natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The second memorandum states that the Commission should formally extend the procedure to include the measures analysed by the experts appointed by it as they were not covered by the opening decision.
Teises märkuses rõhutatakse, et komisjon peaks laiendama ametlikult menetlust komisjoni nimetatud ekspertide poolt analüüsitud meetmetele, sest algatamisotsus ei katnud neid meetmeid.
It adds that ‘unilateral declarations made by a state authority, acting in its role of majority shareholder, must, under French law and under Community law, fulfil various criteria in order to be able to be characterised as an irrevocable, clear and unconditional commitment and in order to be able to be characterised as state aid’.
Märkuses täpsustatakse pealegi, et “ühepoolsed avaldused, mille on teinud riigivõim oma põhiaktsionäri rolli raames, võivad prantsuse õiguses ja ühenduse õiguses vastata erinevatele tingimustele selleks, et neid võiks kvalifitseerida tühistamatuks, selgeks ja tingimusteta kohustuseks, ja selleks, et neid saaks pidada riigiabiks”.
The memorandum concludes on this point that the various declarations on which the experts have focused manifestly do not satisfy these conditions.
Märkuses järeldatakse selles suhtes, et erinevad avaldused, millele eksperdid on toetunud, ei täida ilmselgelt neid tingimusi.
According to Mr Ehlermann, the analysis put forward by the experts would have as a corollary ‘a muzzling effect on any state authority which, where it is the majority shareholder in a company, is required to inform the Commission in advance of any public declaration concerning its shares, intentions or opinions as majority shareholder within or in favour of the company it controls’.
Hr Ehlermanni järgi oleks ekspertide poolt esitatud analüüsi tagajärjeks “suukorviefekt kõikidele riigivõimudele, kes juhul, kui nad on mõne äriühingu põhiaktsionärid, on kohustatud teatama eelnevalt komisjonile kõikidest avalikest avaldustest oma tegevuste, kavatsuste või arvamuste kohta põhiaktsionärina äriühingu siseselt ja kasuks, mida nad kontrollivad”.
The experts' analysis would also lead to ‘an unfounded enrichment of that same authority which, as a result of non-compliance with an obligation of silence, would benefit from an order to recover funds which it has never mobilised.
Ekspertide analüüs viiks ka “põhjuseta rikastumisele sama riigivõimu, kes, kohustuse täitmata jätmise tagajärjel vaikuses saaks kasu vahendite tagasi saamise korraldusest, mida ta ei mobiliseerinud mingil määral.
The State would thus be rewarded — by the company, which is not master of its shareholders' declarations — for having violated this alleged “obligation of silence”.
Riigile maksaks seega ettevõte, kes ei ole oma aktsionäride avalduste eest vastutav, selle väidetava “vaikimise kohustuse” rikkumine eest.
According to the third memorandum submitted by France Télécom, the State has not placed any credit line at France Télécom's disposal through ERAP.
FT esitatud kolmanda märkuse järgi ei andnud riik krediidiliini FT käsutusse ERAP'i vahendusel.
The memorandum argues, moreover, that, under domestic law, declarations are not legally binding on the State, either vis-à-vis France Télécom or vis-à-vis third parties.
Märkuses täpsustatakse lisaks, et siseõiguse järgi ei kohusta avaldused riiki õiguslikus plaanis kas FT või kolmandate isikute ees.
Declarations do not constitute a legal instrument in the ordinary-law sense, nor are they an act giving rise to a right in the public-law sense.
Märkuses tuuakse esile, et avaldused ei kujuta õigusakti tavaõiguse alusel ega õigustloovat akti riigiõiguse alusel.
The State, however, cannot commit itself without an act giving rise to a right, carried out in compliance with the rules on competence (the declaration in the present case is a declaration of intent without any material implementation) and on budgetary procedure.
Nüüd aga riik ei saa kohustuda ilma õigustloova aktita, mis on võetud kohtupädevuse eeskirjade (tegemist on antud juhul kavatsusavaldusega kirjaliku teostuseta) ja eelarvemenetluse alusel.
Moreover, the State's responsibility is not incurred and in any event the obligation to make amends for wrongdoing does not constitute state aid as ‘in the event of the State's being ordered to pay damages, the transfer of resources stems, not from the legal act itself, but from the incurrence of responsibility as a result of that act.
Märkus väidab ka, et riigi vastutus ei ole kohustatud ja et igal juhul kohustus heastada seda, mis tuleneb karistatavast teost, ei moodusta riigiabi, sest “riigi süüdimõistmise korral kahjudes ja intresside suhtes ei tulenenud ressursside ülekandmine juriidilisest aktist endast, vaid vastutuse kaasamisest selle aktiga.
And the beneficiary of the transfer of state resources is not the company concerned but the victim who has suffered damage’.
Ja riigiressursside ülekande saaja ei ole asjaomane ettevõte, vaid ohver, kellele on tehtud kahju”.
The memorandum's author also states that it is impossible to notify a legal act despite the fact that, under the Treaty, all aid measures must be notified to the Commission.
Märkuse autor täpsustab ka, et on võimatu teatada juriidilisest aktist, samas kui kooskõlas asutamislepinguga tuleb komisjonile teatada kõikidest abimeetmetest.
The annex to the memorandum describes more particularly the context in which the declarations were made, pointing out that this is necessary in order to measure their true scope.
Märkuste lisas on esile toodud konkreetsemalt kontekst, milles avaldused sõnastati ja täpsustatakse, et see on vajalik nende tõelise ulatuse mõõtmiseks.
An analysis of the declarations in the light of events between late June and December 2002 thus shows that the declarations could not constitute a promise, and does not show that the appropriate measures planned by the State were financial measures.
Nii näitab avalduste analüüs 2002. aasta juuni lõpu ja detsembri kuu vaheliste sündmuste valguses, et avaldused ei saanud moodustada lubadust, ja ei näita, et riigi poolt kavandatud asjakohased meetmed olid rahalised meetmed.
There were differences of opinion within the Government at the time and the Minister for Economic Affairs and Finance did not represent the government standpoint.
Nimelt esines sel ajal lahknevusi valitsuse siseselt ning majandus- ja rahandusminister ei esindanud valitsuse seisukohta.
The author states that the expert provides no legal or factual evidence of the State's will to commit itself.
Autor täpsustab, et ekspert ei too ühtegi riigi kohustumise soovi juriidilist või faktilist näidet.
A study of the facts reveals that there was no such intention on the part of those responsible, who were at a loss how to solve the problem, and that operators had never said they believed the State had committed itself to one or other solution.
Ühest asjaolude uuringust avaldub, et ei olnud olemas ühtegi kavatsust vastutavate isikute poolt, kes olid teadmatuses probleemile lahenduse toomise vajadusest, ja et operaatorid ei olnud kunagi väljendanud oma usku seoses asjaoluga, et riik oli kohustunud vastu võtma ühe või teise lahenduse.
The economic report submitted by France Télécom, for its part, stresses that the scope of the analysis contained in the consultant's report is highly restrictive ‘as it analyses principally the effects of the declaration of 12 July 2002 and uses a single methodology, that of event studies’.
Mis puudutab majanduslikku aruannet, mille esitas FT, siis selles rõhutatakse, et konsultandi aruande analüüsiväli on väga piirav “sest ta analüüsib põhiliselt 12. juuli 2002. aasta avalduse mõjusid ja kasutab ainulaadset metodoloogiat, niinimetatud event studies”.
The report also states that the methodology used by NERA is based on ‘a highly theoretical approach which consists in assuming that the markets are efficient and in measuring the impact of an event by quantifying the variations in stock exchange prices at the time of that event.
Aruandes täpsustatakse ka, et NERA kasutatud metodoloogia tugineb “väga teoreetilisele toimingule, mis seisneb oletuses, et turud on tõhusad, ja ühe sündmuse mõjude mõõtmises börsikursside muutuste kvantifitseerimise teel alates sellest sündmusest.
This over-theoretical approach does not reflect the reality of the situation of a reference shareholder’.
See liiga teoreetiline toiming ei vastaks kontrolliva aktsionäri olukora tegelikkusele”.
The report stresses, moreover, that the NERA report is ‘confused about the profits, the sources of profits and the costs for France Télécom and its shareholders’.
Majanduslik aruanne rõhutab ka, et NERA aruanne on “segane kasude, kasu allikate ja FT ning tema aktsionäride jaoks kujutatava maksumuse osas”.
The report concludes by saying that the consultant's conclusions are wrong because:
Aruanne järeldab, et konsultandi järeldused on ekslikud, sest:
‘Analysis of the France Télécom group's situation at the time of the announcement of the results for the first half of 2002 shows that (i) the group has an unbalanced balance sheet and a short-term liquidity problem, but (ii) the business's operating results are very good.
“2002. aasta esimese poolaasta aruannete teatavaks tegemise hetkel näitab FT grupi olukorra analüüs, et (i) grupi bilanss on tasakaalustamata ja tal esineb lühiajaline käibevara probleem, kuid (ii) tegevusnäitajad on väga head.
Analysis of the range of measures a prudent shareholder must envisage in a situation of heavy indebtedness indicates that it was rational to introduce a recovery plan, including a recapitalisation, for a group with healthy assets whose intrinsic worth is greater than the sum of its market capitalisation and its net debt.
Meetmete analüüs, mida arukas aktsionär peaks raskes võlastumise olukorras kavandama, näitab, et oli mõistuspärane seada sisse saneerimiskava, mis sisaldab rekapitaliserimist mõistuspäraste aktivatega grupi jaoks, mille ettevõtte tegelik väärtus on suurem börsikapitalisatsiooni ja netovõlgnevuse summast.
Analysis of value creation and profitability prospects suggest that the State is making a very good investment by participating in a capital increase and that it is taking little risk in providing a shareholder loan’.
Väärtuse loomise ja tasuvuse väljavaadete analüüsid viitavad, et riik teeb väga hea investeeringu, osaledes kapitali suurendamises ja et ta võtab vähese riski, andes vajadusel aktsionäri laenu”.
Comments from ECTA
ECTA märkused
ECTA is of the opinion that the following measures constitute state aid: (i) the ministerial declarations of July and October 2002 informing the market that the State would not leave France Télécom in financial difficulties; (ii) the acceptance by the State of the payment of dividends for 2001 in shares and not in cash; (iii) the granting of a EUR 9 billion credit line and the advance commitment by the State to take part in the future capital increase; (iv) the provision by the State of a state guarantee for the benefit of ERAP enabling the latter to borrow on the markets at a rate of 3,375 % instead of the 10,4-10,9 % applicable to a company with junk bond status; and (v) the apparent transfer of France Télécom's employees within ERAP despite the fact that they continue to work for France Télécom.
ECTA on arvamusel, et järgmised meetmed kujutavad riigiabi: (i) 2002. aasta juuli ja oktoobri ministeeriumi avaldused, mis teevad turgudel teatavaks, et riik ei jäta FT-d finantsraskustesse; (ii) riigi nõustumine dividendidega aktsiates ja mitte sularahas 2001. aasta eest; (iii) 9 miljardi euro krediidiliini andmine ning ka riigi etteteatatud kohustumine osaleda tulevases kapitali suurendamises; (iv) riigitagatise andmine ERAP'ile riigi poolt võimaldab tal laenata turgudel intressimääraga 3,375 % intressimäära 10,4-10,9 % asemel, mis kehtib “junk bond” reitinguga ettevõttele; ja (v) ilmne FT töötajate üleviimine ERAP'i raames samal ajal, kui need viimased jätkavad töötamist FT-le.
The aid granted to France Télécom enabled it to maintain an aggressive marketing and advertising policy and to continue as an integrated operator while increasing its stake in Orange.
FT-le antud abi võimaldas tal säilitada agressiivse äri- ja reklaamipoliitika ning ka oma integreeritud operaatori staatuse ja suurendada oma osalust Orange'is.
ECTA is of the opinion that a company in France Télécom's situation ought to have acted altogether differently, as did France Télécom's competitors in the global telecommunications services market, such as British Telecom and KPN, which had to dispose of strategic assets to reduce their debt.
ECTA on arvamusel, et FT olukorras olev äriühing oleks pidanud reageerima täiesti erinevalt, nagu seda on teinud FT konkurendid, operaatorid globaalsete telekommunikatsiooniteenuste turul, nagu British Telecom ja KPN, kes pidid oma võla vähendamiseks realiseerima strateegilisi aktivaid.
ECTA is of the opinion that the measures mentioned in paragraph 141 constitute unlawful aid and that they cannot be justified under the Guidelines in so far as none of the criteria laid down in those guidelines are fulfilled.
ECTA on arvamusel, et motiveeringupuntkis 141 nimetatud meetmed moodustavad ebaseadusliku abi ja et neid ei saa õigustada nimelt ühenduse suuniste seisukohast, niivõrd kuivõrd ükski nimetatud suunistes sätestatud tingimustest ei ole täidetud.
In the alternative, ECTA states that, if the Commission were to adopt any compensatory measures, these should be substantial.
Lisaks täpsustab ECTA, et kui komisjon pidi vastu võtma võimalikud hüvitusabinõud, peaksid need olema olulised.
ECTA points out under the heading of structural measures that, without the state aid, FT would have had to dispose of Orange and Wanadoo.
ECTA täpsustab struktuuriliste meetmete kohta, et ilma riigiabita oleks FT pidanud loovutama Orange'i ja Wanadoo.
As to behavioural measures, ECTA proposes a reduction in the market shares of France Télécom, Equant, Orange and Wanadoo, pointing out, however, that these latter measures are harder to introduce than structural measures.
Seoses käitumuslike meetmetega pakub ECTA välja FT, Equant', Orange'i ja Wanadoo' turuosade vähendamise, täpsustades, et need viimased meetmed on palju raskemad ellu viia kui struktuurilised meetmed.
Summary of the facts
Faktiliste asjaolude kokkuvõte
The French authorities state by way of introduction that they have behaved in accordance with the prudent private investor principle from the outset.
Prantsuse ametivõimud meenutasid sissejuhatuseks, et nad on käitunud vastavalt aruka erainvestori põhimõttele algusest peale.
Since the announcement of France Télécom's results for the first half of 2002, which highlighted an unbalanced financial structure and significant capital needs despite good operating results, the State has drawn the necessary conclusions, placing a new CEO at the head of the Company and gathering together a banking syndicate which undertook from September 2002 to underwrite a capital increase when the time came.
Alates FT tulemuste teadaandest 2002. aasta esimese poolaasta kohta, mis tõid ilmsiks tasakaalustamata kapitali struktuuri ja oluliste omavahendite vajadused vaatamata headele tegevusnäitajatele, tegi riik sellest järeldused, nimetades uue juhi Ettevõtte etteotsa ja kogudes kokku pangakonsortsiumi, kes kohustus 2002. aasta septembrist alates olema õigel hetkel edukalt kapitali suurendamise käendajaks.
At the same time, the State asked the new management to carry out an in-depth audit of the Company.
Paralleelselt nõudis riik uutelt juhtidelt Ettevõtte süvendatud auditit.
On the basis of the Ambition 2005 plan, about which the majority shareholder was kept regularly informed, and of the banking syndicate's commitment, the State announced, on 4 December 2002, its decision to participate in the strengthening of the Company's capital base to the tune of EUR 9 billion and the fact that it was prepared to place at France Télécom's disposal, through ERAP, an advance on this subscription remunerated at market rates.
Ambitsioonikava 2005 põhjal, mille järgi põhiaktsionäri teavitati regulaarselt, ja pangakonsortsiumi kohustuse alusel tegi riik 4. detsembril 2002 teatavaks oma otsuse osaleda Ettevõtte omakapitali tugevdamises 9 miljardi euro tasemel ja teatas ka, et ta oli valmis andma FT käsutusse ERAP'i vahendusel võimaliku ettemakse selle osaluse eest, mida tasutakse turutingimustel.
However, in view of the financial terms of grant of this advance by the French authorities and of the Commission's misgivings about the presence of aid elements in the measure, France Télécom preferred to resort directly to the bond market.
Ometi, võttes arvesse selle ettemakse andmise finantstingimusi prantsuse ametivõimude poolt ja komisjoni märkusi tema kahtluste kohta seoses abielementide esinemisega selles meetmes, eelistas FT abiks võtta otse väärtpaberituru.
The French authorities then point out that the total amount of the financing resulting from the bond issues came to approximately EUR 9 billion, equivalent to the maximum amount of the advance constituted by the shareholder loan.
Prantsuse ametivõimud täpsustasid seejärel, et võlakirjaemissionidest tuleneva finantseeringu kogusumma ulatus ligikaudu 9 miljardi euroni ehk summani, mis on võrdväärne aktsionäri ettemaksena kavandatud maksimaalse summaga.
They state that the success of the bond issues demonstrated France Télécom's ability to gain access to the financial markets under good conditions as well as the markets' confidence in the operational measures contained in the TOP plan and in the new management's ability to implement it.
Prantsuse ametivõimud täpsustasid, et võlakirjaemissioonide edukus näitas FT suutlikkust pääseda ligi finantsturgudele heades tingimustes ja näitas turu usaldust operatiivsete meetmete suhtes, mis sisalduvad TOP plaanis ja uue juhi võimekusse neid ellu viia.
They also state that the capital increase was launched as soon as was technically possible, namely on 24 March 2003, and that it was a success.
Prantsuse ametivõimud täpsustasid ka, et kapitali suurendamine käivitati kohe, kui see oli tehniliselt võimalik, 24. märtsil 2003. aastal ja et see õnnestus edukalt.
At the meeting between the French authorities and the Commission on 22 January 2004 the French authorities stressed that, in their view, the recapitalisation operation satisfied the prudent investor test and that, consequently, the financial measures granted by the State to France Télécom did not contain any aid element.
Prantsuse ametivõimude ja komisjoni koosolekul 22. jaanuaril 2004. aastal rõhutasid prantsuse ametivõimud, et nende meelest järgiti rekapitaliseerimise operatsiooni juures aruka investori põhimõtet ja et järelikult riigi poolt FT-le antud finantsmeetmed ei sisaldanud ühtegi abielementi.
In their opinion, the prudent investor test may be defined as the need, before acting, to appoint a new CEO, to conduct an audit and to prepare a credible plan.
Nende sõnul määratletakse aruka investori põhimõte vajadusena enne tegutsemist nimetada uus juht, viia läbi audit ja koostada usaldatav plaan.
The chronology of events illustrated by the French authorities in itself demonstrated the prudent character of the State's conduct.
Prantsuse ametivõimude poolt illustreeritud sündmuste ajaline järjestus näitaks iseenesest riigi käitumise arukat iseloomu.
The French authorities emphasise that, with these factors under control, they were masters of the situation (in particular the issue price).
Prantsuse ametivõimud rõhutavad, et need elemendid käes, kontrollisid nad seejärel olukorda (nimelt emissioonikurssi).
The Company's financial situation
Ettevõtte rahaline olukord:
The French authorities maintain that, when the decision to invest was taken, France Télécom was not a firm in difficulty within the meaning of the Guidelines.
Prantsuse ametivõimud väidavad, et investeerimisotsuse tegemise ajal ei olnud FT suuniste mõistes raskustes olev ettevõte.
The Company's turnover was increasing steadily (by 10 % between the first half of 2001 and the first half of 2002), and its gross cash flow was high and growing faster than its turnover.
Ettevõtte käive tegelikult kasvas korrapäraselt (10 % kasv 2001. aasta esimese poolaasta ja 2002. aasta esimese poolaasta vahel), selle isemajandamise kogukasum oli kõrge ja kasvas kiiremini kui selle käive.
Despite this, the French authorities refer to the Company's unbalanced financial structure as at 30 June 2002 and point out that the losses were mainly due to the exceptional provisions and write-downs linked to the depreciation of assets acquired prior to the entirely unforeseeable reversal of the markets.
Kuna see oli nii, hindasid prantsuse ametivõimud Ettevõtte kapitali struktuuri 30. juunil 2002 tasakaalustamatuks ja täpsustasid, et kahjum oli peamiselt omistatav erakorralisele varude soetamisele ja amortisatsioonikuludele, mis olid seotud enne turgude täiesti ettenägematut suunamuutust omandatud aktivate kulumiga.
France Télécom's operating costs were increasing more slowly than its turnover, which meant that its profitability was improving.
Prantsuse ametivõimud täpsustasid ka, et FT tegevuskulud kasvasid aeglasemalt kui käive, mis tähendas, et tema tasuvus kasvas.
Moreover, operating results and cash flow were increasing (with cash flow up 15 % on the first half of 2001).
Pealegi olid kasvanud tegevusnäitajad ja rahavoog k (üle 15 % cash flow puhul, võrreldes 2001. aasta esimese poolaastaga).
France Télécom's very good performance prospects were further improved by the TOP plan.
Prantsuse ametivõimud täpsustavad, et väga häid FT tegevustulemuste väljavaateid parandas veelgi TOP plaan.
This performance was confirmed when the 2002 accounts were published, showing as they did the virtuous dynamic triggered within the Company by the new management.
Need tegevustulemused leidsid kinnitust, kui avaldati 2002. aasta raamatupidamisaruanded, mis näitasid soodsat dünaamikat, mille olid käivitanud Ettevõttes uued juhid.
On the criterion concerning the movement in company capital referred to in point 5(a) of the Guidelines, the French authorities point out that the relevant indicator is, pursuant to Article L225-248 of the Commercial Code, the company capital of France Télécom SA, which has always remained positive and has never fallen by half.
Omavahendite arenguga seonduva tingimuse kohta, mis on osutatud suuniste punktis 5 a), täpsustavad prantsuse ametivõimud, et oluline näitaja vastavalt ärikoodeksi artiklile L225-248, on FT ASi aktsiakapital, mis püsis alati positiivsena ja ei ole kunagi vähenenud poole võrra.
France Télécom was therefore not in the situation referred to in the Guidelines in which shareholders' funds fall below the company capital.
Prantsuse ametivõimud rõhutavad, et FT ei olnud seega suunistes osutatud olukorras, milles omavahendid muutuvad aktsiakapitalist väiksemaks.
France Télécom was not in a cessation of payments situation; there were merely signs of a possible liquidity requirement by the first half of 2003 should the expected market recovery not occur.
FT ei olnud maksete peatamise olukorras, lihtsalt oli tuvastatud võimalik likviidsustõke 2003. aasta esimese poolaasta lõpul oletusel, et oodatud turu taastumist ei toimu.
The French authorities add that France Télécom had anticipated reserves of EUR 6,9 billion as at 31 December 2003 and could have crossed the threshold of the year 2003 without resorting to the financial market.
Prantsuse ametivõimud lisasid, et FT-l oli siis olemas ettenähtud 6,9 miljardit eurot 31. detsembril 2003 ja ta oleks saanud ületada 2003. aasta läve vajaduseta väärtpaberiturult abi võtta.
At the meeting on 22 January 2004, the French authorities indicated that France Télécom had had recourse to the syndicated loan, which was less expensive than the bond market and out of which EUR 4 billion had been made available to the Company.
jaanuari 2004 koosolekul täpsustasid prantsuse ametivõimud, et Ettevõte oli kasutanud sündikaatlaenu, mis on vähem koormav kui väärtpaberiturg, saades sündikaatlaenuga kasutusse 4 miljardit eurot.