.
Erainvestori jaoks, kes kannab oma investeeringu kaotamise riski, ei ole oluline, kas krediidiasutus talle eraldatud kapitali äritegevuse laiendamiseks tõepoolest kasutas.
What matters to the investor is that he himself can no longer invest that amount and obtain a corresponding return.
Tema jaoks on otsustava tähtsusega pigem asjaolu, et eraldatud kapitali ei saa ta enam ise majandustegevuses kasutada ega sellelt vastavat tulu saada.
The BdB also argued that a remuneration of 0,3 % should have been paid for the special-purpose real-estate reserve, which has not yet been recognised by BAKred as own funds for supervisory purposes.
Ka sihtotstarbeliste kinnisvarareservide eest, mida BAKred seni ei ole aktsepteerinud omakapitalina pangandusjärelevalve tähenduses, tuleks BdB arusaama kohaselt maksta hüvitist 0,3 %.
Although this amount was not recognised as core capital, it too was available to the Landesbank's creditors to cover losses, and both investors and rating agencies take as a reference not only a bank's core capital, but also the economic equity capital shown on the balance sheet.
Kuigi seda ei aktsepteerita esimese taseme omavahenditena, on see summa liidumaa riikliku panga võlausaldajate käsutuses samuti kahjumikattena ning investorid ja reitinguagentuurid orienteeruvad mitte ainult panga esimese taseme omavahendite järgi, vaid bilansis esitatud majandusliku omakapitali järgi.
The 0,3 % per annum guarantee commission (Haftungsprovision) applied by the Commission in its WestLB decision, which it calculated by comparing the amount of capital with a guarantee, is equally appropriate in this case.
Komisjoni otsuses WestLB asjas aluseks võetud vastutustasu 0,3 % aastas, mis leiti kapitalisumma võrdluses tagatisega, on ka käesoleval juhul asjakohane.
GERMANY'S RESPONSE TO THE BDB'S COMMENTS AND FURTHER COMMENTS BY GERMANY
SAKSAMAA VASTUS BDB ARVAMUSELE JA SAKSAMAA UUS ARVAMUS
In its response of 29 October 2003 to the BdB's comments, Germany rejected the argument that remuneration should also be paid for the IB capital that is recognised for supervisory purposes but not used.
Saksamaa käsitles oma 29. oktoobri 2003. aasta arvamuses BdB märkusi väite kohta, et ka kasutamata, järelevalveõiguse alusel tunnustatud IB kapitali eest tuleb hüvitist maksta.
It contended that this part of IB's capital conferred no economic advantage on LSH and therefore required no remuneration.
LSH-le ei andnud see IB kapitali osa vähimatki majanduslikku eelist ja seetõttu ei olnud selle eest vaja maksta hüvitist.
Not all of a bank's additional liable capital recognised for supervisory purposes was automatically of economic use or conferred an economic advantage.
Panga jaoks ei kujuta iga pangandusjärelevalveõiguse alusel aktsepteeritud vastutav kapital automaatselt majanduslikku kasu või eelist.
Moreover, the capital transferred to LSH was not liquid share capital but non-liquid assets which performed an — at most — limited guarantee function and so could not be used by LSH for investment or lending purposes.
Lisaks ei antud LSH-le üle likviidset põhikapitali, vaid mittelikviidse vara mass, mis täitis vastutusfunktsiooni piiratud ulatuses, kui sedagi, ja mida LSH ei saanud kasutada kapitalina investeerimis- või laenutegevuse arendamise eesmärgil.
Germany also contested the argument that remuneration should be paid for the portion of transferred capital not recognised for supervisory purposes (in LSH's case, the special-purpose real-estate reserve).
Lisaks vaidlustas Saksamaa ka väite, et üleantud kapitali järelevalveõiguse alusel mitteaktsepteeritava osa (LSH juhtumi puhul sihtotstarbeliste kinnisvarareservide) eest tuleb maksta hüvitist.
It argued that, since that capital is assigned to a specific long-term purpose, it forms part of a circular financial circuit and has not conferred any advantage on LSH by increasing its solvency.
Kuna see oli pikaajaliselt sihtotstarbeliselt seotud, oli see finantstehnilises ringluses ega andnud LSH-le maksevõime suurendamise näol mingit eelist.
Germany added that the rating agencies concentrate exclusively on capital recognised for supervisory purposes as liable core capital.
Samuti vaatlesid reitinguagentuurid esimese taseme vastutava omakapitalina eranditult järelevalveõiguse alusel aktsepteeritud kapitali.
Accordingly, it did not see why the banking supervisory authorities and creditors should regard the special-purpose real-estate reserve as a lasting reservoir of value.
Saksamaa jaoks ei olnud seetõttu arusaadav, miks peaks sihtotstarbelised kinnisvarareservid pangandusjärelevalve ja võlausaldajate seisukohast kujutama endast püsivaid väärtusreserve.
Germany submitted that IB's capital is closest in nature to perpetual preferred shares, profit participation certificates and silent partnership contributions.
Saksamaa viitas sellele, et IB kapitali võib pigem võrrelda tähtajatute eelisaktsiatega (perpetual preferred shares), osalusväärtpaberitega ja hääleõiguseta osalusega.
Germany argued that in 1994 LSH's guarantors agreed on a proportionate replenishment commitment which would ensure that, in the (unlikely) event of LSH becoming insolvent, IB's capital would not be called on.
Saksamaa toetus argumendile, et LSH eest vastutavad organid olid 1994. aastal leppinud kokku kohustuses tagada omavahel proportsionaalselt panga varustatus kapitaliga, mis kindlustas selle, et võimaliku LSH maksevõimetuse korral ei kasutataks IB kapitali.
Accordingly, an investor in a Landesbank faced a risk which might require remuneration in that the transferred capital might be lost as a result of ongoing losses.
Selles mõttes seisneb liidumaa riigipanka investeerinud investori hüvitatav risk ainult selles, et ta võib kaotada investeeritud kapitali panga jooksvate kahjumite tõttu.
However, an investor was protected from that risk by the existence of the subordination agreement.
Selle vastu pakub aga tõhusat kaitset kehtiv leping kõnealuse investeeringu kasutamise kohta teisejärgulise kapitalina.
The BdB's calculation of the minimum remuneration was said to be wrong for a number of reasons: incorrectly defined factors in the CAPM calculation, the unrealistic assumption of the guaranteed fixed remuneration and incomprehensible discounts and premiums.
BdB esitatud miinimumhüvitise arvestused on mitmel põhjusel vigased, kuna CAPM-s on kasutatud ebaõigesti määratud arvutustegureid, garanteeritud fikseeritud hüvitise eeldus on ebarealistlik ning kasutatud on põhjendamatuid hinnalisandeid ja tasu vähendamist.
Germany also took a critical view of the CAPM used by the BdB to determine the minimum return for share-capital investments in the Landesbanks.
Lisaks kritiseeris Saksamaa BdB kasutatud CAPM-i liidumaade riiklike pankade põhikapitali tehtud investeeringute minimaalse tulususe leidmiseks.
It criticised not only the suitability of the CAPM for determining the expected return on an investment which should yield a fixed remuneration, but also the factors employed (risk-free interest rate, market-risk premium and beta value).
Lisaks CAPM sobivuse kritiseerimisele investeeringu oodatava tulususe arvutamiseks, mis peab viima fikseeritud hüvitisest loobumiseni, kritiseeritakse ka kasutatud tegureid (riskivaba intressimäär, tururiski preemia ja beetafaktor).
It objects to the BdB's method of determining the risk-free interest rate, i.e. using a real interest rate based on a reference date, arguing instead for the use of an average value over the longest possible period.
Riskivaba intressimäära leidmisel ei ole piisavalt põhjendatud BdB rakendatud meetod kasutada konkreetsel päeval kehtivat reaalintressi. Pigem tuleks kasutada võimalikult pika ajavahemiku keskmist väärtust.