natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with Article 13(1) of Regulation (EC) No 659/1999, the refusal by a Member State to provide a document requested by the Commission entitles the latter to take a decision exclusively on the basis of the information available to it.
Liikmesriigi keeldumine edastada komisjoni küsitud dokumenti, võimaldab komisjonil teha otsuse üksnes kättesaadava informatsiooni baasil vastavalt määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 13 lõikele 1.
COMMENTS FROM AN INTERESTED PARTY
ASJAOSALISE KÕRVALISE ISIKU VAATLUSED
By letter dated 6 January 2003, the National Association of Independent Thermal Electricity Producers (SNPIET) submitted comments to the Commission in the context of the formal investigation procedure initiated in respect of the non-payment by EDF, in 1997, of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the RAG.
Kirjas kuupäevaga 6. jaanuar 2003 adresseeris Soojuselektri Iseseisvate Tootjate Riiklik Ametiühing (SNPIET) vaatlused komisjonile avatud formaalse uurimismenetluse raames, mis käsitleb 1997. aastal EDFi mitte tasutud äriühingute maksu kattevarade osa pealt, mis loodi maksuvabastuse tingimustes RAG uuendamiseks.
The SNPIET alleged that EDF had not complied in its operations with normal practice in industrial and commercial enterprises, contrary to the provisions of Act No 46-628 of 8 April 1946.
Nende vaatluste kohaselt ei ühtinud EDFi tegevus kehtivate reeglitega tööstus- ja kaubandusühingute valdkonnas, vastupidiselt sellele, mida sätestab 8. aprilli 1946. aasta seadus nr 46-628.
COMMENTS FROM THE FRENCH AUTHORITIES IN THE CONTEXT OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURES
PRANTSUSE VÕIMUDE VAATLUSED FORMAALSE UURIMISMENETLUSE RAAMES
The French authorities submitted comments to the Commission in the context of the two formal investigation procedures.
Prantsuse võimud edastasid komisjonile oma vaatlused kahe formaalse uurimismenetluse raames.
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 12 June 2003, in which they reiterated and supplemented the arguments set out in their letter of 11 December 2002.
Prantsuse võimud edastasid oma vaatlused komisjonile kirjas kuupäevaga 12. juuni 2003, kus nad kordasid kirjas kuupäevaga 11. detsember 2002 esitatud argumente neid eelnevalt täiendamata.
In their letter of 11 December 2002, the French authorities disputed the classification of the State guarantee as aid, developing their case at length on the basis of the following arguments:
Kirjas kuupäevaga 11. detsember 2002 tunnistasid Prantsuse võimud vääraks abikvalifikatsiooni toetudes järgmistele argumentidele:
Under Act No 80-539 of 16 July 1980 on periodic penalty payments imposed in administrative proceedings and compliance with judgments by legal persons governed by public law, a public enterprise was responsible for settling its debts out of its own assets.
aasta 16. juuli seaduse nr 80-539 teksti järgi, mis käsitleb haldusküsimustes välja kuulutatud trahve ja avalik-õiguslike juriidiliste isikute tehtud otsuste elluviimist, on EPIC vastutav oma vara võlgade eest.
If it had insufficient funds, it had to create the necessary resources either by reducing the funds allocated to other expenditures or by increasing its revenues.
Assigneeringute ebapiisavuse korral on EPICil kohustus luua vajalikud ressursid, kas vähendades teistele kulutustele määratud assigneeringuid või suurendades ressursse.
Where the public enterprise failed to act, the supervisory authority served formal notice for it to do so.
Täitmata jätmise korral adresseerib riigi kontrolliasutus EPICile hoiatuse tegevuseks.
If the public enterprise did not comply, the supervisory authority itself issued a mandatory payment order for the expenditure in question, where necessary having first released the necessary resources.
Kui viimane jääb tulemusteta, võtab riigi kontrolliasutus kasutusele ametikohustustest lähtuva maksekorralduse, pärast seda, kui vajadusel on vabastatud vajalikud ressursid.
According to the French authorities, the State did not therefore take the place of the public enterprise in order to pay its debts; it merely ordered the expenditure should the public enterprise fail to act.
Prantsuse võimude järgi ei sea riik end EPICi asemele, et tagasi maksta selle võlgasid; mittetäitmise korral annab ta vaid kulutuste maksekorralduse.
According to the Commission, it was not the public enterprise status that constituted aid, but the more favourable credit terms it enabled such enterprises to obtain.
EPICi staatus ei moodusta abi, vaid assigneeringute soodsamad tingimused võimaldavad seda saada.
However, the Commission had not demonstrated in what way the special status enjoyed by public enterprises had actually enabled EDF to obtain real advantages linked to a particular loan or another financial obligation it had entered into.
Komisjon ei ole tõestanud, mille koha pealt võimaldas EPICi staatuse kahjustav režiim EDFil saada tõhusaid eeliseid, mis on seotud kindlaks määratud laenu või mõne muu finantskohustusega, mille suhets ettevõte on sõlminud lepingu.
The Commission should have carried out an overall assessment of the prerogatives and constraints of public enterprises rather than confining itself to highlighting certain privileges.
Komisjon oleks pidanud läbi viima eelisõiguste ja EPICite allumise globaalse hinnangu ja mitte piirduma üksnes mõningate privileegide esiletõstmisega.
Public enterprises were subject to certain statutory constraints, such as the principle of specialisation and the ban on arbitration clauses, which disadvantaged them in relation to commercial enterprises.
EPICi staatuses olijad on allutatud mõningatele määrusekohastele sundustele, nagu spetsialiteedipõhimõte ja vahekohtuakti keeld, mis muudab nende positsiooni ebasoodsamaks võrreldes äriühingutega.
Neither did the Commission take account of the public service obligations incumbent on EDF.
Lisaks ei võta komisjon arvesse avaliku teenuse osutamise kohustust, mis lasub EDFil.
If it were found that there was an implicit State guarantee, it would in any event be necessary in order to ensure continuity of the public service.
Kui konstateeritakse varjatud riigipoolne garantii, on see kõikidel asjaoludel vajalik, et tagada avaliku teenuse osutamise järjepidevus.
The Commission decision deprived Article 295 of the Treaty of its effectiveness and ran counter to the principle of equal treatment in that it treated public enterprises and commercial enterprises in the same way although they did not operate in comparable conditions.
Komisjoni otsus eraldab asutamislepingu artiklist 295 selle kasuliku mõju ja räägib vastu võrdse kohtlemise põhimõttele vastavalt sellele, mil määral ta samastab avalik-õigusliku ettevõtte ja majandusettevõtte, samas kui neil ei ole võrreldavad positsioonid.
In their letter dated 12 June 2003, the French authorities added further points as set out below.
Kirjas kuupäevaga 12. juuni 2003 lisavad Prantsuse võimud teisi allpool kirjeldatud elemente.
As regards the use of State resources, they considered that the Commission's interpretation of Act No 80-539 of 16 July 1980 was incorrect.
Mis puutub riigiressurssidesse, siis hindavad Prantsuse võimud komisjoni tõlgenduse 16. juuli 1980. aasta seadusest nr 80-539 ekslikuks.
They stressed that no legal instrument or court decision provided for or sanctioned the existence of an automatic guarantee for the benefit either of EDF or of public enterprises in general.
Prantsuse võimud tuletavad meelde, et ükski juriidiline tekst ega ükski kohtuotsus ei näe ette ega määra automaatse garantii olemasolu EDFi kasuks ja üldisemas plaanis EPICite kasuks.
They reiterated that Act No 80-539 of 16 July 1980 had neither the object nor the effect of transferring the burden of a debt to the State and emphasised that, even when public entities in France had faced extremely serious financial difficulties, financial solutions had been found without State intervention.
Prantsuse võimud kinnitavad, et 16. juuli 1980. aasta seaduse nr 80-539 eesmärgiks ega tagajärjeks ei ole edastada võlakohustus riigile ja nad tuletavad meelde, et isegi siis, kui avalik-õiguslikud isikud Prantsusmaal on olnud väga raskes rahalisese seisus, on rahalised väljapääsud leitud ilma riigi sekkumiseta.
They furthermore took the view that the fact that a public supervisory authority was empowered to increase the resources of a public entity in financial difficulty did not suffice to demonstrate either the existence of a State guarantee of last resort or the use of State resources within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Lisaks leiavad Prantsuse võimud, et ei piisa faktist, et riigi kontrolliasutusel on võimalus suurendada finantsraskustes oleva avalik-õigusliku isiku ressursse, et tõestada viimase võimaluse riikliku garantii olemasolu ega riigiressursside olemasolu asutamislepingu artikli 87 lõike 1 mõistes.
With regard to the grant of a selective advantage, the French authorities claimed that the selective nature of the aid measure under examination had not been proven.
Mis puutub selekteerivasse eelisesse, siis juhivad Prantsuse võimud tähelepanu sellele, et kõnealuse abimeetme selekteerivat elementi pole iseloomustatud.
They argued that the arrangements established by Act No 80-539 of 16 July 1980 formed part of the general scheme of the system that derived from the general principle of the unseizability of the assets of public entities under French law.
Ühelt poolt rõhutavad Prantsuse võimud, et 16. juuli 1980. aasta seadusega nr 80-539 kehtestatud režiim sobitub üldise majandussüsteemiga, mis tuleneb Prantsuse õiguse üldpõhimõttest, mille kohaselt avalik-õiguslike isikute vara on mittearestitav.
They also took the view that the Commission had not demonstrated that they enjoyed any discretionary power to assess the appropriateness of issuing a mandatory payment order, for a sum of money that had become due for payment following a court decision, on behalf of a public entity.
Teiselt poolt hindavad nad, et komisjon ei tõesta, et Prantsuse võimude käsutuses oleks mõni diskretsioon, et hinnata otstarbekaks ametikohustustest lähtuva maksekorralduse kasutuselevõtmist rahasumma puhul, mida kohtuotsuse alusel nõutakse sisse avalik-õigusliku isiku pangaarvelt.
The French authorities thus again disputed the Commission's claim that, by virtue of its status as a public enterprise, EDF enjoyed an unlimited State guarantee constituting aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Seega lükkavad Prantsuse võimud uuesti tagasi komisjoni kinnituse, mille kohaselt EDF saab EPICi staatuse alusel abi riigi piiramatust garantiist, mis asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt moodustab abi.
Non-payment by EDF of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network
Äriühingute maksu mittemaksmine EDFi poolt raamatupidamise kattevarade osa pealt, mis loodi maksuvabastuse tingimustes RAGi uuendamiseks
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 11 December 2002.
Prantsuse võimud edastasid komisjonile oma vaatlused kirjas kuupäevaga 11. detsember 2002.
They disputed the classification as State aid of the non-payment in 1987 of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network (RAG).
Nad eitavad riigiabi iseloomu 1997. aastal äriühingutemaksu mittemaksmisel raamatupidamise kattevarade osa pealt, mis loodi maksuvabastuse tingimustes RAGi uuendamiseks.
The French authorities first disputed the amount of the provisions for renewal of the RAG advanced by the Commission.
Prantsuse võimud eitavad kõigepealt komisjoni edastatud kattevarade summa suurust RAGi uuendamiseks.
They then argued that, even if EDF had not set aside provisions for the renewal of the RAG, it would still not have been liable for payment of corporation tax between 1987 and 1996 because of the carryover of large tax losses.
Seejärel kinnitavad Prantsuse võimud, et isegi RAGi uuendamise kattevarade doteerimise puudumisel poleks EDF ajavahemikus 1987–1996 olnud suuteline tasuma äriühingute maksu, sest maksuülekanded olid tugevasti defitsiitsed.
Furthermore, since the State was both the owner of EDF and the grantor of the concession on the RAG, they considered that the grantor rights did not provide it with a genuinely enforceable claim.
Kuna riik on ühel ajal EDFi omanik ja RAGi kasutusse andev asutus, leidsid nad, et kasutusse andja maksud ei moodusta tema jaoks reaalselt sissenõutavat võlga.
Consequently, when the balance sheet was restructured in 1997, they assigned those rights to EDF's capital and reserves in order to correct its undercapitalisation, but without subjecting them to corporation tax.
Selle tagajärjel andsid Prantsuse võimud bilansi ümberstruktureerimise käigus 1997. aastal kasutusse andja maksud EDFi omakapitali käsutusse, et korrigeerida selle all-kapitalisatsiooni, kuid nõudmata nende pealt äriühingute maksu tasumist.
The French authorities took the view that the restructuring of EDF's accounts in 1997 could be interpreted as a capital injection of an amount equivalent to the partial tax exemption.
Prantsuse võimud leiavad, et 1997. aastal läbiviidud raamatupidamise ümberstruktureerimist võib tõlgendada kui täiendavat dotatsiooni kapitalis rahasumma ulatuses, mis on võrdväärne osalise maksudest vabastamisega.
They also denied that the remuneration of the State was unduly reduced between 1987 and 1996 as a result of the creation of the provisions in question.
Samuti eitavad Prantsuse võimud, et riigi tasu vähendati ajavahemikus 1987–1996 põhjendamatult pärast kõnealuste kattevarade loomist.
They argued that, even if the net result had been higher, the remuneration of the State would not have been increased since, during that period, the level of that remuneration did not correspond to a predetermined percentage of EDF's net result: it was determined freely by the State in absolute terms and did not necessarily depend on EDF's financial situation; neither did the remuneration have to be deducted from the net profits for each year.
Prantsuse võimud osutavad, et isegi juhul kui neto tulemus oleks olnud suurem, ei oleks riigi tasu olnud kõrgem, sest sellel perioodil ei vastanud tasu tase ettevõtte neto tulemuse eelenvalt määratletud protsendimäärale. Riik määras kõnealuse taseme kindlaks vabalt absoluutväärtuses ja teda ei pidanud fikseerima lähtuvalt ettevõtte finantsolukorrast.
In view of the foregoing and given the losses carried over by EDF, the French authorities stressed that between 1987 and 1996 the State in fact took a dividend considerably in excess of the levels allowed by the ordinary law on commercial enterprises.
Lisaks ei maksustatud seda tasu kohustuslikus korras iga majandusaasta netokasumi pealt. Selles perspektiivis ning arvestades EDFi defitsiitseid üleminekuid rõhutavad Prantsuse võimud, et riik maksustas lõpuks ajavahemiku 1987–1996 dividendi, mille tase ületas olulisel määral äriühingute üldkehtiva õiguse limiidi.
The French authorities also considered that even if the creation of provisions for the renewal of the RAG had resulted in an advantage, such an advantage had to be regarded as cancelled out by the increase in corporation tax paid in 1997.
Peale selle hindavad Prantsuse võimud, et isegi juhul, kui kattevarade määramine RAGi uuendamiseks väljendub eelisena, tuleks seda 1997. aastal tasutud äriühingute maksu suurendamise tagajärjel pidada tühistatuks.
They claimed that, over the period 1987 to 1996, EDF paid more to the State overall than the corporation tax that would have been paid by a commercial enterprise which did not create provisions for the renewal of the RAG and which paid its shareholder a dividend equal to 37,5 % of its net result after tax.
Samuti hindavad nad, et perioodi 1987–1996 kohta on EDF kokkuvõttes tasunud riigile suurema summa kui äriühingute maks, mille oleks tasunud kaubandusõiguslik äriühing, kes poleks loonud kattevarasid RAGi uuendamiseks ja kes oleks tasunud oma aktsionärile dividendi, mis on võrdne netotulemuse 37,5 % pärast maksu.
The French authorities also argued that if EDF were found to have benefited from an undue advantage, it would constitute existing aid and not new aid on account of the expiry of the ten-year limitation period laid down in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, which began to run from the date the initial aid was granted.
Muuseas leiavad Prantsuse võimud, et juhul kui sedastatakse põhjendamatu eelis, on tegemist juba olemasoleva eelisega ja mitte uue eelisega tänu kümneaastasele kehtivusajale, mille näeb ette määruse (EÜ) nr 659/1999 artikkel 15, mis hakkab kehtima alates esimeste abielementide määramisest.
Since the Commission's first request for information was made on 10 July 2001, any aid granted before 1991 would be time-barred.
Võttes arvesse, et esimene komisjoni infopäring on kuupäevaga 10. juuli 2001, on enne 1991. aastat väljastatud võimalikud abielemendid aegunud.
The legislative measures adopted in 1997 did not suspend the limitation period since only action by the Commission could have that effect.
Prantsuse võimud hindavad, et seadusandja sekkumise tagajärjeks 1997. aastal ei olnud selle kehtivusaja katkestamine, sest üksnes komisjoni meetmetel võib olla selline mõju.
The French authorities argued finally that the measure would constitute existing aid in any event since it was granted prior to the liberalisation of the electricity market.
Kokkuvõttes hindavad Prantsuse võimud, et igal juhul on tegemist olemasoleva abiga sel määral, mil teda anti juba enne elektrituru vabastamist.
In their letter dated 20 November 2003, the French authorities reiterated their arguments concerning the revaluation differences included in the amount of the grantor rights appearing in the accounts and concerning application of the limitation rule.
Kirjas kuupäevaga 20. november 2003 tuletavad Prantsuse võimud meelde oma argumente seoses ümberhindamise erinevustega, mis on sisse arvatud kontsessiooniandja sotsiaalkontol figureerivasse maksusummasse ning seoses aegumisreegli rakendamisega.
They also claimed that the rate of corporation tax that should have been applied when EDF's balance sheet was restructured was the 1996 rate (36,67 %) not the 1997 rate (41,66 %), since the restructuring was carried out on the basis of a tax return lodged on 23 December 1997, after closure of the accounts for 1996 but before the 1997 accounts were finalised.
Lisaks kinnitavad Prantsuse võimud, et äriühingute maksumäär, mida oleks tulnud EDFi bilansi ümberstruktureerimisel rakendada on 1996. aasta oma (36,67 %-ne maksumäär) ja mitte 1997. aasta oma (41,66 %-ne maksumäär). Prantsuse võimud leiavad, et ümberstruktureerimine realiseeriti 1997. aasta 23. detsembril esitatud maksudeklaratsiooni alusel pärast 1996. aasta majandusaasta sulgemist, aga enne 1997. aasta majandusaasta oma.
The French authorities thus disputed the Commission's claim that EDF benefited from an advantage in 1997 on account of the non-payment of corporation tax on some of the provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network.
Seega eitavad Prantsuse võimud komisjoni kinnitust, mille kohaselt EDF oleks 1997. aastal saanud abi eelisest, mis tulenes äriühingutemaksu mittemaksmisest raamatupidamise kattevarade osa pealt, mis loodi maksuvabastuse tingimustes RAGi uuendamiseks.
Observations by the French authorities on the comments from an interested party
Prantsuse võimude kommentaarid asjaosalise kolmanda osapoole vaatluste kohta
The SNPIET's comments were forwarded to the French authorities by letter dated 21 January 2003.
SNPIETi vaatlused edastati Prantsuse võimudele kirjas kuupäevaga 21. jaanuar 2003.
By letter dated 21 February 2003, the French authorities reacted to those comments by stating, first, that most of the points made by the SNPIET should be declared inadmissible because they did not concern the formal investigation procedure that had been initiated and, second, that the SNPIET had not brought any new fact concerning the procedure to the Commission's attention: they consequently did not have any observations to make in response to the SNPIET's comments.
Kirjas kuupäevaga 21. veebruar 2003 kommenteerisid Prantsuse võimud neid vaatlusi, osutades ühelt poolt, et oluline osa SNIPETi tähelepanekutest tuleb kuulutada vastuvõetamatuks, kuna nad ei puuduta avatud formaalset uurimismenetlust ja teiselt poolt seda, et SNIPET ei lisa komisjonile ühtegi uut elementi seoses sellega, mis puudutab avatud menetlust, sest neil pole kommentaare, mida lisada.
V. ASSESSMENT OF THE EXISTENCE OF STATE AID
V. RIIGIABI OLEMASOLU HINNANG
Article 87(1) of the Treaty [11] provides that ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Asutamislepingu artikli 87 lõige 1 sätestab [11], et “riigi või riigiressursside vahendusel antud abi ükskõik millises vormis, mis rikub või ähvardab rikkuda konkurentsi soodustades mõningaid ettevõtteid või mõningaid tooteid, on ühitamatu ühisturuga, sel määral, mil ta mõjutab vahetusi liikmesriikide vahel.”
In determining whether a measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, the Commission has to apply the following criteria: the measure must be imputed to the State and use State resources, it must confer an advantage on certain undertakings or certain sectors which distorts competition and it must affect trade between Member States.
Et kindlaks määrata, kas üks meede moodustab riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt, peab komisjon läbi viima järgmiste kriteeriumide hindamise: meetme riiklik päritolu ja riigiressursside kasutamine, eelise andmine mõnedele ettevõtetele või sektoritele, mis viib konkurentsi tasakaalust välja ja liikmesriikidevahelise vahetuse mõjutamine.
The Commission reiterates here the points already made in the decisions to propose appropriate measures and open formal investigations [12].
Komisjon tuletab siinkohal meelde elemente, mida esitati juba vajaliku meetme ettepaneku otsuses ja formaalse uurimismenetluse alustamise otsuses. [12]
This Decision is without prejudice to the application of and compliance with the rules of the Treaty establishing the European Atomic Energy Community.
Käesolev otsus ei langeta eelnevat otsust Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu rakendamise ja selle reeglite respekteerimise kohta.
State resources
Riigiressursid
EDF has had public enterprise status since it was set up by Act No 46-628 of 8 April 1946 on the nationalisation of electricity and gas.
EDF on varustatud EPICi staatusega alates oma loomisest 8. aprilli 1946. aasta seadusega nr 46-628, mis käsitleb elektri ja gaasi natsionaliseerimist.
Like all public entities, EDF is not subject to the ordinary law on collective proceedings.
Nagu kõik avalik-õiguslikud isikud, ei allu EDF kollektiivsete menetluste üldkehtivale õigusele.
The Commission takes the view that the fact that EDF cannot be subject to administration or compulsory liquidation proceedings, and therefore cannot be declared bankrupt, is equivalent to a general guarantee covering all its liabilities.
Komisjon leiab, et tõsiasi, et EDFi puhul ei saa rakendada taasjaluleaitamise ega juriidilise likvideerimise menetlusi ja selle tagajärjel ei saa ta ka minna pankrotti, on võrdväärne üldise garantiiga, mis kehtib kõikide ettevõtte kohustuste korral.
Such a guarantee cannot be the subject of any remuneration according to the rules of the market.
Turureeglite kohaselt ei saa sellise garantii eest tasu maksta.
Such a guarantee, which is unlimited in scope, time and amount, constitutes State aid.
Käesoleva garantii näol, mis on oma kattes, kestvuses ja rahasummas piiramatu, on tegemist riigiabiga.