natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The regional measure is an extraordinary measure and is of limited duration. It concerns initiatives that, at the time they were approved by means of their inclusion in the published ranking list, complied with the sectoral limits and the requirements laid down in the Veneto ROP, approved by the Commission, with Commission Decision 94/173/EC on the selection criteria to be adopted for investments for improving the processing and marketing conditions for agricultural and forestry products and repealing Decision 90/342/EEC and with Regulation (EC) No 951/97, on the basis of which the regional authorities approved applications for financing.
Regionaalabi on oma olemuselt erakorraline ja ajaliselt piiratud; see hõlmab algatusi, mis nende heakskiitmise ajal vastuvõetud projektide nimekirjas avaldamise teel täitsid valdkondlikke piiranguid ja komisjoni heaks kiidetud Veneto maakonna tegevuskava ettekirjutusi ning komisjoni 22. märtsi 1994. aasta otsuse 94/173/EÜ (millega kehtestatakse põllu- ja metsasaaduste töötlemis- ja turustamistingimuste parandamiseks tehtavate investeeringute valiku kriteeriumid, ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus 90/342/EMÜ) sätteid, ning mis vastasid määrusele nr 951/97, mille alusel piirkondlikud ametiasutused kiitsid heaks toetustaotlused.
In addition, the Italian authorities stated that, although the measure involved the 1994-99 programming period, the compatibility of the projects concerned with the common market had to be evaluated on the basis of the ‘Community guidelines for state aid in the agriculture sector’ (hereafter referred to as ‘the guidelines’), since the state aid scheme was notified after the entry into force of those guidelines.
Itaalia ametiasutused täpsustasid lisaks, et kuigi tegemist on programmitöö perioodiga 1994–1999, tuleb antud juhul projektide kooskõla ühisturuga hinnata vastavalt ühenduse suunistele põllumajandussektoris antava riigiabi kohta(edaspidi “suunised”), arvestades et kõnealusest riigiabi kavast teatati pärast nende suuniste jõustumist.
In particular, the Italian authorities undertook to comply with the conditions, limits and provisions laid down in point 4.2 of the guidelines, i.e:
Ametiasutused täitsid nimelt nende suuniste punktis 4.2 sätestatud tingimusi, piiranguid ja nõudeid, mille kohaselt
the aid rate would not exceed 40 % of eligible investments,
abi määr ei tohi ületada 40 % abikõlblike investeeringute mahust;
no aid would be granted to undertakings in financial difficulty,
välistatud on abi andmine rahalistes raskustes ettevõtetele;
to be eligible, undertakings had to comply with minimum standards regarding the environment, hygiene and animal welfare, it being understood that aid would be granted to allow undertakings to comply with newly introduced minimum standards regarding the environment, hygiene and animal welfare,
toetuse saamiseks peavad ettevõtted täitma minimaalseid keskkonna- ja hügieeninõudeid ning loomade heaolu nõudeid, kusjuures võidakse anda abi, mis võimaldab ettevõttel täita uusi keskkonna- ja hügieenialaseid miinimumnõudeid või loomade heaolu nõudeid;
the regional authorities would verify that normal market outlets for the undertaking's products can be found, obtaining and verifying contracts for marketing such products.
maakond on kontrollinud ettevõttes töödeldavate toodete tavapäraste turustusvõimaluste olemasolu, sõlminud ja kontrollinud nende toodete turustamise lepingud.
As regards the requirements referred to in point 16(b), (c) and (d), the Italian authorities stated that they would comply with the Rural Development Plan for the Region of Veneto for 2000-06 (Veneto RDP).
Punkti 16 alapunktides b, c ja d loetletud andmete kohta teatasid Itaalia ametiasutused, et need viiakse vastavusse Veneto maakonna maapiirkonna arengukavaga aastateks 2000–2006 (Veneto MAK).
The aid was to be provided in the form of a capital grant not exceeding 40 % of the duly certified eligible expenditure in accordance with the conditions, limits and provisions laid down in point 4.2 of the guidelines.
Abi makstakse kapitalitoetuse kujul, mitte üle 40 % ulatuses nõuetekohaselt kontrollitud abikõlblikest kuludest ja vastavalt suuniste punktis 4.2 sätestatud tingimustele, piirangutele ja nõuetele.
Costs arising from the application of this Article would be borne entirely by the region and combination with other existing aid instruments or schemes is prohibited.
Artikli kohaldamisega kaasnevad kulud jäävad täielikult maakonna kanda ning on keelatud abi kumuleerimine kehtivate toetusvahendite või -kavadega.
The Italian authorities stated that no aid would be granted to projects in contravention of any prohibitions or restrictions laid down in the common organisations of the market or that concerned the manufacture and marketing of products which imitated or substituted for milk and milk products.
Toetust ei anta projektidele, mis rikuvad turgude ühises korralduses kehtestatud keelde või piiranguid, või projektidele seoses piima- või piima- ja juustutoodete imitatsioontoodete või asendustoodete valmistamise ja turustamisega.
THE ARGUMENTS PUT FORWARD BY THE COMMISSION WHEN INITIATING THE PROCEDURE
KOMISJONI TÕSTATATUD VÄITED MENETLUSE ALGATAMISE AJAL
The Commission initiated the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty because it had doubts regarding the compatibility with the common market of the new aid scheme introduced by Article 35 of RL No 5/2000.
Komisjon algatas asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ette nähtud menetluse, sest tal tekkis kahtlus seoses maakonnaseaduse 5/2000 artiklis 35 kehtestatud uue toetuskava kokkusobivusega ühisturuga.
The doubts were raised by the fact that the aid could be granted to undertakings that had already made the investments planned under a project for which they had submitted applications for financing for the 1994-99 programming period, i.e. under a part-financed aid scheme.
Kahtlused põhinesid asjaolul, et abi võidi anda ka ettevõtetele, kes olid juba teinud selle projekti raames ettenähtud investeeringuid, mille kohta nad olid esitanud toetustaotluse programmitöö perioodiks 1994–1999, ehk teisisõnu kaasrahastatava toetuskava raames.
The Commission could therefore not rule out when it initiated the procedure the possibility that the aid constituted retroactive funding for activities already carried out by the beneficiaries and therefore lacking the necessary incentive element and that it should consequently be regarded as operating aid with the sole aim of relieving the beneficiary of a financial burden.
Komisjon ei saanud seega menetluse algatamise ajal välistada, et tegemist võis olla abi andmisega tagasiulatuvalt tegevuseks, mida abisaaja oli juba alustanud, milles puudus seega vajalik innustav element ning mida tuleks seega pidada finantsabiks, mille ainus eesmärk on abisaaja rahalisest koormusest vabastamine.
Under points 3.5 and 3.6 of the guidelines, in order to be considered compatible with the common market, any aid measure must contain some incentive element or require some counterpart on the part of the beneficiary.
Vastavalt suuniste punktidele 3.5 ja 3.6 peavad abimeetmed selleks, et neid võiks pidada ühisturuga kokkusobivaiks, sisaldama innustavat elementi või nõudma abisaajapoolset panust.
The notified aid scheme therefore appeared to fall within the scope of points 3.5 and 3.6 of the guidelines.
Teatatud toetuskava näis seega kuuluvat suuniste punktide 3.5 ja 3.6 kohaldamisalasse.
On the basis of the information available to it when it initiated the procedure, the Commission took the view that the reasons put forward by Italy were not sufficient to demonstrate the existence, either under the aid scheme implemented during the 1994-99 programming period nor under the notified aid scheme, of a legal obligation towards the (potential) beneficiaries that might have given rise to (or justified the existence of) a legitimate expectation on their part and therefore constitute a sufficient incentive for starting the work.
Komisjon nimelt ei pidanud menetluse algatamise ajal tema käsutuses oleva teabe põhjal Itaalia ametiasutustelt saadud andmeid piisavaks tõendiks õigusliku seose olemasolu kohta ei toetuskava raames programmitöö perioodil 1994–1999 eraldatavate vahendite ega teatatud abikava raames (potentsiaalsete) abi saajatega, mis oleks võimaldanud kindlaks teha viimaste õiguspäraseid ootusi (ja põhjendada nende olemasolu) ja seega moodustada tööde alustamiseks piisava innustava elemendi.
The Commission took the view that neither the Law on the publication of official acts nor the letters sent by the regional authorities to those concerned to acknowledge receipt of their applications for funding nor the fact that the regional authorities had always granted the expected funding to projects that, after assessment, they had decided to put on the ranking list of projects eligible for public financing should have created in the undertakings on that list a legitimate expectation of receiving any of the financing planned for the 1994-99 programming period.
Komisjon leidis, et nimekirja kantud ettevõtetes ei saanud tekitada õiguspäraseid ootusi programmitöö perioodiks 1994–1999 ettenähtud toetuste saamiseks ei “õigusaktide avalikustamise seadus”, ei piirkondlike ametiasutuste poolt saadetud kirjad, milles kinnitati asjaomastele isikutele toetustaotluse kättesaamist, ega lõpuks mitte ka olemasolev praktika, mille kohaselt piirkondlikud ametiasutused olid alati eraldanud oodatud rahalisi vahendeid projektidele, mis pärast hindamist ja otsustamist piirkondlikus täitevorganis (Giunta regionale) olid kantud riigiabi saamiseks kõlblike projektide nimekirja.
The Commission takes the view that the regional authorities have no legal obligation as regards applications for financing considered to be eligible and entered on the ranking list published in the Official Journal of the Region of Veneto during the 1994-99 period and consequently there is no basis for a legitimate expectation by the undertakings concerned.
Komisjon on seisukohal, et piirkondlikel ametiasutustel puudub õiguslik seos aastatel 1994–1999 abikõlblikeks peetud ja maakonna teatajas avaldatud nimekirja kantud toetustaotlustega, mistõttu on alusetu ka asjaomaste ettevõtete õiguspärased ootused.
The absence of such an incentive element is confirmed by the following: the undertakings eligible for financing, when they did not receive the financing concerned from the competent authorities, did not take steps to enforce their rights, rights which the regional authorities moreover consider to be acquired rights, on the basis in particular of Italian administrative law.
Sellise innustava elemendi puudumist kinnitavad järgmised asjaolud: kui pädevad ametiasutused ei maksnud abikõlblikele ettevõtetele tegelikult rahalisi vahendeid, ei võtnud viimased midagi ette oma õiguste kaitseks, mida maakond peab lisaks omistatud õigusteks, tuginedes nimelt siseriiklikule haldusõigusele.
According to the Commission, no appeals were lodged because, in the absence of a legal obligation on the part of the regional authorities, the applicants probably did not have any right to request payment of the aid.
Komisjon leiab, et kuna ei esitatud kaebusi piirkondlike ametiasutuste vastu seoses õiguslikult siduva kohustuse täitmata jätmisega, ei olnud abisaajatel tõenäoliselt õigust toetuse maksmist nõuda.
The Commission expressed doubts as to whether aid for expenditure incurred before it was confirmed that projects had been accepted could still be deemed to be aid to facilitate the development of certain economic activities within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty.
Komisjon oli väljendanud kahtlusi seoses sellega, kas enne projektide vastuvõtmise kinnitamist tehtud kulude katteks antud abi võidi veel pidada asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis c sätestatud majandustegevuse arendamisele suunatud abiks.
In accordance with the Commission's constant practice, as confirmed by the Court of Justice, aid to facilitate the development of certain economic activities or certain regions may be considered as such only if the Commission can establish that the aid will contribute to the attainment of one of the objectives specified, which under normal market conditions the recipient undertakings would not attain by their own actions.
Komisjoni väljakujunenud praktika kohaselt, mida kinnitab Euroopa Kohus, võib abi pidada majandustegevuse või majanduspiirkondade arengu soodustamiseks antavaks abiks ainult siis, kui komisjon saab kindlaks teha, et ilma selle abita ei saa abisaajad ettevõtted ainuüksi turuseadustest lähtuvalt toimida nii, et nad aitaksid kaasa ettenähtud eesmärkide saavutamisele.
In the case in point, it is clear that the undertakings carried out the investments in question without the aid.
Antud juhul tegid ettevõtted ilmselgelt investeeringuid ilma abita.
Another factor that, in the opinion of the Commission, raised doubts about the existence of an incentive element was the drawing up of the ranking lists.
Veel üks punkt, mis äratas komisjoni meelest kahtlusi seoses innustava elemendi olemasoluga, hõlmab vastuvõetud projektide nimekirja koostamist.
If this was the way the mechanism was intended to operate, it could be concluded that drawing up a six-monthly ranking list would have enabled the regional authorities accurately to calculate on a regular basis the resources still available, which would have allowed them to refrain from publishing new calls for applications and receiving new applications that could not be accepted because insufficient resources were available.
Kui osutatud mehhanismi tuleks tõlgendada selles tähenduses, võiks järeldada, et iga kuue kuu tagant koostatav nimekiri võimaldas piirkondlikel ametiasutustel täpselt ja perioodiliselt teha arvestusi veel kasutuses olevate vahendite kohta, mis pidi omakorda võimaldama vältida uute nimekirjade avaldamist ja mitte vastu võtta uusi taotlusi, mida oli võimatu rahuldada, arvestades vahendite ebapiisavust.
Further aspects that, in the opinion of the Commission, raised doubts about the existence of an incentive element are the budget provided for in Article 35 of the Law concerned and the intensity and exact amount of the aid.
Täiendavad aspektid, mis äratasid komisjonis kahtlust seoses innustava mõju olemasoluga, on vaatlusaluse seaduse artiklis 35 sätestatud kogueelarve, toetuste ülemmäär ja täpne summa.
The budget of ITL 5 billion or EUR 2,5 million announced by the regional authorities would be sufficient to finance only a small part of the expenditure already incurred by the potential beneficiaries (around ITL 70 billion or EUR 35 million).
Arvestades, et maakonnale eraldatud kogueelarve suurus oli 5 miljardit Itaalia liiri (2,5 miljonit eurot) oleks sellest piisanud võimalike abisaajate juba tehtud kulutuste (umbes 70 miljardit Itaalia liiri = 35 miljonit eurot) rahastamiseks vaid piiratud määral.
The Commission cannot therefore understand why the Italian authorities stated that ‘the capital grant will not exceed verified eligible expenditure’, since, on the basis of the information available to the Commission, the aid intensity would be less than 10 %.
Komisjonile ei ole arusaadav, miks olid Itaalia ametiasutused märkinud, et “antav kapitalitoetus ei ületa kindlaksmääratud abikõlblikke kulusid” kui komisjoni käsutuses olevate andmete alusel on teada, et abi määr paistab olevat alla 10 %.
The fact that the Italian authorities consider such a low rate of aid as adequate to provide an incentive while a much higher rate of aid was considered necessary for the same type of project in the Regional Operational Programme for 1994-99 is a further indication of the lack of any incentive to carry out the sort of projects for which aid was being provided.
Asjaolu, et nii vähene abimäär tundus Itaalia ametiasutuste jaoks ebapiisav innustava mõju tagamiseks, samas kui maakonna 1994–1999 tegevuskavas peeti vajalikuks sama liiki projektide jaoks oluliselt suuremat abimäära, näitab veelkord innustava mõju puudumist projektides, mida kavatsetakse toetada.
In addition, the most recent information received (registered as received on 30 January 2001) contradicted that sent previously:
Lisaks esitati hiljem edastatud lisateabes (registreeritud 30. jaanuaril 2001) andmed, mis ei vasta varem esitatud andmetele:
in particular, the ranking list contained 134 projects considered to be eligible rather than 150; the Italian authorities said that financing was still to be provided for 36 of those projects;
esiteks oli üldises nimekirjas 134 abikõlblikuks peetud projekti ja mitte 150; rahastada jäi veel 36 sellist projekti;
in addition, there were discrepancies concerning the exact amount of investments carried out by the beneficiaries: the most recent figure given is ITL 120081 million rather than the ITL 70000 million notified previously.
lisaks on selles vastuolud abisaajate tegelikult tehtud investeeringute täpse summa osas: viimaste arvude kohaselt oli selleks 120081 miljonit Itaalia liiri ja mitte 70000 miljonit, nagu varem teatati.
This is in contradiction with other statements made by those authorities regarding the possibility of granting further financing for the same projects.
Esialgses teatises öeldakse nimelt, et “kui pärast asutustele täiendava teabe laekumist osutuvad vajalikuks täiendavad vahendid, piirduvad need rangelt vahenditega, mis on vajalikud eelnevast programmitöö perioodist 1994–1999 jäänud taotluste rahuldamiseks”.
The initial notification stated that ‘if, when additional verifications have been carried out on the applications, further financing is required, this must be no more than is strictly necessary to cover applications carried over from the previous, 1994-99 programming period’.
Selleks nimetasid need piirkondlikud ametiasutused juhtumid, mis ei kuulunud komisjoni teatiste nr 54/94/D24823 (22. veebruar 1994) nimetatud 20 % reegli kohaldamisalasse.
Finally, the Italian authorities stated that projects for which aid applications had been submitted and accepted during the 1994-99 programming period but on which work had not already started would be financed under the new Rural Development Plan for the Veneto Region for 2000-06, after their compliance had been checked in the light of the new Community rules in the agricultural sector.
Lõpuks kinnitasid Itaalia ametiasutused, et projekte, mille kohta toetustaotlused esitati ja rahuldati programmitöö perioodil 1994–1999, aga mille töid ei ole veel alustatud, rahastatakse Veneto maakonna uuest maaelu arengukavast aastateks 2000–2006, hinnates eelnevalt nende kokkusobivust ühenduse uue korraga põllumajandussektoris.
This is, however, difficult to reconcile with the data provided on the final general ranking list (i.e. on the applications accepted for financing), submitted with the most recent additional information (registered as received on 30 January 2001).
Seda kinnitust on siiski raske ühitada üldise lõpliku nimekirja andmetega (mis käsitlevad toetuse saamiseks vastu võetud taotlusi), mis edastati viimaste täiendustega (registreeritud 30. jaanuaril 2001).
Of the total of 134 projects accepted, 20 had been financed using agrimonetary aid, 10 using aid originating from overbooking, 54 under Regional Law No 88/80, 4 under Decree Law No 173/98 and 10 had been cancelled.
Vastuvõetud 134 komplekssest projektist 20 rahastati põllumajandusrahastu fondidest, 10 rahastati eriotstarbelistest kasutamata vahenditest, 54 maakonnaseaduse nr 88/80 alusel, 4 dekreetseaduse nr 173/98 alusel, ning 10 tühistati.
On that basis, only 36 projects remain to be financed: even if financing could be granted under the new Rural Development Plan for 2000-06, it is not clear to which ‘applications carried over from the previous […] programming period’ the Italian authorities are referring to.
Nende andmete alusel jääb veel rahastada ainult 36 projekti: isegi kui võidi ette näha rahastamine uue maaelu arengukava 2000–2006 alusel, ei ole siiski selge, millistele “eelnevast programmitöö perioodist jäänud taotlustele” Itaalia ametiasutused viitavad.
The Commission reserved the right to examine the question of the use of agrimonetary aid and aid originating from overbooking: the use of such sources of financing could be construed as misuse of decisions to authorise aid or might even not have been notified to the Commission.
Komisjon jättis endale õiguse uurida põllumajandusrahastu ja eriotstarbelistest kasutamata vahenditest pärineva abi kasutamise küsimust: nende rahastamisvahendite kasutuselevõtmine võib endast kujutada abi lubamise otsuste kuritarvitamist või see võib koguni olla komisjonile teatamata.
COMMENTS SUBMITTED BY ITALY AND OTHER INTERESTED PARTIES
ITAALIA JA KOLMANDATE HUVITATUD ISIKUTE MÄRKUSED
By letter dated 22 June 2001, Italy sent the Commission its comments on the aid scheme in response to the Decision to initiate the procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty.
Pärast asutamislepingu artikli 88 lõike 2 kohaselt menetluse algatamise otsust edastas Itaalia 22. juuni 2001. aasta kirjaga komisjoni talitustele oma märkused kõnealuse abi kohta.
In their reply, the Italian authorities first of all detailed the administrative procedure for granting aid during the 1994-99 programming period, in order to demonstrate that that procedure created a legal obligation towards potential beneficiaries that might have given rise to (or justified the existence of) a legitimate expectation on their part and therefore constitute a sufficient incentive for starting the work before receiving the aid.
Oma vastuses kordasid Itaalia ametiasutused esiteks veel kord üle abi eraldamiseks programmitöö perioodil teostatud 1994–1999 haldusmenetluse, eesmärgiga näidata, et see menetlus ise tekitas õigusliku seose võimalike abisaajatega, mis võis määrata viimaste õiguspärased ootused (ja põhjendada nende olemasolu) ning seega olla piisav innustus tööde alustamiseks enne abi saamist.
In the description of the scheme submitted before the procedure was initiated, the Italian authorities stated that once they had been placed on the single ranking list of undertakings eligible for aid for the agrifood sector, undertakings remained on that list until financing from the Region was available.
Menetluse algatamisele eelneval etapil antud kirjelduse kohta täpsustasid Itaalia ametiasutused, et kord põllumajandus- ja toiduainetööstussektori toetuste saamiseks vastuvõetud projektide ühtsesse nimekirja kantud ettevõtted jäid ootama maakonna rahastamisvõimalusi.
As the necessary resources became available (either from the regional budget, under Article 29 of Regional Law No 88/1980, or under the Veneto ROP under Council Regulation (EC) No 866/90 on improving the processing and marketing conditions for agricultural products and Regulation (EC) No 951/97 or from the national budget (overbooking and agrimonetary aid)), the regional authorities took an ad hoc administrative decision selecting the undertakings to receive financing from the single ranking list, according to criterion of preference and priority, and in particular those undertakings whose applications would ensure that the resources available would be fully used.
Sedamööda, kuidas vajalikud vahendid (maakonna eelarvest maakonnaseaduse nr 88/1980 artikli 29 või Veneto maakonna tegevuskava alusel – nõukogu 29. märtsi 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 866/90 põllumajandussaaduste töötlemis- ja turustamistingimuste parandamise kohta ja määruse 951/97 alusel, või riigieelarvest – eriotstarbelised kasutamata vahendid ja põllumajandusrahastu fondid) kättesaadavaks said, valis maakond ühtsest nimekirjast ad hoc haldustoimingu raames toetust saavad ettevõtted, rakendades prioriteetsuse ja eelisõiguse kriteeriume, ning sealhulgas eelkõige ettevõtted, kelle taotlused aitasid kaasa kättesaadavate vahendite täiel määral ärakasutamisele.
The Region therefore had a pool of projects that could be quickly implemented at the appropriate time when financing became available.
Maakonnal oli sel viisil vahendite kasutusse saamise hetkel kohe ja aktiivselt käivitamisvalmis projektide varu.