natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An examination was also made as to whether the domestic sales of each product type could be regarded as having been made in the ordinary course of trade, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers of the type in question.
Lisaks kontrolliti, kas iga tooteliigi omamaine müük toimus tavapärase kaubandustegevuse käigus, määrates kindlaks, kui suure osa kõnealuse tooteliigi müügist moodustas tulutoov müük sõltumatutele klientidele.
In cases where the sales volume of a product type, sold at a net sales price equal to or above the unit cost, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and where the weighted average price of that type was equal to or above the unit cost, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that product type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Juhul, kui teatava tooteliigi arvestuslike tootmiskuludega vähemalt samaväärse netohinnaga müüdud müügimaht vastas vähemalt 80 %-le selle tooteliigi müügi kogumahust, ning kui kõnealuse tooteliigi kaalutud keskmine hind oli vähemalt samaväärne ühikuhinnaga, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal, mis võrdus kogu uurimisperioodi jooksul toimunud kõnealuse tooteliigi omamaise müügi hindade kaalutud keskmisega, olenemata sellest, kas nimetatud müük oli tulutoov või mitte.
In the case where the volume of profitable sales of a product type represented 80 % or less but at least 10 % of the total sales volume of that type, or where the weighted average price of such sales was below the unit cost, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of profitable sales of those types only.
Kui tooteliigi tulutoova müügi maht oli kuni 80 %, ning mitte vähem kui 10 % selle tooteliigi müügi kogumahust või kui selle tooteliigi kaalutud keskmine hind oli ühikuhinnast madalam, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal, mis võrdus ainult asjaomase tooteliigi tulutoova müügi kaalutud keskmisega.
For those product types, where the volume of profitable sales represented less than 10 % of the total sales volume of that type on the domestic market, it was considered that the product type concerned was not sold in the ordinary course of trade and therefore, normal value could not be based on domestic prices in Mexico.
Kui tooteliigi tulutoova müügi maht oli väiksem kui 10 % asjaomase tooteliigi omamaise müügi kogumahust, leiti, et seda konkreetset tooteliiki ei müüdud tavapärase kaubandustegevuse käigus ning seega ei saa normaalväärtus põhineda Mehhiko omamaistel hindadel.
For the exported product types, which were either not made in the ordinary course of trade in Mexico or not sold by the Mexican producers on their domestic market, constructed normal values were used.
Kõigi eksporditud tooteliikide osas, mida ei müüdud tavapärase kaubandustegevuse käigus või Mehhiko tootjate poolt omamaisel turul, kasutati arvestuslikke normaalväärtuseid.
For exported product types, without corresponding types sold in the ordinary course of trade on the domestic market of Mexico, normal value was constructed, pursuant to Article 2(3) of the basic Regulation, on the basis of the weighted average of each producer's own manufacturing costs plus a reasonable amount for selling, general and administrative (SG&A) costs and for profit.
Kui eksporditud tooteliikide puhul puudusid Mehhiko omamaisel turul tavapärase kaubandustegevuse käigus müüdud samaväärsed tooteliigid, määrati normaalväärtus vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 3 iga tootja tootmiskulude kaalutud keskmise põhjal, millele lisati mõistlik müügi-, üld- ja halduskulude osa ning mõistlik kasum.
The SG&A costs and profit were determined on the basis of the weighted average of SG&A costs incurred and of profit realised by each of the cooperating Mexican producers on their domestic sales of the like product, in the ordinary course of trade.
Müügi-, üld- ja halduskulud ning kasum määrati kindlaks vastavalt kõigi koostööd tegevate Mehhiko tootjate samasuguse tootega tavapärase kauplemise käigus toimunud omamaise müügi müügi-, üld- ja halduskulude kaalutud keskmise ja saadud kasumi põhjal.
For exported product types, without sales on the domestic market of Mexico, the manufacturing costs of similar product types were used in the construction of normal values, appropriately adjusted in order to take into account the differences in physical characteristics with the exported types.
Eksporditud tooteliikide puhul, mille osas Mehhiko omamaisel turul müük puudus, kasutati normaalväärtuste arvestamiseks samaväärsete toodete tootmiskulusid, mida kohandati vastavalt eksporditud tooteliikide füüsiliste omaduste erinevustele.
Determination of normal value for the exporting producer to which MET was granted
Normaalväärtuse kindlakstegemine eksportiva tootja osas, kelle suhtes kohaldati turumajanduslikku kohtlemist
In accordance with Article 2(2) of the basic Regulation, the Commission first examined whether the domestic sales of the like product to independent customers by Always were representative, i.e. whether the total volume of such sales was equal to or greater than 5 % of the total volume of the corresponding export sales to the Community.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 2, kontrollis komisjon esmalt, kas äriühingu Always samasuguse toote omamaine müük sõltumatutele klientidele oli tüüpiline, st kas taolise müügi kogumaht moodustas vähemalt 5 % ühendusse eksporditud samaväärsete toodete müügi kogumahust.
It was found that Always did not have any sales of the like product on the domestic market of Vietnam.
Leiti, et äriühing Always ei müünud samasugust toodet Vietnami omamaisel turul.
Therefore, in the absence of domestic sales, normal value was established in accordance with Article 2(3) of the basic Regulation, on the basis of the cost of production in the country of origin plus a reasonable amount for SG&A costs and for profits.
Omamaise müügi puudumise tõttu arvestati normaalväärtus seega kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 3 päritoluriigi tootmiskulude põhjal, millele lisati mõistlik müügi-, üld- ja halduskulude osa ning mõistlik kasum.
This method was considered to be reasonable in this situation as the Mexican market was considered to be representative and competitive.
Nimetatud meetodit loeti antud olukorras sobivaks, sest Mehhiko turgu peeti tüüpiliseks ning konkurentsivõimeliseks.
Always claimed that, in the absence of domestic sales, normal values should be determined on the basis of information concerning export sales to third countries.
Always väitis, et omamaise müügi puudumisel tuleks normaalväärtused määrata kolmandatesse riikidesse suunatud eksportmüügi andmete põhjal.
In this respect, it should be noted that the construction of normal values on the basis of the cost of production in the country of origin is the first alternative listed in Article 2(3) of the basic Regulation for cases where there are no domestic sales.
Seoses selle väitega tuleks märkida, et omamaise müügi puudumisel näeb algmääruse artikli 2 lõige 3 esimese võimalusena ette normaalväärtuste arvestamise päritoluriigi tootmiskulude järgi.
The use of constructed normal value, instead of export prices to third countries, as the basis for the determination of normal value is also the consistent practice of the Community in the absence of representative domestic sales.
Lisaks sellele tingimusele on ühendusel tüüpilise omamaise müügi puudumisel tavaks normaalväärtuse määramiseks kasutada kolmandatesse riikidesse suunatud ekspordi hindade asemel arvestuslikku normaalväärtust.
It is also noted that the export sales to third countries could be equally dumped.
Samuti tuleb märkida, et eksportmüük kolmandatesse riikidesse võib samuti toimuda dumpinguhindadega.
Moreover, the company did not provide complete information concerning its sales to third countries at any stage of the investigation resulting in no information being available for establishing the normal values on this basis.
Peale selle ei esitanud äriühing uurimise jooksul täielikku teavet oma müügi kohta kolmandatesse riikidesse, mistõttu puudus vajalik teave normaalväärtuste kindlakstegemiseks nimetatud viisil.
Consequently, this claim was rejected and normal values were constructed in accordance with the first alternative set out in Article 2(3) of the basic Regulation.
Eelnimetatust tulenevalt lükati vastuväide tagasi ning normaalväärtused arvutati välja algmääruse artikli 2 lõikes 3 sätestatud esimese võimaluse kohaselt.
Always further claimed that the sales not made in the ordinary course of trade in the analogue country should not have been excluded when establishing the reasonable profit for its normal value determination.
Always väitis lisaks, et võrdlusriigi normaalväärtuse väljaarvutamiseks vajaliku mõistliku kasumitaseme määramisel ei oleks tohtinud kõrvale jätta seda müüki, mis ei toimunud tavapärase kaubandustegevuse käigus.
This claim however, could not be accepted since by analogy of the chapeau of Article 2(6), had the company realised sales on its domestic market, then the profits for constructing normal values would have been based on the company's data pertaining to production and sales in the ordinary course of trade.
Nimetatud väitega ei ole siiski võimalik nõustuda, sest analoogselt artikli 2 lõike 6 sissejuhatavale lõigule oleks normaalväärtuste arvutamisel kasutatud kasumitasemed põhinenud tavapärase kaubandustegevuse käigus saavutatud tootmis- ja müüginäitajatel, kui äriühing oleks müünud oma toodangut omamaisel turul.
Therefore, it was only reasonable for the institutions to use the profits of the Mexican producers incurred by their domestic sales in the ordinary course of trade when applying Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
Seega oli ühenduse institutsioonidel algmääruse artikli 2 lõike 6 punkti c kohaldamisel mõistlik kasutada Mehhiko tootjate tavapärase kaubandustegevuse käigus toimunud omamaise müügi kasumitasemeid.
The investigation showed that the exports of the sampled PRC exporting producers were made both to unrelated and to related customers in the Community.
Uurimine näitas, et valimisse kuuluvad Hiina eksportivad tootjad eksportisid nii ühenduse sõltumatutele klientidele kui sidusettevõtjatele.
For the exports made by the sampled exporting producers directly to independent customers in the Community, the export prices were established on the basis of the prices paid or payable for the product concerned, in accordance with Article 2(8) of the basic Regulation.
Valimisse kuuluvate eksportivate tootjate poolt vahetult ühenduse sõltumatutele klientidele eksporditud toodete osas määrati ekspordihinnad vaatlusaluse toote eest makstud või makstavate hindade põhjal, kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 8.
For sales made via their related importers in the Community, the export price was constructed on the basis of the resale prices to the first independent customers.
Ühenduses paiknevates sidusimportijate kaudu toimunud müügi puhul tugineti hinnale, millega eksporttooteid esimest korda sõltumatule ostjale edasi müüdi.
Adjustments were made for all costs incurred between importation and resale by those importers, including SG&A and duties, and assuming a reasonable profit margin, in accordance with Article 2(9) of the basic Regulation.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 9 kohandati kõiki importimise ja müügi vahelisel ajal tekkinud kulusid, kaasa arvatud müügi-, üld- ja halduskulusid, tolli- ja muid makse ning mõistlikku kasumimarginaali.
A profit margin of 5 % was considered to be reasonable for this type of market and was also found to be in line with the profit of unrelated importers.
Seda liiki turu korral peeti mõistlikuks 5 %-list kasumimarginaali, mis leiti olevat kooskõlas sõltumatute importijate kasumiga.
One cooperating exporting producer claimed that the current anti-dumping duty should not be deducted as a cost between importation and resale when constructing its export price, in accordance with Article 11(10) of the basic Regulation.
Üks koostööd tegev eksportiv tootja väitis, et ekspordihinna arvestamisel kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 10 ei tohiks kehtivat dumpinguvastast tollimaksu maha arvata importimise ja edasimüügi vahel tekkinud kuluna.
It argued that when deducting from its resale prices all costs incurred between importation and resale, other than the anti-dumping duty, the reconstructed export prices remained considerably above normal value and therefore, the anti-dumping duty was duly reflected in the resale price.
Ta väitis, et lahutades edasimüügihindadest kõik importimise ja edasimüügi vahel tekkinud kulud peale dumpinguvastase tollimaksu, olid saadud arvestuslikud ekspordihinnad normaalväärtusest tunduvalt kõrgemad ning seega kajastus edasimüügihinnas ka dumpinguvastane tollimaks.
Moreover, the resale prices are negotiated on the basis of the recommended retail prices minus the applicable dealer mark-up, and therefore the anti-dumping duty is duly reflected in the subsequent selling prices.
Peale selle määratakse edasimüügihinnad soovituslike jaemüügihindade põhjal, millest lahutatakse vahendaja juurdehindlus, ning seega kajastub dumpinguvastane tollimaks täielikult müügihindades.
In this respect, it should be noted that the claim of the company regarding the reflection of the anti-dumping duty in its resale prices by reference to the normal value is considered irrelevant since what matters in the application of Article 11(10) is not changes of export prices by comparison with the normal value, but how the duty has been reflected in an increase of resale prices and subsequent selling prices in the Community.
Selles küsimuses tuleks märkida, et äriühingu väidet dumpinguvastase tollimaksu kajastumise kohta selle edasimüügihindades, võrreldes normaalväärtusega, ei peeta asjakohaseks, sest artikli 11 lõike 10 kohaldamisel ei oma tähtsust ekspordihindade muutused võrreldes normaalväärtusega, vaid see, kuidas kajastub tollimaks edasimüügihindade ning sellest tulenevalt ka ühenduse müügihindade kasvus.
As the company did not provide any evidence of movements in the resale or in subsequent prices by reference to its export prices established in the previous investigations, which would conclusively prove that the amount of anti-dumping duties paid has been indeed reflected in the resale prices, the claim had to be rejected.
Kõnealune vastuväide tuli tagasi lükata, sest äriühing ei esitanud tõendeid edasimüügi- või edasiste hindade muutumise kohta, võrreldes eelmise uurimise käigus määratud ekspordihindadega, mis lõplikult tõendaks makstud dumpinguvastaste tollimaksude kajastumist edasimüügihindades.
All export sales of the company to which MET was granted were made via related traders in third countries to independent customers in the Community.
Äriühing, kelle suhtes kohaldati turumajanduslikku kohtlemist, eksportis kogu toodangu ühenduse sõltumatutele klientidele kolmandates riikides asuvate sidusettevõtjate kaudu.
Therefore, the export price was established on the basis of the resale prices to independent customers in the Community.
Seega määrati selle ekspordihind ühenduse sõltumatute klientide puhul aluseks võetud jaemüügihindade põhjal.
For the exporting producers not granted MET the export price had to be established on the basis of facts available since the export prices of some producers were not found reliable.
Nende eksportivate tootjate osas, kelle suhtes ei kohaldatud turumajanduslikku kohtlemist, tuli ekspordihind määrata olemasolevate faktide põhjal, sest osade tootjate ekspordihindasid ei peetud usaldusväärseteks.
Therefore the export prices of the exporting producers referred to in recital 43 above were not taken into consideration when establishing the export price, and only the export prices of the producer whose export prices were considered reliable were used for this purpose.
Seega ei võetud põhjenduses 43 nimetatud eksportivate tootjate ekspordihindu ekspordihinna kindlakstegemisel arvesse ning sel otstarbel kasutati vaid selle tootja ekspordihindu, kelle ekspordihindu peeti usaldusväärseks.
For the purpose of ensuring a fair comparison between the normal value and the export price, due allowance in the form of adjustments was made for differences affecting price comparability in accordance with Article 2(10) of the basic Regulation.
Selleks, et tagada ekspordihinna ja normaalväärtuse õiglane võrdlus, võeti kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 10 korrigeerimiste näol nõuetekohaselt arvesse hindade võrreldavust mõjutavate tegurite erinevusi.
On this basis, adjustments were made where appropriate with regard to indirect taxes, discounts, level of trade, transport (including handling costs), ocean freight and insurance costs, packing and credit costs.
Sellele tuginedes kohandati vajaduse korral hindu, võttes arvesse kaudseid makse, allahindlusi, kaubandustasandit, veokulusid (sealhulgas käitluskulusid), mereveo-, kindlustus-, pakkimis-, ja laenukulusid.
The adjustments in the export price in respect of inland freight in the exporting country and credit costs were made based on the costs established in the analogue country with regard to companies to which MET was not granted.
Äriühingute puhul, kelle suhtes ei kohaldatud turumajanduslikku kohtlemist, lähtuti ekspordihinna kohandamisel vastavalt eksportiva riigi sisemaaveokuludele ja laenukuludele võrdlusriigis määratud kuludest.
Adjustments were also made where the export sales were made via a related company located in a country other than the country concerned or the Community, pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõike 10 punktiga i kohandati hindu lisaks ka siis, kui eksportmüük toimus väljaspool vaatlusalust riiki või ühendust paikneva sidusettevõtja kaudu.
The CCCME and exporting producers in the PRC argued that adjustments made for inland transport and interest rate linked to credit costs established in the analogue country were not justified, since the absence of market economy conditions for these costs incurred by the cooperating exporting producers had not been demonstrated by the investigation.
CCCME ja Hiina eksportivad tootjad väitsid, et võrdlusriigis tuvastatud sisemaaveokulude ja laenukuludega seotud intressimäära kohandused ei olnud põhjendatud, sest uurimise käigus ei tõendatud koostööd tegevate eksportivate tootjate kõnealuste kulude tekkimist mitteturumajanduslikes tingimustes.
In this respect, it should be noted that all the MET claims of cooperating exporting producers in the PRC were rejected, i.e. it was found that these companies do not operate under market economy conditions.
Siinkohal tuleks märkida, et kõigi koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate turumajandusliku kohtlemise taotlused lükati tagasi, sest leiti, et nimetatud äriühingud ei tegutse turumajanduse tingimustes.
Therefore, the costs incurred by these companies could not be used since they did not arise from a situation where market economy conditions prevail.
Seega ei olnud võimalik arvesse võtta kõnealuste äriühingute kulusid, sest need ei tekkinud turumajanduse tingimustes.
The Vietnamese companies claimed that the adjustment made for commissions pursuant to Article 2(10)(i) was unwarranted.
Vietnami äriühingud väitsid, et vahendustasude kohandamine artikli 2 lõike 10 punkti i põhjal oli põhjendamatu.
The companies explained that the related traders situated in third countries were mere ‘paper companies’ (i.e. companies with no personnel that do not carry any function and activity) and should be considered as single economic entities with the exporting producers in Vietnam.
Nad selgitasid, et kolmandates riikides paiknevad sidusettevõtjad olid pelgalt “fiktiivsed äriühingud” (st äriühingud, kus puuduvad personal ja reaalne tegevus) ning seega tuleks neid käsitleda üksikute majandusüksustena, mille eksportivad tootjad paiknevad Vietnamis.
In this regard, it is to be noted that invoices were issued by these traders to customers in the Community and payments were received by these traders from the customers in the Community.
Selles küsimuses tuleks märkida, et nimetatud ettevõtjad väljastasid arved ühenduse klientidele, ning ühenduse kliendid tegid makseid kõnealustele ettevõtjatele.
Furthermore, it is to be noted that the sales made by these related traders included a mark-up.
Peale selle tuleb märkida, et kõnealuste sidusettevõtjate müügihinnad sisaldasid juurdehindlust.
Where these related traders had audited accounts, it could be established that this mark-up was even higher than the amount of the adjustment.
Kui kõnealustel sidusettevõtjatel olid auditeeritud raamatupidamisdokumendid, oli võimalik kindlaks teha asjaolu, et juurdehindlus ületas tehtud kohanduse määra.
Therefore, this claim was rejected and the adjustment was retained at the level of 5 % since this level was considered reasonable to reflect commissions paid to independent agents involved in the trade of the product concerned.
Seega lükati vastuväide tagasi ning kohandamisel lähtuti 5 %st, kuna seda taset peeti kõnealuse tootega kauplemisega tegelevatele sõltumatutele agentidele makstava komisjonitasu kajastamisel mõistlikuks.
In accordance with Article 2(11) of the basic Regulation, the dumping margin was established on the basis of a comparison of the weighted average normal value with the weighted average export prices per product type.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 11 võrreldi dumpingumarginaali olemasolu kindlakstegemiseks iga tooteliigi kaalutud keskmist normaalväärtust vastava liigi kaalutud keskmise ekspordihinnaga.
A comparison of the normal value and the export price of the sampled PRC exporting producers showed a dumping margin of 36,8 % during the IP.
Valimisse kuuluvate eksportivate tootjate normaalväärtuse ja ekspordihinna võrdlemisel saadi uurimisperioodil dumpingumarginaaliks 36,8 %.
This dumping margin was attributed to all cooperating companies, i.e. sampled and non-sampled.
Nimetatud dumpingumarginaal kehtestati kõigi koostööd tegevate äriühingute suhtes, st nii valimisse kuuluvate kui mittekuuluvate äriühingute suhtes.
The comparison of the data concerning exports to the Community provided by the cooperating PRC exporting producers (sampled and non-sampled) and the total volume of imports as derived from the Eurostat import statistics, indicated that the level of cooperation was low, since these exports represented 54 % of total Community imports from the PRC during the IP.
Koostööd tegevate Hiina eksportivate tootjate (nii valimisse kuuluvate kui mittekuuluvate äriühingute) ühendusse eksporditud koguste kohta esitatud andmete ja Eurostati impordistatistikal tugineva impordi kogumahu võrdlemisel ilmnes, et koostöötase oli madal, sest kõnealune eksport moodustas 54 % kogu Hiinast ühendusse imporditud mahust uurimisperioodil.
Therefore, for the export volumes of non-cooperating Chinese exporting producers, the level of dumping was determined on the basis of the two product categories of the product concerned (see recital 20) with the highest margins established for the sampled exporting producers.
Seega määrati koostööd mittetegevate Hiina eksportivate tootjate ekspordimahu osas dumpingu tase vaatlusaluse toote kahe tootekategooria põhjal (vt põhjendus 20), mille marginaalid olid valimisse kuuluvate eksportivate tootjate puhul kõrgeimad.
This approach was deemed appropriate since no indication was found that any of the non-cooperating producers dumped the product at a lower level than that of the sampled exporting producers.
Nimetatud lähenemist peeti sobivaks kuna ei leitud märke sellest, et koostööd mittetegevad tootjad müüksid toodet dumpinguhinnaga madalamal tasemel kui valimisse kuuluvad eksportivad tootjad.
Finally, a country-wide average dumping margin was calculated using as a weighing factor, the CIF value of each group of exporters, i.e. cooperators and non-cooperators.
Lõpuks arvestati keskmine üleriigiline dumpingumarginaal, kasutades kaalumisfaktorina kõigi eksportijarühmade, st nii koostööd tegevate kui koostööd mittetegevate eksportijate CIF-väärtust.