natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Point 39(i) of the guidelines states that, where there is structural excess of production in a market affected by the aid, the compensatory measures must make a contribution to the improvement of market conditions by irreversibly reducing production capacity and that a capacity reduction is irreversible when the relevant assets are rendered permanently incapable of achieving the previous rate of output or are permanently converted to another use.
Suuniste punkti 39 i kohaselt peavad võetavad kohustused infrastruktuuri ülevõimsuste olemasolu korral aitama asjaomasel turul lõpliku võimsuste likvideerimise kaudu kaasa turu saneerimisele. Lõpliku või tagasipöördumatu võimsuste likvideerimisega on punkti 39 i kohaselt tegemist siis, kui asjaomased rajatised muudetakse lõplikult kõlbmatuks senises mahus tootmiseks või võetakse lõplikult kasutusele teistsugusel otstarbel.
The markets in financial services are not markets where there is structural excess of capacity within the meaning of point 39(i) of the guidelines, which refers to ‘production capacity’ and ‘plant’ and thus implicitly to manufacturing rather than to service industries, where capacity can generally be adjusted much more easily.
Finantsteenuste turgusid ei iseloomusta struktuuri ülevõimsus suuniste punkti 39 i tähenduses, mis antud tähenduses puudutab tootmisrajatisi ja seega pigem tootvat tööstust kui teenindussektorit, kus põhimõtteliselt saab palju hõlpsamalt võimsusi turutingimustega kohandada.
The excess capacity sometimes spoken of in banking, e.g. with regard to the density of branch networks, is not usually structural in the sense of being the outcome of a lasting drop in demand; rather the reference is to labour‐intensive and hence cost‐intensive areas where capacity is to be reduced primarily on grounds of profitability.
Kui pangandussektoris räägitakse võimsustest, näiteks seoses filiaalivõrgu tihedusega, on vähem tegemist struktuuri ülevõimsusega, see tähendab pidevast nõudluse vähenemisest tingitud ülevõimsusega, vaid personali- ja muude kulumahukate valdkondadega, mida vähendatakse peamiselt rentaabluskaalutlustest lähtuvalt.
But, even if the view were to be taken that financial services did indeed suffer from excess capacity, that capacity could not be ‘rendered permanently incapable of achieving the previous rate of output’ or be ‘permanently converted to another use’.
Kuid isegi kui finantsteenuste sektoris oleks ülevõimsusi, ei saa neid teha “lõplikult kasutamiskõlbmatuks” ega ümber seadistada kasutamiseks teistsugusel otstarbel.
The capacities used to provide banking services ‐ primarily staff, branches, advice centres, back offices and computer and telecommunications systems ‐ are highly adaptable and can be reemployed, hired out or otherwise brought to the market at no appreciable cost.
Võimsusi teenuste osutamiseks pangandussektoris — eelkõige töötajad, filiaalid, nõustamiskeskused, tehingubürood ning arvuti- ja telekommunikatsioonisüsteemid — iseloomustab suur kohandamisvõime ja neid saab ilma märkimisväärsete kuludeta uuesti palgata, rentida või muul viisil turul kasutada.
An irreversible reduction of capacity is thus impossible and cannot be a test to be applied to the case at issue.
Võimsuste tagasipöördumatu vähendamine on käesoleval juhul seetõttu võimatu ja ei saa seega kontrollimise esemeks olla.
In what follows, therefore, the Commission considers whether the sales, closures and reductions of subsidiaries, assets and lines of business within the meaning of point 39(ii) offered as compensatory measures are sufficient to mitigate the distortive effects of the aid.
Järgnevalt kontrollitakse seetõttu, kas võetavate kohustustena pakutud tütarühingute ja varaliste väärtuste ja/või tegevusvaldkondade võõrandamised, sulgemised ja vähendamised punkti 39 ii tähenduses on piisavad, et leevendada abi konkurentsi moonutavat mõju.
The measures Germany initially offered as part of the restructuring plan can be summarised briefly as follows:
Algselt pakkus Saksamaa ümberstruktureerimiskava osana järgmisi, siinkohal kokkuvõtlikult esitatud meetmeid:
divestiture of subsidiaries and holdings: The main sales were to be in retail banking: Allbank, represented throughout Germany (now sold), Weberbank in Berlin (not yet sold), BG Zivnostenska Banka a.s. in the Czech Republic (sold) and BG Polska SA (retail business and ‘Inteligo’ Internet business sold, remainder in liquidation),
tütarettevõtete ja osaluste võõrandamine: olulisemad võõrandamised puudutavad jaepanganduse valdkonnas kogu Saksamaal esindatud panka Allbank (juba müüdud), Weberbanki Berliinis (veel müümata), Zivnostenská Banka a.s. Tšehhimaal (müüdud) ja BG Polska S.A. (jaepangandus ja Internetipank “Inteligo” müüdud, ülejäänu on likvideerimisel),
closures: Closure of some 90 branches serving private and corporate customers in Berlin and Brandenburg (the bulk of them in Berlin); 6 customer centres throughout Germany; 6 real estate financing offices in Germany and 3 abroad; 3 capital markets offices located abroad; and 14 large customer and international business offices located abroad,
asukohtade sulgemised: loobumine ligikaudu 90 filiaalist era- ja äriklientide valdkonnas Berliini ja Brandenburgi piirkonnas (ülekaalukalt Berliinis), 6 kliendikeskusest Saksamaal, kinnisvara finantseerimise valdkonna 6 asukohast kodumaal ja 3 välismaal, kapitaliturgude valdkonna 3 asukohast välismaal ja 14 suurklientide/välismaa valdkonna esindust välismaal,
withdrawal from lines of business: long‐term withdrawal from large customer and international business (e.g. loan transactions with foreign banks, advisory services for large customers, privatisation and aircraft financing),
tegevusvaldkondadest ja tegevustest loobumine: pikemas perspektiivis loobumine suurklientide/välismaa valdkonnast (näiteks laenutegevus välismaiste pankadega, suurklientide nõustamine, erastamine, lennukite finantseerimine),
reduction measures: in capital markets, reduction of risk assets by [...]* % and of debt finance by [...]* %; in real estate, reduction of the volume of investment funds by over [...]* % (about EUR [...]*) and of project development by [...]* % (about EUR [...]*), and office closure and staff reductions of 50 %; reduction of the small public‐sector business and integration of the remainder into the corporate business.
vähendamismeetmed: kapitaliturgude valdkonnas riskiaktivate vähendamine [...]* % võrra ja laenukapitali valdkonna vähendamine [...]* % võrra; kinnisvara valdkonnas fondide mahu vähendamine rohkem kui [...]* % (ligikaudu [...]* euro võrra) ja projektide arendamise mahu vähendamine [...]* % (ligikaudu [...]* euro võrra) ning filiaalide sulgemine ja personali koondamine 50 % võrra; väikese iseseisva avaliku sektori valdkonna vähendamine ja allesjäänud tegevuse integreerimine äriklientide valdkonda.
Germany stated that these measures together would lead to a reduction in staffing of 50 % (from about 15000 to 7500) and a reduction in the balance‐sheet total from roughly EUR 190 billion to EUR 140 billion.
Saksamaa selgitas, et need meetmed kokku põhjustavad töötajate arvu vähenemise 50 % võrra (ligikaudu 15 tuhandelt 7,5 tuhandele) ja bilansimahu vähenemise ligikaudu 190 mld eurolt 140 mld eurole.
In the decision initiating the procedure, the Commission commented that, for want of sufficiently detailed information, it could not make a proper assessment of the impact of these measures, which in some cases were described only vaguely, as regards both BGB’s individual areas of business and its position on the markets; it thus asked for further information.
Komisjon selgitas menetluse algatamise otsuses, et ta ei saa neid kohati ainult ähmaselt kirjeldatud meetmeid — niihästi koosmõjus kui ka BGB üksikute tegevusvaldkondade ja nende turupositsioonide osas — piisavalt üksikasjalike andmete puudumise tõttu hinnata ja palus täiendavat informatsiooni.
Germany then supplied detailed information on the effects on the individual business areas or markets (see paragraph 291 et seq.) and the overall impact: total assets reduced by EUR 51,5 billion, or 25 %; total liabilities reduced by EUR 57,8 billion, or 27 %; and consolidated balance sheet reduced by EUR 50,2 billion, or just under 27 %.
Saksamaa esitas seepeale tagantjärele täiendavaid üksikasjalikke andmeid mõjude kohta üksikutele tegevusvaldkondadele ja turgudele (vaata servanumber 291 jj) ja kogumõju kohta: senise koguvara vähenemine 51,5 mld euro ehk 25 % võrra, kõigi seniste kohustuste vähenemine 57,8 mld euro ehk 27 % ja bilansimahu vähenemine pärast konsolideerimist 50,2 mld euro ehk napilt 27 % võrra.
But, in the decision initiating the procedure, the Commission had already expressed doubts as to the adequacy of the planned compensatory measures.
Komisjon oli siiski juba menetluse algatamise otsuses väljendanud kahtlusi plaanitud kohustuste piisavuse osas.
It seemed questionable whether the proposed reduction in the balance‐sheet total could be regarded as sufficient in view of the large sum to be provided in aid and the Commission’s practice with regard to restructuring assistance for banks.
Näis küsitav, kas bilansimahu kavandatud vähendamist võib suurt abisummat ja komisjoni praktikat pankade ümberstruktureerimisabi osas arvestades piisavaks pidada.
It drew attention to the minimum capital ratios required by law, which might provide a rough guide for the assessment of compensatory measures in the banking sector. The argument is as follows.
Kõnealuses seoses viitas komisjon ka seadusega kehtestatud miinimumkapitali määradele, mis kapitalieraldisi arvestades võiks pakkuda üldise lähtepunkti võetavate kohustuste hindamiseks pangandussektoris.
This concept of an ‘opportunity reduction’ can serve to render visible the market distortion caused by a capital injection and thus provide a rough guide for the assessment of compensatory measures.
Selline “vähendamise alternatiivi” kaalutlus võib näitlikustada kapitalieraldisega tekitatud konkurentsimoonutust ja seetõttu pakkuda üldist pidepunkti võetavate kohustuste hindamiseks.
But the Commission had pointed out that this would not be a mechanical rule and that, in any particular case, account would have to be taken of the economic circumstances, with special reference to the viability of the firm and the competitive situation on its markets.
Komisjon viitas siiski sellele, et siin ei ole tegemist “mehaaniliselt” kohaldatava reegliga ja konkreetse üksikjuhtumi korral tuleb arvestada majanduslikke asjaolusid, eelkõige ettevõtte elujõulisust ja konkurentsisituatsiooni tema turgudel.
As regards the overall impact, Germany argued that the correct point of reference was not just the core capital but rather the own funds, made up of core capital and additional capital; here the legal minimum was 8 %, so that the expansion of business permitted by the aid, or the contraction of business it prevented, had to be valued using a factor not of 25 but of 12,5 at most.
Saksamaa selgitas kogumõjude osas, et oluline pole ainult esmaste omavahendite määr üksi, vaid ka esmastest omavahenditest ja täiendavatest omavahenditest koosnev omakapital (seaduslik minimaalne määr 8 %) ja seega tuleb lähtuda mitte tegurist 25, vaid maksimaalselt tegurist 12,5, sest abi arvel võidakse äritegevust laiendada või tegevuse vähendamist vältida.
In reality, a bank could increase its risk‐weighted assets by 25 only if a capital increase comprised additional capital as well as core capital.
Ainult siis, kui esmaste omavahendite suurendamisel on samaaegselt lisatud ka täiendavat omakapitali, võiks pank riskiinvesteeringuid tõepoolest 25 korda suurendada.
Even if the bank already had additional capital that could not previously be taken into account, the assessment should not be based on an expansion of business that had been made possible only by the additional capital that had been available in any event.
Isegi kui pangal oleks seni arvestamata täiendavat omakapitali, ei oleks äritegevuse laiendamisega arvestamine, mis alles selle nagunii olemasoleva täiendava omakapitali abil võimalikuks sai, asjakohane.
Germany further contended that the capital ratios actually required on the market were well above the legal minimum, at 6 % at least for core capital and about 10 % for own funds.
Muus osas selgitas Saksamaa, et turul tegelikult nõutavad kapitalimäärad — vähemalt 6 % esmase omavahendite määr ja ligikaudu 10 % kapitali adekvaatsus — on selgelt suuremad kui seadusega kehtestatud miinimummäärad.
BAFin had confirmed this approach and had explained it in detail in comparisons with the averages for German banks (a core‐capital ratio of some 6 to 7 % and an own‐funds ratio of 9 to 11 % or, in the case of private banks, 10 to 11 %) and with the averages for large European banks, which were higher (a core‐capital ratio of 8,5 %).
Seda nägemust kinnitas BAFin ja esitas konkreetselt võrdlused Saksa pankade keskmisega (ligikaudu 6 — 7 % esmaste omavahendite määr, 9 — 11 % kapitali adekvaatsus, sellest erapangad 10 — 11 %) ja Euroopa suurpankadega, kusjuures viimaste keskmine on oluliselt kõrgem (8,5 % esmaste omavahendite määr).
Turning to the risk shield, at the time of the decision initiating the procedure, the economic value of this aid was not clear.
Riskikaitse osas esines algatamisotsuse tegemise ajal veel ebaselgust kõnealuse abi majandusliku väärtuse osas.
Since then Germany has argued that the economic value of the risk shield should be estimated at a little over EUR 6 billion (see paragraph 138).
Vahepeal on Saksamaa selgitanud, et majanduslikuks väärtuseks on 6 mld eurot (vaata servanumbrit 138).
It has also stated that real estate services are not subject to the solvency rules, so that the contraction in business that is avoided cannot be derived from the capital ratios.
Lisaks selgitas Saksamaa, et kinnisvarateenuste valdkonnas ei ole tegemist maksevõime eeskirjadele alluva tegevusvaldkonnaga, nii et välditud äritegevuse vähenemist ei saa siin kapitalimääradest tuletada.
It further contends that the risk shield relates essentially to old business in real estate services.
Lisaks selgitati, et riskikaitse puudutab peamiselt kinnisvarateenuste valdkonna vanu tehinguid.
According to Germany, it could be argued that, during the restructuring of IBAG, new business was made possible only because cover had been provided for the company.
Siiski võiks siinkohal väita, et uued tehingud said võimalikuks alles IBAG-i ümberstruktureerimisfaasis tänu nende tagamisele.
But, in that event, the market distortion could be measured only by reference to the new business (estimated at about EUR [...]* altogether in the restructuring phase; see paragraph 90) or, at most, to the overall value of the risk shield (EUR 6,1 billion).
Seetõttu võiks aga ainult uute tehingute maht (ümberstruktureerimisfaasis kokku hinnanguliselt ligikaudu [...]* eurot; vaata servanumber 90) või kõige enam riskikaitse väärtus kokku (6,1 mld eurot) kirjeldada turumoonutuse määra.
If the total economic value of the aid is EUR 9,7 billion and applying a factor of 10 to the own‐funds ratio is actually required, the reduction in the balance sheet that serves as the point of reference for an estimate of the market distortion and as a rough guide for the compensatory measures would come to almost EUR 100 billion out of EUR 190 billion.
Võttes aluseks abi kogu majandusliku väärtuse 9,7 mld eurot ja tegurit 10 tegelikult vajaliku kapitali adekvaatsuse jaoks, tuleks turumoonutuse pidepunktiks kohustuste orienteeruva suuruse määramisel bilansimahu vähendamine 190 mld eurolt 100 mld eurole.
This demonstrates the limits to the applicability of the opportunity argument.
See näitab niisuguse võimaluse kohaldatavuse piire.
An immediate reduction on this scale would be possible only in the event of insolvency.
Kõnealuse mahu kohene vähendamine on võimalik ainult maksevõimetuse korral.
Without the aid, therefore, the only possible course would have been for BGB to cease trading; conversely, the only acceptable compensatory measure would be the insolvency of BGB.
Ilma abita oleks seega olnud võimalik ainult BGB majandustegevuse peatamine, mis ümberpööratuna tähendaks, et võetava kohustusena tuleks kõne alla ainult BGB maksevõimetus.
But, within the time needed for an ordinary restructuring operation, compensatory measures on the scale described above can be implemented in the short and medium term only with difficulty or at the cost of heavy losses on the sale of parts of the organisation or the cancellation or termination of long‐term contracts and positions if the viability of the firm is not to be jeopardised for a long time to come or indeed rendered in all probability impossible.
Aga ka hariliku ümberstruktureerimise ajakavas on kohustused arvestades eelkirjeldatud mahtu lühemas ja keskpikas perspektiivis ilma ettevõtte elujõulisust jätkuvalt ohustamata rängad või teostatavad ainult suurte kahjumitega ettevõtte osade müügist ning pikaajaliste lepingute ja positsioonide lõpetamise teel.
Firstly, such a consequence would hardly be compatible with the objective of restructuring aid and the yardstick by which it is measured, namely the return of the recipient firm to long‐term viability.
Niisugune tagajärg ei oleks sel juhul esiteks siiski ümberstruktureerimisabi eesmärgile ja kontrollikriteeriumidele, nimelt soodustatud ettevõtja pikaajalise rentaabluse loomisele vastav.
Secondly, it would be out of proportion to the impact of the various aid measures on individual lines of business and markets.
Teiseks näib see ebaproportsionaalne, arvestades eri abi mõju tugevust üksikutele tegevusvaldkondadele ja turgudele.
Consequently, the opportunity argument cannot be applied mechanically to identify the required level of the reduction in the balance‐sheet total.
Seetõttu ei saa kõnealust võimalust kogu bilansimahu nõutavaks vähendamiseks kasutada.
The Commission has accordingly sought to ensure an overall contraction in the volume of business in line with its practice in the past but, above all, also an effective reduction in the bank’s presence on the markets, having regard to the effects of the measures proposed on the individual lines of business.
Sellisel taustal oli komisjoni eesmärk tagada komisjoni senist praktikat arvestades kohane kogumahu vähendamine, eelkõige aga ka kindlustada panga turgudel esindatuse tõhus vähendamine, arvestades üksikutes tegevusvaldkondades kavandatud meetmete mõju.
BGB operates primarily in private and corporate retail banking, real estate financing, real estate services (investment fund and project business) and capital markets (money and securities dealings).
BGB on peamiselt tegev era- ja äriklientide (jaepangandus), kinnisvara finantseerimise (tööstusliku kinnisvara finantseerimine), kinnisvarateenuste (fondide- ja projektide valdkond) ja kapitaliturgude (raha- ja väärtpaberitehingud) valdkonnas.
The other lines of business are less significant in terms of volume, are to be cut back or closed down and are of no further relevance here.
Selle kõrval eksisteerivad tegevusvaldkonnad on mahu poolest väiksema tähtsusega, neid vähendatakse või need likvideeritakse täielikult ja edasise vaatluse jaoks ei oma need tähtsust.
This applies to the public‐sector lending segment, which is to be substantially reduced and will in future form part of the corporate business, and to the large customer and international segment (e.g. project and export financing), which is to be wound up.
See puudutab avaliku sektori segmenti (laenude andmine), mida oluliselt vähendatakse ja mis edaspidi liidetakse äriklientide valdkonnaga, nagu ka suurklientide/välismaa valdkond (näiteks projektide ja ekspordi finantseerimine), mis tuleb likvideerida.
Investment banking activities consisted only of a relatively small volume of share and security issues and will not play an independent role in future.
Tegevus investeerimispanganduse valdkonnas hõlmas üksnes aktsiate ja võlakirjade emissioone suhteliselt väikeses mahus ja need ei ole edaspidi enam iseseisvad tegevusvaldkonnad.
IBB’s development banking role is to be hived off from LBB when institutional liability and guarantor liability for LBB come to an end in 2005.
Lisaks eraldatakse IBB abitegevuse valdkond seoses avalik-õigusliku rahastamiskohustuse ja tagatiseandja vastutuse äralangemisega LBBs 2005.
On the basis of the information provided by Germany, the decision initiating the procedure treated real estate as one line of business but, in order to assess the compensatory measures further, this had to be divided into real estate financing and real estate services because of their different supply and demand structures.
Menetluse algatamise otsuses Saksamaa esitatud andmete alusel veel kinnisvaravaldkonnaks nimetatud tegevusvaldkond tuli jagada võetavate kohustuste kontrollimise tarvis erinevate pakkumise ja nõudluse struktuuride tõttu kinnisvara finantseerimise ja kinnisvarateenuste alavaldkondadeks.
According to BGB’s in‐house definition, real estate financing is large‐volume financing (involving sums of EUR 5 million and upward) and thus primarily commercial real estate financing (for housing construction or shopping centres, for example).
Kinnisvara finantseerimise valdkond hõlmab täpsema BGB sisedefinitsiooni järgi suure mahuga finantseeringuid (ligikaudu alates 5 mln eurot) ja seega peamiselt tööstusliku kinnisvara finantseerimist (näiteks korterelamute ja ostukeskuste ehitus).
It is carried on mainly by BGB’s subsidiary BerlinHyp, which accounts for about two thirds of the entire volume, but also by LBB and BGB itself.
Seda teostab peamiselt tütarfirma BerlinHyp (ligikaudu 2/3 tegevusmahust), aga ka LBB ja BGB ise.
Private real estate financing falls predominantly within the group's private customer business.
Erakinnisvara finantseerimine kuulub enamasti kontserni eraklientide valdkonna alla.
BGB’s real estate services consist essentially of investment fund business and building and development work.
Tegevus kinnisvarateenuste valdkonnas hõlmab peamiselt fonde ja tegevust ehituste tellijana.
It was formerly conducted by IBG and is now handled by IBAG, which is a wholly owned division of BGB.
Mis puudutab uusi tehinguid, teostab seda 100 % BGB omandis olev osakontsern IBAG, varem tegi seda IBG.
In the summer of 2002 Germany offered to hive the real estate services business off from BGB and to transfer it to the Land of Berlin.
Sellisel taustal pakkus Saksamaa juba 2002. aasta suvel kinnisvarateenuste valdkonna eraldamist BGB-st ja selle ülekandmist Berliini liidumaale.
In detail, the undertaking provides that by 31 December 2004 the Land and the bank are to take a final decision settling which holdings can suitably be sold to outsiders in a transparent, open and non‐discriminatory bidding procedure.
Selle järgi kohustub Saksamaa tagama, et BGB bilansist on hiljemalt 31. detsembril 2005 kõik osalused kinnisvarateenuste ettevõtetes, mida hõlmas riskikaitse, võõrandatud või likvideeritud. (278) Üksikasjalikult näevad korraldused ette, et liidumaa ja pank määravad 31. detsembriks 2004 lõplikult kindlaks, millised osalused näivad sobivad võõrandamiseks kolmandatele isikutele läbipaistva, avaliku ja mittediskrimineeriva pakkumisega.
According to Germany, the number of such holdings can reasonably be expected to be small.
Saksamaa selgituse kohaselt on siin mõistlikest kaalutlustest lähtudes tegemist väheste osalustega.
Essentially, there is only one fairly large company involved which has about 160 employees and is covered by the book value guarantee afforded by the risk shield, so that under the detailed agreement any profit on the sale is to be transferred to the Land.
Seejuures on peamiselt tegemist ainult ühe tähtsama äriühinguga, kus on ligikaudu 160 töötajat, ning mis kuulub riskikaitse bilansilise väärtuse garantii alla, nii et detaillepingu sätete kohaselt tuleb võimalik võõrandamistulu maksta liidumaale.
If sold to outsiders, the company will no longer be covered by the guarantees in the risk shield.
Võõrandamisel kolmandatele isikutele riskikaitse garantiid asjaomasele äriühingule enam ei laiene.