natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The other destinations are defined as follows:F04 Hong Kong, Singapore, Malaysia, Sri Lanka, Indonesia, Thailand, Taiwan, Papua New Guinea, Laos, Cambodia, Vietnam, Japan, Uruguay, Paraguay, Argentina, Mexico, Costa Rica.F08 All destinations except Bulgaria and Romania.F09 The following destinations: Norway, Iceland, Greenland, Faeroe Islands, Albania, Bosnia and Herzegovina, Croatia, former Yugoslav Republic of Macedonia, Serbia and Montenegro, Armenia, Azerbaijan, Belarus, Georgia, Kazakhstan, Kyrgyzstan, Moldova, Russia, Tajikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Ukraine, Saudi Arabia, Bahrain, Qatar, Oman, United Arab Emirates (Abu Dhabi, Dubai, Sharjah, Ajman, Umm al Qalwain, Ras al Khaimah and Fujairah), Kuwait, Yemen, Syria, Iran, Jordan, Bolivia, Brazil, Venezuela, Peru, Panama, Ecuador and Colombia, African countries and territories except South Africa, destinations referred to in Article 36 of Commission Regulation (EC) No 800/1999 (OJ L 102, 17.4.1999, p. 11).
Muud sihtkohad on määratletud järgmiselt:F04 Hongkong, Singapur, Malaisia, Sri Lanka, Indoneesia, Tai, Taiwan, Paapua Uus-Guinea, Laos, Kambodža, Vietnam, Jaapan, Uruguay, Paraguay, Argentina, Mehhiko, Costa Rica;F08 kõik sihtkohad, välja arvatud Rumeenia ja Bulgaaria;F09 järgmised sihtkohad: Norra, Island, Gröönimaa, Fääri saared, Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Vabariik Makedoonia, Serbia ja Montenegro, Armeenia, Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Moldova, Venemaa, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan, Ukraina, Saudi Araabia, Bahrein, Katar, Omaan, Araabia Ühendemiraadid (Abu Dhabi, Dubai, Sharjah, Ajman, Umm al-Qaywayn, Ra's al Khaymah ja Fujayrah), Kuveit, Jeemen, Süüria, Iraan, Jordaania, Boliivia, Brasiilia, Venezuela, Peruu, Panama, Ecuador ja Colombia; Aafrika riigid ja territooriumid, välja arvatud Lõuna-Aafrika Vabariik; komisjoni määruse (EÜ) nr 800/1999 (EÜT L 102, 17.4.1999, lk 11) artiklis 36 sätestatud sihtkohad.
Commission Regulation (EC) No 1580/2006
Komisjoni määrus (EÜ) nr 1580/2006,
In accordance with Article 4 of Commission Regulation (EC) No 1043/2005 [2], and in conjunction with the second subparagraph of Article 1(1) thereof, Commission Regulation (EC) No 800/1999 of 15 April 1999 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products [3] applies to exports of products in the form of goods not covered by Annex I to the Treaty.
Kooskõlas komisjoni määruse (EÜ) nr 1043/2005 [2] artikliga 4 ja koos selle määruse artikli 1 lõike 1 teise lõiguga kohaldatakse komisjoni 15. aprilli 1999. aasta määrust (EÜ) nr 800/1999 (milles sätestatakse põllumajandustoodete eksporditoetuste süsteemi kohaldamise üksikasjalikud ühiseeskirjad) [3] asutamislepingu I lisas loetlemata kaupadena eksporditavate toodete suhtes.
In accordance with the second indent of Article 3 of Regulation (EC) No 800/1999, entitlement to the export refund is acquired on importation into a specific third country when a differentiated refund applies for that third country.
Määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 3 teise taande kohaselt omandatakse õigus eksporditoetusele konkreetsesse kolmandasse riiki importimisel juhul, kui kõnealuse riigi suhtes kohaldatakse diferentseeritud toetust.
Articles 14, 15 and 16 of Regulation (EC) No 800/1999 lays down the conditions for the payment of the differentiated refund, in particular the documents to be supplied as proof of the goods' arrival at destination.
Määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklites 14, 15 ja 16 on sätestatud diferentseeritud toetuse maksmise tingimused, eelkõige toodete sihtkohta jõudmise tõendamiseks esitatavad dokumendid.
Article 17 of Regulation (EC) No 800/1999 provides that Member States may, in certain circumstances, exempt exporters from furnishing the proof, other than the transport document, required under Article 16 of that Regulation.
Määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklis 17 on sätestatud, et liikmesriigid võivad teatud juhtudel vabastada eksportijad muude artikli 16 alusel nõutavate tõendite esitamisest peale veokirja.
The volume of specific applications in respect of which refunds are granted in accordance with Regulation (EC) No 1043/2005 is high.
Konkreetseid taotlusi, mille põhjal antakse toetust vastavalt määrusele (EÜ) 1043/2005, on palju.
Most goods to which these applications relate are manufactured under clearly defined technical conditions, have constant characteristics and quality, follow regular export patterns and have manufacturing formulas which have been registered and confirmed by the competent authorities.
Enamik nende taotlustega seotud kaupadest toodetakse selgelt määratletud tehnilistes tingimustes, neil on püsivad omadused ja kindel kvaliteet, nende eksport on reeglipärane ja neid toodetakse pädevates ametiasutustes registreeritud ja kinnitatud viisil.
In the light of these special circumstances and with a view to simplifying the administrative work involved in granting export refunds under Regulation (EC) No 1043/2005, it is appropriate to adopt special provisions giving Member States greater flexibility than those set out in Article 17 of Regulation (EC) No 800/1999 in so far as they relate to the maximums below which the Member States may exempt operators from furnishing the proof required under Article 16 of the latter Regulation.
Võttes arvesse neid konkreetseid tingimusi ja pidades silmas haldustöö lihtsustamist määruse (EÜ) nr 1043/2005 kohaste eksporditoetuste andmisel, on asjakohane võtta vastu erisätted, mis annavad liikmesriikidele suurema paindlikkuse, kui määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklis 17 sätestatud, seoses ülempiiriga, millest allpool on liikmesriikidel õigus vabastada ettevõtjad määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16 alusel nõutavate tõendite esitamisest.
It is therefore appropriate, where goods are packaged for consumer retail sale or where goods follow well established regular export patterns involving exports by the same exporter of goods of the same CN code to the same consignee, to confer on Member States the flexibility, at their discretion, to exempt exporters from furnishing the proof required under Article 16 of Regulation (EC) No 800/1999, provided that they require exporters to submit such proof on a spot check basis.
Kui kaubad on pakitud jaemüügiks tarbijatele või kui tegemist on sama CN-koodi alla kuuluvate kaupade samalt eksportijalt samale kaubasaajale suunatud regulaarse ekspordiga, on asjakohane jätta liikmesriikidele võimalus vabastada omal valikul eksportijad määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16 alusel nõutud tõendite esitamisest eeldusel, et nad nõuavad eksportijatelt selliste tõendite esitamist pistelise kontrolli käigus.
It is necessary to ensure that on the one hand Member States can establish that the foregoing exemptions are limited to the operations for which they are intended while on the other hand individual exporters know in advance of export the goods and operations for which a Member State is prepared to allow them to benefit from these more flexible arrangements.
Ühelt poolt on oluline tagada, et liikmesriigid saaksid kindlaks teha, et neid erandeid tehtaks ainult nende tehingute puhul, milleks nad ette on nähtud, ning teiselt poolt on oluline, et eksportijad teaksid enne eksportimist, milliste kaupade ja tehingute puhul võib liikmesriik rakendada nende suhtes paindlikumat korda.
Therefore, it is appropriate to provide for administration by Member States of an authorisation procedure whereby they can control the goods and operations for which they are prepared to allow those more flexible arrangements.
Seepärast on asjakohane lubada liikmesriikidel lubade väljaandmise korda hallata, et nad saaksid kontrollida neid kaupu ja tehinguid, mille puhul nad on valmis lubama paindlikumat korda.
It is appropriate to provide that exemptions granted under such provisions be considered as risk factors to be taken into account for the purposes of Article 2(1) of Council Regulation (EEC) No 4045/89 [4], which relates to scrutiny by Member States of transactions forming part of the system of financing by the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund.
Samuti on asjakohane sätestada, et selliste sätete alusel tehtud erandeid käsitletaks kui riskifaktoreid, mida võetakse arvesse nõukogu määruse (EMÜ) nr 4045/89 (Euroopa Põllumajanduse Arengu- ja Tagatisfondi tagatisrahastu rahastamissüsteemi kuuluvate toimingute kontrollimise kohta liikmesriikide poolt) [4] artikli 2 lõike 1 kohaldamisel.
In addition, where Member States seek certain documentation on a risk factors basis, it is also appropriate that they apply the principles established in Commission Regulation (EC) No 3122/94 of 20 December 1994 laying down criteria for risk analysis as regards agricultural products receiving refunds [5].
Kui liikmesriigid nõuavad teatavat teavet riskifaktoritest lähtuvalt, tuleks kohaldada komisjoni 20. detsembri 1994. aasta määruses (EÜ) nr 3122/94 (milles sätestatakse toetust saavate põllumajandustoodete riskianalüüsi kriteeriumid) [5] kehtestatud põhimõtteid.
Notwithstanding the provisions for exemptions as provided in this Regulation, the proofs required under Article 16 of Regulation (EC) No 800/1999 should be obligatory in certain instances.
Olenemata käesoleva määruse erandeid käsitlevatest sätetest peavad vastavalt määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklile 16 nõutavad tõendid olema teatavatel juhtudel kohustuslikud.
Since subjecting the payment of refunds to these requirements entails a substantial change in the administrative procedures for both the national authorities and exporters, it has administrative implications and represents a significant financial burden.
Kuna nimetatud nõuete kohaldamine toetuste maksmise suhtes toob kaasa olulise halduskorra muudatuse nii riikide ametiasutuste kui ka eksportijate jaoks, on sellel halduslikud ja rahalised tagajärjed.
Obtaining the proof referred to in Article 16 of Regulation (EC) No 800/1999 can pose considerable administrative difficulties in some countries.
Määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklis 16 osutatud tõendite saamine võib mõnes riigis tekitada suuri haldusraskusi.
To alleviate some of the administrative and financial constraints imposed on exporters, and in order to allow the authorities and exporters to set up the new arrangements for the goods concerned and introduce the procedures needed to ensure that all the formalities to be completed run smoothly, it is appropriate to provide for a transitional period during which the proof that customs formalities for importation have been completed is made easier.
Eksportijate haldusliku ja majandusliku koormuse leevendamiseks ning selleks, et ametiasutused ja eksportijad saaksid sisse seada asjaomaste toodetega seotud uue korra ja kehtestada kõikide formaalsuste nõuetekohaseks täitmiseks vajalikud menetlused, on asjakohane kehtestada üleminekuaeg, mille jooksul on impordiga seotud tolliformaalsuste täitmise tõendamine lihtsustatud.
Regulation (EC) 1043/2005 should therefore be amended accordingly.
Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1043/2005 vastavalt muuta.
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee on horizontal questions concerning trade in processed agricultural products not listed in Annex I,
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas I lisas loetlemata töödeldud põllumajandussaadustega kauplemise horisontaalküsimusi käsitleva korralduskomitee arvamusega,
In Article 54 of Regulation (EC) No 1043/2005, the following paragraphs 3 to 6 are added:
Määruse (EÜ) nr 1043/2005 artiklile 54 lisatakse lõiked 3–6 järgmises sõnastuses:
For the goods listed in Annex II to this Regulation and by way of derogation from Article 17 of Regulation (EC) No 800/1999, the amount set out in point (b) of the first paragraph of that Article shall apply regardless of the country or territory of destination to which the goods are exported:
Käesoleva määruse II lisas loetletud toodete suhtes ja erandina määruse (EÜ) nr 800/1999 artiklist 17 kohaldatakse nimetatud artikli esimese lõigu punktis b sätestatud summat, olenemata sellest, millisesse riiki või millisele territooriumile kaubad eksporditakse:
in the case of goods which are packaged for consumer retail sale in immediate packings of net content not exceeding 2,5 kg or in containers not holding more than 2 litres, with labelling within the meaning of Article 1(3)(a) of Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council which mentions either the importer in the country of destination or whose text is in an official language of the country of destination or in a language easily understood in that country;
kaupade puhul, mis on pakitud jaemüügiks tarbijale kontaktpakenditesse sisu netomassiga kuni 2,5 kg või konteineritesse mahuga kuni 2 liitrit, mis on märgistatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/13/EÜ artikli 1 lõike 3 punkti a tähenduses ning märgistusel on nimetatud kas sihtriigi importija või märgistuse tekst on sihtriigi riigikeeles või keeles, millest selles riigis kergesti aru saadakse;
in cases where a particular exporter, at least 12 times in the two years preceding the date of request for an authorisation as referred to in paragraph 4, exports goods containing not more than 90 % by weight of any single basic product on which refund is payable, which are of the same eight-digit CN code to the same consignee(s).
juhtudel kui konkreetne importija ekspordib vähemalt 12 korral lõikes 4 nimetatud loa taotlemisele eelnenud kahe aasta jooksul kaupu, mis ei sisalda rohkem kui 90 massiprotsenti igast põhitootest, mille pealt toetust makstakse, kui need kaubad klassifitseeritakse sama kaheksakohalise CN-koodi alla ja lähetatakse samale kaubasaajal.
In the cases provided for in paragraph 3, Member States may, on request, grant formal authorisation exempting the exporter concerned from furnishing the documents required under Article 16 of Regulation (EC) No 800/1999, other than the transport document.
Lõikes 3 sätestatud juhtudel võivad liikmesriigid taotluse korral anda ametliku loa asjaomase tootja vabastamiseks määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16 alusel nõutavate tõendite esitamisest peale veokirja.
The authorisation referred to in the first subparagraph shall be valid, unless revoked, for a maximum period of two years and shall be renewable.
Esimeses lõigus nimetatud luba kehtib maksimaalselt kaks aastat, kui seda ei tühistata, ja seda on võimalik pikendada.
Member States may revoke the authorisation at their sole discretion and in particular shall immediately withdraw it where they have reasonable grounds to suspect that the exporter did not follow the conditions of the specific authorisation.
Liikmesriigid võivad loa oma äranägemise järgi tühistada ja on kohustatud selle viivitamata tagasi võtma, kui neil on põhjendatult alust kahtlustada, et eksportija ei ole järginud konkreetse loa tingimusi.
Exemptions granted according to the first subparagraph shall be considered as risk factors to be taken into account for the purposes of Article 2(1) of Regulation (EEC) No 4045/89.
Esimese lõigu alusel tehtud erandeid käsitletakse kui riskifaktoreid, mida võetakse arvesse nõukogu määruse (EMÜ) nr 4045/89 artikli 2 lõike 1 kohaldamisel.
Exporters using the exemption shall mention the authorisation number on the single administrative document and on the specific application for payment as referred to in Article 32 of this Regulation.
Erandit kasutavad eksportijad peavad loa numbri märkima ühtsele haldusdokumendile ning käesoleva määruse artiklis 32 nimetatud eraldi maksetaotlusele.
Notwithstanding paragraph 4, for the cases provided for in paragraph 3(b), Member States may exempt the exporter concerned from furnishing the transport documents for all exports covered by an authorisation, provided that the exporter concerned is required to furnish the transport documents in respect of a minimum of 10 % of such export declarations or one per annum, whichever is the greater, to be selected by Member States applying the criteria laid down in Regulation (EC) No 3122/94.
Olenemata lõikest 4 võivad liikmesriigid lõike 3 punktis b nimetatud juhtudel vabastada asjaomase eksportija veodokumentide esitamisest ekspordi kohta, mille jaoks on antud luba, eeldusel et asjaomane eksportija on kohustatud esitama määruses (EÜ) nr 3122/94 sätestatud kriteeriumeid kohaldava liikmesriigi valikul veodokumendid vähemalt 10 % selliste ekspordideklaratsioonide kohta või ühe deklaratsiooni aastas, olenevalt sellest, kumb arv on suurem.
In the case of the goods listed in Annex II to this Regulation where the export declaration was accepted not later than 30 September 2007 and for which the exporter is unable to provide the proof referred to in Article 16(1) of Regulation (EC) No 800/1999, the goods shall be deemed to have been imported into a third country on presentation of a copy of the transport document and either one of the documents listed in Article 16(2) of Regulation (EC) No 800/1999 or a bank document issued by approved intermediaries established in the Community, certifying that payment for the export in question has been credited to the account of the exporter opened with them, or the proof of payment.
Käesoleva määruse II lisas loetletud kaupade puhul, mille ekspordideklaratsioon on vastu võetud hiljemalt 30. septembril 2007 ja mille kohta eksportija ei saa esitada määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16 lõikes 1 osutatud tõendeid, loetakse toode impordituks kolmandasse riiki, kui esitatakse veokirja koopia ja kas üks määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 16 lõikes 2 loetletud dokumentidest või ühenduses asuva tunnustatud vahendaja väljastatud pangadokument, milles tõendatakse, et kõnealuse ekspordi eest on tasutud eksportija nende juures avatud kontole, või maksetõend.
For the purposes of applying Article 20 of Regulation (EC) No 800/1999 Member States shall take into account the provisions laid down in the first subparagraph.
Määruse (EÜ) nr 800/1999 artikli 20 kohaldamisel võtavad liikmesriigid arvesse esimese lõigu sätteid.
Regulation as amended by Regulation (EC) No 2655/1999 (OJ L 325, 17.12.1999, p. 12).
Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 2655/1999 (EÜT L 325, 17.12.1999, lk 12).
OJ L 109, 6.5.2000, p. 29.’
EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29.”
Commission Regulation (EC) No 1581/2006
Komisjoni määrus (EÜ) nr 1581/2006,
This Regulation shall enter into force on 24 October 2006.
Käesolev määrus jõustub 24. oktoobril 2006.
to Commission Regulation of 23 October 2006 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables
Komisjoni 23. oktoobri 2006. aasta määrusele, millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
Council Regulation (EC) No 1582/2006
Nõukogu määrus (EÜ) nr 1582/2006,
amending Regulation (EEC) No 1907/90, as regards the derogation on egg washing
millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 seoses munade pesemist käsitleva erandiga
Article 6(4) of Council Regulation (EEC) No 1907/90 of 26 June 1990 on certain marketing standards for eggs [2] lays down the criteria for the derogation enabling packing centres to continue to wash eggs until 31 December 2006.
Nõukogu 26. juuni 1990. aasta määruse (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta [2] artikli 6 lõikes 4 on sätestatud kriteeriumid erandi jaoks, mis võimaldab pakkimiskeskustel jätkata munade pesemist kuni 31. detsembrini 2006.
A derogation has been granted to nine packing centres in Sweden and one in the Netherlands.
Erand on määratud üheksale pakkimiskeskusele Rootsis ja ühele Madalmaades.
Regulation (EEC) No 1907/90 has been repealed by Council Regulation (EC) No 1028/2006 of 19 June 2006 on marketing standards for eggs [3] with effect from 1 July 2007.
Määrus (EMÜ) nr 1907/90 on tunnistatud kehtetuks nõukogu 19. juuni 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1028/2006 munade turustusnormide kohta [3] alates 1. juulist 2007.
Accordingly, the transitional period for egg washing should be extended until that date.
Vastavalt tuleks munade pesemist käsitlevat üleminekuaega pikendada kõnealuse kuupäevani.
Regulation (EEC) No 1907/90 should therefore be amended accordingly,
Seepärast tuleks määrust (EMÜ) nr 1907/90 vastavalt muuta,
In the first subparagraph of Article 6(4) of Regulation (EEC) No 1907/90, the date ‘31 December 2006’ shall be replaced by the date ‘30 June 2007’.
Määruse (EMÜ) nr 1907/90 artikli 6 lõike 4 esimeses lõigus asendatakse kuupäev 31. detsember 2006 kuupäevaga 30. juuni 2007.
OJ L 186, 7.7.2006, p. 1.
ELT L 186, 7.7.2006, lk 1.
Council Regulation (EC) No 1583/2006
Nõukogu määrus (EÜ) nr 1583/2006,
imposing a definitive anti-dumping duty on imports of ethanolamines originating in the United States of America
millega kehtestatakse lõplik dumpinguvastane tollimaks Ameerika Ühendriikidest pärit etanoolamiinide suhtes
Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries not members of the European Community [1] (hereinafter referred to as the basic Regulation), and in particular Articles 9 and 11(2) thereof,
võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed [1] (edaspidi “algmäärus”), eriti selle artiklit 9 ja artikli 11 lõiget 2,
Having regard to the proposal submitted by the Commission, after consulting the Advisory Committee,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis on esitatud pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,
In February 1994, the Council imposed, by Regulation (EC) No 229/94 [2] definitive anti-dumping duties on imports of ethanolamines (product concerned) originating in the United States of America (USA).
aasta veebruaris kehtestas nõukogu määrusega (EÜ) nr 229/94 [2] lõplikud dumpinguvastased tollimaksud Ameerika Ühendriikidest pärit etanoolamiinide (edaspidi “vaatlusalune toode”) impordi suhtes.
The duties took the form of minimum-price-based variable duties for the three types of ethanolamines, i.e. monoethanolamine (MEA), diethanolamine (DEA) and triethanolamine (TEA).
Tollimaksud võeti kasutusele minimaalsetel hindadel põhinevate muutuvate tollimaksudena kolme liiki etanoolamiinide, st monoetanoolamiini (MEA), dietanoolamiini (DEA) ja trietanoolamiini (TEA) impordi suhtes.
Following a request of the Conseil européen des fédérations de l'industrie chimique (CEFIC) an expiry and interim review pursuant to Articles 11(2) and 11(3) of the basic Regulation was initiated in February 1999.
Euroopa Keemiatööstuse Nõukogu (CEFIC) taotlusel algatati 1999. aasta veebruaris dumpinguvastaste meetmete aegumise ja vahepealne läbivaatamine vastavalt algmääruse artikli 11 lõigetele 2 ja 3.
By Regulation (EC) No 1603/2000 [3] the Council concluded these reviews and imposed definitive anti-dumping measures on imports of ethanolamines originating in the USA.
Määrusega (EÜ) nr 1603/2000 [3] lõpetas nõukogu meetmete läbivaatamise ja kehtestas lõplikud dumpinguvastased tollimaksud Ameerika Ühendriikides pärit etanoolamiinide impordi suhtes.
The form of the measures was changed as they took the form of a specific fixed duty per tonnes of all types of ethanolamine.
Meetmete vormi muudeti ja kõigile etanoolamiini tüüpidele kehtestati kindlaksmääratud koguseline tollimaks tonni kohta.
Two of the three companies benefiting from an individual anti-dumping duty were Dow Chemical Company and Union Carbide Corporation.
Kolmest ettevõttest kaks, mille suhtes kehtestati individuaalne dumpinguvastane tollimaks, olid Dow Chemical Company ja Union Carbide Corporation.
After disinvestment of Dow Chemical Company's ethanolamine business into the company INEOS LLC, the individual anti-dumping duty of EUR 69,40 per tonne applicable to Dow Chemical Company was attributed to INEOS LLC [4].
Pärast seda, kui Dow Chemical Company etanoolamiini tootmine läks üle ettevõttele INEOS LLC, määrati Dow Chemical Company suhtes kohaldatav individuaalne dumpinguvastane tollimaks 69,40 eurot tonni kohta äriühingule INEOS LLC.