natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with the notice on State aid in the form of guarantees, State aid exists within the meaning of Article 87(1) of the Treaty even if no payments are made by the State under the guarantee.
Garantiivormis antud riigiabi teatise alusel on asutamislepingu artikli 87 lõike 1 mõistes tegemist abiga, isegi juhul kui riik pole vastavalt antud garantiile täitnud oma kohustusi.
The aid is granted at the moment when the guarantee is given, and this took place in the case in point when EDF was set up as a public enterprise, thereby rendering it exempt from insolvency and bankruptcy proceedings.
Abi antakse hetkel, mil pakutakse garantiid, st EPICi juriidilises vormis loodud EDFi loomisaktis, mis välistab maksujõuetuse ja pankroti menetluste rakendamise.
The unlimited State guarantee granted to EDF was thus conferred by an act.
Riigi piiramatu garantii EDFile pärineb seega seadusest.
In its decision to propose appropriate measures and its decision to open a formal investigation, the Commission already classed the unlimited guarantee enjoyed by EDF as existing aid.
Juba vajaliku meetme ettepaneku otsuses ja formaalse uurimismenetluse alustamise otsuses käsitles komisjon piiramatut garantiid, millest saab abi EDF olemasoleva abina.
Under Article 1 of Regulation (EC) No 659/1999, all aid which existed prior to the entry into force of the Treaty in the respective Member State constitutes existing aid.
Määruse (EÜ) nr 689/1999 esimese artikli alusel käsitletakse olemasoleva abina igasugust abi, mis eelneb asutamislepingu jõustumisele asjassepuutuvas liikmesriigis.
The general principle of the unseizability of the assets of public entities was established by French case-law in the late 19th Century, and EDF's status dates back to 1946.
Avalik-õiguslike isikute varade mittearestitavuse üldpõhimõte on Prantsuse kohtupraktikas olemas XIX sajandi lõpus ja EDFi staatus algab 1946. aastal.
Contrary to what the French authorities have claimed, the special procedure for the recovery of claims established by Act No 80-539 of 16 July 1980 [14] is not comparable to Act No 85-98 of 25 January 1985 on the administration and compulsory liquidation of enterprises.
Vastupidiselt sellele, mida kinnitavad Prantsuse võimud, pole 16. juuli 1980. aasta seaduses nr 80-539 [14] ette nähtud võlakohustuse sissenõudmise erimenetlus võrreldav 25. jaanuari 1985. aasta seadusega nr 85-98, mis käsitleb ettevõtete taas jalule aitamist ja juriidilist likvideerimist.
Under Act No 85-98, where a commercial enterprise is no longer able to honour its debts and cannot be the subject of an administration measure, it must be put into compulsory liquidation.
Selle viimase 25. jaanuari 1985. aasta seaduse nr 85-98 alusel tuleb äriühing siis, kui ta pole enam võimeline tasuma oma võlgasid ja teda ei saa allutada taas jalule aitamise meetmele, asetada kohtuliku likvideerimise alla.
Its assets are then seized and sold and the proceeds of their sale normally serve to pay off all the creditors.
Tema aktivad arestitakse ja müüakse ning nende müügist saadud tulu läheb põhimõtteliselt võlausaldajata kahjutasu hüvitamiseks.
However, since in practice the assets are often worth much less than the liabilities, the proceeds of the sale are seldom sufficient to repay all the claims.
Sellegi poolest on praktikas aktiva osakaal alati tunduvalt väiksem kui passiva oma ning sellest tulenevalt on müügist saadud tulu harvadel juhtudel piisav, et tasuda kõikidele võlausaldajatele.
The creditors of a commercial enterprise under the ordinary rules are therefore exposed to two risks: not only can the enterprise be put into compulsory liquidation should it suspend payments, but also the procedure does not guarantee that the creditors will recover their claims.
Üldõigusliku äriühingu võlausaldajaks olemisel on seega topeltrisk: äriühingut ei võida üksnes rahaliste kohustuste mittetäitmise korral asetada kohtuliku likvideerimise alla, vaid lisaks sellele ei garanteeri see menetlus võlausaldajatele nende võlakohustuste sissenõudmist.
Public enterprises, on the other hand, cannot be put into compulsory liquidation and their assets are unseizable: they cannot therefore be sold in order to repay creditors.
Seevastu EPICi staatuses olijaid ei saa asetada kohtuliku likvideerimise alla ja nende aktivad ei ole arestitavad; seega ei saa neid müüa, et tasuda võlausaldajatele.
The debts of public entities are paid in accordance with a special procedure established by Act No 80-539 of 16 July 1980, whereby they must, if they have insufficient funds, create the necessary resources.
Avalik-õiguslike isikute võlgade hüvitamine allub erimenetlusele, mille sätestab 16. juuli 1980. aasta seadus nr 80-539, mille kohaselt on neil assigneeringute mittepiisavuse korral kohustus luua vajalikud ressursid.
Should the public enterprise fail to act, the supervisory authority serves formal notice for it to do so.
Täitmata jätmise korral adresseerib riigi kontrolliasutus EPICile hoiatuse tegevuseks.
If the public enterprise does not comply, the supervisory authority itself issues a mandatory payment order for the expenditure in question.
Kui see jääb tagajärgedeta, võtab riigi kontrolliasutus kasutusele ametikohustustest lähtuva kulutuse maksukorralduse.
Act No 80-539 and its Implementing Decree do not rule out a State guarantee of last resort, since the latter provides that the supervisory authority ‘shall, where appropriate, release the necessary resources either by reducing the funds allocated to other expenditures and so far unused or by increasing resources’ [15].
aasta 16. juuli seadus nr 80-539 ja selle rakendusmäärus ei välista viimase võimaluse riigigarantiid, sest viimane sätestab, et riigi kontrolliasutus “vabastab vajadusel vajalikud ressursid kas vähendades teisteks kulutusteks määratud ja veel kasutamata assigneeringuid või suurendades ressursse”.
This instrument does not rule out the possibility of such an increase in resources, following the State intervention, coming from outside the enterprise, at least if there is no other possible solution involving the enterprise's own resources.
Käesolev tekst ei välista, et ressursside suurendamine riigi sekkumise tagajärjel, võib pärineda ettevõtte välistest ressurssidest, vähemalt siis kui pole ette näha teisi lahendusi, mis põhineksid ettevõtte oma ressurssidel.
The creditors of a public enterprise are therefore not exposed to any risk of their claims failing to be paid: not only can the enterprise not be declared bankrupt, but also the law guarantees the payment of their claims through special administrative procedures.
EPICi staatuses olija võlausaldajaks olemine ei sisalda seega ühtegi riski seoses võlakohustuste tasumisega: EPICi staatuses olija ei saa mitte üksnes minna pankrotti, vaid lisaks sellele tagab seadus tema võlakohustuste tasumise läbi spetsiaalsete haldusmenetluste.
The special procedure applicable to public enterprises cannot therefore be compared with the compulsory liquidation procedure applicable to commercial enterprises under the ordinary rules.
EPICi staatuses olijatele rakendatav menetlus pole seega võrreldav üldõiguslikele äriühingutele rakendatava kohtuliku likvideerimise menetlusega.
On the contrary, Act No 80-539 of 16 July 1980 strengthens the effect of the unlimited State guarantee enjoyed by EDF on account of the fact that it cannot be declared bankrupt.
Vastupidi tugevadab 16. juuli 1980. aasta seadus nr 80-539 riigi piiramatu garantii mõju, millest EDF saab abi lähtuvalt tõigast, et ta ei saa minna pankrotti.
French legal theorists consider that public entities under French law do enjoy a State guarantee of last resort.
Prantsuse juriidiline doktriin arvestab, et avalik-õiguslikud isikud saavad hästi abi Prantsuse õiguse tagatavast riigi viimase võimaluse garantiist.
Where such public entities carry on a strategic activity that is essential to the national economy or national solidarity, the State could not disregard their fate if they were faced with a difficult financial situation.
Niipea kui kõnealune avalik-õiguslik isik on tegev strateegiliste tegevuste vallas, mis on olulised riiklikule majandusele ja solidaarsusele, ei saa riik ennast ettevõttest kõrvaldada, kui need peavad silmitsi seisma rahaliselt raske olukorraga. Riigi osalus on seda kindlam, kui tal on ettevõtte tegevuse üle olnud määrav kontroll, fikseerides näiteks tema toodangutariifid.
Likewise, in an unpublished opinion, the French Council of State held ‘that the State guarantee [enjoyed by a public enterprise] will derive, in the absence of an explicit legislative provision, from its very nature as a public enterprise’ [17].
Samuti arvas Riiginõukogu oma avaldamata seisukohas avalik-õiguslike ettevõtete kohta, et “riigigarantii […] ei tulene selgest seadussättest vaid avalik-õigusliku ettevõtte iseloomust”. [17]
In other words, if the inapplicability of bankruptcy or insolvency proceedings to public entities is a corollary of the principle of the unseizability of their assets, then the obligation on the State to answer for their debts in the event of default derives from the same principle.
Teiste sõnadega, kui avalik-õiguslike isikute puhul mitterakendatavad pankroti ja maksujõuetuse menetlused tulenevad otseselt nende varade mittearestitavuse põhimõttest, siis riigi kohustus vastutada nende võlgade eest nende mittemaksmise korral tuleneb samast põhimõttest.
Contrary to what the French authorities have claimed, Act No 80-539 of 16 July 1980 is selective in that it applies only to commercial enterprises with the status of a public entity.
Vastupidiselt sellele, mida väidavad Prantsuse võimud, on 16. juuli 1980. aasta seadus selekteeriv, sel määral, et rakendub vaid nendele kaubandusettevõtetele, mis on varustatud avalik-õigusliku isiku staatusega.
It does not therefore constitute a general measure.
Seega ei ole ta üldine meede.
Selective advantage and distortion of competition
Valikuline soodustus ja konkurentsi kahjustamine
A measure constitutes State aid if it confers an advantage on certain specific beneficiaries.
Meetme näol on tegemist riigiabiga, kui ta loob eeliseid mõndedele spetsiifilistele abisaajatele.
All measures that are liable directly or indirectly to favour certain sectors, enterprises or products fall within the concept of economic advantage.
Kõiki meetmeid, mis soodustavad otseselt või kaudselt sektoreid, ettevõtteid või tooteid, arvatakse majandusliku eelise mõiste alla.
State interventions in favour of public enterprises may also involve State aid where they are carried out under abnormal circumstances and confer an advantage on the enterprise in question.
Riigi sekkumised avalik-õiguslike ettevõtete kasuks võivad seega endas sisaldada riigiabi elementi, kui neid viiakse läbi ebanormaalsetes asjaoludes ja nad otsivad asjasse puutuvale ettevõttele soodustusi.
The credit terms obtained by an enterprise vary according to its risk of insolvency: the higher that risk, the more costly the credit terms it is offered.
Tegelikkuses varieeruvad saadud assigneeringute tingimused lähtuvalt maksujõuetuse riskidest. Mida suurem viimane on, seda koormavamad on sellele ettevõttele pakutud assigneeringute tingimused.
Enterprises which, like EDF, raise funds by issuing bonds request independent rating agencies regularly to assess their creditworthiness.
Ettevõtted, mis nagu EDFki kasutavad finantseerimiseks võlakirju, tellivad iseseisvatelt noteerimisagentuuridelt regulaarseid hinnanguid nende maksujõuetuse riskide kohta.
The ratings assigned in this way to an enterprise determine the amount of the remuneration required by an investor to subscribe to its bond issues.
Sedasi antud hinded ettevõtetele määravad tasu summa, mida investor nõuab, et alla kirjutada võlakirja laenudele.
Where an enterprise's rating falls as a result of an increased risk of insolvency, investors will demand greater remuneration and the bond issue will cost it more.
Kui ettevõtte notatsioon langeb tänu maksujõuetuse riski kasvule, nõuavad investorid suuremat tasu ja võlakirjade emissiooni maksumus suureneb ettevõttele.
On the other hand, an enterprise that is not subject to the ordinary law on bankruptcy and therefore enjoys an unlimited State guarantee does not present any risk of insolvency, which enables it to borrow on more favourable terms.
Seevastu aga ettevõte, mis ei allu üldõiguslikule pankrotimenetlusele ja saab seega abi riigi piiramatust garantiist, ei oma ühtegi maksujõuetuse riski, mis võimaldab tal võtta laenu soodsamatel tingimustel.
The main rating agencies all regard the unlimited State guarantee as a decisive factor in assessing EDF's creditworthiness.
Põhilised notatsiooni agentuurid peavad riigi piiramatut garantiid EDFi maksujõuetuse riski hindamisel määravaks elemendiks.
Since June 2001, Fitch Ratings has thus assigned EDF a long-term debt rating of AAA and a short-term debt rating of F1+.
Alates 2001. aasta juunist annab Fitch Ratingsi agentuur EDFile pikaajaliseks hindeks AAA ja lühiajaliseks hindeks F1+.
In a press release, it stressed that those ratings reflected the implicit State guarantee covering EDF's debt and its current legal status and added that, in the absence of such a guarantee, EDF's long-term debt rating would be AA+ [18].
Ühes ametlikus teadaandes rõhutas agentuur, et hinded peegeldavad riigi kindlat garantiid EDFi võlgadele ja tema praegust juriidilist staatust ja lisas, et selle garantii puudumisel oleks EDFi pikaajaline hinne AA+.
In May 2002, Fitch Ratings confirmed those long-term and short-term debt ratings, but gave the group an intrinsic creditworthiness rating of AA [19].
Mais 2002 kinnitas agentuur Fitch seda pikaajalist ja lühiajalist hinnet; seevastu anti grupi sisemiste assigneeringute kvaliteedi hindeks AA.
The unlimited State guarantee thus enables EDF to obtain a better assessment of its risk of insolvency than would result from a simple analysis of its intrinsic creditworthiness.
Riigi piiramatu garantii võimaldab seega EDFil saada maksujõuetuse riski hindamisel parema tulemuse, kui selle annaks lihtne analüüs tema sisemiste assigneeringute kvaliteedi kohta.
For its part, in January 2002 Moody's downgraded the outlook for EDF's long-term debt rating of Aaa from ‘stable’ to ‘negative’.
Agentuur Moody’s langetas jaanuaris 2002 omalt poolt EDFi pikaajalise hinde AAA-ga seostuva perspektiivi “stabiilselt”“negatiivsele”.
In a press release, the agency explained its revision of the rating by the increasing likelihood of EDF's status and control structure having to change in the medium term and stated that if EDF were to lose its current status, which exempted it from the ordinary law on bankruptcy, its long-term debt rating could be lowered by one or two notches [20].
Ühes avalikus teadaandes põhjendas agentuur seda hinde muutmist üha suurema tõenäosusega, et EDFi staatus ja kontrollistruktuur viiakse üle keskmisele tähtajale ning osutas, et kui EDF kaotab oma praeguse staatuse, kus teda ei ohusta üldõiguslik pankrottiminek, võib tema pikaajaline hinne langeda ühe või kahe pügala võrra.
The unlimited State guarantee does therefore enable EDF to obtain more favourable credit terms than those available to a commercial enterprise without a State guarantee.
Riigi piiramatu garantii võimaldab EDFil saada soodsamad assigneeringute tingimused, kui need, millele on juurdepääs riigi garantiita äriühingul.
Insofar as EDF is the only enterprise active on the electricity market that enjoys an unlimited State guarantee by virtue of its status, the advantage is selective.
Kuna EDF on ainus tegev ettevõte elektriturul, kes saab toetust riigi piiramatust garantiist, on sellel eelisel selekteeriv iseloom.
EDF is in competition with other Community operators in the markets for the production and distribution of electricity and energy services and with other operators active on energy markets that compete with electricity.
EDF konkureerib teiste ühenduse ettevõtetega elektri tootmise, jaotamise ja energeetika teenuste turgudel ja ka teiste ettevõtjatega, kes on tegevad elektriga konkureerivatel energeetika turgudel.
The Court of Justice of the European Communities has consistently held [21] that any State aid which strengthens the position of an enterprise in relation to other enterprises competing in intra-Community trade distorts competition.
Euroopa Kohtu püsiva kohtupraktika [21] kohaselt loob igasugune riigiabi, mis tugevdab ühe ettevõtte positsiooni teiste konkureerivate ettevõtete suhtes ühendusesisestes vahetustes, ebaõige konkurentsi.
The unlimited State guarantee thus confers on EDF an advantage that necessarily strengthens its position in relation to its competitors.
Riigi piiramatu garantii loob seega EDFi kasuks eelise, mis tugevdab ilmtingimata tema positsiooni konkureerivate ettevõtete suhtes.
It therefore distorts competition within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
See kahjustab seega konkurentsi lepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The affiliation of the pension scheme for the electricity and gas industries to the general schemes does not constitute an advantage insofar as such affiliation is an option open to any special pension scheme that wishes to do so and the financial arrangements, valuation methods and timetable for the affiliation are financially neutral for the transferee schemes and the State.
Elektri- ja gaasitööstuse sektori pensionisüsteemi sidumine üldiste õiguste režiimiga ei kujuta endast soodustust, kuna võimalus selliseks sidumiseks on avatud kõigile eripensionirežiimidele, kes seda soovivad ja kus finantseerimise ja hindamise tingimused ning ajakava on finantsiliselt neutraalsed vastuvõtvale režiimile ja riigile.
In the case in point, the technical arrangements for the affiliation are still to be determined as part of ongoing negotiations between the electricity and gas industries and the transferee schemes.
Sellisel juhul määratletakse sidumise tehnilised tingimused läbirääkimiste raames haru ja vastuvõtva režiimi vahel.
The French authorities have nevertheless formally undertaken by letter dated 11 December 2003‘to ensure that the agreements concluded between the electricity and gas industries and the general schemes (transferee schemes) and any other measure taken in this context are financially neutral for all parties and for the State’.
Prantsuse ametivõimud on 2003. aasta 11. detsembri kirjaga formaalselt kohustunud “tagama, et kokkulepped, mis sõlmitakse elektri- ja gaasitööstuse haru ja üldiste õiguste režiimi (vastuvõtva režiimi) vahel ning kõik teised selles osas võetud meetmed on finantsiliselt neutraalsed kõigile osapooltele ja riigile.”
The Commission takes the view that, provided the above undertaking is fulfilled in practice, the affiliation of the pension scheme for the electricity and gas industries to the general schemes will not constitute an advantage.
Komisjon leiab, et juhul kui sellest kohustusest kinni peetakse, ei ole elektri- ja gaasitööstuse haru pensionisüsteemi sidumine üldiste õiguste režiimiga vaadeldav soodustusena.
Otherwise, the operation would of course have to be re-examined.
Kui sellest kohustusest kinni ei peeta, tuleb tehingut muidugi uuesti vaadelda.
The Commission stresses that the French authorities would have to notify it formally of the operation if the definitive arrangements for the affiliation were not in line with the principle of financial neutrality.
Komisjon rõhutab, et Prantsuse ametivõimud peavad komisjoni ametlikult teavitama kohe, kui tehingu lõppsätted ei ole kooskõlas selle finantsilise neutraalsuse põhimõttega.
In the light of the undertaking given by the French authorities, the Commission considers that the affiliation of the pension scheme for the electricity and gas industries to the general schemes will not involve any State aid provided that such affiliation is financially neutral for the enterprises, the transferee schemes and the State.
Nende Prantsuse ametivõimude endale võetud kohustuse valguses leiab komisjon, et elektri- ja gaasitööstuse haru pensionisüsteemi sidumine üldiste õiguste režiimiga ei sisalda riigiabi elemente, juhul kui sidumine on ettevõtetele, vastuvõtvale režiimile ja riigile finantsiliselt neutraalne.
On the other hand, the notified reform relieves enterprises in the electricity and gas industries of the payment of some of the pension liabilities corresponding to rights already acquired at the date of the reform by employees assigned to electricity and gas transport and distribution.
Seevastu aga vabastab väljakuulutatud reform elektri- ja gaasitööstuse haru ettevõtted ühe osa pensionimaksete väljamaksmisest, mis vastab reformi kuupäevaks elektri- või gaasi transpordi ja jaotusega seotud töötajate poolt juba omandatud pensioniõigustele.
Those rights will be financed by the above-mentioned tariff-based contribution.
Neid õiguseid finantseeritakse juba eespool nimetatud tariifmaksete abil.
Enterprises in the electricity and gas industries are thus relieved of the payment of some of the pension benefits acquired in the past, something which constitutes an advantage for those industries.
Elektri- ja gaasitööstuse haru ettevõtted on seega vabastatud ühe osa möödunud pensionimaksete tasumisest, mis kujutab endast soodustust elektri- ja gaasitööstuse sektorile.
An advantage is thus conferred on the electricity and gas industries which has not been granted to any other area of the French economy, and in particular to the industries in direct competition (such as the oil and coal industries).
Elektri- ja gaasisektoril on seega soodustus, mida ei ole antud ühelegi teisele prantsuse majandussektorile, ja eelkõige otseselt konkureerivatele sektoritele (nagu nafta- ja kivisöesektor).
It is consequently a selective sectoral advantage.
Niisiis on tegemist valikulise sektoraalse soodustusega.
The French electricity and gas industries are in competition with the same industries in other Member States.
Prantsuse gaasi- ja elektrisektor konkureerib samade sektoritega teistes liikmesriikides.
Any State aid that strengthens the position of one industry in relation to other industries competing with it in intra-Community trade distorts competition.
Igasugune riigiabi, mis tugevdab ühe sektori positsiooni konkureerivate sektorite suhtes ühendusesiseses kaubavahetuses, kahjustab konkurentsi.
The non-payment by enterprises in the electricity and gas industries of some of their past pension liabilities constitutes an advantage for the French electricity and gas industries that necessarily strengthens their position in relation to enterprises in competing industries in the other Member States.
Selle haru ettevõtete möödunud pensionikuludest ühe osa mittemaksmine on prantsuse elektri- ja gaasitööstuse sektori eeliseks, mis tugevdab kindlasti tema positsiooni võrreldes teiste liikmesriikide konkureerivate sektorite positsiooniga.
The advantage therefore distorts competition within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Niisiis loob see soodustus konkurentsi kahjustamise lepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
The State guarantee granted to the National Fund for the Electricity and Gas Industries, covering the payment of pensions corresponding to all specific rights acquired in the past, constitutes a guarantee of last resort afforded to the pension scheme for the electricity and gas industries, not to the enterprises themselves.
Elektri- ja gaasitööstuste riigikassale omistatud riigi garantii, mis puudutab kõigile möödunud eriõigustele vastavat pensionimakset, on garantii, mis on antud elektri- ja gaasitööstuse haru pensionisüsteemile ja mitte ettevõtetele.
The State guarantee consequently benefits a social security institution that operates on a pay-as-you-go basis and is financed by compulsory contributions.
Riigi garantii on seega kasulik sotsiaalkindlustuse asutusele, mis toimib jagamise põhimõtte alusel ja mida rahastatakse kohustuslikest osamaksetest.
The Court of Justice has consistently held [22] that institutions of that nature are not engaged in an economic activity within the meaning of the Treaty.
Vastavalt Euroopa Kohtu pidevale kohtupraktikale [22] ei tegele selline asutus majandustegevusega lepingu tähenduses.
Any guarantees granted to such institutions do not therefore constitute an advantage caught by Article 87(1) of the Treaty.
Talle antud garantii ei ole seega soodustus lepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.