natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, the Commission first examined for each exporting producer whether the domestic sales of the product concerned to independent customers were representative, i.e. whether the total volume of such sales was equal to or greater than 5 % of the total volume of the corresponding export sales to the Community.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 2 uuris komisjon esmalt iga eksportiva tootja puhul, kas tema vaatlusaluse toote kogumüük siseturul sõltumatutele tarbijatele on tüüpiline, st kas sellise müügi kogumaht on vähemalt 5 % või suurem vastavast ühendusse eksporditud toote müügi kogumahust.
The Commission subsequently identified those product types sold domestically by the companies having overall representative domestic sales, which were identical or directly comparable with the types sold for export to the Community.
Seejärel tegi komisjon kindlaks need üldiselt tüüpilise omamaise müügiga tegelevate äriühingute omal maal müüdud tooteliigid, mis olid ühendusse ekspordiks müüdavate tooteliikidega identsed või otseselt võrreldavad.
The criteria used were the following: type of raw material used, dimensions, colouring, printing, closure, handles and presentation of the plastic bags.
Kasutati järgmisi kriteeriume: kasutatavad tooraineliigid, kilekottide mõõdud, värvus, trükkimine, sulgemine, sangad ja välimus.
Domestic sales of a particular product type were considered as sufficiently representative when the volume of that product type sold on the domestic market to independent customers during the investigation period represented 5 % or more of the total volume of the comparable product type sold for export to the Community.
Tooteliigi omamaist müüki peeti piisavalt tüüpiliseks, kui selle tooteliigi sõltumatutele klientidele suunatud omamaise müügi kogumaht moodustas uurimisperioodi jooksul vähemalt 5 % või rohkem ühendusse ekspordiks suunatud võrreldava tooteliigi müügi kogumahust.
Where the sales volume of a product type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price.
Juhtudel, kus arvestusliku maksumusega vähemalt samaväärse netohinnaga müüdud tooteliigi müügimaht moodustas üle 80 % nimetatud tooteliigi müügi kogumahust ja kui nimetatud liigi kaalutud keskmine hind oli vähemalt võrdne tootmiskuludega, põhines normaalväärtus tegelikul siseturuhinnal.
Where the volume of profitable sales of a product type represented 80 % or less of the total sales volume of that type, or where the weighted average price of that type was below the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of profitable sales of that type only, provided that these sales represented 10 % or more of the total sales volume of that type.
Kui tooteliigi tulutoova müügi maht oli 80 % või väiksem selle tooteliigi müügi kogumahust või kui nimetatud liigi kaalutud keskmine hind oli tootmiskuludest madalam, põhines normaalväärtus tegelikul siseturuhinnal, mis arvutati ainult selle tooteliigi tulutoova müügi kaalutud keskmisena, tingimusel et nimetatud müük moodustas vähemalt 10 % selle tooteliigi müügi kogumahust.
Where the volume of profitable sales of any product type represented less than 10 % of the total sales volume of that type, it was considered that this particular type was sold in insufficient quantities for the domestic price to provide an appropriate basis for the establishment of the normal value.
Neil juhtudel, kui mis tahes tooteliigi tulutoova müügi maht oli alla 10 % selle tooteliigi müügi kogumahust, leiti, et seda konkreetset liiki ei ole müüdud piisavas koguses selleks, et normaalväärtuse saaks kindlaks määrata siseturuhinna põhjal.
In this regard, the Commission used constructed normal value, in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation.
Sellistel juhtudel kasutas komisjon arvestuslikku normaalväärtust vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3.
Normal value was constructed by adding to each exporter’s manufacturing costs of the exported types, adjusted where necessary, a reasonable amount for selling, general and administrative expenses (SG&A) and a reasonable margin of profit.
Normaalväärtus arvutati iga eksportija eksporditavate tooteliikide tootmiskuludele, mida vajaduse korral korrigeeriti, põhjendatud müügi-, üld- ja halduskulude protsendi ning mõistliku kasumimarginaali liitmise teel.
In all cases SG&A and profit were established pursuant to the methods set out in Article 2(6) of the basic Regulation.
Kõikidel juhtudel määrati müügi-, üld- ja halduskulud ning kasumimarginaal kindlaks algmääruse artikli 2 lõikes 6 sätestatud meetodite järgi.
Where the export sale was made via related importers based in the Community, the export price was constructed, pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation, on the basis of the price at which the imported products were first resold to an independent buyer, duly adjusted for all costs incurred between importation and resale, as well as a reasonable margin for SG&A and profits.
Kui eksportmüük toimus ühenduses asuvate seotud importijate kaudu, arvutati ekspordihind vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 9 selle hinna põhjal, millega imporditud tooted esimest korda sõltumatule ostjale edasi müüdi ja mida oli nõuetekohaselt kohandatud impordi ja edasimüügi vahelisel ajal tekkinud kõikide kuludega, müügi-, üld- ja halduskuludega ja põhjendatud kasumimarginaaliga.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting prices and price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Normaalväärtuse ja ekspordihinna õiglase võrdlemise tagamiseks võeti korrigeerimisega nõuetekohaselt arvesse hindu ja hindade võrreldavust mõjutavaid erinevusi vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10.
For all investigated exporting producers, allowances for differences in transport costs, ocean freight and insurance costs, handling, loading and ancillary costs, packing costs, credit costs and commissions were granted where applicable and justified.
Kõikide uuritud eksportivate tootjate puhul võeti juhul, kui see oli vajalik ja õigustatud, arvesse erinevusi transpordikuludes, mereveo- ja kindlustuskuludes, käitlemis-, laadimis- ja lisakuludes, pakkimiskuludes, laenukuludes ja komisjonitasudes.
Pursuant to Articles 2(11) and (12) of the basic Regulation dumping margins were established on the basis of a comparison of a weighted average normal value by product type with a weighted average export price by product type as established above.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõigetele 11 ja 12 määrati dumpingumarginaalid tooteliigi normaalväärtuse kaalutud keskmise võrdlemisel ekspordihinna kaalutud keskmisega, mis määrati kindlaks nii, nagu eespool kirjeldatud.
The dumping margin for cooperating exporting producers, which made themselves known in accordance with Article 17 of the basic Regulation, but were not part of the sample, has been established on the basis of the weighted average of the dumping margins of the companies in the sample pursuant to Article 9(6) of the basic Regulation.
Dumpingumarginaal koostööd tegevate eksportivate tootjate puhul, kes andsid endast teada vastavalt algmääruse artiklile 17, kuid ei kuulunud valimisse, määrati valimisse kuuluvate ettevõtete dumpingumarginaali kaalutud keskmise alusel vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 6.
It has been the consistent practice of the Commission to consider related exporting producers or exporting producers belonging to the same group as one single entity for the determination of a dumping margin and thus to establish one single dumping margin for them.
Komisjonil on olnud järjekindlalt tavaks pidada seotud eksportivaid tootjaid või samasse kontserni kuuluvaid eksportivaid tootjaid dumpingumarginaali määramisel üheks ja samaks isikuks ja kehtestada neile seega ühesugune dumpingumarginaal.
This is in particular because calculating individual dumping margins might encourage circumvention of anti-dumping measures, thus rendering them ineffective, by enabling related exporting producers to channel their exports to the Community through the company with the lowest individual dumping margin.
Seda eelkõige sellepärast, et individuaalsete dumpingumarginaalide arvutamine võiks soodustada dumpinguvastastest meetmetest hoidumist, muutes need ebatõhusaks sel teel, et võimaldaks omavahel seotud eksportivatel tootjatel suunata oma eksporti ühendusse madalaima individuaalse dumpingumarginaaliga ettevõtte kaudu.
In accordance with this practice, the related exporting producers belonging to the same groups were regarded as one single entity and attributed one single dumping margin which was calculated on the basis of the weighted average of the dumping margins of the cooperating producers in the respective groups.
Selle tava kohaselt arvati üheks ja samaks isikuks omavahel seotud eksportivad tootjad, kes kuuluvad samasse kontserni, ja neile määrati ühesugune dumpingumarginaal, mis arvutati asjaomasesse kontserni kuuluvate koostööd tegevate tootjate dumpingumarginaalide kaalutud keskmise põhjal.
To this end, the volume of exports to the Community reported by the cooperating exporting producers was compared with the equivalent Eurostat import statistics.
Selleks võrreldi koostööd tegevate eksportivate tootjate teatatud ühendusse ekspordi mahtu ja Eurostati vastavat impordistatistikat.
As the level of cooperation in Malaysia and Thailand was high (above 85 %) it was considered appropriate to set the residual dumping margin for any non-cooperating exporting producers in each of these countries concerned at the level of the highest duty imposed on a cooperating exporter.
Kuna koostöötase Malaisias ja Tais oli kõrge (üle 85 %), peeti asjakohaseks kehtestada mõlema riigi koostööst hoiduvate eksportivate tootjate puhul dumpingu jääkmarginaaliks koostööd tegevale eksportijale kehtestatud kõrgeim maksutase.
As regards China, it should be noted that although overall cooperation was high, three exporting producers provided false and misleading information and were thus declared non-cooperating according to Article 18 of the basic Regulation as described below.
Hiina puhul tuleb märkida, et ehkki koostöö tase riigi tasandil oli kõrge, esitasid kolm eksportivat tootjat ekslikku ja eksitavat teavet ning nende tegevust vaadeldi seega vastavalt algmääruse artiklile 18 koostööst hoidumisena.
As these companies deliberately abstained from cooperation, the residual dumping margin for any non-cooperating exporting producer in the PRC was based on facts available.
Kuna need ettevõtted jäid tahtlikult koostööst kõrvale, määrati dumpingu jääkmarginaal kõigi HRV koostööst hoiduvate eksportivate tootjate jaoks kindlaks kättesaadavate faktide põhjal.
It was therefore considered appropriate that the residual dumping margin should be set at the level of the highest margins established for representative types imposed on a cooperating exporter not granted MET or IT.
Seetõttu peeti kohaseks dumpingu jääkmarginaali vaatlusaluse toote tüüpiliste liikide puhul kindlaks määratud kõrgeima marginaali tasemel, lähtudes marginaalidest, mis kehtestati koostööd tegevate eksportijate jaoks, kellele ei võimaldatud turumajanduslikku ega individuaalset kohtlemist.
There were no indications that the non-cooperating exporting producers dumped at a lower level.
Miski ei osutanud sellele, et koostööst hoiduvate eksportivate tootjate dumping toimus madalamal tasemel.
Three companies had globally representative domestic sales.
Kolmel ettevõttel oli üldiselt tüüpiline müük siseturul.
However, given the lack of matching domestic and exported types, normal value had to be constructed for these companies in accordance with the methodology set out above.
Arvestades aga võrreldavate omamaiste ja eksporditavate tooteliikide puudumist, tuli nende ettevõtete puhul normaalväärtus arvestada eespool kirjeldatud meetodite järgi.
For the three companies without representative domestic sales, normal value also had to be constructed in accordance with the methodology set out above.
Kolme ettevõtte puhul, kellel puudub tüüpiline müük siseturul, tuli samuti normaalväärtus arvutada eespool kirjeldatud meetodite järgi.
For the three companies with representative domestic sales, their profit made in the ordinary course of trade was used to construct their normal value, as well as domestic SG&A based on their own domestic sales.
Kolme tüüpilise omamaise müügiga ettevõtte puhul kasutati nende normaalväärtuse arvestamiseks nende tavapärase kaubandustegevuse käigus teenitud kasumit ning kodumaiseid müügi-, üld- ja halduskulusid nende endi müügi põhjal siseturul.
For the three companies without representative domestic sales, an amount for SG&A expenses was determined on the basis of the average SG&A of the three companies with domestic sales.
Kolme ettevõtte puhul, kellel puudus tüüpiline müük siseturul, määrati müügi-, üld- ja halduskulude summa kindlaks kolme omamaise ettevõtte keskmiste müügi-, üld- ja halduskulude põhjal.
Since only one Malaysian exporter had overall profitable domestic sales of the like product, the average level of profit achieved on domestic sales of the same general category of products, 5,5 %, was used to construct normal value for the three companies with no domestic sales, in accordance with Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
Kuna ainult üks Malaisia eksportija teatas samasuguse toote üldisest tulutoovast müügist siseturul, kasutati kolme ilma omamaise müügita ettevõtte normaalväärtuse arvestamiseks sama üldise tootekategooria siseturul müügiga teenitud keskmist kasumitaset 5,5 % vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 6 punktile c.
The six exporting producers made export sales to the Community either directly to independent customers or through related trading companies located in the Community and Indonesia.
Kuus eksportivat tootjat eksportisid ühendusse kas otse sõltumatutele tarbijatele või ühenduses ja Indoneesias asuvate seotud kaubandusettevõtete kaudu.
Where the export sale was made via related importers based in the Community, the export price was constructed, pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation, as set out in recital 53 above.
Kui eksportmüük ühendusse toimus ühenduses asuvate seotud importijate kaudu, määrati ekspordihind algmääruse artikli 2 lõike 9 kohaselt, nagu on kirjeldatud põhjenduses 52.
The normal value and export prices were compared on an ex-works basis, as described in recitals 54 and 55 above, with adjustments, where appropriate, in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Normaalväärtust ja ekspordihinda võrreldi tehasest hankimise tasandil, nagu on kirjeldatud põhjendustes 54 ja 55, vajaduse korral korrigeerides vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10.
Given that the profit of the Indonesian company was influenced by sales between related companies, the 3 % profit margin was determined on the basis of that achieved by an unrelated trader.
Kuna Indoneesia ettevõtte kasumit mõjutas seotud ettevõtete vaheline müük, määrati 3 % kasumimarginaal kindlaks sõltumatu kaubandusettevõtte teenitud kasumimarginaali põhjal.
Another exporter claimed that an adjustment should be added to their sales prices in the Community to account for the fact that their latest (after the IP) contract with the end customer allows for a price increase, allegedly to compensate the exporter for losses incurred during the IP due to raw material increase.
Üks teine eksportija nõudis oma ühenduses müüdud toodangu hindade korrigeerimist, arvestamaks asjaolu, et nende viimane (pärast uurimisperioodi sõlmitud) leping lõpptarbijaga võimaldab hinna tõstmist väidetavalt eksportijale uurimisperioodi vältel toormaterjali hinnatõusu tõttu tekkinud kahjude hüvitamiseks.
Since no price adjustment was effected during the IP and there is no evidence of a relation between the new contract and the past evolution of costs, this cannot be granted.
Kuna uurimisperioodi vältel hindu ei korrigeeritud ja puuduvad tõendid uue lepingu ja kulude muutumise vahelise seose kohta, ei ole seda võimalik lubada.
The dumping margins, expressed as a percentage of the CIF import price at the Community border, duty unpaid, are the following:
Dumpingumarginaalid on väljendatuna protsendimäärana CIF-impordihinnast ühenduse piiril enne tollimaksude tasumist järgmised:
The Commission examined whether the country-wide level of dumping for Malaysia could be shown to be above the de minimis 2 % level as provided in Article 9(3) of the basic Regulation.
Komisjon uuris, kas Malaisia puhul saab tõendada, et üleriigiline dumpingutase on suurem kui miinimumtase 2 % vastavalt algmääruse artikli 9 lõikele 3.
It was considered appropriate for this purpose to extrapolate the results of the sample, including the companies with no dumping, to estimate the level of dumping of the non-sampled companies.
Selleks peeti asjakohaseks valimi tulemuste ekstrapoleerimist, hõlmates valimisse mittekuuluvate ettevõtete dumpingutaseme hindamiseks ka dumpinguvabasid ettevõtteid.
The amount of dumping in the sample, expressed as a percentage of the CIF value of exports of the sample, was below 2 %.
Valimis olevate ettevõtete dumpingusumma, väljendatuna protsendimäärana valimis oleva ekspordi CIF-hinnast, oli alla 2 %.
Therefore the overall dumping margin established for Malaysia was below the de minimis level.
Seega oli Malaisia puhul kindlaks määratud üldine dumpingumarginaal alla miinimumtaseme.
In these circumstances, the proceeding should be terminated as regards imports of the product concerned originating in Malaysia and no duties should be imposed.
Neid asjaolusid arvestades tuleks Malaisiast pärinevate vaatlusaluste toodete impordi suhtes menetlus lõpetada ja maksu ei tule kehtestada.
The Community industry argued that Article 9(3) of the basic Regulation does not provide for the determination of a countrywide de minimis dumping margin.
Ühenduse tootmisharu väitis, et algmääruse artikli 9 lõige 3 ei näe ette üleriigilise minimaalse dumpingumarginaali kindlaksmääramist.
This interpretation was rejected by the Commission.
Komisjon selle tõlgendusega ei nõustunud.
Article 9(3) of the basic Regulation clearly states that a proceeding must be terminated where the margin of dumping is less than 2 %.
Algmääruse artikli 9 lõige 3 sätestab selgelt, et menetlus tuleb lõpetada, kui dumpingumarginaal on alla 2 %.
As a proceeding is opened against a country, this refers specifically to a country-wide margin.
Kuna menetlus algatatakse riigi vastu, viitab see selgelt üleriigilisele marginaalile.
The Community industry also argued that Article 9(6) of the basic Regulation provides that zero and de minimis margins should be disregarded when calculating the dumping duty applicable to cooperating exporting producers outside the sample.
Ühenduse tootmisharu väitis ka, et algmääruse artikli 9 lõige 6 sätestab, et null- ja miinimummarginaal ei tule valimist välja jäävate koostööd tegevate eksportivate tootjate suhtes kohaldatava dumpinguvastase maksu arvutamisel arvesse.
However, this article merely establishes a maximum duty applicable to those exporting producers, when duties are to be applied.
Selles artiklis aga piirdutakse vaid nende eksportivate tootjate suhtes kohaldatava maksimaalse maksu kehtestamisega, kui maks on kohaldatav.
Given that the Malaysian exporting producers found dumping represent only a minor share of the total exports from Malaysia, it was considered appropriate, as mentioned in recital 72 above, to base the country-wide calculation on the extrapolation of the results of the whole sample.
Arvestades, et Malaisia eksportivate tootjate puhul leiti, et vaid väike osa Malaisia koguekspordist müüakse dumpinguhinnaga, peeti asjakohaseks tugineda riigiüleses arvestuses kogu valimi tulemuste ekstrapoleerimisele, nagu on märgitud põhjenduses 72.
However, given the lack of matching domestic and exported types, normal value had to be constructed for these companies in accordance with the methodology set above.
Arvestades aga võrreldavate kodumaiste ja eksporditavate tooteliikide puudumist, tuli nende ettevõtete puhul normaalväärtus arvestada eespool kirjeldatud meetodite järgi.
For the companies without representative domestic sales, normal value also had to be constructed in accordance with the methodology set out above.
Nende ettevõtete puhul, kellel puudub tüüpiline müük siseturul, tuli samuti normaalväärtus arvutada eespool kirjeldatud meetodite järgi.
For those three companies, domestic SG&A based on their own domestic sales was used.
Nende kolme ettevõtte puhul kasutati siseturu müügi-, üld- ja halduskulusid, mis põhinesid nende endi omamaisel müügil.
For the two companies without representative domestic sales, an amount for SG&A expenses was determined on the basis of the average SG&A of the three companies with domestic sales.
Kahe ettevõtte puhul, kellel puudus tüüpiline müük siseturul, määrati müügi-, üld- ja halduskulude summa kindlaks kolme omamaise müügiga ettevõtte keskmiste müügi-, üld- ja halduskulude põhjal.
For two of the companies with representative domestic sales, profit made in the ordinary course of trade was used.
Kahe tüüpilise omamaise müügiga ettevõtte puhul kasutati nende tavapärase kaubandustegevuse käigus teenitud kasumit.
For the third company with representative domestic sales, their own profit could not be used as less than 10 % of the sales were made in the ordinary course of trade.
Kolmanda tüüpilise omamaise müügiga ettevõtte puhul ei saanud ettevõtte oma kasumit kasutada, sest alla 10 % müügist toimus tavapärase kaubandustegevuse käigus.
Since no Thai exporter had overall profitable domestic sales, a reasonable profit margin, based on the profit of one Thai company on the sales in the domestic market of the same general category of products was used to construct normal value for the two companies with no domestic sales, and for the one company having less than 10 % of domestic sales made in the ordinary course of trade, in accordance with Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
Kuna ükski Tai eksportija ei teatanud üldisest tulutoovast müügist siseturul, kasutati kahe ilma omamaise müügita ettevõtte normaalväärtuse arvutamiseks mõistlikku kasumimarginaali ühe Tai ettevõtte poolt sama üldise tootekategooria omamaiselt müügilt teenitud kasumi põhjal, vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 6 punktile c; sama näitajat kasutati ühe ettevõtte puhul, kelle kodumaisest müügist alla 10 % toimub tavapärase kaubandustegevuse käigus.
The exports of the five cooperating exporting producers were made directly to independent customers in the Community.
Viis koostööd tegevat eksportivat tootjat eksportisid otse ühenduse sõltumatutele tarbijatele.
The export prices were therefore based on the prices actually paid or payable for the product concerned in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation.
Ekspordihinnad põhinesid seepärast algmääruse artikli 2 lõike 8 kohaselt vaatlusaluse toote eest tegelikult makstud või makstavatel hindadel.
The normal value and export prices were compared on an ex-works basis, as described above, with adjustments, where appropriate, in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Normaalväärtust ja ekspordihindu võrreldi tehasest hankimise tasandil, nagu on eespool kirjeldatud, tehes vajaduse korral korrigeerimisi vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10.
King Pac Industrial Co Ltd, Chonburi and Dpac Industrial Co., Ltd, Bangkok
King Pac Industrial Co Ltd, Chonburi ja Dpac Industrial Co Ltd, Bangkok
Naraipak Co., Ltd and Narai Packaging (Thailand) Ltd, Bangkok
Naraipak Co Ltd ja Narai Packaging (Thailand) Ltd, Bangkok
Thai Plastic Bags Industries Co., Ltd, Nakhonpathom
Thai Plastic Bags Industries Co Ltd, Nakhornpathorn
PEOPLE’S REPUBLIC OF CHINA
HIINA RAHVAVABARIIK