natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the Commission notes that the submissions by the Italian authorities do not contain enough information to guarantee that the aid will be on a declining scale over time.
Lisaks märgib komisjon, et Itaalia ametiasutuste esitatud andmed ei sisalda piisavat teavet selle kohta, et on tagatud abi andmise järk-järguline vähenemine.
In the example given, it seems that the Italian authorities intend to reduce the proportion of the IRAP exemption. However, this does not guarantee per se that the aid amount will be on a declining scale.
Toodud näitest võib aru saada, et Itaalia ametiasutused kavatsevad IRAPi maksuvabastuse osakaalu järk-järgult vähendada, kuid kõnealune asjaolu ei taga veel seda, et abi suurus oleks vähenev.
Furthermore, it does not seem to the Commission that, as Article 15 provides aid to companies of all sizes, the use of data concerning only companies with a turnover of less than EUR 10 million and with fewer than 10 employees in the industrial, ITC and tourist/hotel sectors can demonstrate the proportionality of the measure in question.
Kuna artikliga 15 on ettenähtud abi igas suuruses ettevõtetele, ei saa komisjoni arvates tõendada kõnealuse meetme proportsionaalsust väitega, et seda kohaldatakse üksnes nende tööstus-, infotehnoloogia-, turismi- ja hotellindussektori ettevõtete suhtes, kelle käive on alla 10 miljoni euro ja kellel on vähem kui 10 töötajat.
The Commission argued that the measure seems to be materially selective in that the tax advantages provided for in Articles 14 and 15 exclude from the group of possible beneficiaries various categories of company (see point 56), favouring in particular the tourism, hotel, cultural goods, agri-food and ITC sectors.
Komisjon väitis, et meede näib olevat sisuliselt valikuline, kuna artiklitega 14 ja 15 ettenähtud maksuvabastus välistab võimalike abisaajate rühmana mitmed ettevõtete kategooriad (vt punkt 56), soodustades eelkõige turismi, hotellinduse, kultuurikaupade, toiduainetööstuse ja infotehnoloogia sektoreid.
Moreover, the measure seems to favour existing and new industrial companies with a turnover of less than EUR 10 million but excludes those operating in the chemical and petrochemical sectors.
Lisaks näib, et meetmega soodustatakse olemasolevaid ja loodavaid tööstusettevõtteid, kelle käive on väiksem kui 10 miljonit eurot, kuid välistatakse abi andmine nendele ettevõtetele, kes tegutsevad keemia- ja naftakeemiasektoris.
In their submissions, the Italian authorities stated that companies in the chemical and petrochemical sectors were excluded from the benefit of Article 15 because they were not affected by the high transport costs associated with the island status of Sicily and because the number of companies in those sectors was very small.
Oma andmetes väitsid Itaalia ametiasutused, et keemia- ja naftakeemiavaldkonna ettevõtted arvati artikliga 15 ettenähtud abisaajate ringist välja, kuna neid ei mõjuta Sitsiilia saarelise iseloomuga seotud suured transpordikulud ja seetõttu, et kõnealustes valdkondades tegevate ettevõtete arv on väga väike.
However, it does not seem to the Commission that companies in all the sectors eligible for the aid measure are affected by high transport costs; moreover, the number of beneficiaries has no influence on the classification of a particular measure as aid.
Siiski ei leia komisjon, et kõigi abikõlblike valdkondade ettevõtete transpordikulud oleksid suured; pealegi ei mõjuta abisaajate arv konkreetse meetme abina määratlemist.
Lastly, the Commission noted that the measure discriminates between ‘Sicilian’ and ‘non-Sicilian’ companies in so far as it prevents companies with their registered office in another Member State benefiting from the aid.
Viimasena märkis komisjon seda, et meede teeb diskrimineerivalt vahet Sitsiilia ja mitte Sitsiilia ettevõtetel, kuna sellega takistatakse abi saamist ettevõtetel, kelle ametlik asukoht on muus liikmesriigis.
It seems to the Commission that there is no objective reason to justify this choice on the part of the Italian authorities and that this provision of the aid scheme is, therefore, in breach of Article 43 of the EC Treaty.
Komisjoni arvates puudub Itaalia ametiasutustel objektiivne põhjus ettevõtete eristamiseks ja seega on kõnealune abikava säte käsitletav EÜ asutamislepingu artikli 43 rikkumisena.
For this reason, too, the Commission observed that the measure cannot be compatible with the common market [10].
Ka seetõttu leiab komisjon, et kõnealune meede ei ole ühisturuga kokkusobiv.
It also noted that the measure confers a selective advantage on Sicilian companies in that only taxable undertakings having cumulatively their registered office, their administrative headquarters and their place of business in Sicily can benefit from the scheme.
Komisjon märkis ka, et meede annab valikulise eelise Sitsiilia ettevõtetele, kuna meetme alusel saavad abi ainult need maksukohuslastest ettevõtted, kelle ametlik asukoht, peakontor ja tegevuskoht on Sitsiilias.
This does not seem to be the case of all companies that carry on a productive or commercial activity in Sicily and are subject to IRAP on that activity.
Sugugi mitte kõik ettevõtted, kes tegelevad Sitsiilias tootmise ja kaubandusega ning kelle suhtes kohaldatakse IRAP’d, ei vasta kõnealustele eeltingimustele.
The Italian authorities did not provide any argument about that aspect in their submissions.
Itaalia ametiasutused ei esitanud oma kirjades kõnealuse väite suhtes mitte ühtegi selgitust.
First of all, the Commission argued that the Italian authorities did not clarify in their submissions why they believe that the aid for the establishment of the Euro-Mediterranean Financial Services and Insurance Centre can qualify for the exemption laid down in Article 87(3)(a) of the EC Treaty.
Esiteks väitis komisjon, et Itaalia ametiasutused ei selgita oma kirjades, miks Euroopa-Vahemere finants- ja kindlustusteenuste keskuse loomiseks antav abi on nende arvates käsitletav EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandina.
The Italian authorities stated in their submissions that the measure in question constitutes operating aid.
Itaalia ametiasutused märkisid oma kirjades, et kõnealune meede on käsitletav tegevusabina. Komisjon võttis seisukoha, et abi andmine rahandussektoris võib moonutada väga suurel määral konkurentsi.
The Commission took the view that the distortion of competition resulting from aid in the financial sector can be very marked and that financial activities do not help significantly to remedy the handicaps faced by regions eligible for the exemption under Article 87(3)(a), as stated in the Commission notice on the application of State aid rules to measures relating to direct business taxation [11] and in various decisions taken since.
Samal ajal ei aita finantstegevus oluliselt leevendada ebasoodsaid tingimusi, mis mõjutavad piirkondi, mille suhtes võib kohaldada artikli 87 lõike 3 punktis a sätestatud erandit. Seda küsimust on käsitletud komisjoni teatises riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta äriühingute otsese maksustamisega seotud meetmete suhtes [11] ning mitmes hilisemas otsuses.
The Commission recalled that the aforementioned notice clearly states that, in order to be considered compatible with the common market, State aid intended to promote the economic development of particular areas must be ‘in proportion to, and targeted at, the aims sought’.
Komisjon tuletas meelde, et eespool nimetatud teatises märgitakse selgelt, et riigiabi, mida kavatsetakse anda konkreetsete piirkondade majandusliku arengu edendamiseks, peab selleks, et olla ühisturuga kokkusobiv, olema „proportsionaalne taotletavate eesmärkidega ja neile suunatud”.
From this perspective, offshore activities and activities that have little or no impact on the local economy are unlikely to be allowed as compatible State aid.
Sellest tulenevalt on välismaine tegevus ja tegevus, millel on vähene või olematu mõju kohalikule majandusele vaevalt käsitlev ühisturuga kokkusobiva riigiabina.
The Commission doubted therefore that there is proportionality between the level of aid and the handicap it seeks to offset.
Komisjon seadise seega kahtluse alla proportsionaalsuse abimäära ja selle kaudu ebasoodsate tingimuste leevendamise vahel.
Lastly, the Commission doubted that the measure provided for in Article 16 could be considered to be a project of common European interest within the meaning of Article 87(3)(b) of the EC Treaty.
Komisjon kahtleb, kas artikliga 16 ettenähtud meedet saab käsitleda Euroopa ühistes huvides oleva projektina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti b tähenduses.
In fact, the main justification put forward by the Italian authorities in support of the aid was that the measure is considered to be a project of common European interest within the meaning of Article 87(3)(b) of the EC Treaty because Article 16 is similar to a provision in Law No 19/1991 on the development of economic activities and international cooperation in the region of Friuli-Venezia Giulia, the province of Belluno and neighbouring areas, which set up the Trieste Financial Services and Insurance Centre, which was found incompatible by the Commission in 2003 after being authorised by it in 1995 under the exemption of Article 87(3)(b) [12] of the EC Treaty.
Itaalia ametiasutused nimetasid peamise abi põhjendusena seda, et meede on käsitletav Euroopa ühistes huvides oleva projektina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti b tähenduses, sest artikkel 16 on sarnane 4. jaanuari 1991. aasta seaduse nr 19 sättega majandustegevuse ja rahvusvahelise koostöö arendamise kohta Friuli-Venezia Giulia piirkonnas, Belluno provintsis ja naaberpiirkondades, millega loodi Trieste finants- ja kindlustuskeskus. 2003. aastal arvas komisjon, et see ei sobi kokku ühisturuga, kuigi ta oli 1995. aastal ise otsustanud, et selle suhtes võib kohaldada EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis b sätestatud erandit.
In this regard, the Commission remarked that, in its first decision, the aid for the establishment of the Trieste Financial Services and Insurance Centre was considered compatible with the common market under the exemption in Article 92(3)(c) (now Article 87(3)(c)) and not under the exemption in Article 87(3)(b) [13].
Selles osas märkis komisjon, et oma esimeses otsuses Trieste finants- ja kindlustuskeskuse loomisele antava abi kohta oli kõnealune abi käsitletav ühisturuga kokkusobivana artikli 92 lõike 3 punktis c sätestatud erandi alusel (nüüd artikkel 87 lõige 3 punkt c), mitte artikli 87 lõike 3 punktis b sätestatud erandi alusel. [13]
The Italian authorities claimed that the reasons for overturning the previous decision of compatibility by the Commission are based on the fact that Sicily is a region eligible for state aid under Article 87(3)(a) of the EC Treaty and that, in the present case, the European capital market is not integrated with the African capital market so that favouring this integration in accordance with the Barcelona Declaration remains a major European objective.
Itaalia ametiasutused väitsid, et kõnealusel juhul ei saa lähtuda komisjoni eelmisest ühisturuga kokkusobivust käsitlevast otsusest, sest Sitsiilia on abikõlblik piirkond EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti a tähenduses. Lisaks ei ole Euroopa kapitaliturg integreeritud Aafrika kapitaliturgu. Kõnealuse integratsiooni soodustamine on aga vastavalt Barcelona deklaratsioonile Euroopa üheks peamiseks eesmärgiks.
The Commission remarked that each analysis has to be carried out on a case-by-case basis, taking into account the different characteristics of seemingly similar schemes that might though be very significant, as in the economic context.
Komisjon märkis, et iga juhtumit tuleb analüüsida eraldi, võttes arvesse näiliselt sarnaste kavade erinevaid jooni, mis võivad samas olla väga olulised, nagu ka majanduslikku konteksti.
In this connection, it stressed, for example, that the total aid (over the five-year duration of the scheme) provided for the establishment of the Trieste Financial Services and Insurance Centre was capped and that the total amount of loans and investments by companies at the Centre was limited.
Seoses sellega rõhutas komisjon, et näiteks Trieste finants- ja kindlustuskeskuse loomiseks antud abi kogusumma (viieaastase kava kestuse jooksul) oli piiristatud ja et keskuses tegevate ettevõtete laenude ja investeeringute kogusumma oli piiratud.
Moreover, the Commission considers that the same reasoning as that applied in 2003 in the case of Trieste still holds in this case, for the following reasons:
Komisjon leiab veel, et kõnealusel juhul kehtivad samad kaalutlused, mis Trieste juhtumi puhul 2003. aastal, ning seda järgmistel põhjustel:
One of the main arguments for overturning the Trieste decision was that this kind of measure constitutes operating aid which the Commission authorises only exceptionally in sectors of activity which require special treatment.
üheks Triestet käsitleva otsuse ümberlükkamise peamiseks põhjuseks oli asjaolu, et sellist laadi meede on käsitletav tegevusabina, mida komisjon lubab ainult erandkorras tegevusvaldkondade puhul, mis nõuavad erikäsitlemist.
This is not the case in the financial sector and the Commission has taken the view that, nowadays, aid to participants in the financial markets can engender very significant distortions in this sector.
Finantssektor ei kuulu eespool nimetatud kategooriasse ja komisjon on võtnud seisukoha, et praegusel ajal võib finantsturgudel osalejatele antav abi põhjustada kõnealuses sektoris märkimisväärseid moonutusi;
Another argument for overturning the Trieste decision was that, in its assessment made in the light of the State aid rules, the Commission may also take into account the adverse effects on competition that have been highlighted by the work on the Code of Conduct for Business Taxation [14].
teiseks Triestet käsitleva otsuse ümberlükkamise põhjuseks oli asjaolu, et oma riigiabi eeskirjade põhjal tehtud hinnangus võib komisjon võtta arvesse ka ettevõtete maksustamise juhendi [14] väljatöötamisel tuvastatud negatiivset mõju konkurentsile.
This work showed that tax incentives on internationally mobile activities, such as finance, insurance and intra-group services, may have adverse effects on other Member States, in particular because they create opportunities for tax avoidance.
Kõnealune töö näitab, et rahvusvahelise iseloomuga tegevuse puhul, nagu on seda rahandus, kindlustus ja kontsernisisesed teenused, võib maksusoodustustel olla kahjulik mõju ülejäänud liikmesriikidele, eelkõige seetõttu, et need loovad võimalusi maksude maksmisest kõrvalehoidmiseks.
The Trieste regime, which was assessed as a harmful regime under criteria laid down in the Code, may have such potential.
Ka Trieste kava puhul, mida peeti juhendis sätestatud kriteeriumide alusel kahjulikuks, võis luua sellised võimalused.
The Commission points out that the Italian authorities, in their comments at the time on appropriate measures for the Trieste scheme, referred to the meeting on 19 March 2002 of the Code of Conduct Group, at which Italy stated that the Centre would be closed within a period compatible with the programme of work on the Code of Conduct.
Komisjon märgib, et Itaalia ametiasutused viitasid Trieste abikava asjakohaste meetmete kohta saadetud märkustes 19. märtsil 2002. aastal toimunud käitumisjuhendi töörühma kohtumisele, kus Itaalia kinnitas, et keskus suletakse tähtajaks, mis on kooskõlas käitumisjuhendi töökavaga.
Lastly, after stressing that two of the countries that had signed the Barcelona Declaration, Cyprus and Malta, were already members of the European Union at the time of notification of the present measure, the Commission considers that the situation in the countries that will benefit from investments by the companies established at the Centre differs in many respects from the situation of the eastern European countries in 1995.
Olles rõhutanud asjaolu, et kaks riiki, kes on Barcelona deklaratsioonile alla kirjutanud, Küpros ja Malta, olid kõnealusest meetmest teavitamise ajal juba Euroopa Liidu liikmed, leiab komisjon, et olukord riikides, kes saavad kasu nende ettevõtete investeeringutest, kes osalevad keskuse töös, erineb paljuski Ida-Euroopa riikide olukorrast 1995. aastal.
In particular, the special problems of transition have either never been encountered by many of the signatories to the Barcelona Declaration or have been encountered in the past (for example, Turkey and Israel are clearly free market economies) and the transitional period has ended (for example, in Algeria).
Paljudel Barcelona deklaratsioonile alla kirjutanud riikidel ei ole kunagi olnud üleminekuprobleeme või kui, siis ainult minevikus (näiteks Türgi ja Iisrael on selgelt vaba turumajandusega riigid) ning osades riikides on üleminekuperiood lõppenud (näiteks Alžeeria).
Therefore, the Commission doubts that Article 16 qualifies for the exemption provided for by Article 87(3)(b) of the EC Treaty.
Seega kahtleb komisjon, kas artikkel 16 on käsitletav EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktiga b ettenähtud erandina.
Only after considering such comments could the Commission decide whether the measure proposed by the Italian authorities affects trading conditions to an extent contrary to the common interest.
Komisjon saab ainult pärast kõnealuste märkuste läbivaatamist otsustada, kas Itaalia ametiasutuste kavandatud meede mõjutab kauplemistingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
The Commission received no comments from the Italian authorities or from interested third parties wishing to allay the doubts raised when the formal investigation procedure was initiated.
Komisjon ei saanud Itaalia ametiasutustelt ega huvitatud isikutelt märkusi, et hajutada ametliku uurimismenetluse algatamisel tekkinud kahtlusi.
By notifying the aid scheme with a standstill clause or, in the case of Articles 14 and 15, by implementing it under the de minimis Regulation until authorised by the Commission, the Italian authorities have complied with the procedural requirements of Article 88(3) of the EC Treaty.
Itaalia ametiasutused on täitnud EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikes 3 sätestatud menetlusnõuded, teatades abikavast ja peatades kavandatud meetmete rakendamise, või rakendades neid (artiklite 14 ja 15 puhul) vähese tähtsusega abi määruse alusel, kuni komisjon meetmed heaks kiidab.
The Commission considers that the measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty for the following reasons:
Komisjon leiab, et meede on käsitletav riigiabina EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses järgmistel põhjustel:
Presence of state resources:
Riigi vahendite olemasolu
The measure involves the use of State resources in terms of tax revenues forgone by the Region of Sicily and corresponding to the reduced tax liability of the beneficiary.
Meede hõlmab riigi vahendite kasutamist Sitsiilia maakonna poolt saamata jäänud maksutulu ja sellele vastava abisaaja vähendatud maksukohustuse näol.
Economic advantage:
Majanduslik eelis
The measure confers on the beneficiary an economic advantage resulting from the reduction in the effective tax burden, which translates into a financial advantage in terms of a reduced payment of tax from which the companies benefit immediately in the years when the reduction is applied.
Meede loob abisaajale majandusliku eelise, mis tuleneb maksukoormuse vähendamisest ja on tõlgendatav rahalise eelisena, mis saadakse madalamate maksude maksmise näol. Ettevõtted saavad abist koheselt kasu aastatel, mil vähendust kohaldatakse.
Presence of selectivity in that the measure favours ‘certain undertakings or the production of certain goods’:
Valikulisuse olemasolu, kuna meede soodustab „teatavaid ettevõtteid või teatavate kaupade tootmist”
The Commission notes that Articles 14 and 15 have to be examined together because they confer similar advantages on different categories of beneficiary.
Komisjon märgib, et artikleid 14 ja 15 tuleb uurida koos, sest need annavad sarnaseid eeliseid eri abisaajate kategooriatele.
The two articles combined exclude from the group of possible beneficiaries various categories of undertaking:
Kõnealused kaks artiklit välistavad võimalike abisaajatena eri ettevõtete kategooriad:
new companies with a turnover of more than EUR 10 million which operate in all sectors other than those mentioned in Article 14(1) (i.e. tourism, hotels, cultural goods, agri-food, ITC and craft activities);
uued ettevõtted, kelle käive on suurem kui 10 miljonit eurot ning kes tegutsevad muudes kui artikli 14 lõikes 1 osutatud sektorites (artikli 14 lõige 1 hõlmab turismi-, hotellindus-, kultuurikaupade, toiduainetööstus-, infotehnoloogia- ja käsitööndussektorit);
new companies with a turnover of less than EUR 10 million which operate in all sectors other than those mentioned in Article 14(2) (i.e. industry); these are basically companies in the agricultural and service sectors);
uued ettevõtted, kelle käive on väiksem kui 10 miljonit eurot ning kes tegutsevad muudes kui artikli 14 lõikes 2 osutatud sektorites (artikli 14 lõige 2 hõlmab tööstusvaldkonda); need on põhiliselt põllumajanduse ja teenindussektori ettevõtted;
existing companies operating in the chemical and petrochemical sectors (Article 15).
olemasolevad ettevõtted, kes tegutsevad keemia- ja naftakeemiasektoris (artikkel 15).
Consequently, the measure favours certain productive sectors, in particular the sectors of tourism, hotels, cultural goods, agri-food and ITC, in which all companies are eligible for the five-year exemptions from IRAP.
Seetõttu soodustab meede teatavaid tootmissektoreid, eelkõige aga turismi-, hotellindus-, kultuurikaupade, toiduainetööstus- ja infotehnoloogiasektorit, kus kõik ettevõtted saavad viiel järjestikusel aastal vabastuse IRAPi maksmisest.
Secondly, it favours existing and new industrial companies with a turnover of less than EUR 10 million, excluding companies operating in the chemical and petrochemical sectors.
Teiseks soodustab kõnealune meede olemasolevaid ja uusi tööstusettevõtteid, kelle käive on väiksem kui 10 miljonit eurot, välistab aga ettevõtted, kes tegutsevad keemia- ja naftakeemiasektoris.
Even if the Italian authorities were to prove that there were no new companies with a turnover of more than EUR 10 million in industry, excluding the chemical and petrochemical sectors, the measure, according to established case law [15], would amount to a selective measure favouring the abovementioned productive sector because the five-year IRAP exemption is not available to companies active in sectors other than industry.
Isegi kui Itaalia ametiasutused suudaksid tõendada, et üle 10 miljoni euro suuruse käibega tööstusettevõtted tegutsevad ainult keemia- ja naftakeemiasektoris, oleks meede vastavalt väljakujunenud kohtupraktikale [15] siiski käsitletav valikulise meetmena, mis soodustab eespool nimetatud tootmissektorit, sest viieaastast vabastust IRAPist ei kohaldata ettevõtete suhtes, kes tegutsevad väljaspool tööstussektorit.
Lastly, the measure seems to confer a selective advantage on Sicilian companies in that only the taxable undertakings having cumulatively their registered office, their administrative headquarters and their place of business in Sicily can benefit from the scheme.
Meede näib andvat valikulise eelise Sitsiilia ettevõtetele, kuna meetme alusel saavad abi ainult need maksukohuslastest ettevõtted, kelle ametlik asukoht, peakontor ja tegevuskoht on Sitsiilias.
This does not seem to be the case with all undertakings carrying on a productive or commercial activity in Sicily and which are subject to IRAP on that activity.
Sugugi mitte kõik ettevõtted, kes tegelevad Sitsiilias tootmise ja kaubandusega ning kelle suhtes kohaldatakse IRAP’d, ei vasta kõnealustele eeltingimustele.
Article 16: Euro-Mediterranean Financial Services and Insurance Centre
Artikkel 16: Euroopa-Vahemere finants- ja kindlustusteenuste keskus
The Commission observes that Article 16 confers selective advantages insofar as only certain companies can benefit from them.
Komisjon märgib, et artikkel 16 annab valikulised eelised, kuna ainult teatavad ettevõtted on abikõlblikud.