natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the case of Companies 4 and 5, significant discrepancies were found in the accounts during the verification visit.
Ettevõtete 4 ja 5 puhul leiti kontrollkäigu ajal raamatupidamises olulisi vasturääkivusi.
The companies claimed that those discrepancies were due to clerical mistakes and that the Commission had not made a thorough analysis and misunderstood the situation.
Ettevõtted väitsid, et need vasturääkivused tulenevad tehnilistest vigadest ning et komisjon ei teinud põhjalikku analüüsi ja mõistis olukorda valesti.
It is firstly recalled that it is on the companies to clarify or remove doubts which may arise during the verification.
Esiteks tuleb meenutada, et tõendamise käigus ilmneda võivate kahtluste selgitamine või kõrvaldamine on ettevõtete ülesanne.
In addition, it is noted that certain requested documents were not provided by the companies during the time dedicated to the verification of the MET claim form and could therefore not be verified and taken into consideration.
Lisaks tuleb märkida, et ettevõtted ei esitanud turumajandusliku seisundi taotluse vormi kontrollimiseks määratud aja jooksul teatavaid nõutud dokumente ning seega ei olnud neid võimalik kontrollida ega arvesse võtta.
The discrepancies identified seriously put into question the reliability of the accounts, and it is therefore confirmed that those accounts could not be considered to be audited in line with international standards.
Avastatud vasturääkivused seavad tõsiselt kahtluse alla raamatupidamisarvestuse usaldusväärsuse ning seepärast kinnitatakse, et kõnealust raamatupidamisarvestust ei saa lugeda auditeerituks kooskõlas rahvusvaheliste standarditega.
In the absence of any further information provided by the companies, those conclusions are hereby confirmed and the claims were rejected.
Kuna ettevõtted ei esitanud mingit täiendavat teavet, kinnitatakse need järeldused käesolevaga ja nõudmised lükatakse tagasi.
The same last two companies and Company 6 claimed that the conclusions that they did not fulfil the third criterion were unfounded.
Nimetatud viimased kaks ettevõtet ja ettevõte 6 väitsid, et järeldused, nagu ei vastaks nad kolmandale kriteeriumile, on alusetud.
Company 4 claimed that the Commission had no plausible grounds to conclude that the price paid by the shareholders in the framework of the privatisation process was reduced.
Ettevõte 4 väitis, et komisjonil puudus usutav alus järeldada, et aktsionäride poolt erastamisprotsessi raames makstud hind oli vähendatud.
The investigation, however, firstly revealed that the company was valued for only 25 % of its net book value at the time of privatisation, which casts doubts as to the reliability of the valuation report.
Uurimine aga tõi esiteks ilmsiks, et ettevõte väärtuseks hinnati ainult 25 % selle raamatupidamislikust puhasväärtusest erastamise ajal, mis heidab kahtlust hindamisaruande usaldusväärsusele.
More importantly, it also appeared that the new shareholders only paid a portion of that price for the ownership of the company.
Mis veelgi tähtsam, ilmnes ka asjaolu, et uued aktsionärid maksid ettevõtte omandiõiguse eest vaid osa sellest hinnast.
The remaining portion was found to have been paid by a third company whose details, namely on ownership, were refused to be disclosed by Company 4.
Selgus et ülejäänud osa maksis kolmas ettevõte, mille andmeid, nimelt omandiõiguse kohta, keeldus ettevõte 4 avaldamast.
It could therefore not remove the doubts that this third company was State-owned.
Seega ei kõrvaldanud kõnealune ettevõte kahtlust, et see kolmas ettevõte oli riigiettevõte.
The claim that the information could not be disclosed due to business confidentiality cannot be accepted since in anti-dumping investigations all confidential documents obtained during the verification visit are treated as such by the authorities, in accordance with Article 19(1) of the basic Regulation, and would thus in any event not be further disclosed in any way.
Väidet, et teavet ei saanud avaldada seoses ärilise konfidentsiaalsusega, ei saa aktsepteerida, kuna dumpinguvastastes uurimistes käsitlevad ametiasutused kõiki kontrollkäigu ajal saadud konfidentsiaalseid dokumente salajastena kooskõlas algmääruse artikli 19 lõikega 1 ning seega ei kuuluks need ühelgi juhul mingil viisil edasisele avaldamisele.
The claim was therefore rejected.
Seetõttu ei nõustutud kõnealuse väitega.
Company 5 challenged the Commission’s negative MET determination with respect to the third criterion on the grounds that it allegedly purchased its main equipment from a related private company, and that the assets were thus transferred at market prices.
Ettevõte 5 vaidlustas komisjoni negatiivse turumajandusliku kohtlemise otsuse seoses kolmanda kriteeriumiga, põhjendades, et väidetavalt ostis ta oma põhilised seadmed asjaomaselt eraõiguslikult ettevõttelt ning et seega loovutati varad turuhinnaga.
It should be noted that in this specific case the Commission’s conclusions were based on the fact that the company originally stated in the MET claim form that all its assets were bought from the open market, which was found incorrect during the verification visit.
Tuleks märkida, et antud konkreetsel juhul põhinesid komisjoni järeldused asjaolul, et ettevõte väitis turumajandusliku seisundi taotluse vormis algselt, et tema kõik varad on ostetud vabaturult, mis osutus kontrollkäigu ajal valeks.
Indeed, it was found that all assets were actually transferred from the company’s shareholder.
Selgus et tegelikult kanti kõik varad üle ettevõtte aktsionärilt.
The company could not clarify how the assets concerned were originally purchased by its shareholder, and at what price.
Ettevõte ei suutnud selgitada, kuidas aktsionär asjaomased varad algselt ostis ning missuguse hinnaga ta seda tegi.
The company therefore failed to demonstrate that the assets were transferred at market prices, and could thus not demonstrate that its production costs and financial situation were not subject to significant distortions carried over from the former non-market economy system.
Seepärast ei õnnestunud ettevõttel näidata, et varad loovutati turuhinnaga, ning seega ei suutnud ta näidata, et tema tootmiskulusid ja finantsolukorda ei mõjutanud varasemale mitteturumajanduslikule süsteemile omased olulised moonutused.
By providing misleading information as to the origin of its fixed assets, the verification work was also strongly impeded.
Esitades eksitavat teavet oma põhivara kohta, takistati tugevalt ka tõendamistööd.
In the absence of any further information, those conclusions are hereby confirmed and the claim was rejected.
Täiendava teabe puudumisel kinnitatakse need järeldused käesolevaga ja nõudmine lükatakse tagasi.
Company 6 claimed that the fact that all assets are depreciated at the same flat rate should not lead to the conclusion that the financial situation of the company is distorted.
Ettevõtte 6 väitel ei peaks asjaolu, et kõik varad amortiseeritakse ühe ja sama püsitariifiga, viima järelduseni, et ettevõtte finantsolukord on moonutatud.
Moreover, the company claimed that the purchase price of the land right use, which was found to be abnormally low by the Commission services, is a pure market transaction, without State interference.
Peale selle väitis kõnealune ettevõte, et maakasutusõiguse ostuhind, mis oli komisjoni teenistuste hinnangul ebanormaalselt madal, on puhas turutehing ilma riigi sekkumiseta.
Those claims were rejected on the grounds that the use of the same depreciation rate for all assets, by this former collectively owned company, does not reflect the economic reality and implies a significant distortion of the production costs and the financial situation of the firm.
Need väited lükati tagasi põhjendusega, et sama kulumimäära kasutamine kõigi varade puhul selle varem ühisomandis olnud ettevõtte poolt ei peegelda majanduslikku tegelikkust ning viitab firma tootmiskulude ja finantsolukorra tugevale moonutusele.
As to the acquisition of the State-owned land use right, it involved by nature the State, and the company could not demonstrate that the purchase price, which appeared abnormally low in comparison with the normal annual rent previously paid by the company, reflected market value.
Mis puudutab riigile kuuluva maa kasutusõiguse omandamist, oli sellega olemuslikult seotud riik ning ettevõttel ei olnud võimalik tõendada, et ostuhind, mis tundus varem ettevõtte poolt makstud tavalise aastarendiga võrreldes ebanormaalselt madal, kajastab turuväärtust.
It should be noted that some exporting producers also claimed that the Commission’s conclusions not to grant them MET were based on wrong findings.
Tuleks märkida, et mõningad eksportivad tootjad väitsid ka seda, et komisjoni otsus mitte kohaldada nende suhtes turumajanduslikku kohtlemist põhines valedel järeldustel.
However, they did not provide any additional element in this respect, so that their claims had to be rejected.
Nad ei esitanud aga seoses sellega mingeid täiendavaid asjaolusid, mistõttu tuli nende väited tagasi lükata.
Only one company could provide valid clarifications, while the claims made by the others had to be rejected.
Ainult üks ettevõte suutis esitada paikapidavaid selgitusi, samas kui teiste väited tuli tagasi lükata.
More generally, it was claimed by Company 9 that the absence of verification visit was unfavourable to them and discriminatory as compared to those companies that have been subject to a verification visit.
Üldisemalt väitis ettevõte 9, et kontrollkäikude puudumine oli nende suhtes ebasoodne ja diskrimineeriv võrreldes nende ettevõtetega, kelle juurde tehti kontrollkäik.
Two other companies claimed that carrying out a simultaneous verification visit of the MET claim form and of the questionnaire reply on dumping worked to their disadvantage, and so did the breach of the three months deadline for the Commission to take a decision of MET pursuant to Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Kaks teist ettevõtet väitsid, et turumajandusliku kohtlemise taotluse vormi ja dumpingut käsitleva küsimustiku vastuste alusel samaaegse kontrollkäigu tegemine töötas nende kahjuks nagu ka komisjoni kolmekuulise tähtaja rikkumine otsuse tegemiseks turumajandusliku kohtlemise asjus vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile c.
In this respect, it is recalled that according to Article 16 of the basic Regulation, verification visits are not compulsory and shall be carried out where it is considered appropriate.
Seoses sellega tuletatakse meelde, et vastavalt algmääruse artiklile 16 ei ole kontrollkäigud kohustuslikud ning viiakse läbi vaid juhul, kui seda vajalikuks peetakse.
In the present case, the MET claim by Company 9 was rejected already at the stage of a first analysis since – despite the sending of the deficiency letter – the company failed to show that all the criteria were met.
Käesoleval juhul lükati ettevõtte 9 turumajandusliku kohtlemise taotlus tagasi juba esmase analüüsi käigus, kuna hoolimata puudusi käsitleva kirja saatmisest ei suutnud ettevõte tõendada, et kõik kriteeriumid on täidetud.
As to the other claims, it should be noted that simultaneous verification visits and the non-respect of the three months deadline are explained by the fact that this proceeding involved a large number of exporting producers and that the provisions on sampling could only be used with respect to dumping calculations.
Muude nõuete osas tuleks märkida, et samaaegseid kontrollkäike ja kolmekuulisest tähtajast kinnipidamata jätmist seletab asjaolu, et kõnealuse menetlusega oli seotud suur hulk eksportivaid tootjaid ning et väljavõttelist uuringut käsitlevaid sätteid saab kasutada üksnes dumpinguarvutustega seoses.
The investigation therefore entailed a significant and time consuming analysis of each single MET claim form.
Seepärast analüüsiti uurimise käigus iga üksikut turumajandusliku kohtlemise taotluse vormi pikalt ja põhjalikult.
In any event, it is considered that the simultaneity of the verification visits and the non-respect of the deadlines do not entail any apparent legal consequences, nor adverse effects and, as already concluded in previous investigations, a valid MET determination could be made under those circumstances.
Igal juhul leitakse, et samaaegsed kontrollkäigud ja tähtaegade eiramine ei too endaga kaasa mingeid ilmseid õiguslikke ega kahjulikke tagajärgi ning nagu eelmiste uurimiste puhul juba järeldatud, saab nendel asjaoludel teha kehtiva otsuse turumajandusliku kohtlemise kohaldamise kohta.
The claims were therefore also rejected.
Kõnealused väited lükati seega tagasi.
Finally, the claim by the complainant that a verification visit of the MET claim forms should be carried out at the premises of all companies concerned was rejected for the reasons explained above in recital (34).
Kaebuse esitaja nõue turumajandusliku seisundi taotluse vormidega seotud kontrollkäikude tegemiseks kõigi asjaomaste ettevõtete valdustesse lükati eelmises põhjenduses 34 toodud põhjustel tagasi.
It is recalled that individual treatment was granted to 18 companies, 13 of which having claimed but failed to obtain MET, since they were found to meet all the requirements for IT set forth in Article 9(5) of the basic Regulation.
Tuletatakse meelde, et individuaalset kohtlemist kohaldati 18 ettevõtte suhtes, kuna selgus, et nad vastasid kõigile individuaalse kohtlemise nõuetele, mis on sätestatud algmääruse artikli 9 lõikes 5. Neist 13 ettevõtet taotles ka turumajanduslikku kohtlemist, kuid nende taotlusi ei rahuldatud.
Three companies which were not granted IT claimed that they were either not granted sufficient time to submit an MET/IT claim form with respect to their subsidiaries or that the limited activity of their subsidiary did not justify the need for a valid MET/IT claim form to be submitted.
Kolm ettevõtet, kelle suhtes ei kohaldatud individuaalset kohtlemist, väitsid, et neile kas ei antud piisavalt aega turumajandusliku kohtlemise/individuaalse kohtlemise (“TMK/IK”) taotluse vormi esitamiseks seoses nende tütarettevõtetega või nende tütarettevõtte piiratud tegevus ei õigustanud kehtiva TMK/IK taotluse vormi esitamise vajadust.
In the case of those three companies, it should be noted that no MET/IT claim form was originally submitted within the deadline set for all companies.
Kõnealuse kolme ettevõtte puhul tuleks märkida, et kehtestatud tähtaja jooksul ei esitatud turumajandusliku ega individuaalse kohtlemise taotluse vormi ükski neist ettevõtteist.
Following a first analysis, those companies were requested, by a deficiency letter, to also submit a claim form within a certain deadline with respect to their related companies also active in the sales/production of the product concerned.
Pärast esmast analüüsi paluti neil ettevõtteil puudusi käsitlevas kirjas esitada teatava tähtaja jooksul ka taotluse vorm oma sidusettevõtete kohta, kes tegutsevad samuti vaatlusaluse toote müügi/tootmise alal.
No such claim forms were however received, and no additional deadline could be granted in order not to discriminate with those companies that had submitted the relevant information within the granted deadlines.
Asjakohaseid taotluse vorme aga ei laekunud ning ei olnud võimalik tähtaega pikendada, et mitte diskrimineerida neid ettevõtteid, kes olid esitanud asjaomase teabe kehtestatud tähtaja jooksul.
In this respect, it is noted that given the complexity of the case involving a high number of companies, for which MET/IT claims had to be individually examined and provisions on sampling had to be used for the establishment of dumping, granting extensions would also have prevented the completion of the investigation within the deadline.
Selles suhtes tuleb märkida, et arvestades juhtumi keerukust, millega oli seotud suur arv ettevõtteid, kelle TMK/IK taotlused vajasid individuaalset läbivaatamist, ning dumpingu kindlakstegemiseks tuli kasutada väljavõttelist uuringut käsitlevaid sätteid, oleks tähtaegade pikendamine takistanud uurimise lõpuleviimist ettenähtud tähtaja jooksul.
In addition, the fact that the activity of a company is limited does not exempt that company from proving it meets the relevant criteria.
Lisaks ei vabasta asjaolu, et ettevõtte tegevus on piiratud, kõnealust ettevõtet nõudest tõendada oma vastavust asjaomastele kriteeriumidele.
The claims were therefore rejected.
Seetõttu ei saa ka väidetega nõustuda.
One exporting producer claimed that the selection of the sample was unfair since it was merely based on export volumes considerations, and that it should have been included in the sample considering the high added value of the products it exported to the Community.
Üks eksportiv tootja väitis, et väljavõtte valik oli ebaõiglane, kuna selle aluseks olid pelgalt ekspordimahud, ning et ta oleks tulnud valimisse kaasata, arvestades tema poolt ühendusse eksporditavate toodete kõrget lisandväärtust.
This claim was, however, rejected since the selection of the companies included in the sample was done in conformity with Article 17(1) of the basic Regulation, i.e. on the basis of the largest representative volume of exports that could reasonably be investigated within the time available.
Kõnealune väide lükati aga tagasi, kuna valimisse kaasatud ettevõtete valimine toimus kooskõlas algmääruse artikli 17 lõikega 1, st suurima representatiivse ekspordimahu alusel, mida oli antud aja jooksul mõistlikult võimalik uurida.
Another exporting producer contested the conclusions that, since it had explicitly refused to be included in the sample, it could not be considered a cooperating party.
Teine eksportiv tootja vaidlustas järeldused, kuigi ta oli selgesõnaliselt keeldunud valimisse kaasamisest ja teda ei saanud lugeda koostööd tegevaks osapooleks.
The company firstly claimed that pursuant to Article 17(2) of the basic Regulation the selection of the sample must be made with the consent of the parties, thus leaving them the possibility not to be part of the sample.
Esiteks väitis ettevõte, et algmääruse artikli 17 lõike 2 kohaselt peab valimi moodustamine toimuma osapoolte nõusolekul, mis jätab neile seega võimaluse valimisse kaasamisest keelduda.
Secondly, it claimed that according to Article 2(7) of the basic Regulation, a verification visit is not a necessary condition for demonstrating that a company fulfils the five relevant criteria, so that it could still be granted MET.
Teiseks väitis ta, et algmääruse artikli 2 lõike 7 kohaselt ei ole kontrollkäik vajalik tingimus tõendamaks, et ettevõte vastab viiele asjaomasele kriteeriumile, nii et tema suhtes tuleks kohaldada turumajanduslikku kohtlemist.
It argued that this is evidenced by the fact that MET has been granted to 22 companies, but only 7 companies were visited on the spot.
Kõnealuse ettevõtte väitel tõendab seda fakt, et turumajanduslikku kohtlemist kohaldatakse 22 ettevõtte suhtes, samas külastati kohapeal ainult 7 ettevõtet.
Finally, the company claimed that it should have received a notification of the consequences of the non-cooperation, as set out in Article 18(1) of the basic Regulation.
Lõpuks väitis kõnealune ettevõte, et ta oleks pidanud saama teate koostööst hoidumise tagajärgede kohta, nagu on sätestatud algmääruse artikli 18 lõikes 1.
Concerning the first claim, it is noted that according to Article 17(2) of the basic Regulation, the consent of the parties is not a necessary condition, since that Article provides that the final selection rests with the Commission and that only preference shall be given to choosing a sample in consultation with, and with the consent of the parties concerned.
Seoses esimese väitega tuleb märkida, et algmääruse artikli 17 lõike 2 kohaselt ei ole osapoolte nõusolek vajalik tingimus, kuna kõnealuses artiklis nähakse ette, et lõpliku valiku teeb komisjon ja et ainus eelis on valimi moodustamist asjaomaste isikutega konsulteerida ja moodustada valim nende nõusolekul.
Furthermore, the selection of the sample in this case was made in consultation with the Chinese authorities and, during this process, the company concerned again expressed that it did not wish to be included in the sample, namely on the grounds that it would have difficulties to receive a verification visit.
Lisaks sellele toimus valimi moodustamine antud juhul konsulteerides Hiina ametiasutustega ning selle protsessi käigus väljendas kõnealune ettevõte taas kord soovi valimisse mitte kuuluda, nimelt tuues põhjenduseks, et tal oleks raskusi kontrollkäigu võimaldamisega.
Finally, it is also noted that the company did not ask for an individual examination, pursuant to Article 17(3) of the basic Regulation.
Lõpetuseks märgitakse ka seda, et kõnealune ettevõte ei taotlenud individuaalset uurimist vastavalt algmääruse artikli 17 lõikele 3.
The second claim was considered unfounded since, pursuant to Article 18 of the basic Regulation, the refusal to provide access to the necessary information, thus also with respect to MET determination, should be considered as non-cooperation.
Teine nõue loeti alusetuks, kuna algmääruse artikli 18 kohaselt tuleks keeldumist juurdepääsu võimaldamisest vajalikule teabele, seega ka seoses turumajandusliku kohtlemise üle otsustamisega, lugeda koostööst hoidumiseks.
It was made clear to the company that the inclusion in the sample implied replying to a questionnaire and accepting an on-the-spot verification of their response, which was refused by the company.
Kõnealusele ettevõttele tehti selgeks, et valimisse kaasamisega on seotud küsimustikule vastamine ja nõustumine nende vastuste kohapealse kontrolliga, millest kõnealune ettevõte keeldus.
In any event, it is noted that, even if MET had been granted to the company, by refusing to be included in the sample, not submitting a questionnaire reply pursuant to Article 17(3) of the basic Regulation, and refusing a verification visit, the provisions of Article 18 of the basic Regulation would have had to be used.
Igal juhul tuleb märkida, et isegi kui kõnealuse ettevõtte suhtes oleks kohaldatud turumajanduslikku kohtlemist, oleks valimisse kaasamisest keeldumise, algmääruse artikli 17 lõike 3 kohase küsimustiku vastuste esitamata jätmise ja kontrollkäigust keeldumise tõttu tulnud rakendada algmääruse artikli 18 sätteid.
Finally, the last claim made by the company should also be rejected because the consequences of the non-cooperation were made clear by paragraph 8 of the notice of initiation.
Ka kõnealuse ettevõtte viimane nõue lükatakse tagasi, kuna koostööst hoidumise tagajärgi selgitati algatamisteate punktis 8.
In the absence of any comments, the general methodology used for the determination of the normal value, as described in the recitals (31) to (40) of the provisional Regulation is confirmed.
Märkuste puudumisel kiidetakse heaks normaalväärtuse määramiseks kasutatav metoodika, mida on kirjeldatud ajutise määruse põhjendustes 31–40.
The exporting producers granted MET claimed the occurrence of certain clerical errors in the calculation of the normal value or contested the methodology used for assessing the adjustments that were deemed necessary.
Eksportivad tootjad, kelle suhtes on kohaldatud turumajandusliku kohtlemist, väitsid tehniliste vigade esinemist normaalväärtuse arvutamisel või vaidlustasid vajalikuks peetud paranduste hindamiseks kasutatud metoodika.
Those issues have been re-examined and the necessary amendments have been made where necessary.
Need küsimused on uuesti läbi vaadatud ja vajaduse korral tehtud vajalikud muudatused.
Determination of normal value for all exporting producers not granted MET
Normaalväärtuse määramine kõigi eksportivate tootjate puhul, kelle suhtes ei kohaldata turumajanduslikku kohtlemist
Certain interested parties claimed a breach of Article 2(7) of the basic Regulation because, prior to the imposition of provisional measures, they were not informed of the choice of an analogue country other than that proposed in the notice of initiation.
Teatavate huvitatud isikute väitel rikuti algmääruse artikli 2 lõiget 7, kuna enne ajutiste meetmete kehtestamist ei teavitatud neid algatamisteates nimetatust erineva võrdlusriigi valikust.