natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to point 3.2.2 of the guidelines, a newly created firm is not eligible for rescue or restructuring aid, even if its initial financial position is insecure.
Vastavalt suuniste punktile 3.2.2 ei tule uuesti asutatud ettevõte päästmis- või ümberstruktureerimisabi saamisel arvesse, isegi kui selle esialgne finantsseis peaks olema ebakindel.
This is the case, for instance, where a new firm emerges from the liquidation of a previous firm or merely takes over such firm’s assets.
See on näiteks juhul, kui uus ettevõte tekib eelmise ettevõtte likvideerimise tulemusena või üksnes võtab üle eelmise ettevõtte varad.
The only exceptions to this rule are cases dealt with by the BvS in the context of its privatisation remit and other similar cases in the new Länder, involving companies emerging from a liquidation or a takeover of assets occurring up to 31 December 1999.
Kõnealuse reegli ainsaks erandiks on juhtumid, mida BvSi poolt käsitletakse tema erastamisülesannete raames või sarnased juhud uutes liidumaades, mille korral ettevõtted kuni 31. detsembrini 1999. aastal on tekkinud likvideerimisest või on üle võtnud varasid.
In its decision to open the formal investigation procedure the Commission noted that Jahnke, which was registered in November 1999, was a newly created firm.
Oma otsuses vormikohase uurimismenetluse algatamise kohta nentis komisjon, et novembris 1999. aastal registreeritud Jahnke oli uuesti asutatud ettevõte.
It raised doubts whether Jahnke fell within the exception to the general prohibition on restructuring aid to a newly created firm because there had been no liquidation of HAMESTA’s assets, nor can Jahnke be considered to have taken over the assets since the creditors’ meeting had decided not to proceed with the sale of the assets to Jahnke Halle but instead to dispose of them by public auction.
Komisjon väljendas kahtlust, et Jahnke kuulub taasasutatud ettevõtetele ümberstruktureerimisabi andmise üldise keelu erandite hulka, sest HAMESTA varasid ei likvideeritud ja Jahnke ei võtnud neid ka tõelises mõttes üle, sest võlausaldajate üldkoosolek oli otsustanud varasid mitte Jahnke Hallele müüa, vaid panna need avalikule enampakkumisele.
In its comments Germany took the view that a letter dated 30 November 1999 from the receiver to Mr Jahnke was to be regarded as a takeover agreement.
Oma vastuses väidab Saksamaa, et pankrotihalduri 30. novembri 1999. aasta kirja Jahnkele tuleb käsitleda ülevõtmislepinguna.
In this letter the receiver envisaged that Jahnke could utilise the assets until such time as a sale took place.
Nimetatud kirjas väitis pankrotihaldur, et Jahnke võiks varasid kasutada kuni nende erastamiseni.
The German authorities also pointed out that since December 1999 Jahnke had operated the business of HAMESTA and that both Mr Jahnke and his other company Jahnke Lenzen had made commitments.
Järgnevalt viitasid Saksa ametkonnad sellele, et Jahnke juhib HAMESTA äritoiminguid alates detsembrist 1999. aastal ja et nii Jahnke kui ka tema ettevõte Jahnke Lenzen olevat sellega seoses enda kanda võtnud kohustusi.
Germany also argued that the Commission had already approved aid to newly created firms in a number of instances.
Lisaks väidab Saksamaa, et komisjon on juba mitmel juhul võimaldanud abi uuesti asutatud ettevõtetele.
It referred in particular to the Homatec and Ambau cases.
Siinkohal toetub Saksamaa iseäranis Homateci ja Ambau juhtumitele.
According to the German authorities, the takeover of HAMESTA’s assets by Jahnke occurred in the following way:
Saksa ametiasutuste kinnitusel võttis Jahnke HAMESTA varad üle järgnevalt.
On 30 November 1999, the receiver informed Mr Jahnke that he envisaged selling the assets to Jahnke provided he secured the agreement of the creditors’ meeting.
novembril 1999. aastal teatas pankrotihaldur hr Jahnkele, et ta kavatsevat vara Jahnkele müüa niipea, kui saab selleks nõusoleku võlausaldajate üldkoosolekult.
In the meantime, and in agreement with another tenant of the assets, Mr Jahnke might utilise the assets for a price of about EUR 13000, payable after 1 January 2000.
Vahepealsel perioodil võivat Jahnke teise rentnikuga kokkuleppel kasutada vara pärast 1. jaanuari 2000. aastal makstava hinna eest, milleks on ligikaudu 13000 eurot.
In February 2000 a draft sales contract was drawn up.
Veebruaris 2000. aastal koostati müügilepingu kavand. Seejärel ilmnes siiski, et HAMESTA võlausaldajate üldkoosolek ei olnud selle müügilepinguga nõus, vaid eelistas vara müüa avalikul enampakkumisel.
After it appeared that HAMESTA’s creditors’ meeting would not agree to the sales contract but preferred to sell the assets by public auction, a new rental agreement for an unlimited duration was signed (in May 2000).
Pärast seda allkirjastati mais 2000. aastal uus tähtajatu rendikokkulepe.
Germany first arranged for the auction to take place in 2002, then in 2003.
Saksamaa nägi enampakkumise tähtaja ette esmalt 2002. aastaks ja seejärel 2003. aastaks.
In order to ensure that Jahnke might acquire the assets at this auction, it was first to acquire the liens from HAMESTA’s creditors and then the assets.
Kindlustamaks, et Jahnke saaks kavandatud enampakkumisel vara endale, pidi ta esmalt omandama HAMESTA võlausaldajate kinnispandiõigused ja seejärel vara.
Jahnke also took over HAMESTA’s stock for a purchase price of EUR 76694. Moreover, between 2000 and 2002 it invested some EUR 237000 in repairs to the assets.
Järgnevalt võttis Jahnke üle HAMESTA laovarud ostuhinnaga 76694 eurot ja investeeris 2000. aastast kuni 2002. aastani varasse ligikaudu 237000 eurot remonditöödeks.
HAMESTA’s receiver informed Mr Jahnke by letter dated 30 November 1999 of his intention to sell Jahnke HAMESTA’s assets for a purchase price of EUR 2,5 million, provided he secured the agreement of the creditors’ meeting.
HAMESTA pankrotihaldur teatas Jahnkele 30. novembri 1999. aasta kirjaga oma kavatsusest müüa talle HAMESTA vara 2,5 mln euro eest kohe, kui ta saab selleks võlausaldajate üldkoosoleku nõusoleku.
The assets were at that time rented out to someone else (until 31 March 2000 at the latest).
Vara oli tol ajal hiljemalt kuni 31. märtsini 2000. aastal kellelegi teisele välja renditud.
The receiver also proposed to Mr Jahnke that he might, in agreement with the other tenant, utilise the assets for a fee of about EUR 13000, payable after 1 January 2000.
Peale selle pakkus pankrotihaldur Jahnkele, et see võiks rentnikuga kokkuleppele jõudes kasutada vara pärast 1. jaanuari 2000. aastal makstava 13000 euro suuruse summa eest.
The sales contract concluded between the receiver and Jahnke in February 2000 never became effective as HAMESTA’s creditors’ meeting preferred to sell the assets by public auction.
Pankrotihalduri ja Jahnke vahel veebruaris 2000. aastal sõlmitud müügileping ei jõustunud mitte kunagi, sest HAMESTA võlausaldajate üldkoosolek eelistas vara müüa avalikul enampakkumisel.
A new rental agreement between the receiver and Jahnke was concluded in May 2000. This agreement could be terminated at six months’ notice at year’s end.
Mais 2000. aastal sõlmiti pankrotihalduri ja Jahnke vahel uus rendikokkulepe, mida sai üles ütelda kuue kuu jooksul alates aasta lõpust.
It would expire when HAMESTA came out of receivership.
Kokkulepe lõpeks HAMESTA pankrotihalduse lõpuga.
The Commission considers that it does not follow clearly from the letter of 30 November 1999 that the receiver was committing himself to a final takeover of the assets by Jahnke.
Komisjon on seisukohal, et 30. novembri 1999. aasta kirjast ei tulene üheselt, et pankrotihaldur määras kindlaks vara lõpliku ülevõtmise Jahnke poolt.
The receiver was merely proposing to Mr Jahnke that he might, in agreement with the other tenant, utilise the assets for an indeterminate duration.
Ta pakkus üksnes Jahnkele, et see võiks kokkuleppel rentnikuga vara määramata aja jooksul kasutada.
Mr Jahnke could utilise the assets until such time as the receiver terminated the agreement within the legal deadline.
Jahnke võiks vara kasutada niikaua, kuni pankrotihaldur lõpetab kokkuleppe seadusliku tähtaja jooksul.
The receiver was manifestly unable in November 1999 to enter into a long-term commitment for a takeover of the assets as he did not have the agreement of the creditors’ meeting.
Ilmselt ei saanud pankrotihaldur novembris 1999. aastal vara ülevõtmise pikaajalist kindlaksmääramist kokku leppida, sest tal polnud selleks võlausaldajate üldkoosoleku nõusolekut.
As became clear in February 2000, the creditors’ meeting was not in favour of a direct asset sale to Jahnke but preferred to sell the assets via a public auction.
Veebruaris 2000. aastal sai selgeks, et võlausaldajate üldkoosolek ei kiitnud heaks vara otsest müüki Jahnkele, vaid eelistas avalikku enampakkumist.
The public auction of HAMESTA’s assets has not yet taken place.
HAMESTA vara planeeritud enampakkumine ei ole senini aset leidnud. Saksa ametkondade kinnitusel tuleb enampakkumise läbiviimiseks vara väärtus uuesti kindlaks määrata.
According to the German authorities, the value of the assets has to be re-established before the auction can take place (now scheduled for the end of 2003).
Enampakkumise toimumisajaks on nüüd ette nähtud 2003. aasta lõpp.
The Commission cannot therefore assume that Jahnke will be able to acquire the assets or operate them on a permanent basis.
Seetõttu ei saa komisjon lähtuda sellest, et Jahnkel on võimalus vara ostmiseks või selle kestvaks kasutamiseks.
The present case is different from the Homatec and Ambau cases, both of which fell under the 1994 guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [11].
Käesolev juhtum erineb Homateci ja Ambau juhtumitest, mis mõlemad kuulusid raskustes ettevõtete päästmise ja ümberstruktureerimise riigiabi hindamise 1994. aasta suuniste [11] alla.
Owing to the exceptional circumstances prevailing in the new Länder, the Commission authorised under the 1994 guidelines restructuring aid to firms newly created in the form of so-called ‘Auffanglösung’ [12].
Erakorraliste asjaolude tõttu uutes liidumaades lubas komisjon vastavalt 1994. aasta suunistele ümberstruktureerimisabi “tasakaalustavate lahenduste” [12] vormis ka uuesti asutatud ettevõtetele.
As Homatec and Ambau were both Auffanglösungen and as all the relevant criteria of the 1994 guidelines were satisfied, the Commission was able to approve the restructuring aid for these two companies at that time.
Et Homateci ja Ambau näol oli tegemist tasakaalustavate lahendustega, mille korral olid täidetud kõik 1994. aasta suuniste kriteeriumid, siis võis komisjon tookord ümberstruktureerimisabi mõlema ettevõtte jaoks heaks kiita.
The present case, however, concerns the application of the 1999 guidelines, under which the Auffanglösung concept was limited to cases dealt with before 31 December 1999.
Käesolev juhtum puudutab siiski 1999. aasta suuniste rakendamist, mille puhul tasakaalustavate lahenduste kontseptsiooni piirati juhtudega, mida käsitleti enne 31. detsembrit 1999. aastal.
Moreover, the circumstances of the present case are factually different inasmuch as the economic operation of HAMESTA was not taken over by Jahnke on a long-term basis but only on the basis of an offer from the receiver to utilise the assets and only until such time as the receivership was closed.
Peale selle viitab käesolev juhtum objektiivsetele erinevustele, sest Jahnke ei võtnud HAMESTA äri üle mitte pikaajaliselt, vaid üksnes vastavalt pankrotihalduri pakkumisele kasutada vara ainult kuni pankrotimenetluse lõpuni.
The present case is therefore different from the two aforementioned cases.
Selle poolest erineb käesolev juhtum mõlemast eespool nimetatud juhtumist.
As the case falls to be assessed under the new, stricter guidelines, the Commission must apply different criteria from those used in the Homatec and Ambau cases.
Kuna käesolevat juhtumit tuleb hinnata uute rangemate suuniste alusel, peab komisjon rakendama teisi kriteeriume kui Homateci või Ambau korral.
For the reasons set out above, the Commission cannot consider that Jahnke fulfils the criteria for exemption from the general prohibition on restructuring aid to a newly created firm.
Juba selgitatud põhjustel ei saa komisjon lähtuda sellest, et Jahnke täidab eeldusi, mis vabastaksid ta uuesti asutatud ettevõttele ümberstruktureerimisabi andmise üldise keelu alt.
The Commission believes that its considerations about the non-eligibility for restructuring aid are reason enough to find that the aid does not meet the conditions for a favourable exercise of its discretion under Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Komisjon usub, et need ümberstruktureerimisabi keelu alased kaalutlused põhjendavad läbivaatuse tulemust, mille kohaselt abi ei vastanud vajalikele eeldustele EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c kohaldamiseks.
However, in order to assess whether the measures fulfil the other criteria of the approved aid schemes, the Commission has also examined the other relevant criteria of the guidelines.
Et selgitada välja, kas meetmed täidavad heakskiidetud abikava teisi kriteeriume, uuris komisjon suuniste ülejäänud rakendatavaid kriteeriume.
According to the guidelines, the restructuring plan must restore the long-term viability and health of the firm within a reasonable timescale and on the basis of realistic assumptions as to its future operating conditions.
Vastavalt suunistele peab ümberstruktureerimisplaani elluviimine tagama ettevõtte pikaajalise rentaabluse taastamise ja tootmisvõime kohaste tähtaegade jooksul, mis tuginevad realistlikele oletustele tulevaste ettevõtlustingimuste kohta.
To fulfil the viability criterion, the restructuring plan must be considered capable of putting the firm into a position of covering all its costs including depreciation and financial charges and generating a minimum return on capital such that, after completing its restructuring, the firm will not require further injections of State aid and will be able to compete in the market place on its own merits.
Rentaabluskriteeriumi täitmiseks peab ümberstruktureerimisplaan olema sobiv ettevõtte niisugusesse seisundisse viimiseks, et see tuleks toime kõikide kuludega, kaasa arvatud amortisatsioon ja intressikoormus, ning saavutaks kapitali miinimumtulu, nii et pärast ümberstruktureerimist ei oleks enam vaja lisatoetusi ja ettevõte oleks võimeline turukonkurentsiga omal jõul toime tulema.
In its decision to open the formal investigation procedure the Commission noted that the cooperation with Jahnke Lenzen was a main element of the restructuring plan.
Oma otsuses vormikohase uurimismenetluse algatamiseks tõi komisjon välja, et ümberstruktureerimisplaani peamiseks koostisosaks on koostöö Jahnke Lenzeniga.
The Commission pointed out in this connection that it could not endorse a restructuring plan under which the definitive beneficiary of the aid would not necessarily be in a position to carry out the restructuring measures.
Selle kohta märkis komisjon, et ta ei saa heaks kiita ühtki ümberstruktureerimisplaani, kui abisaaja ei ole igal juhul võimeline ümberstruktureerimist iseseisvalt läbi viima.
Furthermore, the Commission raised doubts whether the investor would have the necessary financial resources to acquire the assets.
Peale selle avaldas komisjon kahtlust, kas investoril on olemas vara omandamiseks vajalikud finantsvahendid.
In the light of the fact that the restructuring period was to end in November 2002 but the public auction was only to take place between March and September 2002, the Commission also raised doubts whether the restructuring plan could restore the long-term viability of Jahnke in accordance with the guidelines.
Pidades silmas asjaolu, et ümberstruktureerimise ajavahemik lõpeks novembris 2002. aastal, avalik enampakkumine toimuks aga alles 2002. aasta märtsi ja septembri vahel, kahtles komisjon selles, et ümberstruktureerimisplaaniga suudetakse suunistele vastavalt taastada Jahnke pikaajaline rentaablus.
From the information set out above it appears that so far Jahnke has been unable to permanently acquire HAMESTA’s assets, which in itself shows that the undertaking is not viable.
Olemasolevast teabest selgub, et Jahnkel ei olnud seni võimalik HAMESTA vara lõplikult omandada ning juba see iseenesest kinnitab, et ettevõte ei ole elujõuline.
For the following reasons it seems hardly possible that Jahnke will be able to acquire the assets in the near future:
Alljärgnevatel põhjustel näib vaevalt võimalikuna, et Jahnke suudab vara lähemas tulevikus osta:
the bank loan of EUR 2,5 million, necessary for financing the sales price of the assets, has not been granted;
2,5 mln euro suurust pangalaenu, mis on vajalik vara müügihinna tasumiseks, ei võimaldatud;
the investor himself has only limited financial resources; and
investoril on ainult piiratud rahalised vahendid ja
Jahnke applied for insolvency in 2002.
Jahnke teatas 2002. aastal pankrotist.
The weakness of the restructuring plan lies in the fact that at no time was the precondition for its implementation, i.e. the takeover of the assets, financially secured.
Ümberstruktureerimiskontseptsiooni nõrkus seisneb asjaolus, et selle elluviimise eeldus, st vara ülevõtmine, ei olnud mitte ühekski ajahetkeks rahaliselt tagatud.
The information submitted after the opening of the procedure does not allow the conclusion to be drawn that at any point has a clear commitment been given by the financing bank.
Menetluse algatamise otsuse järel esitatud teave ei võimalda teha järeldust, et mingil ajahetkel oli olemas finantseeriva panga siduv kohustus.
Nor does this information show that the investor could have obtained the lacking financial support from out of his own resources, as they had already been allocated to financing the start-up measures, or from the planned profits of the business itself, as these would have been insufficient.
Samuti ei tulene kirjeldustest, et investor võiks puuduvaid rahalisi vahendeid finantseerida oma isiklikest ressurssidest, mida oli juba kasutatud käivitusabinõude finantseerimiseks, või hoopis ettevõtte planeeritud ülejääkidest, kuna viimastest ei oleks samuti piisanud.
The Commission’s initial doubts have been confirmed by the fact that the actual performance of Jahnke has been below expectations.
Edasi tuleb märkida, et komisjoni kahtlus leiab kinnitust, sest Jahnke tegelikud tulemused jäid oodatust halvemaks.
Whereas the restructuring plan foresaw an annual result of EUR 250000 in 2000 and EUR 600000 in 2001, the actual result has been about EUR 100000 in 2000 and EUR 15000 in 2001.
Sel ajal kui ümberstruktureerimisplaani puhul lähtuti aastatulemusest 250000 eurot 2000. aastal ja 600000 eurot 2001. aastal, oli tegelikuks tulemuseks 2000. aastal 100000 eurot ja 2001. aastal 15000 eurot.
The Commission cannot consider the restructuring plan as being based on realistic assumptions or that Jahnke will be restored to long-term viability within a reasonable timescale.
Komisjon ei saa lähtuda sellest, et ümberstruktureerimisplaani aluseks on realistlikud oletused ja et Jahnke suudab pikaajalise rentaabluse kohaste tähtaegade jooksul taastada.
The restructuring plan must contain measures to offset as far as possible adverse effects on competitors, otherwise the aid involved is contrary to the common interest and not eligible for exemption pursuant to Article 87(3)(c) of the EC Treaty.
Ümberstruktureerimisplaan peab ette nägema meetmed selleks, et tasakaalustada võimalikke kahjulikke mõjusid konkurentidele, kuna vastasel korral toimiks antud abi ühiste huvide vastu ega tuleks arvesse erandina vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile c.
This implies that, if the undertaking concerned is active in a market in the EU where an objective assessment of supply and demand shows that there is a structural excess of production capacity, the restructuring plan must make a significant contribution, proportionate to the amount of aid received, to the restructuring of the industry serving the relevant market by irreversibly reducing or closing capacity.
Nimetatud asjaolu eeldab seda, et ümberstruktureerimisplaaniga antakse tuntav panus, mis on saadud abi suurusega kohases vahekorras, ühenduse relevantsele turule vastava majandusharu ümberstruktureerimiseks tootmisvõimsuse lõpliku vähendamise või seiskamise teel, juhul kui asjaomane ettevõte on tegev ühenduse turul, kus olukord pakkumise ja nõudmise vahel ilmutab objektiivse hinnangu põhjal struktuurseid tootmisvõimsuse ülejääke.
In cases where there is no structural excess of production capacity, the Commission will not normally require a reduction of capacity in return for the aid.
Kui struktuurne liigvõimsus puudub, ei nõua komisjon tavajuhul abile vastutasuna tootmisvõimsuse vähendamist.
Germany has provided the Commission with detailed information concerning the situation in the steel construction market. The Commission is satisfied that there is no structural excess of production capacity in the market in which Jahnke Halle is predominantly active, namely the German market, in which its market share is less than 1 %, and in the European market, where its market share is less than 0,001 %.
Saksamaa on komisjonile esitanud üksikasjalikud andmed teraskonstruktsioonide turu olukorra kohta ning sellega tõendanud, et Saksa turul, kus Jahnke Halle on peamiselt tegev ja kus tema turuosa on väiksem kui 1 %, ei ole struktuurset liigvõimsust, nagu ka Euroopa turul, kus Jahnke turuosa on alla 0,001 %.
Since Jahnke is an SME and the restructuring plan does not provide for any increase in production capacity, the Commission considers the corresponding criterion of the guidelines to be fulfilled.
Kuna Jahnke puhul on tegemist keskmise suurusega ettevõttega ja ümberstruktureerimisplaanis ei ole ette nähtud tootmisvõimsuse suurendamist, peab komisjon suuniste vastavat kriteeriumi täidetuks.
Proportionality to the restructuring costs and benefits
Ümberstruktureerimiskulude ja tulude vastavus
The amount and intensity of the aid must be limited to the strict minimum needed to enable the restructuring to be undertaken and in the Commission’s opinion must be proportionate to the expected benefits.
Toetuse summa ja intensiivsus peab olema piiratud miinimummääraga ümberstruktureerimise võimaldamiseks ning komisjoni seisukohast tulenevalt seisma sobivas vahekorras oodatavate tuludega.
The investor must therefore make a significant contribution towards the restructuring costs from out of his own resources.
Seepärast peab investor olulise summa ümberstruktureerimiskuludest katma omavahenditega.
On the basis of the information provided by Germany, the proposed own contribution of the investor is about 21 % of the total costs.
Vastavalt Saksamaa poolt esitatud andmetele moodustab investori ettenähtud omavahendite summa ligikaudu 21 % kogukuludest.
Because Jahnke is a firm in the small to medium-sized category, the Commission is justified in taking a less restrictive attitude towards the aid.
Kuna Jahnke korral on tegemist keskmise suurusega ettevõttega, võib komisjon lähtuda vähem rangest abi hindamisest.
It is, therefore, of the opinion that the investor contribution is reasonable.
Seetõttu on komisjon arvamusel, et investori omavahendite summa on sobiv.
In the light of the above considerations, the Commission finds that, even though its initial doubts concerning the undue distortion of competition and the proportionality of the aid have been allayed, neither the conditions set out in the guidelines concerning the eligibility of the company nor those concerning the viability of the restructuring plan have been met.
Eeltoodut silmas pidades märgib komisjon, et kuigi tema kahtlused konkurentsi vastuvõetamatu moonutamise ja abi kohasuse suhtes on kõrvaldatud, pole täidetud ei ettevõtte abikõlblikkuse eeldus ega ümberstruktureerimise juhiste rentaabluskriteerium.
Consequently, the aid has to be considered incompatible with the common market.
Sellest lähtuvalt tuleb abi käsitleda ühisturuga kokkusobimatuna.
The Commission finds that the Federal Republic of Germany has unlawfully granted aid of about EUR 820000 in breach of Article 88(3) of the EC Treaty.
Komisjon leiab, et Saksamaa Liitvabariik on EÜ asutamislepingu artikli 88 lõiget 3 rikkudes andnud ebaseaduslikult abi ligikaudu 820000 euro ulatuses.