natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission considers, in line with Mazars’ findings, that the bank’s refinancing strategy, and in particular the base scenario drawn up and the inference of correspondingly higher refinancing costs, is fundamentally plausible.
Komisjon peab — nagu Mazars kinnitas — panga refinantseerimisstrateegiat ja seejuures eriti väljatöötatud baasstsenaariumi ja eriti vastavalt suuremaid refinantseerimiskulusid põhimõtteliselt põhjendatuks.
However, a question mark hangs over the bank’s future refinancing because of potential reluctance on the part of market participants, which might materialise especially if the bank’s results fail to come up to expectations.
Siiski esineb ebakindlust panga edasise refinantseerimise osas, mis tuleneb turul osalejate võimalikust tagasihoidlikkusest, mis võib tekkida eriti siis, kui panga tulemused ei vasta ootustele.
In such an event, still higher refinancing costs would have to be reckoned with.
Sellisel juhul tuleks arvestada uuesti kasvavate refinantseerimiskuludega.
What is more, how far possible saturation effects might be observed in the market in mid-2005 if all public banks in Germany lose the state guarantees is not yet fully foreseeable.
Lisaks ei saa praegu veel kindlalt prognoosida, mil määral võib turg 2005. aasta keskel olla küllastunud, kui kõik riiklikud pangad Saksamaal kaotavad riikliku vastutaja.
The placing of certain securities issues might then be at least hampered.
See võib teatud väärtpaberite paigutamisel raskusi põhjustada.
For this reason, the Commission sees in the further reduction of risk positions an essential precondition for the successful implementation of the restructuring plan.
Sel põhjusel näeb komisjon riskipositsioonide edasises vähendamises ümberstruktureerimiskava eduka elluviimise eeldust.
If the problems described were to occur in future, the bank could effectively combat them by stepping up the reduction effort and thus favourably influence the confidence placed in it by the capital market.
Kui tulevikus peaks tekkima kirjeldatud probleeme, võiks pank nende mõju vähendada riskipositsioonide intensiivsema vähendamisega ja sel moel äratada kapitaliturul suuremat usaldust.
Another essential precondition for securing the confidence of the capital market is the attainment of a satisfactory core‐capital ratio that can act as a buffer against any losses incurred.
Kapitaliturgude usalduse tagamise oluline eeldus on piisava esmaste omavahendite määra saavutamine, mis võib olla võimalike tekkivate kahjumite korral puhvriks.
The core‐capital ratio depends firstly on the extent of the risk positions and secondly on that of the core capital itself.
Esmaste omavahendite määr sõltub ühelt poolt riskipositsioonide mahust, teiselt poolt esmastest omavahenditest endast.
The bank is aiming at a core‐capital ratio at the end of the restructuring period of more than 7 %.
Pank püüab ümberstruktureerimisperioodi lõpuks saavutada esmaste omavahendite määra, mis on üle 7 %.
A capital contribution by shareholders, in addition to the August 2001 capital increase, in order to further improve the bank’s capitalisation is, however, not likely before privatisation takes place at the end of 2007.
aasta augusti kapitali suurendamisest suuremat kapitalieraldist kaasomanike poolt panka kapitali adekvaatsuse parandamiseks ei ole siiski enne erastamist 2007. aasta lõpus oodata.
Accordingly, if it is to increase its core‐capital ratio, the bank must fall back in particular on a reduction in risk positions or the sale of assets.
Seda arvestades peab pank oma esmaste omavahendite määra suurendamiseks kasutama riskipositsioonide vähendamist ja vara müüki.
The Commission is aware that the statutory minimum core‐capital ratio of 4 % is insufficient to give a bank the necessary breathing space in day-to-day business.
Komisjoni on teadlik sellest, et minimaalne seadusega ettenähtud Esmaste omavahendite määr 4 % ei ole piisav, et anda pangale tema igapäevases tegevuses piisavat mänguruumi.
In its rescue aid decision of 25 July 2001, the Commission therefore recognised a core‐capital ratio of 5 % as being necessary in order to enable a bank to continue to exist.
juuli 2001 otsuses päästeabi kohta pidas komisjoni seetõttu panga püsimajäämiseks vajalikuks esmaste omavahendite määra 5 %.
This was based essentially on a letter from BAKred, as it then was.
Sellise otsuseni jõuti peamiselt tolleaegse BAKred.-i kirja alusel.
As confirmed by Mazars, the Commission is also aware that in the financial markets a core‐capital ratio of 6 % is generally mentioned as being the threshold below which questions arise as to the strength of the institution concerned and the confidence of the financial markets suffers.
Lisaks on komisjon teadlik ka sellest, nagu Mazars on kinnitanud, on finantsturgudel esmaste omavahendite määr 6 % tavaliselt läviväärtus, millest väiksem väärtus tekitab kahtlusi asjaomase asutuse soliidsuses ja vähendab finantsturgude usaldust.
According to Mazars, ratings agencies tend to view core‐capital ratios as a reflection of a bank’s financial strength, which is why credit institutions generally strive to exceed the required capital underpinning in order to ensure sound ratings, this being a precondition for access to the international capital markets on reasonable terms.
Mazarsi järgi kalduvad reitinguagentuurid nägema esmaste omavahendite määras panga finantstugevuse näitajat nii, et krediidiasutused üldiselt ületavad seadusega kehtestatud kapitali adekvaatsuse nõuet, et tagada enesele vastav reiting, mis on eelduseks mõistlikel tingimustel juurdepääsule rahvusvahelistele kapitaliturgudele.
A capital ratio higher than 6 % may also be wise in the light of the reform of international agreements within the Basel II framework and the abolition of state guarantees in order to fulfil the market’s expectations of greater strength especially on the part of Land banks and thereby to achieve a better rating.
Kõrgem kui 6-protsendiline kapitalimäär võib olla põhjendatud ka siis, kui võtta arvesse rahvusvaheliste lepingute reformi Basel II raames ja riikliku vastutaja äralangemist, et rahuldada turu ootusi eriti Landesbank-pankade suurema soliidsuse suhtes ja saavutada nii parem reiting.
The bank is aiming at an A rating and considers a core‐capital ratio of at least 7 % to be necessary for this.
Pank püüab saavutada A-reitingut ja peab seetõttu nõutavaks esmase omakapitali määraks vähemalt 7 %.
On the basis of comparable market data (with the average core‐capital ratio for the sector in Germany of 6 % being low by international comparisons and with 8 % or even higher being the average value for reputable credit institutions at European level), Mazars considers it indispensable for the bank to achieve in the medium term at least a core‐capital ratio of some 6 to 7 %.
Turul vaadeldavate võrreldavate andmete põhjal (mille järgi sektori Saksamaa 6-protsendiline keskmine esmaste omavahendite määr on rahvusvahelises võrdluses pigem madal ning Euroopa hea mainega krediidiasutuste keskmine on 8 % ja rohkem) peavad Mazarsi nõustajad keskpikas perspektiivis vältimatult vajalikuks esmaste omavahendite määra ligikaudu 6 — 7 %.
The Commission, in line with Mazars’ findings, likewise regards a medium‐term increase in the core‐capital ratio to over 6 % as being desirable.
Komisjoni peab kooskõlas Mazarsiga keskpikas perspektiivis esmaste omavahendite määra kasvu üle 6 % aga samuti eesmärgipäraseks.
However, an increase to over 6 % is, in the Commission’s opinion, solely a commercial objective the responsibility for which must be assumed by the bank and thus cannot be financed by state aid.
Kasv üle 6 % on aga komisjoni arvates ainult panga enda üldistes ärihuvides ja vastutusalas ning seda ei saa finantseerida riigiabiga.
The bank’s competitors are faced with the same market situation but have to increase their core‐capital ratios on their own without any state support.
Panga konkurendid seisavad nimelt sama turuolukorra ees, peavad aga oma vastavat esmaste omavahendite määra tõstma oma vahenditega ilma riigiabita.
Authorisation of an increase in the core‐capital ratio using state resources to over 6 % would therefore unjustifiably place the bank in a better position than its competitors, without this being absolutely essential to the bank’s viability at the time of the decision.
Luba esmaste omavahendite määra suurendamiseks riiklike vahenditeta üle 6 % asetaks panga seega õigustamatult konkurentidest paremasse olukorda, ilma et see panga elujõulisuse üle otsuse tegemise ajal tingimata vajalik oleks.
The aid would accordingly no longer be kept to the minimum required.
Abi ei piirduks seega enam hädavajaliku miinimumiga.
For this reason, the Commission has insisted that, under the agreement between the Land of Berlin and the bank of 26 December 2002 on the treatment of any claims to repayment brought by the Land arising out of a Commission decision in aid case C 48/2002, the amount of any repayment claim will be left in the bank in the form of a deposit only as far as is necessary to attain a core‐capital ratio of 6 % (or a total capital ratio of 9,7 %, as already acknowledged in the decision on the rescue aid) on the basis of the 2002 annual accounts.
Sel põhjusel nõudis komisjon, et Berliini liidumaa ja panga vahel 26. detsembril 2002 sõlmitud lepingus liidumaa võimalike tagasimaksenõuete kohta komisjoni abimenetlusi käsitleva otsuse C 48/2002 alusel nähtaks ette, et panka jääb ainult võimalik tagasinõudesumma hoiuse vormis, kuivõrd see on vajalik esmase omakapitali määra 6,0 % (või kogukapitali määra 9,7 %, mida tunnustati juba otsuses päästeabi kohta) saavutamiseks 2002. aasta aastaaruande baasil.
However, this agreement can be approved by the Commission only in so far as the amount calculated under the agreement also does not lead to any overstepping of the core‐capital ratio of 6 % for the BGB group as at 1 January 2004 and hence on basis of the figures current at the time of the Commission decision (thus taking into account the hiving off of IBB promised by Germany and described in paragraph 279).
Komisjon saab kõnealuse lepingu kinnitada aga ainult sedavõrd, kuivõrd pärast seda leitud summa ka 1. jaanuaril 2004 ja komisjoni otsuse tegemise ajal kehtivate arvude alusel ei too kaasa esmase omakapitali määra 6,0 % ületamist BGB-kontsernis (arvestades Saksamaa nõusolekul toimuvat ja servanumbri 279 all kirjeldatud IBB eraldumist).
On the basis of the same considerations, the Commission has ensured that Germany commits itself to leaving the IBB reserve in the context of the divestment of government assistance business in 2005 in the bank only as far as is necessary to maintain the core‐capital ratio at a level of 6 % on the reference date of 1 January 2004.
Samadel kaalutlustel mõjutas komisjon Saksamaad jätma IBB-reserv abitegevuse eraldamise raames aastal 2005 panka ainult nii palju, kui see on vajalik esmase omakapitali määra 6 % saavutamiseks 1. jaanuariks 2004.
This measure is to be viewed as part of the compensation to be provided by the bank in order to limit in the interests of competitors the distortions of competition caused by the aid.
Seda abinõud tuleb pidada osaks kompensatsioonidest, mida pank peab ette võtma, et konkurentide huvides piirata abi põhjustatud konkurentsimoonutusi.
The above refunding of the IBB reserve ensures that, in the context of the divestment of government assistance business, the bank does not have a core‐capital ratio in excess of the minimum essential to long-term viability which it might be able to use for expansive business strategies damaging to competitors.
IBB-reservi tagastamisel nimetatud mahus on tagatud, et pank ei saavuta abitegevuse eraldamise raames pikaajalise elujõulisuse jaoks vajalikust miinimumist suuremat esmase omakapitali määra, mida ta võiks kasutada ekspansiivsete, konkurente kahjustavate äristrateegiate elluviimiseks.
If the bank subsequently wishes to achieve a higher core‐capital ratio, then it must do so via suitable changes to the risk assets, by building up reserves through its own efforts or by borrowing further funds on the market at the time of or following privatisation.
Kui pank tahab edaspidi saavutada suuremat esmase omakapitali määra, peab ta selle saavutama, tehes vastavaid muutusi riskiaktivates või omal jõul reservi moodustades või erastamisel või pärast erastamist täiendavate omavahendite hankimisega turult.
To sum up, the Commission, in line with Mazars’ findings, proceeds on the assumption that the bank will, in its own well-understood business interests, make every effort in the long term to reach a core‐capital ratio which results in a satisfactory rating from its point of view.
Kokkuvõttes lähtub komisjon kooskõlas Mazarsi arvamusega sellest, et pank oma mõistetavate ärihuvide tõttu teeb pikemas perspektiivis kõik temast sõltuva, et saavutada selline esmase omakapitali määr, mis annab talle teda rahuldava reitingu.
According to the bank, this is at least 7 %.
Panga andmetel on see vähemalt 7 %.
The bank has almost three years before the end of the restructuring period in 2006 in which to raise the core‐capital ratio through its own efforts from [...]* % to 7 % or more.
Esmase omakapitali määra suurendamiseks oma jõududega [...]* protsendilt 7 või enamale protsendile on panga käsutuses ümberstruktureerimisperioodi lõpuni aastal 2006 peaaegu kolm aastat.
The Commission considers the aim of successfully implementing the relevant measures so as to further increase the core‐capital ratio within this period to be realistic.
Komisjoni peab esmase omakapitali suurendamiseks asjaomaste meetmete edukat elluviimist kõnealuse ajavahemiku jooksul reaalseks.
Quantification and probabilities of the existing risks being realised and analysis of the risk provisioning
Olemasolevate riskide realiseerumise kvantifitseerimine ja tõenäosus ning riskiennetuse analüüs
Since the Commission was unable in the spring of 2003 to allay, on the basis of its own analysis, the remaining doubts as to the bank’s viability raised by the failure of the privatisation process and the strongly negative aggregate result for 2002 and since a suitable, effective insulation of the credit risks existing above all in the real estate financing field was, according to Germany, impossible to achieve without further aid, the Commission made sure with the help of independent experts that, apart from a few points, the bank had made adequate provision for the existing risks and had built up suitable reserves.
Pärast seda, kui komisjon 2003. aasta kevadel oma analüüsis jäävaid, privatiseerimise ebaõnnestumise ja 2002. aasta negatiivse üldtulemuse tõttu tingitud kahtlusi panga elujõulisuses kõrvaldada ei suutnud ja vastav eelkõige kinnisvara finantseerimise valdkonnas eksisteerivate krediidiriskide efektiivne isoleerimine Saksamaa andmetel edasise abita näis teostamatu, veendus komisjon sõltumatute ekspertide abiga, et pank on mõnede eranditega piisavalt hoolitsenud olemasolevate riskide ennetamise eest ja moodustanud vastavad reservid.
With respect to these points, the Commission’s advisers Mazars recommended measures to amend the restructuring plan as submitted to the Commission in the summer of 2003.
Komisjoni nõustaja Mazars soovitas nende erandite jaoks meetmeid ümberstruktureerimiskava kohandamiseks komisjonile oma suvel 2003 esitatud ettepanekus.
At the Commission’s instigation, these were incorporated by the bank and the revised restructuring plan was communicated to the Commission on 29 January 2004.
Pank võttis need komisjoni soovitusel tarvitusele ja ümbertöötatud ümberstruktureerimiskava esitati komisjonile 29. jaanuaril 2004.
Risks arising out of lending transactions
Laenutegevuse riskid
Otherwise, the level of risk provisioning was to be regarded as adequate.
Muidu võib riskieraldisi pidada kohaseks.
However, the failure of a single large loan might lead to the risk provisioning being exceeded.
Siiski võiks üheainsa suure laenu mittetagastamine põhjustada riskieraldistest suurema rahavajaduse.
This is especially relevant for project financing in the fields of air transport, energy and telecommunications.
See on eriti oluline projektide finantseerimisel lennunduse, energeetika ja telekommunikatsiooni valdkonnas.
The worst-case scenario makes an additional risk provision for this of EUR [...]*.
Worst-case-stsenaariumi puhul oleks siinkohal vajalikud täiendavad riskieraldised [...]* eurot.
The Commission, in the light of Mazars’ findings, concludes that the bank would be able to take such a measure unaided.
Komisjon lähtub Mazarsi analüüsi valguses sellest, et pank saaks sellise meetme võtmisega hakkama oma jõududega.
Following the improvement of the restructuring plan through the incorporation of the measures proposed by the Commission’s advisers Mazars, the Commission regards the level of provisioning for the known risks as adequate.
Pärast ümberstruktureerimiskava vahepeal aset leidnud parandamist, võttes arvesse komisjoni nõustaja Mazarsi esitatud soovitusi, peab komisjon riskide ennetamise meetmeid adekvaatseks.
It notes with satisfaction that the bank’s management has taken altogether appropriate measures to build up a suitable risk control system.
Komisjon märkis seejuures positiivselt ära, et panga juhtkond on võtnud kohaseid meetmeid, sobiva riskikontrolli süsteemi loomiseks.
The structure is well on the way to, but has not yet reached, completion.
Selle loomine edeneb hästi, kuid ei ole veel lõpule viidud.
The Commission trusts that, in its own well-understood interests, the bank will continue this process with as much determination as in the past.
Komisjoni loodab, et pank jätkab oma mõistetavatest ärihuvidest lähtuvalt sama otsustavat tegevust kui seni.
It is aware that the bank’s future profitability depends to a considerable extent on further economic development above all in Berlin and the five new Länder.
Komisjon on teadlik sellest, et panga edasine rentaablus sõltub olulisel määral majanduslikust arengust eelkõige Berliinis ja viiel uuel liidumaal.
In the Commission’s opinion, these risks are, however, not tangible when viewed from the current perspective and affect every firm in the region differently.
Neid riske ei saa aga komisjoni arvates praegu usaldusväärselt prognoosida, ja need puudutavad erineval määral piirkonna kõiki ettevõtteid.
The Commission takes the view that the measures contained in the restructuring plan, which certainly point in the right direction, suffice.
Komisjon on arvamusel, et ümberstruktureerimiskavas sisalduvad, igal juhul õigesti suunatud meetmed on piisavad.
Absolute certainty is, of course, never attainable in the economic sphere.
Absoluutne kindlus ei ole majanduses loomulikult kunagi saavutatav.
Risks arising out of capital market transactions
Kapitaliturgudel kauplemise riskid
During the restructuring period, the bank’s capital market transactions account for some [...]* % of the operating result.
Panga kapitaliturutehingud annavad ümberstruktureerimisperioodil ligikaudu [...]* % tegevustuludest.
This shows that these transactions are essential to the bank’s profitability.
See näitab, et need tehingud on panga rentaabluse seisukohast väga olulised.
Obviously, the risks inherent in such transactions must be kept properly under control in the interests of the bank’s viability.
On selge, et selles valdkonnas sisalduvaid riske peab panga elujõulisuse huvides nõuetekohaselt kontrollima.
This is being done firstly by shifting the emphasis from own-account business to customer-related activities.
Ühest küljest tehakse seda, kandes raskuspunkt üle tehingutelt oma varaga klientide tehingutele.
They advise, however, that the bank’s dependence on interest‐rate changes should be lessened by reducing the positions in the bank book.
Nad soovitavad siiski vähendada panga sõltuvust intressikõikumistest, vähendades positsioone pangaraamatus.
Bearing in mind this recommendation, the Commission thus considers the risks arising out of capital market transactions to be manageable and regards the buoyancy of this business area as guaranteed.
Komisjon peab seda soovitust arvestades kapitalituru riske siiski ohjatavateks ja peab selle valdkonna kandejõudu tagatuks.
Risks arising out of the valuation of BGB’s holding in BerlinHyp
BGB-le kuuluva BerlinHyp osaluse hindamisest tulenevad riskid
The Commission’s advisers Mazars have discussed thoroughly the question of the risks arising out of the valuation of BGB’s holding in BerlinHyp.
Komisjoni nõustaja Mazars on põhjalikult tegelenud probleemiga, mis tuleneb riskidest seoses BGB osalusega BerlinHypis.
In view of the increased risks that may ensue, the discount factor would then also have to be adjusted and additional risk premiums might be incurred.
Arvestades olenevalt asjaoludest sel juhul suurenevat riski tuleks kohandada ka diskonteerimistegurit ja nõuda võidakse täiendavaid riskiintresse.
Such a scenario might even lead to a market price for BerlinHyp of [...]*, […]* .
Selline stsenaarium võiks põhjustada koguni BerlinHypi turuhinna [...]*, [...]*.
An adjusted, more conservative business plan would include this devaluation risk, as would the annual accounts for 2003 and 2004.
Kohandatud, konservatiivsem äriplaan hõlmaks seda riski ja arvestaks sellega ka 2003. ja 2004. aasta aastaaruannetes.
At the Commission’s request, the restructuring plan was revised and the devaluation risk duly taken into account.
Komisjoni nõudmisel töötati ümberstruktureerimiskava ümber ja arvestati vastavalt väärtuse vähenemise riski.
For reasons of risk limitation and because of the uncertain further development of the real estate financing business, the Commission would consider it desirable in order to safeguard the bank’s long-term viability for at least the major part of this business to be sold by the group or reduced in size.
Komisjon pidas riskide piiramise huvides ja arvestades edasise arengu ebakindlust kinnisvara finantseerimise valdkonnas panga pikaajalise elujõulisuse kindlustamiseks soovitavaks, et kontsern loobuks vähemalt suuremast osast sellest tegevusest või vähendaks selle mahtu.
To this end, the Commission recommends to Germany that BerlinHyp be sold separately in order to improve the privatisation prospects of the remainder of the group.
Sel eesmärgil soovitab komisjon Saksamaale BerlinHypi eraldi müüki ülejäänud kontserni erastamise väljavaadete parandamiseks.
BerlinHyp accounts for about two thirds of the group’s entire real estate financing business and is technically relatively easy to dispose of by selling the shares in BerlinHyp.
BerlinHyp moodustab ligikaudu kaks kolmandikku kontserni kogu kinnisvara finantseerimise valdkonnast ja on tehniliselt kergesti võõrandatav BerlinHypi osaluste müügi teel.
The remaining third is concentrated in the hands of BGB and LBB and should be restructured in accordance with the strategy worked out by the bank for the real estate financing business.
Ülejäänud kolmandik on kontsentreerunud BGB-sse ja LBB-sse ja tuleks vastavalt pangas kinnisvara finantseerimise valdkonna jaoks välja töötatud strateegiale ümber struktureerida.
The future risks to the remainder of the group would thereby be reduced by well over half overall.
Sellega vähendatakse kogu kontserni tulevasi riske kogumahu poolest rohkem kui poole võrra.
However, Germany provided the Commission with information according to which an immediate sale of BerlinHyp might have unacceptable consequences for the bank.
Saksamaa esitas siiski komisjonile andmed, mille kohaselt BerlinHypi kohene müük võiks endaga kaasa tuua panga jaoks liiga raskeid tagajärgi.
The Commission would therefore ask Germany to determine at a later date whether and when a separate sale of BerlinHyp might proceed with a realistic expectation of success and on terms acceptable to the bank, i.e. at a price approximating to BerlinHyp’s net own capital.
Komisjon palub seetõttu Saksamaad uurida mingil hilisemal ajal, kas ja millal BerlinHypi müümine pangale vastuvõetavatel tingimustel võiks reaalselt edukas olla, s.t BerlinHypi omakapitalile ligikaudu vastava hinnaga.
In that event, potential losses from write‐downs in the book value might be kept within bounds and, at the same time, liquid resources would be channelled to the bank and capital freed up.
Sellisel juhul võiks võimalikud kahjumid bilansilise väärtuse amortisatsiooni piirides hoida ja samal ajal saaks pank likviidseid vahendeid ning vabaneks omakapital.