natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They explain that the structural change to CELF, which occurred in 1980, was accompanied by a decision to grant aid under the Small Orders programme.
Prantsuse ametiasutused selgitavad, et 1980. aastal toimunud CELFi struktuuri muutmisega kaasnes otsus abimeetmete eraldamise kohta “Väikeste tellimuste programmi” raames.
They confirm that, in practice, CELF was the only general operator to receive the grants in question [34], since no other operator (apart from SIDE, 12 years after the launch of the programme) applied, even when the programme was known to the profession.
Ametiasutused kinnitavad, et CELF oli reaalselt ainuke üldsuunitlusega ettevõte, kellele sai kõnealuseid toetusi anda, [34] sest mitte ükski teine ettevõtja peale SIDE ei ole programmi käivitamisest möödunud kaheteistkümne aasta jooksul seda toetust taotlenud, ehkki programmi olemasolu oli erialainimestele teada.
France does not dispute that the Ministry of Culture refused to grant the aid to SIDE [35] in 1991, since the firm did not meet the conditions of transparency required to qualify for the said aid and refused to be bound by the constraints inherent in their award.
Prantsusmaa ei vaidlusta asjaolu, et Kultuuriministeerium keeldus 1991. aastal abi andmast SIDEle, [35] sest see ettevõte ei vastanud läbipaistvuse nõuetele, mis olid nimetatud toetuste saamise eelduseks, ja keeldus rakendamast nende toetuste saamiseks nõutavaid piiranguid.
Furthermore, France points out that the Ministry of Culture approached SIDE in 1996 to offer it the aid, but the company refused it.
Lisaks tuletas Prantsusmaa meelde, et Kultuuriministeerium võrdles SIDEt 1996, selleks et talle pakkuda kõnealust abi, kusjuures SIDE keeldus sellest.
The French authorities point out that one of the objectives of French cultural policy is to ensure the marketing of French-language works throughout the world.
Prantsuse ametiasutused kinnitavad, et Prantsusmaa kultuuripoliitika üheks eesmärgiks on tagada kogu maailmas prantsuskeelsete raamatute levik.
This objective must be understood as a public service task.
Seda eesmärki tuleb mõista kui avaliku teenuse missiooni üht komponenti.
Which is why the French authorities maintain that the Commission should analyse the measures in question under Article 86(2) of the Treaty.
Seetõttu leiavad Prantsuse ametiasutused, et komisjon peab kõnealuseid meetmeid käsitlema asutamislepingu artikli 86 lõike 2 seisukohalt.
France points out that CELF was set up, and then allocated the disputed grants, at a time when the economic operators responsible for this activity had decided to withdraw from the market.
Prantsusmaa tuletab meelde, et CELF loodi ja talle määrati vaidlusalused toetused ajal, mil kõnealuse vahendustegevusega seotud ettevõtted olid otsustanud sellelt turult taanduda.
If the disputed measures had not been put into effect, the marketing of French-language books to small bookshops established in often remote areas, where demand is slight in terms of turnover and volume, would have clearly been penalised.
Vaidlustatud meetmete mitterakendamisel oleks väikeste, tihtipeale eemal asuvates, käibe ja koguste seisukohalt väikese nõudlusega piirkondades asuvate raamatukaupluste varustamine prantsuskeelsete raamatutega olnud märkimisväärselt häiritud.
The French authorities consequently decided to implement the disputed programme, so that all orders can be met, including non-profitable orders for French-language works, under the same conditions as for larger orders.
Prantsuse ametiasutused otsustasid rakendada vaidlusalust programmi selleks, et kõik tellimused, sealhulgas ka prantsuskeelsete raamatute vähetulusad tellimused, leiaksid käsitlemist samadel alustel kui kõige suuremad tellimused.
France asserts that the Ministry of Culture provided ‘its assistance for the operational costs of CELF's public service associated with small orders’ and that consequently CELF was entrusted with a genuine public service task.
Prantsusmaa teatab, et Kultuuriministeerium määras “oma toetuse CELFi väikeste tellimustega seotud kulude tõttu avaliku teenuse pakkumisel” ja et CELFi tegevus on seotud tõelise avaliku teenuse missiooniga.
In support of their claim, the French authorities sent the Commission several instruments:
Oma väidete toetuseks edastasid Prantsuse ametiasutused komisjonile mitmeid dokumente:
Decree No 82-394 of 10 May 1982 on the organisation of the Ministry of Culture stresses its role in the ‘influence of French culture and French art in the free dialogue of world cultures’;
mai 1982. aasta määrus nr 82-394, mis käsitleb Kultuuriministeeriumi struktuuri, rõhutab ministeeriumi rolli “prantsuse kultuuri ja kunsti levitamisel maailma kultuuride vaba dialoogi käigus”;
Decree No 93-797 of 16 April 1993 on the powers of the Minister for Culture and the French-speaking World, which provides that ‘the Minister for Culture and the French-speaking world (…) shall implement, jointly with the other Ministers concerned, the measures introduced by the Government to ensure the influence of French culture and the French language in the world’;
aprilli 1993. aasta määrus nr 93-797, mis käsitleb kultuuri- ja prantsuse keele ministri ülesandeid ja mis määrab kindlaks, et “kultuuri- ja prantsuse keele minister … rakendab koos teiste asjassepuutuvate ministritega riigi tegevusprogramme, mis tagavad prantsuse kultuuri ja prantsuse keele levitamise terves maailmas”;
the orders on the organisation of the Book and Reading Directorate, the latest of which dates from 1996, based on the said decrees, which set out the tasks of the Ministry of Culture in relation to the export of books.
nendel määrustel põhinevad otsused, mis puudutavad raamatute ja lugemise direktsiooni tegevust ja mis täpsustavad Kultuuriministeeriumi tegevust raamatute ekspordi valdkonnas, kusjuures viimane neist otsustest pärineb 1996. aastast.
The French authorities state that it is on the basis of these instruments that the Book and Reading Directorate concluded annual agreements with the partners responsible for implementing measures arising out of the Government's cultural policy.
Prantsuse ametiasutused teatavad, et nende tekstide põhjal sõlmis raamatute ja lugemise direktsioon iga-aastased lepingud partneritega, kelle ülesandeks on rakendada valitsuse kultuuripoliitikast tulenevaid tegevusi.
The agreements define the aims of the collaboration between the Ministry and the bodies it subsidises, and the obligations of the parties.
Need lepingud määratlevad ministeeriumi ja toetatavate asutuste koostööülesanded ning poolte vastavad kohustused.
The French authorities explain that, every year, the Ministry of Culture concluded with CELF [36] an agreement entrusting it with the performance of a public service task which consisted in ‘meeting any order for French-language works from foreign bookshops, irrespective of the amount’.
Prantsuse ametiasutused selgitavad, et Kultuuriministeerium sõlmis CELFiga [36] igal aastal kokkuleppe, mis kohustas CELFi täitma avaliku teenuse missiooni, mis seisnes “täie tähelepanu pööramises kõikidele välismaal paiknevatest raamatukauplustest pärinevatele tellimustele, sõltumata nende suurusest”.
The French authorities also explain that, however the reference market is defined, SIDE and CELF are not in competition for low-volume orders.
Lisaks sellele teatavad Prantsuse ametiasutused, et sõltumata sellest, millist turuosa vaadelda, ei ole SIDE ja CELF väikesemahuliste tellimuste osas konkureerivad ettevõtted.
In particular they highlight the contradiction in SIDE's case: while claiming to work with the same type of customers as CELF and that it treats all its customers in the same way ‘irrespective of the amount of their orders’, SIDE gives a discount of less than five percentage points on orders of less than 10 copies.
Ametiasutused toovad muuseas välja SIDE väidete vastuolulisuse, kes ühelt poolt kinnitab, et ta töötab samalaadsete klientidega kui CELF ja suhtub kõikidesse klientidesse ühtemoodi, “sõltumata nende tellimuse suurusest”, teiselt poolt aga rakendab vähem kui kümme eksemplari sisaldavatele tellimuste suhtes allahindlust, mille suurus jääb alla viie protsendipunkti.
They consider that the significant ‘penalty’ which SIDE applies to low-volume orders of less than 10 copies is evidence that small orders are not a priority target for the company, unlike orders which allow it to achieve considerable economies of scale, such as those placed by institutional customers.
Ametiasutused leiavad, et see märkimisväärne “karistus”, mida SIDE rakendab väikeste, alla kümne raamatu sisaldavate tellimuste suhtes, tõestab, et väikesed tellimused ei ole SIDE jaoks privilegeeritud sihtgrupp, erinevalt nendest tellimustest, mis võimaldavad ettevõttel saavutada suuremat kokkuhoidu, nagu tellimused, mis pärinevad institutsioonilistelt klientidelt ja mis ongi SIDE privilegeeritud sihtgrupp.
The fundamental difference in commercial strategy is clear in particular from the average number of books per line and per invoice, which is much higher for SIDE than for CELF.
Kahe ettevõtte kaubandusstrateegiate põhimõtteline erinevus on selgelt märgatav, kui vaadelda raamatute keskmist arvu ühes tellimuses ja ühes arves, SIDE puhul on see arv selgelt suurem kui CELFi puhul.
The French authorities state that CELF must be able to offer its customers a comprehensive list of publishers in return for the aid granted to it, even if this is not compensated as such by the aid from the Small Orders programme, since the policy objective of the Ministry of Culture is to market books in French as widely as possible.
Prantsuse ametiasutused toovad välja asjaolu, et kuigi “Väikeste tellimuste programm” seda otseselt ei kompenseeri, peab CELF, vastukaaluks talle eraldatud abimeetmetele, olema suuteline oma klientuurile pakkuma laialdast ja mitmekülgset kirjastajate valikut, kuivõrd Kultuuriministeeriumi poliitiline eesmärk on prantsuskeelsete raamatute võimalikult laiem levitamine.
They point out that hundreds of publishers on CELF's list are in fact very small publishers, associations or miscellaneous bodies which are almost unheard of [37] and whose publishing activity is not likely to generate large, profitable orders.
Ametiasutused juhivad tähelepanu sellele, et kirjastuste seas, mida CELF pakub, on sadu väikesi kirjastusi, ühinguid ja erinevaid asutusi, [37] mis on väga vähe tuntud ja mille kirjastamistegevuse iseloom ei ole selline, mis võimaldaks suuri ja tulusaid tellimusi.
By offering such an expanded list of publishers, CELF is promoting diversity.
Pakkudes sellist laiendatud kirjastuste nimekirja, toetab CELF mitmekülgsuse põhimõtte levitamist.
It must accordingly be sourced from a very large number of suppliers for amounts which are often very small, which in turn forces it to manage numerous small publisher accounts without this being compensated by aid of any sort.
CELF peab oma raamatuid hankima väga paljudelt varustajatelt, kusjuures tellimused on tihtipeale väga väikesed, seega peab ta tegelema väga paljude väikese käibega kirjastustega ning seda tegevust ei kompenseeri mingi antav abi.
Small publisher accounts are economically less profitable, since unlike large publishers they don't offer very favourable terms.
Samas on väikese käibega kirjastajatega tegelemine majanduslikult vähem tulus, sest vastupidiselt suurtele kirjastustele ei suuda väikese käibega kirjastajad pakkuda eriti soodsaid tingimusi.
For its part, SIDE applies a commercial policy that gives priority to the more popular publishers, which are likely to generate large orders.
SIDE kaubanduspoliitika seevastu eelistab populaarsemaid kirjastusi, mis on seotud ka suuremate tellimustega.
The French authorities explain that, consequently, a distinction should be drawn between ‘small accounts’ and ‘small orders’.
Prantsuse ametiasutused väidavad seetõttu, et tuleks teha vahet “väikese käibe” ja “väikeste tellimuste” vahel.
The notion ‘small orders’ suits the description of the disputed ‘programme’ of course, but it does not sufficiently capture the counterpart of ‘small customer accounts’, namely ‘small supplier accounts’.
Mõiste “väikesed tellimused” on kindlalt seotud vaidlusaluse programmiga, kuid see programm ei arvesta piisavalt “väikese käibega”, mis on seotud “väikese käibega varustajatega”.
The award of grants is of course based on the extra costs generated by small orders, but the beneficiary operator is also subject to obligations which are not, properly speaking, ‘compensated’.
Toetuste määramine põhineb väikeste tellimuste tõttu tekkivatel lisakulutustel, samas tekib toetuse saajast ettevõtjal veel teisigi kohustusi, mida otseselt ei “kompenseerita”.
The French authorities state that compensatory aid was allocated to CELF to offset the additional expenses generated by small orders, the threshold for which had been set empirically at FRF 500.
Prantsuse ametiasutused toovad välja asjaolu, et kompensatsioonitoetust anti CELFile selleks, et kompenseerida lisakulutusi, mis tekivad seoses väikeste tellimustega, mille piiriks fikseeriti empiiriliselt 500 FRF.
The threshold was a reference figure which did not mean that each order between FRF 0 and 500 had to be at the breakeven point.
See piir on esitatud üksnes keskmisena ja ei tähenda, et iga tellimus, mille suurus jääb vahemikku 0 kuni 500 FRF, peaks olema allpool tulususepiiri.
Some orders of FRF 500 might be profitable, others not.
Mõned 500 FRF suurused tellimused võivad olla tulusad, kuid teised mitte.
It all depended on the number of titles and books included, the nature of the books, the reliability of the order placed, depending on whether the customer was eligible or not for the Coface guarantee, and the means of and time required for payment.
Kõik sõltub tellimuses sisalduvate nimetuste ja eksemplaride arvust, raamatute iseloomust, tellimuse kvaliteedist, sellest, kas kliendi suhtes rakendatakse COFACE garantiid või mitte, samuti tasumise viisist ja tähtaegadest.
The French authorities explain that what was certain, however, was that the FRF 0 to 500 order market was not profitable overall and would not, in principle, have been covered by an operator which had taken only economic criteria into account.
Prantsuse ametiasutused täpsustavad, et seevastu on kindel, et vahemikus 0 kuni 500 FRF asuvate tellimuste kogum tervikuna ei ole tulus ja seetõttu ei saa seda teenindada selline ettevõte, kes peab silmas üksnes majanduslikke kriteeriume.
They base this argument on a cost analysis for the reference year 1994.
Ametiasutuste selline väide põhineb kulude analüüsil, mis viidi läbi kontrollaastaks võetud 1994. aasta kohta.
As tables 2a and 2b show, the French authorities explain that in recent years, and in particular since they started to run down their financial commitment in 1996 to 1997, CELF has been forced to diversify by developing a profitable customer base made up of large bookshop accounts and institutional customers such as libraries, universities and cultural centres.
Prantsuse ametiasutused täpsustavad, et nagu nähtub tabelitest 2a ja 2b, on CELF viimastel aastatel, eriti aga pärast olukorra pingestumist 1996/1997. aastal, olnud sunnitud oma tegevust mitmekesistama, eeskätt arendades välja suure tulususega klientuuri, mis hõlmab suure käibega raamatukauplusi ja institutsioonilisi kliente, nagu raamatukogud, ülikoolid ja kultuurikeskused.
At the same time, while ‘small account’ turnover and the number of customers have declined, there has been an increase in CELF's turnover overall.
Samal ajal võis täheldada “väikese käibega” klientide osa vähenemist ettevõtte käibes, samuti klientide üldarvu vähenemist. Samaaegselt võis täheldada CELFi kogukäibe suurenemist.
The French authorities confirm consequently that processing small orders has acted as a brake on CELF's business.
Prantsuse ametiasutused kinnitavad nendele nähtudele viidates, et väikeste tellimuste töötlemine oli CELFi jaoks tegevust aeglustav faktor.
Composition of CELF's turnover
CELFi käibe struktuur
Table 2a — Example of Germany
I Tabel 2a — Saksamaa näide
3,4 % of CELF's turnover represents 27,2 % of active small customer accounts
3,4 % CELFi käibest, mis esindab 27,2 % aktiivsetest väikese käibega klientidest
FRF 2331713
2331713 FRF
FRF 2548430
2548430 FRF
FRF 2906533
2906533 FRF
Number of customers
Klientide arv
Turnover < FRF 5000
Käive < 5000 FRF
Turnover < FRF 10000
Käive < 10000 FRF
Turnover + FRF100000
Käive + 100000 FRF
Table 2b — European Community
II Tabel 2b — Euroopa Ühendus
Customer accounts, European Community
Euroopa Ühenduse klientide arved
FRF 15253754
15253754 FRF
FRF 14241785
14241785 FRF
FRF 14436006
14436006 FRF
Number of active customers
Aktiivsete klientide arv
Turnover + FRF 100000
Käive + 100000 FRF
V. ASSESSMENT
V KOMISJONI HINNANG
CELF and SIDE are two competing undertakings established in France which are active, in particular, as agencies for the export of French-language books [38].
CELF ja SIDE on kaks Prantsusmaal asuvat konkureerivat ettevõtet, kes tegelevad prantsuskeelsete raamatute ekspordi vahendamisega.
This activity consists in the marketing of books in French [39] in order to meet orders from small retailers (small bookshops or institutions such as libraries or universities), principally in non-French-speaking countries and areas.
See tegevus seisneb prantsuskeelsete raamatute levitamises [39] eesmärgiga rahuldada jaevahendajate (väikesed raamatukauplused või asutused, nagu raamatukogud ja ülikoolid) tellimusi, mis on peaasjalikult suunatud prantsuse keelt mittekõnelevatesse riikidesse ja piirkondadesse.
For areas such as Belgium, Canada and French-speaking Switzerland, books are marketed by the publishers themselves or through distribution networks, the volume of the market being sufficiently large for firms to invest in integrated distribution networks.
Selliste piirkondade jaoks nagu Belgia, Kanada või Šveitsi prantsuskeelsed osad on raamatute levitamine tagatud kirjastuste endi või levitamisvõrkude abil, sest turuosa maht on piisavalt suur selleks, et ettevõtted nõustuksid investeerima integreeritud levitamisvõrkudesse.
This type of service makes it possible to ensure the optimum marketing of many works.
Selline teenus võimaldab tagada raamatute hulka arvestades optimaalse levitamise.
SIDE and the French authorities are agreed that the agent collates individual small orders which it would be too expensive for publishers and traditional distributors to handle.
SIDE ja Prantsusmaa ametiasutused on ühel meelel selles, et vahendaja kogub tegelikult kokku arved, mis ükshaaval võttes on väikese mahuga ja mille töötlemine kirjastuste endi või tavaliste levitajate poolt läheks liialt kulukaks.
This service enables customers, whether they are booksellers or institutions, to avoid having to contact a multitude of suppliers.
Vahendaja pakutav teenus võimaldab klientidel, olgu siis raamatukauplustel või asutustel, vältida pöördumisi suure hulga erinevate varustajate poole.
At the same time, the orders are sent to the publishers and/or distributors, which thus have a single point of delivery: the agent.
Samas, kuivõrd tellimused suunatakse edasi kirjastajatele ja/või levitajatele, on ka nendel vaja varustada vaid üht punkti — vahendajat.
Through this type of service, therefore, they also save time and money by not having to maintain relations with several customers, which are assumed to be very scattered geographically.
See võimaldab ka neil saavutada rahalist ja ajalist kokkuhoidu, sest nad ei pea suhtlema suure hulga klientidega, kes pealegi võivad paikneda geograafiliselt väga hajutatult.
Export agents are thus essential service providers for channels exporting books to countries where demand is irregular, fragmented and/or low-volume.
Ekspordi vahendajad on seega väga oluliseks elemendiks raamatute eksportimisel sellistesse riikidesse, kus nõudlus on ebaühtlane, lünklik ja/või väikese mahuga.
Using the services of an export agent is therefore often the only way for a buyer (never the final customer) established in a non-French-speaking country to place and receive its orders.
Pöördumine ekspordi vahendaja poole on tihtipeale prantsuse keelt mittekõnelevas riigis asuva ostja (kes ei ole lõpptarbija) ainukeseks võimaluseks raamatute tellimuste esitamiseks.
The service of the agent makes it possible to reduce the fixed costs associated with processing each order.
Vahendaja tegevus võimaldab vähendada iga tellimuse töötlemiseks tehtavaid kindlaid kulutusi.
In the case in point, it is established that the French authorities implemented the disputed Small Orders programme in order to assist, within the export agency market, small orders of less than or equal to FRF 500, regarded in principle as non-profitable.
On leidnud kinnitust, et Prantsusmaa ametiasutused käivitasid vaidlusaluse “Väikeste tellimuste programmi” selleks, et toetada ekspordi komisjoniturul väikesi tellimusi, mille summa on 500 FRF või väiksem ja mida põhimõtteliselt peetakse mittetulusaks.
It is appropriate to examine, therefore, whether this programme, which was not notified and of which CELF was in practice the only beneficiary, was compatible with the Treaty.
On vaja kontrollida, kas see programm, mille käivitamisest komisjoni ei informeeritud ja mille kaudu reaalselt leidis toetamist ainult CELF, on asutamislepinguga kooskõlas.
APPLICABILITY OF ARTICLE 87 OF THE TREATY
A ASUTAMISEPINGU ARTIKLI 87 SÄTETE RAKENDATAVUS
THE MEASURES IN QUESTION ARE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
KÕNEALUSED MEETMED ON ABI ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 87 LÕIKE 1 TÄHENDUSES
Article 87(1) of the Treaty lays down that ‘Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Asutamislepingu artikli 87 lõige 1 sätestab, et “Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
The measure in question gives CELF an advantage, since it is a grant designed to reduce the cost of small orders.
Kõnealune meede annab CELFile eelise, sest tegemist on toetusega, mis on suunatud väikeste tellimuste kulude vähendamisele.
This point, moreover, was never disputed by the French authorities.
Seda ei ole Prantsuse ametiasutused kunagi eitanud.
It is financed from budgetary resources administered by the Book and Reading Directorate in the Ministry of Culture, i.e. from State resources.
Toetuse finantseerimine toimub raamatu ja lugemise direktsiooni käsutatavatest eelarvelistest vahenditest, see tähendab riigi ressurssidest.
It is intended for book agents and, in practice, has only benefited CELF.
Toetus on määratud raamatute vahendajatele ja tegelikkuses kasutas seda üksnes CELF.
It is therefore selective.
Järelikult on tegemist selektiivse meetmega.
As to whether the measure affects trade between Member States and distorts competition, the Commission has taken account of the following.
Selles osas, mis puudutab nimetatud meetme mõju liikmesriikidevahelisele kaubavahetusele ja konkurentsi häirimist, on komisjon arvesse võtnud järgmist.
The aid is granted to French agents who export books in the French language principally to non-French-speaking countries.
Abi antakse Prantsuse vahendajatele, kes ekspordivad prantsuskeelseid raamatuid peamiselt prantsuse keelt mittekõnelevatesse riikidesse.
The French agents are therefore competing, at least potentially, with other agents for the export of French-language books established in other French-speaking countries of the Community (principally Belgium and Luxembourg).
Nimetatud Prantsuse vahendajad on seega vähemalt potentsiaalselt konkureerivad teiste prantsuskeelsete raamatute vahendajatega ühenduse teistes prantsuskeelsetes riikides (eeskätt Belgia ja Luksemburg).