natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SIDE points out that it suffered a loss, since some of its customers switched from its services to CELF, which, on account of the aid it receives and the accommodating attitude of the publishers, offers particularly attractive discounts [17].
SIDE väidab, et ta on kandnud kahjusid, sest mõned tema klientidest on tema teenetest loobunud ja pöördunud CELFi poole, kes tänu antavale abile ja kirjastajate heatahtlikule suhtumisele suudab pakkuda äärmiselt atraktiivseid allahindlusi.
It considers that by this means CELF acquired a dominant position on the export agency market.
SIDE leiab, et CELF on sel viisil saavutanud ekspordi komisjoniturul domineeriva seisundi.
It explains that it is now suffering another kind of loss resulting from the changes to the pricing policy of CELF, which it has been applying ‘for at least two years terms that discourage small accounts’ [18], [19].
SIDE täpsustab, et ta on lisaks sellele kandnud veel teist liiki kahju, mille põhjuseks on muudatused CELFi tariifipoliitikas, nimelt rakendab CELF “juba vähemalt kahe aasta jooksul väikeste arvete suhtes ebasõbralikke tingimusi”.
Now that CELF only receives a symbolic part of the disputed grants, and especially since they were completely abolished in 2002, small accounts are requesting SIDE ' s services.
Alates sellest ajast, kui CELF saab taotletavast abisummast vaid sümboolse osa, ja eriti pärast seda, kui abiandmine 2002. aastal täielikult lõpetati, eelistavad väikese tellimusmahuga kliendid pöörduda SIDE poole.
This new demand causes further loss for the company, ‘since the most interesting customers are also those who have a large volume of orders’.
See aga toob kaasa uue kahju, “sest huvipakkuvamad kliendid on ühtlasi ka need, kelle tellimuse maht on suur”.
SIDE concludes that ‘the policy thus being conducted by CELF is obviously in total contradiction with its statement that its supposed public service task, which in its view and that of the French Government justifies the aid it receives, obliges it to treat all orders and all customers the same’.
SIDE järeldab, et “selline CELFi rakendatav poliitika on ilmselgelt täielikus vastuolus CELFi kinnitusega, millele vastavalt tema väidetav avaliku teenuse missioon, mis tema ja Prantsuse valitsuse arvates põhjendab talle abi osutamist, kohustab teda samaväärsena käsitlema kõiki tellimusi ja kliente”.
In support of its claims, SIDE produces two external reports from 1996, the first by the Fondation nationale des sciences politiques and the second by the Cour des comptes (Court of Auditors).
Oma protesti toetuseks esitas SIDE 1996. aastal kaks aruannet, esimese neist Riiklikule Poliitikateaduste Fondile ja teise kontrollikojale.
The report of the Fondation nationale des sciences politiques, entitled ‘La diffusion assistée du livre scientifique et universitaire français’ (Assisted marketing of French scientific and academic books) and published in November 1996, concerns a particular segment of the market.
Riiklikule Poliitikateaduste Fondile esitatud aruanne, mille pealkiri on “Prantsuse teadus- ja ülikoolikirjanduse toetatud levitamine” ja mis ilmus 1996. aasta novembris, puudutab üht konkreetset turuosa, nimelt Prantsuse teadus- ja ülikoolikirjanduse levitamist.
According to SIDE, although outside the scope of the present proceedings, the document contains particularly significant information, which should have been taken into account by the Commission in Decision 1999/133/EC when assessing the legality of the aid in question.
SIDE väidab, et vaatamata sellele, et see aruanne väljub käesoleva menetluse raamest, sisaldab see eriti ilmekaid fakte, mida komisjon oleks pidanud arvesse võtma oma otsuses 1999/133/EÜ kõnealuse abi legaalsuse hindamisel.
SIDE also produces a report by the Cour des comptes, published in October 1996, criticising generally the policy of the Ministry of Culture on grants and focusing more specifically on certain programmes financed by the Ministry, including programme Page à page, administered by CELF.
SIDE esitas samuti ettekande kontrollikojale, nimetatud ettekanne avaldati 1996. aasta oktoobris ja selles kritiseeritakse üldises plaanis Kultuuriministeeriumi poliitikat toetuste vallas, pööratakse suuremat tähelepanu mõningatele Kultuuriministeeriumi finantseeritavatele programmidele, muu hulgas “Programme Page à Page`ile”, mida haldas CELF.
SIDE raises other, more specific questions.
SIDE tõstatab ka mõningaid täpsemaid küsimusi.
It objects to a recapitalisation of CELF by the Government in 1980, which it considers tantamount to rescue aid.
Ta ei nõustu CELFi rekapitaliseerimisega riigi poolt 1980. aastal ja peab seda päästerõnga heitmiseks.
It believes that CELF was recapitalised a second time in 1993, also a State aid, through the Association pour le développement de l'édition française (ADEF).
Ta leiab, et 1993. aastal toimus CELFi teine rekapitaliseerimine samuti riigiabiga, mida vahendas Prantsuse Kirjastamise Arendamise Ühing (Association pour le développement de l'édition française, ADEF).
Finally, it mentions the advantages to CELF of being entrusted with the ‘management of public programmes’, and a whole set of specific advantages linked to the firm's special relations with the public authorities.
Lõpuks väidab SIDE, et eelised, mille osaliseks CELF on saanud tänu talle usaldatud “avalike programmide haldamisele”, samuti terve rida teisi konkreetseid eeliseid, on seotud selle ettevõtte ja riigiasutuste vaheliste privilegeeritud suhetega.
COMMENTS FROM INTERESTED THIRD PARTIES
B ASJAST HUVITATUD KOLMANDATE ISIKUTE ARVAMUSED
Following publication in the Official Journal of the European Communities [20] of the initiation decision of 30 July 1996, and even before then, several interested third parties made their views known [21].
Pärast algotsuse avaldamist 30. juulil 1996Euroopa Ühenduste Teatajas [20] ja enne seda on seisukohavõttudega esinenud mitmed asjast huvitatud kolmandad isikud. [21]
Mr Van Ginneken [22], in his comments of December 1996, explains in his capacity as a wholesale exporter of French books to non-French-speaking countries that ‘CELF had already set itself the task [23] of becoming a profitable exporting wholesaler itself, which conflicted with the object of its foundation, namely as a service organisation’.
Härra Van Ginneken, [22] kes on Prantsuse raamatute hulgieksportija mitteprantsuskeelsetesse riikidesse, ütleb oma 21. detsembri 1996. aasta arvamuses, et “CELF on juba võtnud endale ülesandeks saada ise hulgieksportijaks ja kasumisaajaks [23] ja see on vastuolus alustega, millele tuginedes ta teenindava struktuurina loodi”.
He also mentions the problems of a possible agreement between CELF and the publishers, the latter in part being members of CELF [24].
Härra Van Ginneken toob samuti välja küsimuse võimalikust kokkumängust CELFi ja kirjastajate vahel, sest kirjastajad on osaliselt CELFi liikmed.
He objects to a ‘manifestly unjust’ situation, in which private initiative as represented by wholesale exporters is harmed.
Ta väidab, et olukord on “ilmselgelt ebaõiglane” ja vaenulik eraalgatuse suhtes, mida hulgieksportijad esindavad.
Hexalivre, a company exporting French books [25], submitted comments on 23 December 1996, also signed by Mr Van Ginneken, its chairman, as a bookseller whose customers are ‘institutions’ established abroad.
Hexalivre, Prantsuse raamatute eksportimisega tegelev äriühing, [25] kelle avaldus on samuti allkirjastatud härra Van Ginnekeni poolt, kes on ettevõtte president, esitab oma seisukoha kui raamatukauplus, mille klientuuriks on peamiselt välismaal asuvad “institutsioonilised kliendid”.
It stated that CELF's business, whose object was to supply booksellers abroad, should not in principle interfere with its own.
detsembril 1996 esitatud arvamuse järgi ei tohiks CELFi tegevus välismaal asuvate raamatukaupluste varustajana minna tema ülesannetega vastuollu.
It argues that ultimately the grant in question benefits ‘a private company supported by the government and tending as far as possible towards a monopoly’.
Hexalivre kinnitab, et kõnealune toetus viib lõppkokkuvõttes “riigi juhtkonna poolt ülalpeetava eraettevõtteni, mis esimesel võimalusel viib monopoolse seisundini”.
Mr Fenouil, for Lavoisier Tec et Doc, a former collaborator of CELF, publisher and exporting bookseller specialising in scientific and technical works, does not dispute, in comments dated 7 January 1997, the appositeness of the aid granted to CELF from 1980, and even mentions ‘unconditional support up to 1994 [26]’.
Härra Fenouil Lavoisier Tec et Doc'ist, endine CELFi liige, kes on teaduslikele ja tehnilistele väljaannetele spetsialiseerunud kirjastaja ja raamatueksportija, ei vaidlusta oma arvamuses 7. jaanuarist 1997 CELFile alates 1980. aastast antud abi põhjendatust ning räägib isegi “tingimusteta toetusest kuni 1994. aastani”.
However, he does take issue with CELF's diversification [27], which he says was financed by means of the disputed grants.
Samas peab ta lubamatuks CELFi tegevuse killustumist, [27] mille on kaasa toonud vaidlusalune toetus.
He also states that 50 % of the orders handled by his company are small orders of less than FFR 500.
Ta mainib samuti, et 50 % tema ettevõtte poolt töödeldud tellimustest moodustavad väikesed tellimused alla 500 FRF.
Lastly, Mr Fenouil ‘calls for a return to normal conditions of competition in exports, involving the abolition of aid not based on a genuine public service mission or an indisputable cultural objective which cannot be achieved by existing means’.
Kokkuvõttes kutsub härra Fenouil üles “taastama normaalsed konkurentsitingimused ekspordis, suunates põhjendamatult eraldatud abi tegelikele avaliku teenuste missioonidele või üldtunnustatud kultuurialasele eesmärgile, mida olemasolevate vahenditega ei ole võimalik saavutada”.
Mr de la Rochefoucauld, for ‘Aux amateurs de livres international’, submitted comments dated 2 January 1997.
Härra de la Rochefoucauld Aux amateurs de Livres international'ist esitas oma seisukoha 2. jaanuaril 1997.
He considers that the compensatory grant enabled CELF to give its customers an extra discount of three percentage points.
Ta peab õigeks, et CELF suunaks oma müügitegevuse üksnes välismaistele raamatukauplustele ja välistaks mis tahes muu klientuuri.
For him ‘the aid is a hypocrisy’, he is ‘astonished that the aid can be more than 60 % of the amount of the orders in question’.
Tema hinnangul võimaldab kompenseeriv toetus pakkuda CELFil oma klientidele 3 protsendipunkti suurust täiendavat allahindlust.. Ta arvab, et “abi on silmakirjalik” ja on “üllatunud, et abi võib ulatuda enam kui 60 protsendini asjassepuutuvate tellimuste maksumusest”.
He concludes that the aid serves to expand CELF's commercial activities, and considers therefore that it should be divided ‘between the bookshops concerned in proportion to their turnover in third countries’ and that CELF should be prohibited from supplying customers other than booksellers established abroad.
Kokkuvõttes leiab ta, et abi on suunatud CELFi kommertstegevuse arendamisele. Seetõttu arvab ta, et abi tuleks jaotada “raamatukaupluste vahel proportsionaalselt nende kolmandate riikide poole suunatud käibeosale”, ja peab õigeks keelata CELFil teiste klientide varustamine peale välismaal asuvate raamatukaupluste.
The Syndicat national des importateurs et exportateurs de livres (SNIEL) points out in its comments of 31 December 1996 that SIDE's remarks about CELF were not considered sufficiently credible for it to join its court action initially.
Riiklik raamatute eksportijate ja importijate ametiühing (Syndicat national des importateurs et exportateurs de livres, SNIEL) juhib oma 31. detsembri 1996. aasta seisukohas tähelepanu asjaolule, et SIDE väiteid, mis puudutavad CELFi, ei peetud piisavalt usaldusväärseks, et ametiühing oleks nende põhjal kohe sekkunud õiguslikesse protseduuridesse.
It does object, however, to the fact that CELF, from 1996, was able to operate in ‘areas where it was not originally planned that it should operate’ [28], and considers that it developed these activities as a result of the compensatory grants received, which it regards as too high.
Ta tunnistab siiski asjaolu, et CELF on alates 1996. aastast muutunud aktiivseks “valdkondades, milles ta algselt ei pidanud tegutsema”, [28] ja arvab, et CELF arendas oma tegevust tänu saadud kompensatsioonitoetustele, mida arvamuse esitaja peab liialt suurteks.
Similarly, SIDE, in its comments of 6 January 1997, stated that ‘(…) even supposing that small orders are commercially significant, it has become apparent very quickly that CELF has not confined itself to this allegedly non-profitable activity’.
Niisamuti on ka SIDE oma 6. jaanuari 1997 arvamuses väitnud, et “…isegi eeldades, et väikeste tellimuste mõistel on kaubanduslik tähendus, on väga kiiresti ilmsiks tulnud, et CELF ei ole piirdunud selle algselt kasumit mittetaotlevana mõeldud tegevusega”.
CELF, which likewise submitted comments as a third party, disputes the complainant's allegations and produces several letters from publishers expressing satisfaction with its services.
CELF, kes esineb ühtlasi ka kolmanda osapoolena, lükkab kaebuse esitaja väited tagasi ning esitab mitmeid kirju kirjastajatelt, kes väidavad, et nad on tema teenustega rahul.
Comments from the french authorities
IV PRANTSUSE AMETIASUTUSTE KOMMENTAARID
The French authorities state that for a long time small orders were handled by the companies Hachette and Messageries du Livre.
Prantsuse ametiasutused väidavad, et väikeste tellimuste töötlemisega on pikka aega tegelnud sellised äriühingud nagu Hachette ja Messageries du livre.
These firms acted as distributors for numerous publishing houses which did not have suitable distribution structures for ad hoc small orders and/or did not want to develop them.
Need ettevõtted olid levitajate rollis mitmete kirjastuste jaoks, kellel ei olnud väikeste täpsete tellimuste jaoks kohandatud levitamisstruktuuri ja/või kes ei soovinudki seda välja arendada.
CELF, bringing together various operators in the publishing world, was set up in 1977, initially in the form of an open-end cooperative, to offset the perceived failure of the export agency market at a time when Hachette and Messageries du livre had decided to abandon that activity as unprofitable [29].
CELF, mis ühendab kirjastamismaailma erinevaid osalisi, loodi 1977. aastal, algselt muutuva kapitaliga kooperatiivühingu kujul, selleks et leevendada ekspordi vahendusturul valitsevat madalseisu, kui Hachette ja Les Messageries du livre otsustasid madala kasumlikkuse tõttu vahendamistegevusest loobuda.
Its capital, initially FRF 50000, was increased subsequently to FRF 80500.
CELFi kapital, mis algselt oli 50000 FRF, viidi hiljem 80500 FRFni.
From 1979, CELF encountered substantial financial difficulties, which were expected however, since the two companies which previously administered the activity had preferred to withdraw from a market they considered unprofitable.
Alates 1979. aastast tekkisid CELFil märkimisväärsed finantsraskused, mida võis siiski ette näha, sest kaks ettevõtet, mis siiani olid neid tegevusalasid valitsenud, olid just eelistanud tagasi tõmbuda turult, mida nad ei pidanud tulusaks.
The profession, publishers, the Syndicat national de l'édition (SNE) and the public authorities considered that CELF's activity should be maintained in any event, to ensure the optimum marketing of French-language books abroad.
Erialainimesed, kirjastajad, kirjastajate riiklik ametiühing (Syndicat national de l'édition, SNE) ja riigiorganid leidsid, et CELFi tegevust tuleb igal juhul toetada, sest see võimaldab tagada prantsuskeelsete raamatute optimaalse levitamise välismaal.
Since no other operator seemed prepared to provide the service, it was decided in 1980 that CELF would be restructured and recapitalised.
Olukorras, kus ükski teine vahendaja ei tundunud olevat võimeline nimetatud teenust pakkuma, otsustati 1980. aastal, et CELF restruktureeritakse ja rekapitaliseeritakse.
The French authorities state that, in the circumstances, CELF was transformed into a closed-end cooperative society in public limited company form.
Prantsuse ametiasutused teatavad, et selles olukorras muudeti CELF fikseeritud kapitaliga kooperatiivseks aktsiaseltsiks.
Its capital was increased from FRF 80500 to FRF 1280500.
Tema kapital viidi 80500 FRFlt 1280000 FRFni.
One half of the recapitalisation was provided by the shareholders, and the other by ADEF [30], an association financed by the State.
Rekapitaliseerimine viidi läbi pooles ulatuses aktsionäride poolt ja pooles ulatuses riigi poolt finantseeritava ühingu ADEF [30] poolt.
ADEF was dissolved in 1994; its shares were assigned free of charge to SNE, itself a collaborator of CELF.
ADEFi tegevus lõpetati 1994. aastal, tema aktsiad anti tasuta üle SNEle, kes on CELFi liige.
France states that CELF has remained, to this day, a cooperative society in public limited company form, which operates using its own funds.
Prantsusmaa teatab, et CELF on jäänud tänase päevani kooperatiivseks aktsiaseltsiks, mis tegutseb omavahendite arvel.
CELF's object, under Article 3 of its articles of association, is to ‘process directly orders for abroad [32] and the overseas territories and departments of books, brochures and any communication media and, more generally, to perform any operations aimed in particular at increasing the promotion of French culture throughout the world, using the above media.
Vastavalt tema põhikirja artiklis 3 sätestatule on CELFi tegevuse eesmärgiks “töödelda otseselt välismaale ja ülemeremaadesse ja -territooriumidele suunatavate raamatute, brošüüride ja mis tahes kommunikatsiooniabimeetmete tellimusi [32] ning üldisemalt teostada mis tahes tehinguid, mis on suunatud eeskätt prantsuse kultuuri levitamisele maailmas eespool nimetatud kommunikatsiooniabimeetmete abil.
To this end, the cooperative will carry out all industrial, commercial or financial operations to achieve its object.
Nende eesmärkide saavutamiseks on kooperatiivil õigus teha mis tahes tööstuslikke, kaubanduslikke või rahanduslikke, kinnis- või vallasvaratehinguid.
Given the particular object of the cooperative, no natural or legal person may become or remain a shareholder, if they do not carry on a business somehow linked to the abovementioned export operations ’.
Arvesse võttes kooperatiivi spetsiifilist eesmärki ei või selle liikmeks saada ega selle liige olla keegi, kelle tegevus ei ole mingil viisil seotud eespool nimetatud eksporditegevusega. ”
The French authorities explain that, at 6 November 2002, CELF had 76 cooperative shareholders, who are mainly, though not entirely, publishers.
Prantsuse ametiasutused täpsustavad, et CELFil oli 6. novembri 2002 seisuga 76 aktsionärist kooperatiiviliiget, kes on peaasjalikult, kuid mitte ammendavalt, kirjastajad.
Each shareholder has one vote at the general meeting, irrespective of the size of its stake.
Igal aktsionäril on üldkogul üks hääl, sõltumata tema osaluse suurusest.
The interprofessional nature of the company has provided a guarantee of transparency, concern for the collective interest and the sound administration of the grant awarded.
Ametiasutused täpsustavad, et ühingu mitmeid kutsealasid ühendav vorm on läbipaistvuse, kollektiivsete huvide kaitse ja eraldatava toetuse hea haldamise tagatiseks.
The main players in the marketing of books are as follows:
Peamised osalejad raamatute levitamises on järgmised:
publishers, which ‘produce’ the books;
kirjastajad, kes “toodavad” raamatuid;
marketers, whether integrated into publishing houses or not, which ensure the commercial promotion of books to retailers or certain large institutional users;
kirjastustega seotud või mitteseotud levitajad, kes tagavad raamatute kaubandusliku levitamise jaemüüjatele või teatavatele institutsioonilistele hulgitarbijatele;
distributors, whether integrated or not into publishing houses, which ensure the logistics of the publishers' marketing; they receive their orders from booksellers, certain large institutional users or diversified intermediaries and obtain their supplies from publishers;
kirjastustega seotud või mitte seotud jaotusfirmad, kes tagavad kirjastustele levitamise logistika, nad saavad oma tellimused raamatukauplustelt, teatavatelt institutsioonilistelt hulgitarbijatelt või väikevahendajatelt ning hangivad raamatuid kirjastustelt;
wholesalers, which are not always involved in the distribution channels and who are intermediaries between distributors and retailers or certain large institutional users;
hulgivahendajad, kes ei osale alati levitamisahelas ja kes on vahendajateks levitajate ja jaemüüjate või teatavate institutsiooniliste hulgitarbijate vahel;
export agencies, which deal only with retailers and not the end-user.
vahendajad, kes vahendavad raamatuid üksnes jaemüüjatele ja mitte lõpptarbijatele.
France explains that on-line bookshops must now be included among the players present on the market and must also be considered as potential competitors of the export agencies.
Prantsusmaa täpsustab, et internetiraamatukauplusi tuleb tänapäeval lugeda turul osalejateks ning et neidki tuleb vaadelda ekspordivahendajate potentsiaalsete konkurentidena. Ta ei ole siiski võimeline andma informatsiooni turuosa kohta, mida need uued turul osalejad hõlmavad.
The French authorities explain that the variety of the players present on the market must make it possible to market and promote books to all types of public, irrespective in principle of their geographic location, since the Small Orders programme has provided an appropriate remedy for the deficiencies of the complex mechanism for marketing books.
Prantsuse ametiasutused selgitavad, et turul osalejate mitmekesisus peab võimaldama raamatuid levitada ja reklaamida mis tahes tüüpi klientide seas, sõltumata nende geograafilisest paiknemisest, ja et “Väikeste tellimuste programm” lubas tõhusalt leevendada raamatute levitamise keerulise mehhanismi kitsaskohti.
The French authorities transmitted certain information on the global market for the export of French-language books.
Prantsuse ametiasutused edastasid informatsiooni, mis on seotud prantsuskeelsete raamatute üldise ekspordituruga.
This illustrates CELF's commercial policy, which gives preference, in line with its articles of association and the commitments given to the French authorities, to those areas where publishers are not very present.
See informatsioon näitab, millist kaubanduspoliitikat rakendab CELF, kes vastavalt oma põhikirjale ja Prantsuse ametiasutuste ees võetud kohustustele tegutseb eelistatult nendes piirkondades, kus kirjastajate aktiivsus on väike.
Thus Table 1 shows that CELF is not very active in those areas where publishers are very active and that, conversely, it is active in those areas where publishers are not very active.
Tabelist 1 nähtub, et CELF on väheaktiivne nendes piirkondades, kus kirjastajate aktiivsus on väga suur, ja vastupidi, CELF on väga aktiivne nendes piirkondades, kus kirjastajate aktiivsus on väike.
Comparative geographic distribution of the turnover of French language publishing and CELF, and CELF's share of the global market for the export of French language books
Prantsuskeelse kirjastustegevuse võrdlev geograafiline jaotus käive / CELFi turuosa prantsuskeelsete raamatute üldisel eksporditurul
Regions concerned
Vaadeldavad piikonnad
Publishing
Kirjastused
CELF's share
CELFi osa
Non-Community Europe
Ühenduseväline Euroopa
Overseas departments and territories
Ülemeremaad ja -territooriumid
Asia
Aasia
French-speaking Africa
Prantsuskeelne Aafrika
Near and Middle East
Lähis- ja Kesk-Ida
Eastern Europe
Ida-Euroopa
Latin America
Ladina-Ameerika
West Indies
Antillid
Non-French-speaking Africa
Mitteprantsuskeelne Aafrika
The French authorities point out that the Small Orders programme was not designed as an aid specifically for CELF, but as a scheme of support for the marketing of French-language books, it being possible to use the channels of other operators that might respond to the same type of order.
Prantsuse ametiasutused kinnitavad, et “Väikeste tellimuste programm” ei olnud mõeldud konkreetse abina CELFile, vaid abikavana prantsuskeelsete raamatute levitamiseks, mida said kasutada ka teised ettevõtted, kes olid suutelised sellelaadseid tellimusi täitma.