natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In contrast, the Commission's attention had not been repeatedly drawn to the Qualifying Companies regime and it was only on the adoption of the Code of Conduct for Business Taxation that the Commission started a systematic examination of Member States’ tax arrangements.
Erinevalt sellest juhtumist, ei juhitud korduvalt komisjoni tähelepanu abikõlblike äriühingute režiimile ja komisjon alustas liikmesriikides kehtiva maksustamiskorra uurimist alles pärast äriühingute maksustamise korral kohaldatava toimimisjuhendi vastuvõtmist.
Similarly, the alleged delays in the preliminary investigation cannot create legitimate expectations.
Õiguspäraseid ootusi ei saanud luua ka väidetavad viivitused esialgsel uurimisel.
The United Kingdom's failure to meet the deadlines set in requests for information contributed to any delays, if there were indeed such delays.
Juhul kui selliseid viivitusi ka esines, soodustas neid teabenõudes esitatud vastamise tähtaegade rikkumine Ühendkuningriigi poolt.
The preliminary investigation must also be put into the wider context of the Commission's follow-up to the adoption of the Code of Conduct for Business Taxation in which it sought information from Member States on around 50 tax measures.
Esialgset uurimist tuleb käsitleda ka laiemas, äriühingute maksustamise korral kohaldatava toimimisjuhendi vastuvõtmise järgsete komisjonipoolsete meetmete kontekstis, mille puhul komisjon küsis liikmesriikidelt teavet ligikaudu 50 tulumaksumeetme kohta.
The Qualifying Companies regime was but one of these measures.
Abikõlblike äriühingute režiim oli ainult üks nendest meetmetest.
The Commission was not inactive during the preliminary investigation, but had to proceed on Qualifying Companies in parallel with its preliminary investigation into the other measures.
Komisjon ei olnud esialgse uurimise käigus passiivne, vaid menetles abikõlblike äriühingute küsimust muude meetmete esialgse uurimisega paralleelselt.
Part of the time was spent on the investigation into the Exempt Companies legislation, on which, according to the Government of Gibraltar, the Qualifying Company regime was modelled nearly ‘word for word’.
Osa ajast kulutati tulumaksust vabastatud äriühinguid käsitlevate õigusaktide uurimisele, mille abil, Gibraltari Valitsuse väite kohaselt, modelleeriti peaaegu “sõnasõnalt” abikõlblike äriühingute režiimi.
In this case, the Government of Gibraltar has itself referred to submissions it has made on Exempt Companies (for example its paper submitted by the United Kingdom in the letter of 12 September 2000), saying that the observations on Exempt Companies apply, mutatis mutandis, to Qualifying Companies.
Sellel juhtumil on Gibraltari Valitsus ise osutanud dokumentidele, mis ta on esitanud tulumaksust vabastatud äriühingutele (näiteks 12. septembril 2000 Ühendkuningriigile adresseeritud kirjas esitatud dokument), milles öeldakse, et märkused tulumaksust vabastatud äriühingute kohta on rakendatavad mutatis mutandis ka abikõlblike äriühingute puhul.
As far as the Commission is aware, the United Kingdom authorities kept the Government of Gibraltar informed as to the conduct of the investigation.
Komisjonile teadaolevalt informeerisid Ühendkuningriigi ametiasutused Gibraltari Valitsust uurimise käigust.
The Government of Gibraltar was also given the opportunity to discuss the investigation into its offshore tax regimes at the meeting held on 19 October 2000 and at all stages had the opportunity to enquire as to its progress, timing and likely outcome.
Gibraltari Valitsusele anti ka võimalus arutada tema poolt välisriikide ettevõtete suhtes kohaldatavaid tulumaksurežiime 19. oktoobri 2000. aasta koosolekul, Gibraltari Valitsusel oli võimalik igal uurimisetapil esitada järelepärimisi uurimise käigu, ajakava ja tõenäoliste tulemuste kohta.
It may be true that there were some doubts as to the utility of opening the State aid procedure on certain tax measures pending progress on the rollback of harmful measures.
Seoses kahjulike meetmete käimasoleva lõpetamisega, võisid tõepoolest esineda mõned kahtlused riigiabi käsitleva menetluse algatamise otstarbekuse kohta teatavate tulumaksumeetmete puhul.
However this related in part to those existing aid measures, for which, if rolled back in accordance with the Code of Conduct for Business Taxation, a State aid investigation would no longer have any meaning.
Need kahtlused olid siiski osaliselt seotud selliste olemasolevate abimeetmetega, mille puhul, vastavalt äriühingute maksustamise korral kohaldatavale toimimisjuhendile, ei oleks riigiabi uurimine omanud enam tähtsust.
The Commission also took the view that in the interests of equality of treatment, it would be better to initiate proceedings on a number of measures concerning a wide range of Member States at the same time, rather than to adopt a piecemeal approach.
Komisjon asus ka seisukohale, et võrdse kohtlemise huvides oleks parem üksikute juhtumite kaupa käsitlemise asemel algatada rea meetmete suhtes paljusid liikmesriike puudutavad menetlused samaaegselt.
As for the claim that there should be a limitation period, such a period does in fact exist and is provided for in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999.
Mis puutub väitesse aegumistähtaja vajalikkuse kohta, siis see tähtaeg on tegelikult olemas ning sätestatud määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 15.
It precludes recovery of aid established more than 10 years before the Commission's first intervention, in this case, 10 years before the Commission's letter of 12 February 1999.
See säte välistab abi sissenõudmise, mis on kehtestatud enam kui 10 aastat enne komisjoni esimest sekkumist, käesoleval juhul enam kui 10 aastat enne komisjoni 12. veebruari 1999. aasta kirja esitamist.
The Commission notes the Government of Gibraltar's comments on the significance of the Commission's specific request for observations on the recovery of aid.
Komisjon märgib, et Gibraltari Valitsus kommenteeris tähtsust, mis on komisjoni ebaharilikul kutsel esitada märkusi abi tagastamise kohta.
Whilst the request clearly expressed the Commission's uncertainties on the question of recovery, it also served as an explicit signal to the beneficiaries that, in the event that the measure was found to constitute illegal and incompatible aid, recovery remained a distinct possibility and was in principle the logical outcome.
Kuigi see kutse väljendas selgesti komisjoni kõhklusi abi sissenõudmise küsimuses, oli see selgesõnaline märguanne abisaajatele, et juhul kui leitakse, et kõnealune meede kujutab endast ebaseaduslikku ja mitteühitatavat abi, on ilmselt võimalik ja loogiline tagajärg abi sissenõudmine.
Whilst the President of the Court of First Instance observed that this ‘unusual request must, at first sight, allay to a considerable extent any concerns that beneficiaries might have’, he did not conclude that such concerns had been dispelled [37].
Kuigi esimese astme kohtu president täheldas, et see “ebaharilik kutse võis esmapilgul leevendada märkimisväärselt abisaajate võimalikke kartusi”, ei teinud ta järeldust, et need kartused hajutati.
If he had done so, the Commission would have been put in the absurd situation where the perverse consequence of seeking views on a course of action precluded that very course of action itself.
Kui ta oleks sellise järelduse teinud, oleks komisjon pandud rumalasse olukorda, milles otsustamise käiku käsitleva arvamusküsitluse äraspidine tulemus oleks tõkestanud otsustamise protseduuri.
Similarly, any doubts that the Commission may have publicly expressed on the existing or illegal nature of the aid measure would serve to emphasise that a finding of illegal aid, with all its consequences, was a clear possibility.
Samuti pidid komisjoni poolt avalikult väljendatud kahtlused selle kohta, kas kõnealune meede on olemuselt ebaseaduslik või olemasolev abi, rõhutama ebaseadusliku abi kindlakstegemise võimalikkust koos kõigi sellest tulenevate järeldustega.
The claim that an order for recovery would infringe the principle of proportionality must also be rejected.
Tuleb tagasi lükata ka väide, et tagastamiskorraldus rikuks proportsionaalsuse põhimõtet.
The Court of Justice has consistently held [38] that the recovery of unlawfully granted State aid with a view to re-establishing the previously existing situation cannot in principle be regarded as disproportionate.
Kohus on püsivalt olnud seisukohal, [38] et ebaseaduslikult antud riigiabi sissenõudmist eelneva seisundi taastamiseks ei saa põhimõtteliselt käsitleda ebaproportsionaalse meetmena.
The Commission rejects the assertion that an order for recovery would place a disproportionate administrative burden on the Gibraltar authorities.
Komisjon lükkab tagasi väite, et tagastamiskorraldus koormaks ebaproportsionaalselt Gibraltari ametiasutusi.
According to the United Kingdom, there are around 140 Qualifying Companies.
Ühendkuningriigi andmete kohaselt on abikõlblikke äriühinguid ligikaudu 140.
This represents less than 10 % of the companies assessed for taxation each year in Gibraltar.
See moodustab alla 10 % Gibraltaris iga-aastaselt maksustamise eesmärgil hinnatavate äriühingute arvust.
Given that most, if not all, Qualifying Companies pay some income tax, albeit at a reduced rate, and that such companies tend to have a ‘bricks and mortar’ presence in Gibraltar, the Commission concludes that the administrative burden would not be excessive.
Eeldades, et enamik või kõik abikõlblikud äriühingud maksavad teatavat tulumaksu, kuigi vähendatud määra kohaselt, ja need äriühingud kalduvad rakendama traditsioonilisi turustuskanaleid kasutava ettevõtte kohalolekut Gibraltaris, järeldab komisjon, et, halduskoormus ei oleks liialdane. Mis puutub väitesse, et Gibraltari maksuameti volitused on piiratud, siis kohus otsustas, et siseriiklikele sätetele ei tohi tugineda sellisel viisil, et abi sissenõudmine muutub võimatuks.
Arguments similar to those in recital 37 on the consequences of recovery for the Gibraltar economy were used by the Government of Gibraltar in an attempt to prevent publication of the decision to open the formal investigation procedure [40].
Oma katses tõkestada ametlikku uurimismenetluse algatamist käsitleva otsuse avaldamine, [40] kasutas Gibraltari Valitsus argumente, mis on sarnased eespool põhjenduses 37 esitatud argumentidega abi sissenõudmise tagajärgede kohta Gibraltari majandusele.
They have not materialised.
Need tagajärjed ei teostunud.
It is far from certain that they would do so as a result of a recovery order in this case.
Ei ole kaugeltki kindel, et nad teostuksid tagastamiskorralduse puhul käesoleval juhul.
The Commission also notes that the arguments on the impact of recovery on the Gibraltar economy encompassed both the Qualifying Companies and the Exempt Companies regimes.
Komisjon märgib ka, et märkused sissenõudmise mõju kohta Gibraltari majandusele hõlmasid nii abikõlblike äriühingute režiimi kui ka tulumaksust vabastatud äriühingute režiimi.
However, since the Government of Gibraltar made its observations, the threat of recovery has diminished to the extent that following the annulment of the Commission's decision initiating the formal State aid investigation procedure [41], the original 1967 Exempt Companies legislation is now under investigation as an existing aid scheme.
Alates sellest, kui Gibraltar esitas oma märkused, on sissenõudmise oht siiski vähenenud sellise määrani, et pärast ametlikku uurimismenetluse algatamist käsitleva komisjoni otsuse tühistamist [41] uuritakse praegu tulumaksust vabastatud äriühinguid käsitlevaid esialgseid 1967. aasta õigusakte kui olemasolevat abisüsteemi.
There can be no recovery order in respect of this legislation and consequently the impact forecast by the Government of Gibraltar, to the extent it materialises at all, will be reduced.
Seoses nende õigusaktidega ei saa esitada tagastamiskorraldust ja järelikult Gibraltari Valitsuse poolt ennustatud mõju, juhul kui see üldse teostub, väheneb.
In any event, the Commission cannot allow such hypothetical considerations to impede the restoration, as far as possible, of the competitive situation that existed before the implementation of an illegal aid measure.
Igal juhul ei saa komisjon lubada, et sellised hüpoteetilised kaalutlused võiksid takistada konkurentsiolukorra taastamist sellisena, nagu see oli enne ebaseadusliku abimeetme rakendamist.
The Commission notes the Government of Gibraltar's comments that some Qualifying Companies would not be assessable to taxation in Gibraltar, that some would have no assets within its jurisdiction, that some would have ceased trading and that some would be in receipt of aid below the de minimis threshold.
Komisjon märgib, et Gibraltari Valitsuse märkuse kohaselt ei oleks võimalik teatavaid abikõlblikke äriühinguid Gibraltaris maksustamise eesmärgil hinnata, teatavatel abikõlblikel äriühingutel ei ole varasid Gibraltari maksustamispiirkonnas, mõned on kauplemise lõpetanud ja reale ettevõttetele antava abi määr võib mitte ületada vähese tähtsuse reegli künnist.
However, such considerations cannot, by themselves, preclude a recovery order.
Need kaalutlused iseenesest ei saa siiski välistada tagastamiskorraldust.
Nor can they relieve a Member State's authorities of the obligation to take the necessary steps to give full effect to a recovery order, since they become relevant only in the context of an examination of an individual case.
Nad ei vabasta liikmesriikide ametiasutusi ka kohustusest astuda vajalikke samme tagastamiskorralduse täielikuks rakendamiseks, kuna need kaalutlused saavad asjakohaseks ainult üksikjuhtumite uurimise kontekstis.
In this context, the Commission notes that the benefits of Qualifying Company status are not limited to de minimis aid, nor are they limited to enterprises that are assessable to taxation in Gibraltar or that have no assets within the jurisdiction of the Gibraltar authorities.
Selles kontekstis märgib komisjon, et abikõlbliku äriühingu staatusega seotud kasu ei ole piiratud vähese tähtsuse reeglile vastava abiga, Gibraltaris maksustamise eesmärgil hinnatavate ettevõtetega või ettevõtetega, kellel ei ole varasid Gibraltari maksustamispiirkonnas.
The Commission makes no observation on the good faith, or otherwise, of the Gibraltar authorities.
Komisjonil ei ole märkusi Gibraltari ametiasutuste heausksuse või pahausksuse kohta.
However, it follows from the rulings of the Court of Justice [42] that, when an existing aid measure is altered, in order for the measure to become new aid by virtue of the modification or for the modification itself to be new aid, the alteration must widen the scope of the measure and/or increase the advantage available.
Kohtuotsustest [42] järeldub siiski, et selleks, et teatav meede muutuks muutmise tulemusena uueks abiks, või selleks, et muutmine ise kujutaks endast uut abimeedet, peab olemasoleva abimeetme muutmise korral asjakohane muudatus laiendama meetme kohaldamisala ja/või suurendama kättesaadavat soodustust.
In the present case, the Commission notes the ruling by the Court of First Instance that Gibraltar's 1967 Exempt Companies legislation must be considered to be an existing aid measure [43].
Käesoleval juhul märgib komisjon, et esimese astme kohtu otsuse kohaselt tuleb tulumaksust vabastatud äriühinguid käsitlevaid Gibraltari 1967. aasta õigusakte pidada olemasolevaks abimeetmeks.
The Commission also notes that the Qualifying Companies legislation was modelled very closely on the Exempt Company legislation.
Komisjon märgib ka, et abikõlblikke äriühinguid käsitlevaid õigusakte modelleeriti väga täpselt tulumaksust vabastatud äriühinguid käsitlevate õigusaktidega.
The conditions for eligibility are largely identical.
Kõlblikkuse tingimused on üldiselt ühesugused.
The substantive differences concern the determination of the annual tax due.
Olulised erinevused on iga-aastase maksu määramises.
Rather than pay only a very low, fixed annual tax, Qualifying Companies pay a percentage of their annual profits.
Abikõlblikud äriühingud ei maksa kindlaksmääratud väga madalat aastamaksu, vaid protsenti aastatulult.
It therefore follows that Qualifying Companies pay tax on their profits at a higher rate than Exempt Companies.
Järelikult maksavad abikõlblikud äriühingud oma tuludelt maksu suurema määra kohaselt, kui tulumaksust vabastatud äriühingud.
The more restrictive Qualifying Companies regime can therefore be considered to offer a reduced advantage, within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, compared with the Exempt Companies regime.
Selletõttu, võrreldes tulumaksust vabastatud äriühingute režiimiga, võib rangemate piirangutega abikõlblike äriühingute režiimi käsitleda vähendatud soodustust andva meetmena asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The Commission also notes that in the unlikely event that the tax paid by a Qualifying Company would be lower than the fixed annual tax of an equivalent Exempt Company, the difference would fall below the de minimis threshold.
Komisjon märgib ka, et vähe tõenäolise juhtumi puhul, kui abikõlbliku äriühingu poolt makstav maks oleks väiksem, kui samaväärse tulumaksust vabastatud äriühingu poolt makstav kindlaksmääratud aastamaks, ei ületaks vahe vähese tähtsuse reegli künnist.
The legislation provides for a minimum tax rate of 0 % for a Qualifying Company, whilst Exempt Companies pay a fixed annual tax of between GBP 225 and 300.
Kõnealustes õigusaktides nähakse ette abikõlblike äriühingute puhul 0 %-line tulumaksumäär, samal ajal kui tulumaksust vabastatud äriühingud maksavad kindlaksmääratud aastamaksu 225–300 £.
The Court of Justice has consistently ruled that where a diligent businessman could have foreseen the adoption of a Community measure likely to affect his interests, he cannot rely on the principle of protection of legitimate expectations if the measure is adopted [44].
Kohus on järjekindlalt otsustanud, et kui seadusekuulekas ettevõtja saab ette näha, et komisjonipoolsete meetmete võtmine tõenäoliselt kahjustaks tema huve, ei saa ta meetme vastuvõtmise korral tugineda õiguspäraste ootuste kaitse põhimõttele.
Given the similarities between the Exempt Companies and Qualifying Companies regimes, it is hard to see how a diligent operator could have anticipated that the two regimes would be subject to different State aid procedures.
Silmas pidades abikõlblike äriühingute režiimi ja tulumaksust vabastatud äriühingute režiimi sarnasust, on raske mõista, kuidas seadusekuulekas ettevõtja võiks oodata, et kummagi režiimi puhul võiks rakendada erinevaid riigiabi protseduure.
The differences between the two schemes, rather than being inherent in their design, reflect the practice of the Gibraltar authorities to require those offshore companies with a physical presence in Gibraltar to pay tax, albeit at a low level.
Nende kahe süsteemi erinevused kajastavad Gibraltari ametiasutuste tava nõuda Gibraltaris füüsiliselt kohalolevatelt välismaistelt ettevõtetelt maksu, kuigi alandatud määral, kajastub nende kahe süsteemi erinevuses, kuid ei tulene nende kavandamisest.
It is therefore reasonable to assume that a conscientious businessman, acting in good faith, could legitimately have believed that by opting for the less generous Qualifying Companies regime rather than the manifestly legal (in State aid terms, existing) Exempt Companies regime, he would also enter a regime whose legality was not in doubt.
Sellepärast on mõistlik oletada, et seadusekuulekas ettevõtja, kes toimis heauskselt, võis õiguspäraselt eeldada, et valides ilmselt legaalse (riigiabi mõistes olemasoleva) tulumaksust vabastatud äriühingute režiimi asemel vähem soodsa abikõlblike äriühingute režiimi, allub ta režiimile, mille õiguspärasuses ei ole samuti kahtlust.
Accordingly, the Commission concludes that an order for recovery would, in the exceptional circumstances of this case, be contrary to a general principle of Community law.
Sellepärast teeb komisjon järelduse, et erakorralistel asjaoludel oleks tagastamiskorraldus sellisel juhul vastuolus ühenduse õiguse üldpõhimõtetega.
CONCLUSIONS
VIII JÄRELDUSED
It is concluded that the Gibraltar Qualifying Companies regime constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty and that none of the derogations provided for in Article 87(2) or Article 87(3) apply.
Tehakse järeldus, et Gibraltari abikõlblike äriühingute režiim kujutab endast riigiabimeedet asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kusjuures ei ole kohaldatav ükski artikli 87 lõigetes 2 või 3 sätestatud erand.
It is also concluded that the United Kingdom has unlawfully implemented the scheme in question, in breach of Article 88(3) of the Treaty.
Tehakse ka järeldus, et Ühendkuningriik on kõnealust süsteemi rakendanud seadusevastaselt, rikkudes asutamislepingu artikli 88 lõiget 3.
However, beneficiaries of the scheme were entitled to entertain a legitimate expectation that the legality of the scheme was not in doubt.
Kõnealuse süsteemi alusel abi saanutel oli siiski õigus õiguspäraselt oodata, et süsteemi legaalsus ei ole kaheldav.
Recovery of aid granted under the Qualifying Companies legislation should therefore not be required,
Sellepärast ei tule abikõlblikke äriühinguid käsitlevate õigusaktide alusel antud abi sisse nõuda,
The State aid which the United Kingdom has implemented under the Qualifying Companies regime, contained in the Gibraltar Income Tax (Amendment) Ordinance of 14 July 1983 and the Gibraltar Income Tax (Qualifying Companies) Rules of 22 September 1983, is incompatible with the common market.
Tulumaksu (muutmist) käsitlevas Gibraltari Valitsuse 14. juuli 1983. aasta määruses ja (abikõlblike äriühingute) tulumaksu käsitlevates Gibraltari Valitsuse 22. septembri 1983. aasta eeskirjades esitatud riigiabimeede, mida Ühendkuningriik on rakendanud abikõlblike äriühingute režiimi alusel, ei ole ühitatav ühisturuga.
The United Kingdom shall withdraw the scheme referred to in Article 1.
Ühendkuningriik peab artiklis 1 osutatud süsteemi tunnistama kehtetuks.
The United Kingdom shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures taken to comply with it.
Ühendkuningriik teatab komisjonile käesoleva otsuse täitmiseks võetud meetmetest kahe kuu jooksul alates otsusest teatamisest.
OJ C 26, 30.1.2002, p. 9.
EÜT C 26, 30.1.2002, lk 9.
Joined Cases T-195/01 R and T-207/01 R Gibraltar v Commission R [2001] ECR II-3915.
Liidetud kohtuasjad T-195/01 R ja T-207/01 R Gibraltar v komisjon R[2001] ECR II-3915.
Joined Cases T-195/01 and T-207/01 Gibraltar v Commission [2002] ECR II 2309.
Liidetud kohtuasjad T-195/01 ja T-207/01 Gibraltar v komisjon [2002] ECR II-2309.
Approximately 12 companies fall outside this 2 to 10 % range.The tax rates for such companies have been negotiated on a case-by-case basis.
Ligikaudu kaheteistkümne äriühingu puhul ei lange tulumaksumäärad 2-10 % vahemikku. Nende äriühingute tulumaksumäärade kohta on peetud läbirääkimisi iga juhtumi puhul eraldi.
They range from 0,5 to 1,5 % and from 21 to 34 %.
Kõnealused tulumaksumäärad on vahemikes 0,5–1,5 % ja 21–34 %.
There is no correlation between the tax rate applied and the area of activity of the company.
Rakendatavad tulumaksumäärad ja äriühingute tegevusvaldkonnad ei ole seotud.
The companies operate in diverse sectors including private investment holdings, marketing and selling holiday homes, offshore banking, ship repair and marketing consulting services.
Äriühingud tegutsevad erinevates valdkondades, kaasa arvatud erainvesteerimisettevõtted, puhkemajade turustamine ja müümine, offshore-pangatehingud, laevaremont ja turunõustamisteenused.
Exempt Companies do not pay tax on their profits, but instead pay a fixed annual tax of GBP 225 to 300.
Tulumaksust vabastatud äriühingud ei maksa maksu oma tuludelt, vaid vahemikus 225–300 £ kindlaksmääratud aastamaksu.
OJ C 2, 6.1.1998, p. 2.
EÜT C 2, 6.1.1998, lk 2.
OJ L 150, 23.6.2000, p. 50, recitals 90, 91 and 93.
EÜT L 150, 23.6.2000, lk 50, punktid 90, 91 ja 93.
OJ C 384, 10.12 1998, p. 3.
EÜT C 384, 10.12 1998, lk 3.
OJ C 395, 18.12.1998, p. 19.
EÜT C 395, 18.12.1998, lk 19.
Case 43/75 Defrenne v Sabena [1976] ECR 455, paragraphs 72, 73 and 74.
Kohtuasi 43/75, Defrenne v. Sabena [1976] ECR 455, lõiked 72, 73 ja 74.