natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The financial measures from which they benefited did therefore result in a distortion of competition within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Nende kasuks võetud rahalised meetmed tekitasid seega tõepoolest konkurentsi moonutusi lepingu artikli 87 lõike 1 alusel.
Effect on trade
Mõju kaubandusele
A State financial measure constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty only where it actually or potentially affects trade between Member States.
Riiklikud rahalised meetmed moodustavad riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 alusel ainult juhul, kui need mõjutavad tegelikult või potentsiaalselt liikmesriikidevahelist kaubandust.
When State financial aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade, the latter must be regarded as affected by that aid [11].
Kui riigi poolt antud rahaline abi tugevdab ühe ettevõtte positsiooni teiste konkureerivate ettevõtete suhtes ühendusesiseses kaubanduses, tuleb neid ettevõtteid pidada abi teel mõjutatuks.
The Court of Justice has developed a broad interpretation of the concept of the effect on trade.
Euroopa Kohus on välja arendanud selle mõjutamise mõiste laia tõlgenduse.
Accordingly, the fact that an undertaking is not itself engaged in exporting does not mean that trade is not affected.
Seega asjaolu, et asjassepuutuv ettevõte ei osale ise ekspordis, ei välista kaubanduse mõjutamist.
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased, with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State.
Kui liikmesriik annab ühele ettevõttele abi, võib see säilitada või suurendada oma tegevust sisemiselt, mis aga vähendab samavõrra teistes liikmesriikides asutatud ettevõtete võimalusi end turul sisse seada. Abi võimaldab sel juhul alal hoida ühte osa turust, mille oleksid võinud vallutada teistes liikmesriikides asutatud konkurendid.
In the light of this case-law, the communication states that ‘thus, State financing of public service broadcasters can generally be considered to affect trade between Member States.
Selle kohtupraktika valguses on teatises avaldatud, et “üldiselt võib seega lugeda, et avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide rahastamine riigi poolt mõjutab liikmesriikidevahelist kaubandust.
This is clearly the position as regards the acquisition and sale of programme rights, which often takes place at an international level.
Sellega on ilmselt tegemist selles osas, mis puudutab leviõiguste omandamist ja müüki, mis toimub sageli rahvusvahelisel skaalal.
Advertising, too, in the case of public broadcasters who are allowed to sell advertising space, has a cross-border effect, especially for homogeneous linguistic areas across national boundaries.
Ka reklaam nende avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide puhul, kes on volitatud müüma reklaamipinda, omab piiriülest mõju eriti ühtsetel keelealadel, mis ulatuvad ühelt ja teiselt poolt riigipiiridele. Pealegi võib kommertsringhäälingu aktsionäride struktuur ulatuda mitmesse liikmesriiki.”
In its information injunction [14] and in the decision to initiate the formal investigation procedure, the Commission developed at length the issue of the effect on trade.
Oma teabe saamise korralduses [14] ja ametliku uurimismenetluse algatamise otsuses arendas komisjon pikalt seda kaubanduse mõjutamise küsimust.
The markets in the acquisition of broadcasting rights and the sale of programmes have an international dimension, even if rights and programmes are usually acquired for a particular geographic market.
Audiovisuaalõiguste omandamise ja programmide müügi turud on rahvusvahelise ulatusega, isegi kui õigused ja programmid ostetakse üldiselt kindlaksmääratud geograafilise turu jaoks.
The financial resources granted to France 2 and France 3 provided them with additional competitive means for acquiring broadcasting rights and investing in programmes that were subsequently put up for sale.
France 2-le ja France 3-le antud rahalised ressursid andsid neile täiendavad konkurentsivahendid audiovisuaalõiguste omandamiseks ja nendesse programmidesse investeerimiseks, mis nad seejärel müüki panid.
The aid measures in question also placed France 2 and France 3 in a more favourable position than their competitors in the Community, with the result that those competitors had less chances of exporting their products to France.
Pealegi asetasid kõnesolevad abimeetmed France 2 ja France 3 soodsamasse olukorda kui nende konkurendid ühenduses, vähendades samavõrra nende konkurentide võimalusi ennast Prantsusmaal sisse seada.
It should be noted here that during part of the period examined in this Decision, a broadcasting group operating in several Member States held shares in the French channel La Cinq, which was declared bankrupt in 1992.
Seejuures tuleks märkida, et käesolevas otsuses uuritud ajavahemiku ühes osas oli üks mitmes liikmesriigis tegutsev audiovisuaalteenuste grupp Prantsuse kanali Cinq aktsionär ja see kanal pankrotistus 1992. aastal.
Consequently, the grants and capital injections received by France 2 and France 3 did affect trade within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Järelikult mõjutasid France 2-le ja France 3-le antud toetused ja kapitalidotatsioonid tõepoolest liikmesriikidevahelist kaubandust lepingu artikli 87 lõike 1 alusel.
In the light of these considerations, it has to be concluded that the grants paid by the French authorities to France 2 and France 3 and the capital injections granted to France 2 between 1988 and 1994 constitute State aid within the meaning of the Treaty.
Olles pööranud tähelepanu nendele kaalutlustele, tuleks järeldada, et Prantsuse ametiasutuste poolt France 2-le ja France 3-le makstud toetused ning France 2-le aastatel 1988–1994 makstud kapitalidotatsioonid moodustavad asutamislepingu alusel riigiabi.
ASSIGNMENT TO FRANCE 2 AND FRANCE 3 OF RESPONSIBILITY FOR THE OPERATION OF A SERVICE OF GENERAL ECONOMIC INTEREST
ÜLDIST MAJANDUSHUVI ESINDAVATE TEENUSE OSUTAMISE OMISTAMINE FRANCE 2-LE JA FRANCE 3-LE
Article 86(2) of the Treaty provides that ‘undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Treaty, in particular to the rules on competition, insofar as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them.
Asutamislepingu artikli 86 lõikes 2 sätestatakse, et “ettevõtjad, kellele on antud üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamine või kes on fiskaalmonopolid, alluvad käesoleva lepingu eeskirjadele, eriti konkurentsieeskirjadele niivõrd, kuivõrd nimetatud eeskirjade kohaldamine juriidiliselt ega faktiliselt ei takista nendele eriülesannete täitmist.
The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Community’.
Kaubanduse arengut ei tohi mõjutada määral, mis oleks vastuolus ühenduse huvidega.”
It is settled case-law that Article 86 of the Treaty constitutes, for undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest, a derogation from the ban on State aid [15].
Pideva kohtupraktika järgi moodustab asutamislepingu artikkel 86 üldist majandushuvi esindavate teenuste osutamiseks volitatud ettevõtete jaoks riigiabi keelu [15] rikkumise.
The Court’s judgment in Altmark implicitly confirms that State aid which compensates for the costs incurred by an undertaking in providing a service of general economic interest may be declared compatible with the common market if the conditions laid down in Article 86(2) of the Treaty are met.
Altmarki kohtuotsus kinnitab selgesõnaliselt, et riigiabi, mis korvab ühele ettevõttele üldist majandushuvi esindava teenuse osutamisel tekkinud kulud, võib kuulutada ühisturuga kokkusobivaks, kui täidetud on asutamislepingu artikli 86 lõikes 2 kehtestatud tingimused.
The Court has consistently held [16] that Article 86 provides for a derogation and must therefore be interpreted restrictively.
Kooskõlas pideva kohtupraktikaga [16] moodustab asutamislepingu artikkel 86 erandsätte, mida tuleb tõlgendada piiravalt.
The Court has clarified that in order for a measure to benefit from such a derogation, it is necessary that all the following conditions be fulfilled:
Kohus täpsustas, et täidetud peavad olema kõik järgmised tingimused selleks, et meetmete suhtes võiks rakendada seda erandit:
the service in question must be a service of general economic interest and clearly defined as such by the Member State,
kõnesolev teenus peab olema üldist majandushuvi esindav teenus ja olema selgelt määratletud sellisena liikmesriigi poolt,
the undertaking in question must be explicitly entrusted by the Member State with the provision of that service,
asjaomane ettevõte peab olema selgesõnaliselt volitatud liikmesriigi poolt nimetatud teenust osutama,
the application of the competition rules of the Treaty must obstruct the performance of the particular tasks assigned to the undertaking and the derogation must not affect the development of trade to an extent that would be contrary to the interests of the Community.
asutamislepingu konkurentsieeskirjade kohaldamine peab häirima ettevõttele usaldatud eriülesande täitmist ja erand ei tohi mõjutada kaubanduse arengut määral, mis on vastuolus ühenduse huvidega.
The communication sets out the principles and methods which the Commission intends to follow to ensure that the above conditions are fulfilled in the broadcasting sector.
Teatises määratakse kindlaks põhimõtted ja meetodid, mida komisjon kavatseb järgida, et valvata nendest tingimustest kinnipidamist ringhäälingusektoris.
In the case in point, the Commission must accordingly establish that:
Antud juhul peab komisjon seega konstateerima, et:
the activity of France 2 and France 3 constitutes a public service activity and the public service tasks of the two broadcasters are clearly defined (definition),
telekanalite France 2 ja France 3 tegevus kujutab avaliku teenistuse tegevust ja et nende avaliku teenistuse ülesanded on selgelt kindlaks määratud (määratlus),
France 2 and France 3 have been entrusted with these public service tasks by an official decision (entrustment and supervision),
France 2-le ja France 3-le anti need avaliku teenistuse ülesanded ametliku aktiga (käsundusleping ja kontroll),
the financial compensation granted to them is proportional to the net cost of their public service activity (proportionality test).
neile antud rahaline hüvitis on võrdeline nende avaliku teenistuse tegevuse puhta maksumusega (proportsionaalsus).
In its analysis, the Commission must also have due regard for the Protocol.
Oma analüüsi raames peab komisjon arvesse võtma ka protokolli.
The Protocol stresses that the system of public broadcasting is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism.
Ta tuletab meelde, et avaliku teenistuse ringhääling on otseselt seotud iga ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajadustega ning ka meedias pluralismi säilitamise vajadusega.
It states more precisely that the Member States are competent ‘to provide for the funding of public service broadcasting insofar as such funding is granted to broadcasting organisations for the fulfilment of the public service remit as conferred, defined and organised by each Member State, and insofar as such funding does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’.
Ta sätestab täpselt, et liikmesriikide pädevusse kuulub “avaliku ringhäälinguteenistuse rahastamise tagamine niivõrd, kuivõrd see rahastamine on suunatud ringhäälinguorganisatsioonidele avaliku teenistuse ülesannete täitmiseks selliselt, nagu need talle omistati, kindlaks määrati ja korraldati iga liikmesriigi poolt, ja niivõrd, kuivõrd see rahastamine ei muuda kaubanduse ja konkurentsi tingimusi ühenduses sellisel määral, mis oleks vastuolus ühise huviga, kusjuures mõistetakse, et arvesse tuleb võtta selle avaliku teenistuse tellimuse täitmist”.
Definition of the public service remits of France 2 and France 3
France 2 ja France 3 avaliku teenistuse ülesannete määratlus
In accordance with the Protocol and the communication, the definition of the public service remit is a matter for the Member States.
Protokolli ja teatise põhjal kuulub avaliku teenistuse ülesannete määratlus liikmesriikide pädevusse.
Article 48 of French Act No 86-1067 of 30 September 1986 on freedom of communication refers to the ‘educational, cultural and social role’ of the television channels France 2 and France 3.
Prantsuse 30. septembri 1986. aasta kommunikatsioonivabaduse seaduse nr 86-1067 artiklis 48 viidatakse telekanalite France 2 ja France 3 “hariduslikule, kultuurilisele ja ühiskondlikule ülesandele”.
Articles 54, 55 and 56 of the Act determine precisely certain tasks to be performed by France 2 or France 3 with regard to the transmission of government communiqués, parliamentary debates and broadcasts reserved for political parties, trade unions and professional associations and the main religious denominations represented in France.
Nimetatud seaduse artiklites 54, 55 ja 56 on täpselt kindlaks määratud France 2 või France 3 mõned ülesanded valitsuse avalduste ja parlamendi arutelude levitamise ja poliitilistele rühmitustele, ametiühingutele ja kutseorganisatsioonidele ning Prantsusmaal praktiseeritavatele peamistele usunditele pühendatud saadete osas.
The public service remits of France 2 and France 3 are then specified for each channel in a schedule of obligations.
France 2 ja France 3 avaliku teenistuse ülesanded on seejärel kummagi kanali puhul üksikasjalikult kirjeldatud tootespetsifikaadis.
Article 3 of the schedule of tasks and obligations of France 2 dated 28 August 1987 provides that ‘the company shall make and programme its broadcasts with the aim of providing all sections of the public with information, cultural enrichment and entertainment, in accordance with the cultural, educational and social role assigned to it by law’ and that ‘through its programmes in particular, it shall promote the cultural heritage and contribute to its enrichment via the productions it broadcasts’.
France 2 28. augusti 1987. aasta ülesannete ja toodete spetsifikaadi artiklis 3 sätestatakse, et “ettevõte teostab ja kavandab oma saated taotlusega tuua kõikide publiku koosseisudeni informatsiooni, kultuurilist rikastamist ja meelelahutust, vastavalt talle seadusega määratud kultuurilisele, hariduslikule ja ühiskondlikule ülesandele” ja et ta “tagab eriti oma programmidega kultuuripärandi väärtustamise ja osaleb selle rikastamises oma audiovisuaalse loominguga, mida ta pakub oma kanalil.”
Article 3 of the schedule of tasks and obligations of France 3, also dated 28 August 1987, reproduces the aforementioned two paragraphs and adds a third one, whereby ‘the company shall make and programme broadcasts on regional life, facilitating in particular the expression of and provision of information to the different cultural, social and professional communities and spiritual and philosophical groupings’.
France 3 samuti 28. augusti 1987. aasta ülesannete ja toodete spetsifikaadi artiklis 3 võetakse need kaks lõiget uuesti sisse ja lisatakse kolmas lõige, mille tingimuste kohaselt “ettevõte teostab ja kavandab saateid elust regioonides, soodustades nimelt kultuuri-, ühiskondlike ja ametigruppide ning vaimsete ja filosoofiliste suundade väljendamist ja informatsiooni.”
Some 20 articles then spell out more precisely the content of these public service tasks: pluralistic expression of different trends of thought and opinion; fairness, independence and pluralism of information; adjustment to technological change; adaptation of programmes to cater for the needs of the deaf and hard of hearing; transmission of government communiqués, the main parliamentary debates and broadcasts reserved for political parties, trade unions and professional associations and the main religious denominations represented in France; broadcasting of messages devoted to major national causes, road safety and consumer information; transmission of educational and social welfare broadcasts; obligations relating to the transmission and nature of documentaries, news and current affairs programmes, drama, music, dance, variety shows, sporting events, programmes for children and young people and fictional works.
Paarkümmend artiklit kirjeldab seejärel täpsemalt nende avaliku teenistuse ülesannete sisu: mõtte- ja arvamussuundade pluralistlik väljendus; ausus, informatsiooni sõltumatus ja pluralism; kohandamine tehnika arenguga; programmide kohandamine kurtide ja halva kuulmisega inimeste jaoks; valitsuse avalduste ja põhiliste parlamendi arutelude levitamine, poliitilistele rühmitustele, ametiühingutele ja kutseorganisatsioonidele ning põhilistele Prantsusmaal praktiseeritavatele usunditele pühendatud saadete levitamine; suurtele riiklikele küsimustele ja liiklusohutusele pühendatud teadete ja tarbijainfo saadete levitamine; haridus- ja sotsiaalsete saadete levitamine; dokumentaal-, info-, teatri-, muusika-, tantsu-, meelelahutus-, spordisaadete, laste- ja noortesaadete ja mängufilmide levitamisega ja olemusega seonduvad kohustused.
The schedules of tasks and obligations of France 2 and France 3 dated 16 September 1994, which replaced those dating from 1987, reaffirm these public service tasks.
France 2 ja France 3 16. septembri 1994. aasta ülesannete ja toodete spetsifikaadid, millega asendati 1987. aasta omad, kinnitavad üle need avaliku teenistuse ülesanded.
The preamble to both documents states that ‘the national television broadcasting companies (France 2 and France 3) provide a television service for all citizens.
Nende ülesannete ja toodete spetsifikaadi sissejuhatuses märgitakse, et “telesaadete riigiettevõtted [France 2 ja France 3] moodustavad kõikide kodanike televisiooni.
As such, they shall endeavour to reach the widest possible audience while affirming their personality by offering a specific range of programmes based on four major characteristics:
Selleks taotlevad nad kõige laiema publiku kogumist, kinnitades sellega oma isikupära eriprogrammide pakkumises, mis põhinevad neljal suuremal omadusel:
in performing the cultural, educational and social role assigned to them by law, these channels shall provide the public with information, cultural enrichment and entertainment, showing respect for human dignity at all times,
neile seadusega määratud kultuurilise, haridusliku ja sotsiaalse ülesande täitmisel toovad need kanalid publikuni info, kultuurilise rikastamise ja meelelahutuse, järgides pidevalt inimese respekteerimise nõuet,
they shall ensure pluralism in their programming by including all types of programme and catering for all audiences,
nad tagavad oma programmide pluralismi, käsitledes kõiki žanreid ja avades ennast kogu publikule,
the programmes they offer shall be particularly rich and diversified in the area of cultural broadcasts and programmes for the young,
programm, mida nad pakuvad, on eriti rikas ja mitmekesine kultuurisaadete ja noortesaadete valdkonnas,
they shall make a significant effort in terms of programme output by pursuing innovation, being systematically attentive to the script and encouraging the creation of original productions aimed, among other things, at promoting the French cultural heritage.
nad täidavad märkimisväärset audiovisuaalse loomingu püüdlust, taotledes uuendusi, pöörates süstemaatiliselt tähelepanu kirjutamisele ja soodustades originaalsete, Prantsuse kultuuripärandit väärtustavate toodete teostust.
In doing so, the national broadcasting companies shall endeavour to act as the benchmark in standards of ethics, quality and imaginativeness.
Selles on riiklike programmiettevõtete osa olla viiteks eetika, kvaliteedi ja loovuse osas.
They shall be guided by concern to avoid any kind of bad taste.
Nad peavad selleks silmas mis tahes labasuse vältimist.
The attention they pay to their audience shall reflect a desire to achieve high standards rather than commercial performance’.
Tähelepanu, mida nad pööravad oma publikule, väljendab pigem nõuet publiku suhtes kui ärisaavutuste taotlust.”
The preamble to the schedule of tasks and obligations of France 2 then describes the latter as ‘the only exclusively general-interest channel in public ownership’ with a duty to reach ‘a wide audience, to which it shall offer a diversified and balanced range of programmes’, while the preamble to the schedule of tasks and obligations of France 3 states that the latter ‘shall assert its specific role as a regional and local channel’ and give priority to ‘decentralised news coverage and regional events’.
France 2 ülesannete ja toodete spetsifikaadi sissejuhatuses kirjeldatakse seejärel kanalit kui “ainsat avaliku sektori eranditult üldiseloomuga kanalit”, mille taotluseks on saavutada “laia publikut, kellele ta pakub mitmekesist ja tasakaalustatud programmivalikut”, samas kui France 3 ülesannete ja toodete spetsifikaadi sissejuhatuses on märgitud, et see kanal “kinnitab oma piirkondliku ja kohaliku kanali erisuunitlust” ja soosib “detsentraliseeritud informatsiooni ja piirkondlikke sündmusi”.
As in the case of the schedules of tasks and obligations dated 28 August 1987, some 20 articles then spell out more precisely the content of these public service tasks.
Nagu 28. augusti 1987. aasta ülesannete ja toodete spetsifikaadis, kirjeldab ligi kakskümmend artiklit seejärel täpsemalt avaliku teenistuse ülesannete sisu.
The Commission considers that the public service tasks entrusted to France 2 and France 3 correspond to a service of general economic interest within the meaning of Article 86(2) of the Treaty.
Komisjon leiab, et France 2 ja France 3 ülesandeks tehtud avaliku teenistuse ülesanded vastavad asutamislepingu artikli 86 lõike 2 alusel üldise majandushuviga teenistusele.
They are clearly defined and legitimate, in that they are aimed both at satisfying the democratic, social and cultural needs of French society and at ensuring pluralism, including cultural and linguistic diversity, within the meaning of the Protocol.
Need avaliku teenistuse ülesanded on selgelt määratletud ja õigusjärgsed selles osas, et need taotlevad samal ajal Prantsuse ühiskonna demokraatlike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajaduste rahuldamise tagamist ning pluralismi, sealhulgas kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse kindlustamist vastavalt protokollile.
The Commission also notes that these public service tasks cover the making and transmission of all the programmes broadcast by France 2 and France 3; the public service activity of the two broadcasters therefore consists in making and transmitting all their programmes.
Komisjon täheldab lisaks, et need avaliku teenistuse ülesanded katavad kõikide France 2 ja France 3 poolt levitatavate programmide teostust ja levitamist. Nende kahe kanali avaliku teenistuse tegevus seisneb seega nende kõikide programmide teostuses ja levitamises.
Although some of the public service tasks are of a general and predominantly qualitative nature, the Commission, having due regard to the interpretative provisions set out in the Protocol, deems such a ‘wide’ definition to be legitimate.
Mõistagi on mõned avaliku teenistuse ülesanded üldist ja pigem kvalitatiivset laadi, kuid protokolli tõlgenduslikest sätetest lähtudes peab komisjon seda “laia” määratlust õigusjärgseks.
It considers, finally, that the definition of public service tasks does not contain any manifest error.
Lõpuks leiab komisjon, et see avaliku teenistuse ülesannete määratlus ei sisalda ühtegi ilmset viga.
The schedules of tasks and obligations of the two public broadcasters also contain provisions on programming quotas for films and audiovisual works ‘in original French language’ and on funding for the co-production of films.
Mõlema avalik-õigusliku kanali ülesannete ja toodete spetsifikaadid sisaldavad ka “algupäraselt prantsuskeelse väljendusega” filmi- ja audiovisuaalteoste levikvootide ja filmiteoste kaastoodangu rahastamisega seonduvaid sätteid.