natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under paragraphs 40 and 41 of the guidelines, aid must be limited to the strict minimum needed to enable restructuring to be undertaken and to avoid providing the company with surplus cash which could be used for aggressive, market‐distorting activities or even for expanding.
Vastavalt suuniste punktidele 40 ja 41 peab abi piirduma ümberstruktureerimiseks vältimatult vajaliku miinimumiga, et ettevõttele ei antaks sellega liigset likviidsust, mis võiks põhjustada agressiivset ja turgu moonutavat käitumist või mida võidaks kasutada koguni laienemiseks.
The guidelines also state that aid beneficiaries will be expected to make a significant contribution to the restructuring plan from their own resources, including through the sale of assets that are not essential to the firm's survival.
Suunised ütlevad ka, et abisaajalt oodatakse ümberstruktureerimiskavasse olulise panuse tegemist oma vahenditest, ka vara müügi kaudu, kui vara ei ole hädavajalik ettevõtte püsimajäämiseks.
On the basis of the available information, the Commission was not in a position to assess accurately whether the aid, the amount of which was not even clear, represented the strict minimum necessary and whether, for example, the risks in the course of the restructuring might have been overstated or whether measures had been or would be taken to rule out multiple risk coverage.
Komisjoni käsutuses oleva informatsiooni põhjal ei olnud komisjonil võimalik täpselt hinnata, kas abi — mille summagi polnud täpselt teada — kujutas endast vältimatult vajalikku miinimumi, ja kas näiteks riskid ümberstruktureerimise faasis võisid olla ülehinnatud, või kas riskide mitmekordse katte tegelikuks välistamiseks on evitatud või evitatakse kontrollimeetmeid.
The Commission questioned whether the provisional authorisation as rescue aid of a core‐capital ratio of 5 % and an own‐funds ratio of 9,7 % and, as targets from 2003 onwards, a core‐capital ratio of some 7,5 % and an own‐funds ratio of some 12 % were really necessary for the firm’s survival, including a solid rating by the rating agencies.
Komisjon küsis endalt, kas päästeabina ajutiselt lubatud esmaste omavahendite määr 5 % ja kapitali adekvaatsus 9,7 % nagu ka alates aastast 2003 eesmärgiks võetud esmaste omavahendite määr ligikaudu 7,5 % ja kapitali adekvaatsus ligikaudu 12 % on ettevõtte jätkamiseks, kaasa arvatud reitinguagentuuridelt heade reitingute saamiseks tõepoolest vajalikud.
In this context, it also had doubts about whether BGB's own contribution through the sale of assets or subsidiaries not essential for the firm's long‐term viability met the ‘significant contribution’ requirement in view of the large volume of aid granted even in the best‐case scenario.
Kõnealuses kontekstis kahtles komisjon lisaks ka selles, kas BGB oma panusega vara või tütarühingute, mis ei ole ettevõtte pikemas perspektiivis püsimajäämise seisukohast vajalikud, müügi kaudu, arvestades isegi Best-Case-stsenaariumi suurt abi mahtu, oleks täidetud “olulise panuse” kriteerium.
Given the strong position of BGB, together with its subsidiaries and merged entities, on several markets and segments, it was questionable whether more and larger subsidiaries or assets could not be divested, not only from the viewpoint of compensatory measures but also as a serious own contribution in addition to taxpayers' money.
BGB, kaasa arvatud tema tütarühingute ja tema või nendega ühinenud ettevõtete tugeva positsiooni tõttu paljudel turgudel ja paljudes segmentides kerkis küsimus, kas ei oleks saanud toimuda rohkemate või suuremate tütarühingute või varaliste väärtuste müük — mitte ainult kompensatsioonimeetmete aspektist lähtuvalt, vaid ka kui oluline, maksumaksjate panust täiendav omapoolne panus.
COMMENTS FROM GERMANY
SAKSAMAA ARVAMUS
Germany submitted its comments regarding the initiation of the state aid procedure on the basis of the restructuring plan at the time, which essentially still applied in the summer of 2003 and which formed the basis for the advisers' report for the Commission. At the Commission’s request, it subsequently provided further information in addition to the original restructuring plan, in particular regarding the following points of key importance for the Commission’s decision:
Saksamaa avaldas sel ajal olemasoleva ümberstruktureerimiskava alusel, mis põhijoontes kehtis veel 2003. aasta suvel ja mis oli aluseks komisjoni nõustajate hinnangule, oma arvamuse menetluse algatamise kohta, ja esitas ka täiendavaid, esialgse ümberstruktureerimiskava ulatusest kaugemale minevaid andmeid, eriti järgnevate, komisjoni otsuse jaoks otsustava tähtsusega punktide kohta.
Restoration of the firm’s long‐term viability
Ettevõtte pikaajalise rentaabluse taastamine
Investment banking would in future no longer be a strategic focus or target product of the capital market business, which would concentrate on fields with a high yield potential, such as customer business with share, interest and credit products and, to a lesser extent, own‐account business, and would diminish still further in its importance.
Investeerimispangandus ei kujuta enesest tulevikus kapitaliturgudel kauplemine tegevusvaldkonna strateegilist keskpunkti ega sihttoodet. Kapitaliturgude äri keskendub suure tulupotentsiaaliga valdkondadele nagu klienditehingud aktsia-, intressi- ja laenutoodetega ning väiksemas mahus kauplemisele oma vahenditega, ning selle maht väheneb edaspidi veelgi.
To determine the latter, a mock consolidated balance sheet was produced for three scenarios (best‐case, real‐case, worst‐case), giving a figure of EUR [...]**, EUR [...]** and EUR [...]** respectively.
Viimase leidmiseks on koostatud kontserni fiktiivne bilanss kolme stsenaariumi jaoks (best case, real case, worst case), mille kohaselt saadi vastavalt [...]* eurot, [...]* eurot ja [...]* eurot.
Moreover, winding up the firm would mean forgoing an annual positive profit contribution of EUR [...]** from 2006.
Lisaks loobutaks likvideerimise korral 2006. aastast alates iga-aastasest positiivsest kasumipanusest summas [...]* eurot.
The market assumptions for the real estate and funds business were explained in greater detail.
Täpsemalt selgitati kinnisvara- ja fondide valdkonna turgude arengut puudutavaid eeldusi.
According to information from the Central Association of the German Construction Industry, after contracting slightly in 2002 by some 2 %, the volume of construction output for the whole of Germany would come close to stagnation in 2003.
Pärast viimast ligikaudu 2-protsendilist langust aastal 2002 jääb Saksamaa kogu ehitusmaht Saksa Ehitustööstuse Keskliidu andmete kohaselt aastal 2003 enam-vähem samale tasemele.
In residential construction there would be no turnaround (2003: decline of some 1 % after contracting by about 3 % in 2002), with the fall‐off being much greater in the eastern than in the western Länder, owing to the surplus supply of accommodation.
Elamuehituses arengusuund ei muutu (2003: langus ligikaudu 1 protsenti pärast ligikaudu kolmeprotsendilist langust aastal 2002), kusjuures Ida-Saksamaal on langus korterite ülepakkumise tõttu oluliselt suurem kui vanades liidumaades.
Commercial construction would see only a slight increase of about 1 % in 2003.
Tööstuslikus ehituses on 2003. aastal oodata ainult kerget ligikaudu üheprotsendilist kasvu.
The firm Bavaria’s capacity and turnover forecasts had been adjusted accordingly and a more targeted orientation adopted.
Bavaria võimsusi ja käibeootusi on seda arvestades kohandatud ja määratletud on tegevuse täpsem suunitlus.
In future, Bavaria would focus, in residential and commercial construction, on the top end of the market and, in view of the strong regional differentiation in residential development, on the regions of Hamburg, Munich, Stuttgart and Rhine‐Main in western Germany.
Bavaria keskenduks edaspidi nii elamuehituses kui tööstusvaldkonnas turu kvaliteetsegmendile ja elamuehituse piirkondlikult väga erineva arengu tõttu Lääne-Saksa piirkondadele Hamburg, München, Stuttgart ja Rhein-Main.
In the funds business, the closed funds segment was expected to grow significantly in future, following a decline in 2001.
Fondide valdkonnas on kinniste fondide turusegmendis pärast 2001. aasta langust arvestatud märgatava kasvuga.
Real estate funds would continue to play a key role, with close on 50 % of the placing volume, as an alternative form of investment, with yields and risk between those of fixed‐interest securities and shares.
Kinnisvarafondid oma ligikaudu 50-protsendilise investeerimismahuga mängivad ka edaspidi olulist rolli, kujutades endast alternatiivset, tulu ja riske sisaldavat investeerimisvõimalust kindla intressimääraga väärtpaberite ja aktsiate vahel.
New IBV funds would be launched only for premium commercial buildings and would be accompanied by significantly reduced guarantees.
Uued fondid nagu IBV moodustataks veel ainult kvaliteet-tööstuskinnisvara jaoks ja neile antaks oluliselt väiksemad garantiid.
This higher‐quality real estate could also help to improve yield security, although in any event business would be cut by more than half overall.
Selliste kõrgekvaliteediliste objektide abil saaks tõsta ka tulu saamise kindlust, kusjuures äritegevust vähendataks siiski kokku rohkem kui poole võrra.
Regarding the market assumptions for the retail sector, Germany explained that in the Berlin conurbation each bank branch looked after 4000 inhabitants on average, which was significantly more than the average for Germany as a whole (1400).
Eraklientide turu arengut puudutavate eelduste osas tõi Saksamaa eriti esile, et üleasustatud Berliinis tuleb ühel pangafiliaalil teenindada keskmiselt ligi 4000 elanikku, seega oluliselt rohkem kui Saksamaal keskmiselt (1400).
Although there was not a surplus of branches in Berlin, it was to be expected that the number would drop further in the coming years on account of other channels such as call centres and the Internet.
Kuigi Berliinis ei ole filiaale ülearu palju, tuleb järgnevatel aastatel täiendavate kanalite nagu kõnekeskuse ja Interneti tõttu arvestada filiaalide arvu edasise vähenemisega.
The plan for sustainable improvement in the profitability of the retail sector addressed both cost and yield.
Eraklientide valdkonna rentaabluse järjepideva parandamise kontseptsioon puudutaks samaaegselt nii tulude kui kulude poolt.
Key measures to lower costs included reducing branches according to current profitability, regional coverage and the estimated costs of closure/merger.
Peamiste kulude vähendamise meetmete hulka kuulub filiaalide arvu vähendamine sõltuvalt tegelikust rentaablusest, piirkonna katmise vajadusest ning sulgemise ja ühendamise eeldatavatest kuludest.
The aim was to increase principal customer accounts per branch to [...]* at Berliner Sparkasse and [...]* at Berliner Bank by the end of 2003, as compared with an average of 2300 customers in the case of direct competitors in Berlin.
Eesmärgiks on suurendada 2003. aasta lõpuks põhiklientide arvu filiaali kohta Berliner Sparkasses arvuni [...]* ja Berliner Bankis arvuni [...]*, vastupidi keskmiselt 2300 kliendile otseste konkurentide juures Berliinis.
Further savings would result from the replacement of cost‐intensive traditional cash‐desk facilities by more modern facilities, thereby saving on 300 staff.
Edasine kokkuhoid tuleks kulumahukate harilike kassade asendamisest moodsamate seadmetega, mis vähendaks vajaliku tööjõu mahtu [...]*.
Income could be increased still further by reallocating advice capacity to bring in the most attractive customer groups possible.
Tulu saaks veelgi suurendada kliendinõustajate teistsuguse jaotamisega võimalikult atraktiivsete kliendirühmade võitmiseks.
Pure transactions business was to take place increasingly via online and self‐service facilities, while branches should focus more on customer advice.
Tehingud ise peaksid järjest rohkem toimuma online- ja iseteenindussüsteemide kaudu, samas kui turustuskanal filiaal peaks järjest enam keskenduma klientide nõustamisele.
The forecast of increased demand in the retail sector was based on information from the Landeszentralbank Berlin, broker reports and assessments by the Federal Statistical Office in recent years.
Nõudluse arengu prognoos eraklientide valdkonnas põhineb Landeszentralbank Berlin andmetel, maaklerite aruannetel ja Statistika Föderaalameti viimaste aastate analüüsidel.
As regards BGB’s market position in the individual segments of the local and regional retail sector, Germany supplied corrected figures showing lower volume‐based market shares ranging from a little over 20 % to more than 40 % in Berlin (see paragraph 291 et seq.).
Mis puudutab BGB turupositsiooni eraklientide kohaliku ja piirkondliku turu üksikutes segmentides, esitas Saksamaa väiksemaks parandatud arvud, mis näitavad mahu alusel hinnatud turuosaks Berliinis 20 kuni rohkem kui 40 protsenti (vaata servanumber 291 ja järgnevad).
The growth forecast for Berlin, which, as a structurally weak region, lagged behind the national average of 2,5 %, was 2 %.
Kasvuprognoos Berliinis kui nõrga struktuuriga piirkonnas on allpool Saksamaa keskmist 2,5 % ja moodustab 2 %.
Germany explained that, despite market shares of around 40 % in the retail deposit sector, BGB could not be said to be in a dominant position since the Berlin retail market was very competitive and customers could move from one bank to another without significant cost or effort.
Saksamaa selgitas, et vaatamata 40-protsendilisele turuosale eraklientide hoiuste valdkonnas ei saa rääkida BGB domineerivast positsioonist, kuna Berliini jaeturgu iseloomustab tugev konkurents ning klientidel on võimalik ilma suurte kulude ja vaevata panka vahetada.
Furthermore, savings were overrepresented, whereas BGB was underrepresented compared with its market penetration when it came to more sophisticated forms of investment such as time deposits, savings bonds, security deposit accounts and other complex products, such as insurance, on account of its overwhelmingly low‐income customers.
Lisaks on turuosa ebaproportsionaalselt suur säästuhoiuste osas, samas kui BGB tulusamate investeerimisvormide osas nagu tähtajalised hoiused, säästuvõlakirjad, väärtpaberid ja muude keerulisemate investeerimistoodete nagu kindlustus osas oma ülekaalukalt väiksema sissetulekuga klientuuri tõttu on kasutajate arvu järgi turul pigem liiga nõrgalt esindatud.
The market assumptions for corporate banking were based, among other things, on broker reports and assessments by the Federal Statistical Office.
Äriklientide turu arengut puudutavad eeldused põhinevad muuhulgas maaklerite aruannetel ja Statistika Föderaalameti analüüsidel.
For the regional and local corporate segments, Germany also supplied figures that had been adjusted downwards and showed market shares of a little over or just under 25 % in Berlin (see paragraph 291 et seq.).
Ka piirkondliku ja kohaliku ärikliendituru osas esitas Saksamaa väiksemaks parandatud arvud, mis näitavad Berliinis turuosa suuruseks vähemalt või nappi 25 protsenti (vaata servanumber 291 ja järgnevad).
An average annual growth rate of 2 % was assumed for Berlin.
Berliinis eeldatakse keskmist aastast kasvumäära 2 %.
Profitability would be significantly increased through the optimisation of marketing and service processes and the introduction of standard products.
Rentaablust suurendataks oluliselt turustus- ja teenindusprotsesside optimeerimise kaudu ning standardtoodete sisseviimisega.
The number of locations was to be reduced from 73 to 35 across all customer segments.
Kõigis kliendisegmentides vähendatakse asukohtade arvu 73-lt 35-le.
Improved contribution margins would result from a rearrangement of the Berliner Bank and Berliner Sparkasse price model by standardising (increased) lower limits and exhausting all cross‐selling potential, together with greater division of labour among account managers.
Suuremad positiivsed kattesummad tulenevad Berliner Banki ja Berliner Sparkasse hinnamudeli ümberkujundamisest, ühtlustades hinna (tõstetud) alampiiri ja pidevalt paremini ära kasutades ristmüügi potentsiaali ning suurendades klienditeenindajate tööjaotust.
What had led to the troubled real estate loans and the provision of guarantees in the real estate funds sector were, as already mentioned in the notification, the extremely optimistic expectations of a rise in the value of properties in Berlin and the new Länder following the unification of Germany.
Probleemsete kinnisvaralaenude ja kinnisvarafondide valdkonnas garantiide andmise põhjused olid — nagu deklaratsioonis juba mainitud — Saksamaa taasühinemise tõttu äärmiselt optimistlikud kinnisvara väärtuse arengu prognoosid Berliinis ja uutes liidumaades.
On the basis of these expectations, BGB had granted a large number of commercial real estate loans and, in the period prior to 1999, had set up increasingly large real estate funds with extensive guarantees for which, at the beginning of the real estate crisis in the late 1990s, a valuation adjustment and liability reserves were sorely needed.
Nende alusel andis BGB suures mahus kinnisvaralaenusid tööstusele ja kuni 1999 järjest kasvava mahuga kinnisvarafondidele ulatuslikke garantiisid, mis seoses 90ndate aastate lõpu kinnisvarakriisi algusega nõudis tungivat väärtuste korrigeerimist ja reserve.
On account of incomplete implementation of an early‐warning system to identify risks throughout the group and inadequate risk analysis at divisional level, these risks were not sufficiently recognised, with the result that countermeasures were not taken early enough.
Kõnealuseid riske ei teadvustatud piisavalt, kuna kogu kontserni hõlmav riskide varase tuvastamise süsteem ei olnud täielikult sisse viidud ja panga osakondades ei hinnatud riske asjatundlikult, seega puudusid õigeaegsed vastuabinõud.
It was only in 2000, at the instigation of the group's executive board and auditors and on the basis of BAKred's special audit, that a value audit was conducted with stricter criteria, requiring the updating of numerous real estate data.
Alles aastal 2000 toimus kontserni juhatuse ja audiitori algatusel ning BAKredi kohaldatud erikontrolli alusel väärtuste kontrollimine rangema mõõdupuu alusel, mis tähendas paljude objektide andmete ajakohastamist.
It was established in the course of this audit that the form and practical implementation of the early‐warning system did not yet meet legal requirements.
Seejuures tehti kindlaks, et riskide varase tuvastamise süsteem ei vastanud oma ülesehituse ja praktilise rakenduse osas veel seadusega kehtestatud nõuetele.
When in 1994 the various divisions were brought together under BGB’s roof, this was because the Land of Berlin, as shareholder, wanted to create a strategic entity with as many synergy effects as possible.
a läbiviidud eri pangaosade ühendamisega BGB katuse alla soovis Berliini liidumaa kui osanik luua võimalikult suure sünergiaga strateegilise üksuse.
It was not possible to set up a standardised institution under the Banking Law without forgoing, pursuant to Section 40 of that Law, the name ‘Berliner Sparkasse’ and BerlinHyp’s mortgage bond privilege.
Krediidiasutuste seaduse mõttes ühtset asutust ei saanud luua ilma, et § 40 tõttu poleks kaduma läinud nimi “Berliner Sparkasse” ja BerlinHypile kuuluv pantkirjade väljastamise privileeg.
The absence of a single management feasible under company law meant that group‐wide risk management could be introduced only in stages.
Äriühinguõiguse alusel toimiva ühtse juhtkonna puudumine viis selleni, et kogu kontserni hõlmava riskijuhtimissüsteemi loomine õnnestus vaid sammhaaval.
There were also technical IT constraints and delays in establishing adequate data quality.
Lisandusid IT-valdkonna tehnilised piirangud ja viivitused piisava andmekvaliteedi saavutamisel.
Risk management received little support and had to compile risk‐relevant data manually.
Riskijuhtimine leidis vähest abi ja töötajad olid sunnitud riski seisukohast olulisi andmeid käsitsi koguma.
It was therefore potentially always subject to error, was incomplete and was characterised by long lead times.
Neid iseloomustasid seetõttu alati vead, need olid ebatäielikud ja töötlemisajad olid väga pikad.
Internal rating procedures were not validated using statistical methods.
Kontsernisiseseid reitingumeetodeid ei olnud statistiliselt hinnatud.
The introduction of efficient risk monitoring and a new data bank system by the end of 2002, however, constituted an operational guarantee that future problems could be identified and corrected in time.
Tõhusa riskijärelevalve ja uue andmebaaside süsteemi juurutamine 2002. aasta lõpuks pidi siiski mikroökonoomiliselt kindlalt tagama, et edaspidi saab valed arengud õigeaegselt tuvastada ja likvideerida.
All activities of the entire group relevant in credit risk terms were consolidated in a risk register data bank.
Kõik riski seisukohast olulised tehingud kogu pangast kogutakse konsolideeritult ühte andmepanka.
These data formed the basis for a limit management system for assessing credit risks for their risk potential and subjecting them to various limits.
Need andmed on aluseks limiidijuhtimissüsteemile, mille alusel hinnatakse krediiti selle riskipotentsiaali suhtes ja mille alusel saab kehtestada erinevaid limiite.
An information platform was therefore available on a same‐day basis for all credit risk assessments.
Nii on laenuvaldkonna käsutuses pidevalt iga päev ajakohastatavate andmetega infoplatvorm kõigi riskianalüüside jaoks.
On this basis, a new credit risk report was developed for the executive and supervisory boards.
Selle alusel on välja töötatud ka krediidiriski aruanne juhatusele ja nõukogule.
The rating procedures had been completely reworked in cooperation with the DSGV and the German Landesbanken.
Välja on töötatud täiesti uus reitingumeetod koostöös DSGV ja Landesbank-pankadega.
The extensive exchange of managerial staff and the reduction in areas from 63 to 34 also helped to improve risk control.
Riskide paremale kontrollimisele aitab kaasa ka juhtivtöötajate ulatuslik vahetumine ja divisjonide vähendamine 63-lt 34-le.
Simplifying the group and management structures and introducing efficient control systems involved, among other things, structural improvements in the areas of corporate governance, risk control, control/management of the real estate services subsidiaries and alignment of the IT infrastructure.
Kontserni ja juhtimissüsteemide lihtsustamine ning efektiivse sisekontrolli süsteemide juurutamine seisneb muuhulgas kinnisvarateenustega tegelevate tütarettevõtete haldamise, riskikontrolli, järelevalve ja juhtimise valdkondade infrastruktuuri parandamises ja IT-infrastruktuuri ühtlustamises.
Under the new structure, BGB itself would in future cover wholesale and real estate financing activities and centralise the staff.
Uus struktuur tähendab seda, et BGB hõlmab edaspidi ise hulgimüügi ja kinnisvara finantseerimise valdkonnad ja tsentraliseerib juhtimise.
Landesbank Berlin would combine all marketing activities, including the entire corporate and private retail segment, but with the exception of the wholesale business and commercial real estate financing.
Landesbank Berlini koondatakse, välja arvatud hulgimüügitehingud ja tööstusliku kinnisvara finantseerimine, kogu turustustegevus, kaasa arvatud kogu äri- ja eraklientide valdkond.
The objective of a single management for the group had largely been achieved.
Kontserni ühtse juhtimise eesmärk on ulatuslikult saavutatud.
Measures to improve structural and operational processes consisted in the appointment of a Risk Review Committee to conduct a comprehensive analysis of all the group’s risks, the establishment of an independent risk register area to assess operational risks and the setting up of risk management units in the corporate banking and real estate financing business areas.
Struktuuri ja tööprotseduuride parendamise meetmed seisnevad riskihindamiskomiteede kokkukutsumises kõigi kontserni riskide kõikehõlmavaks analüüsimiseks, kontserniriski juhtimiseks iseseisva divisjoni moodustamises tegevusriskide hindamiseks ning riskijuhtimisüksuste moodustamises äriklientide ja kinnisvara finantseerimise valdkondades.
A project team was also set up to deal with problems identified in audit reports.
Lisaks on moodustatud projektrühm kontrolliaruannete pretensioonide järjekindlaks struktureerimiseks ja nendega tegelemiseks.