natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This view has been corroborated by several international bodies, which have also commended Gibraltar's actions in combating money laundering.
Seda seisukohta on kinnitanud mitmed rahvusvahelised organid, mis on kommenteerinud ka Gibraltari tegevust rahapesuga võitlemisel.
Gibraltar was one of the first jurisdictions within the EU to implement the EU's Money Laundering Directive on an all-crimes basis.
Gibraltar oli üks esimesi jurisdiktsioone ELis, kes rakendas ELi rahapesu direktiivi kõikide kuritegude osas.
A report of the Financial Action Task Force (FATF), published in November 2002, states that ‘Gibraltar has in place a robust arsenal of legislation, regulations and administrative practices to counter money laundering’ and is ‘close to complete adherence with the FATF 40 Recommendations’ [18].
Rahapesuvastase töökonna (FATF) 2002. aasta novembris avaldatud aruandes märgitakse, et “Gibraltaris on rahapesuga võitlemiseks tugev õigus- ja haldusnormide arsenal” ja Gibraltar on “lähedal, et olla täielikult vastavuses FATFi 40 soovitustega”.
In order to be considered to be State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty, a measure must satisfy the four following criteria.
Selleks, et lugeda meedet riigiabiks EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, peab see vastama järgmisele neljale kriteeriumile.
First, the measure must afford the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of their business.
Esiteks peab meede andma kasusaajatele soodustuse, mis vähendab kulusid, mis neil muidu oma äritegevuses tavaliselt on.
Second, the advantage must be granted by the State or through State resources.
Teiseks tuleb soodustust anda kas riigi poolt või riiklikest vahenditest.
Third, the measure must affect competition and trade between Member States.
Kolmandaks peab meede mõjutama liikmesriikidevahelist konkurentsi ja kaubandust.
Finally, the measure must be specific or selective in that it favours certain undertakings or the production of certain goods.
Neljandaks peab meede olema konkreetne või selektiivne, eelistades teatavaid ettevõtteid või teatavate kaupade tootmist.
According to point 16 of the Notice, the main criterion in applying Article 87(1) EC to a tax measure is that it ‘provides in favour of certain undertakings in the Member State an exception to the application of the tax system.
Vastavalt teatise punktile 16 on EÜ asutamislepingu artikli 87 lõike 1 maksumeetme suhtes kohaldamise peamine kriteerium see, et ta “võimaldab liikmesriigi teatavate ettevõtete huvides erandi maksusüsteemi kohaldamisel.
The common system should thus first be determined’.
Seega tuleb kõigepealt määratleda üldine süsteem”.
However, given that the reform raises issues both of material selectivity and of regional selectivity, the Commission will first examine the regional selectivity aspect.
Arvestades siiski, et maksureform tõstatab nii varalise selektiivsuse kui piirkondliku selektiivsuse probleemi, analüüsib komisjon kõigepealt piirkondliku selektiivsuse aspekti.
The question of material selectivity of the different components of the reform in the Gibraltar context is examined separately below in paragraphs 128 to 152.
Reformi erinevate osade varalise selektiivsuse küsimust Gibraltariga seoses käsitletakse eraldi allpool lõigetes 128 — 152.
Regional selectivity
Piirkondlik selektiivsus
In its decision to open the formal State aid investigation procedure [20], the Commission identified the ways in which the reform as a whole provides for advantages to Gibraltar companies compared with companies in the United Kingdom.
Oma otsuses algatada ametlik riigiabi uurimismenetlus [20] tegi komisjon kindlaks viisid, kuidas reform tervikuna soodustab Gibraltari ettevõtteid võrreldes Ühendkuningriigi ettevõtetega.
Neither the United Kingdom nor the Government of Gibraltar has contested the factual basis of this comparison and it is therefore repeated and refined below.
Ei Ühendkuningriik ega Gibraltari valitsus ei vaidlustanud selle võrdluse faktilist alust ja seetõttu seda korratakse ja täpsustatakse allpool.
Under the United Kingdom corporation tax regime the maximum rate of corporation tax is 30 % of companies' profits.
Ühendkuningriigi ettevõtte tulumaksu korra järgi on ettevõtte tulumaksu ülemmäär 30 % ettevõtte kasumist.
In contrast, under the reform, the maximum rate of corporation tax for all Gibraltar companies except utility companies is 15 %.
Võrdluseks tuleb märkida, et reformi järgi on kõikide Gibraltari ettevõtete, välja arvatud kommunaalettevõtete, ettevõtte tulumaksu ülemmäär 15 %.
The differences between on the one hand, the United Kingdom corporation tax regime and the company taxation regime in Gibraltar as envisaged by the reform on the other hand, have the consequence that companies operating in the United Kingdom will be taxed at a maximum rate of 30 % of profits whereas companies (other than utility companies) operating in Gibraltar will be taxed at a maximum rate of 15 % of profits.
Erinevus ühest küljest Ühendkuningriigi ettevõtte tulumaksu korra ja teisest küljest reformiga kavandatud Gibraltari ettevõtete maksustamiskorra vahel põhjustab olukorra, kus Ühendkuningriigis tegutsevaid ettevõtteid maksustatakse ülemmääraga 30 % kasumist, samas kui Gibraltaris tegutsevaid ettevõtteid (välja arvatud kommunaalettevõtteid) maksustatakse ülemmääraga 15 % kasumist.
In addition, as described in paragraphs 128 to 152 below, certain types of company will either escape tax or will be taxed at a rate of 5 % of profits.
Lisaks, nagu kirjeldatakse alljärgnevalt lõigetes 128 — 152, pääsevad teatavat tüüpi ettevõtted maksustamisest või kehtib neile maksumäär 5 % kasumist.
These differences in tax treatment represent an advantage to companies other than utility companies established in Gibraltar compared with companies established in the United Kingdom.
Need erinevused maksukohtlemises tähendavad Gibraltaris asutatud ettevõtetele, välja arvatud kommunaalettevõtetele, soodustust võrreldes Ühendkuningriigis asutatud ettevõtetega.
Further advantages arise to companies in Gibraltar as compared with those in the United Kingdom through other differences in the tax regime.
Maksukorra muud erinevused põhjustavad Gibraltari ettevõtetele täiendavaid soodustusi võrreldes Ühendkuningriigi ettevõtetega.
The Commission notes that under the reform, capital gains are excluded from any calculation of profit.
Komisjon märgib, et reformi alusel ei arvestata kapitalitulusid kasumi arvutamisel.
In contrast, capital gains are generally chargeable to corporation tax in the United Kingdom.
Võrdluseks tuleb märkida, et Ühendkuningriigis kuuluvad kapitalitulud üldiselt ettevõtte tulumaksu alla.
Similarly, the differences in capital allowance give rise to advantages.
Sarnaselt on olenevalt kapitalipaigutusest võimalik saada soodustusi.
In contrast to the 33 1/3 % allowance for capital expenditure on plant and machinery, the United Kingdom tax regime provides for an allowance of 25 % of the declining balance and has no generally applicable first year allowances.
Vastandina 33 1/3 % suurusele maksusoodustusele masinate ja seadmete kapitalikulude osas võimaldab Ühendkuningriigi maksukord maksusoodustust suurusega 25 % degressiivsest jäägist ning seal ei ole üldiselt kohaldatavat esimese aasta maksusoodustust.
As is evident from the previous paragraphs, the essence of the Commission's view on the regional selectivity of the Gibraltar tax reform proposals is that they provide, in general, for a lower level of taxation than that applicable in the United Kingdom and that this difference amounts to a selective advantage for companies active in Gibraltar.
Nagu ilmneb eelmistest punktidest, on komisjon Gibraltari maksureformi ettepanekute piirkondliku selektiivsuse osas seisukohal, et need tagavad üldiselt madalama maksustamise võrreldes Ühendkuningriigis kohaldatavaga ja et see erinevus kujutab endast Gibraltaris tegutsevatele ettevõtetele selektiivset eelist.
This premise is consistent with point 16 of the Notice.
See eeldus on vastavuses teatise punktiga 16.
This states ‘[t]hat the main criterion in applying Article 87(1) to a tax measure’ is that it ‘provides in favour of certain undertakings in the Member State an exception to the application of the tax system’.
Teatises märgitakse “et artikli 87 lõike 1 maksumeetme suhtes kohaldamise peamine kriteerium” on see, et ta “võimaldab liikmesriigi teatavate ettevõtete huvides erandit maksusüsteemi kohaldamisel”.
As pointed out in point 17 of the Notice, ‘the Commission's decision-making practice so far shows that only measures whose scope extends to the entire territory of the State escape the specificity criterion laid down in Article 87(1)’ and ‘the Treaty itself qualifies as aid measures which are intended to promote the economic development of a region’ [21].
Nagu teatise punktis 17 märgitud, “näitab komisjoni otsuse tegemise senine praktika, et artikli 87 lõikes 1 sätestatud erisuse kriteeriumi” ei kohaldata ainult meetmete suhtes, mida rakendatakse kogu liikmesriigi territooriumil, ja “asutamisleping ise on abimeede, mis on mõeldud piirkonna majandusliku arengu edenda- miseks”.
Even if they were to apply automatically and equally to all economic operators liable for tax in Gibraltar, without introducing any difference in treatment in favour of one or more sectors of activity, which is not the case here, the abovementioned tax reductions ‘are intended exclusively for companies situated in a particular region of the Member State in question and constitute for them an advantage which companies intending to carry out similar economic operations in other areas in the same State cannot enjoy’ [22].
Isegi kui neid kohaldataks automaatselt ja võrdselt kõikide Gibraltari maksukohustuslastest ettevõtjate suhtes, kohtlemata erinevalt üht või enamat tegevusvaldkonda, mida käesoleval juhul ei saa ütelda, on eespool nimetatud maksuvähendused “kavandatud erandlikult kõnealuse liikmesriigi teatavas piirkonnas asuvatele ettevõtetele ja kujutavad endast nende jaoks soodustust, mida sarnaseid majanduslikke toiminguid teha soovivad ettevõtted sama liikmesriigi teistes piirkondades ei saa kasutada”.
In this case the abovementioned tax reductions do in fact favour firms taxed in Gibraltar, in comparison with all firms active in the United Kingdom.
Sel juhul soodustavad need eespool nimetatud maksuvähendused tõesti Gibraltaris maksustatavaid ettevõtteid võrreldes Ühendkuningriigis tegutsevate ettevõtetega.
The United Kingdom, the Government of Gibraltar and the Åland Executive disagree with the view that the measure is selective, i.e. that it favours ‘certain firms or certain products’.
Ühendkuningriik, Gibraltari valitsus ja Ahvenamaa maavanem ei nõustu seisukohaga, et meede on selektiivne, st et see eelistab “teatavaid ettevõtteid või teatavaid tooteid”.
They argue that a distinction should be drawn between cases in which the State grants tax benefits of limited scope to part of national territory and cases in which such benefits are granted by an infra-State regional authority for the part of the territory that falls within its jurisdiction: the former are selective because their scope is limited to some of the firms under State jurisdiction, while the latter are general measures since they apply to all firms under the jurisdiction of the regional authority.
Nad väidavad, et tuleb eristada juhtumeid, kus liikmesriik annab osale siseriiklikust territooriumist piiratud ulatusega maksusoodustusi, nendest, kus selliseid soodustusi annab üks liikmesriigi piirkondlik ametivõim osale territooriumist, mis on tema jurisdiktsiooni all: esimene on selektiivne, sest maksusoodustuste ulatus on piiratud mõnede ettevõtetega liikmesriigi jurisdiktsiooni piires, samas kui teise puhul on tegemist üldiste meetmetega, sest neid kohaldatakse kõikide ettevõtete suhtes piirkondliku ametivõimu jurisdiktsiooni piires.
The Commission considers first that the element of selectivity in the concept of aid is based on a comparison between the advantageous treatment granted to certain firms and the treatment that applies to other firms in the same reference framework.
Komisjon leiab esiteks, et selektiivsuse komponent abi kontseptsioonis põhineb teatavate ettevõtete sooduskohtlemise võrdlemisel teiste ettevõtete kohtlemisega võrdväärses raamistikus.
The definition of this framework takes on added importance in the case of tax measures since the very existence of an advantage can only be established in relation to taxation defined as normal.
Selle raamistiku määratluse tähtsus kasvab maksumeetmete korral, sest soodustuse olemasolu saab tuvastada üksnes võrdluses ühtse määratletud maksustamisega.
In theory it follows both from the general scheme of the Treaty, which concerns aid granted by the State or through State resources, and from the fundamental role the central authorities of the Member States play in defining the political and economic environment in which firms operate, thanks to the measures they adopt, the services they provide and possibly the financial transfers they make, that the framework in which such a comparison should be made is the economy of the Member State.
Teoreetiliselt tuleneb nii asutamislepingu üldisest süsteemist, mis käsitleb riigi poolt või riiklikest vahenditest antud abi, kui ka liikmesriikide keskasutuste fundamentaalsest rollist, mida nad ettevõtete tegutsemise poliitilise ja majandusliku keskkonna määratlemisel etendavad tänu nende vastuvõetud meetmetele, nende osutatud teenustele ja võimalik, et ka nende sooritatud finantstehingutele, see, et raamistik, milles sellist võrdlust tuleks sooritada, peaks olema liikmesriigi majandus.
In this respect the text of the Treaty itself, which classifies measures intended ‘to promote the economic development’ of a particular region (Article 87(3)(a) and (c)) as State aid that may be considered to be compatible, indicates that benefits whose scope is limited to part of the territory of the State subject to the rules on aid may constitute selective benefits.
Selles osas näitab asutamislepingu tekst, mis klassifitseerib teatava piirkonna “majandusliku arendamise soodustamiseks” kavandatud meetmeid (artikli 87 lõike 3 punktid a ja c), mida saab lugeda kokkusobivaks, riigiabina, et abi eeskirjade alusel riigi mingi osaga piiratud soodustused võivad olla selektiivsed soodustused. On selge, et kui meetme territoriaalse selektiivsuse hindamise kontrollkeskkond on territoorium, kus seda kohaldatakse, muutuvad kõikidele sellel territooriumil asuvatele ettevõtetele kasu toovad meetmed määratluse järgi üldisteks meetmeteks.
It is clear that if the reference context for assessing the territorial selectivity of a measure is the territory in which it applies, measures that benefit all the firms in the territory would by definition become general measures.
Euroopa Kohtu kinnitatud komisjoni praktikas seevastu klassifitseeritakse abina teatavates piirkondades või territooriumidel kohaldatavaid maksusüsteeme, mis on võrreldes liikmesriigi üldise süsteemiga soodsamad.
Second, the United Kingdom's argument according to which benefits of limited territorial scope become general measures in the region concerned only because they are established by the regional rather than by the central authority, and that they apply throughout the territory under the region's jurisdiction, cannot be reconciled with the concept of aid.
Teiseks ei ole abi kontseptsiooniga kooskõlas Ühendkuningriigi väide, mille järgi piiratud territoriaalse ulatusega soodustused muutuvad kõnealuses piirkonnas üldisteks meetmeteks üksnes põhjusel, et need kehtestas piirkondlik ja mitte keskasutus ja et neid kohaldatakse kogu piirkonna jurisdiktsiooni alla kuuluval territooriumil.
This concept is objective, covering all aid that reduces the charges that are normally borne from the budget of one or more firms in various forms, regardless of its purpose, justification or objective or the status of the public authority that establishes it or whose budget bears the charge.
See kontseptsioon on objektiivne, hõlmates kogu abi, mis vähendab normaalselt ühe või enama ettevõtte eelarvest erinevates vormides tasutud makse, olenemata selle otstarbest, põhjendusest, eesmärgist või selle riigiameti staatusest, kes selle kehtestab või kelle eelarvest maksu makstakse.
A distinction based solely on the body that decides the measure would remove all effectiveness from Article 87 of the Treaty, which seeks to cover the measures concerned exclusively according to their effects on competition and Community trade [24].
Üksnes meetme üle otsustaval organil põhinev vahetegemine võtaks kogu mõju asutamislepingu artiklilt 87, mis püüab asjaomaseid meetmeid katta üksnes vastavalt mõjule, mida need konkurentsile ja ühenduse kaubandusele avaldavad.
Such aid therefore cannot be treated differently from measures which have the same objectives, use the same resources and have the same effects on trade and competition, according only to the formal criterion of the degree of autonomy of the infra-State authority that establishes it.
Seetõttu ei saa sellist abi üksnes seda kehtestava riigisisese ametivõimu autonoomsuse taseme ametliku kriteeriumi alusel käsitleda erinevalt meetmetest, millel on sama eesmärk, mis kasutavad samu vahendeid ja millel on samasugune mõju kaubandusele ja konkurentsile.
According to the abovementioned conclusions of Mr Advocate General Saggio in Joined Cases C-400/97, C-401/97 and C-402/97, ‘the fact that the measures at issue were adopted by regional authorities with exclusive competence under national law is (...) merely a matter of form, which is not sufficient to justify the preferential treatment reserved to companies which fall under the provincial laws.
Vastavalt kohtujuristi hr Saggio eespool nimetatud järeldustele liidetud kohtuasjade C-400/97, C-401/97 ja C-402/97 osas, “on asjaolu, et vaidlusalused meetmed võeti vastu siseriikliku seaduse alusel ainupädevust omavate piirkondlike asutuste poolt, (…) üksnes vormiküsimus, millest ei piisa õigustamaks piirkondlike seaduste reguleerimisalasse kuuluvate ettevõtete eeliskohtlemist.
If this were not the case, the State could easily avoid the application, in part of its own territory, of provisions of Community law on State aid simply by making changes to the internal allocation of competence on certain matters, thus raising the general nature, for that territory, of the measure in question’.
Vastasel juhul saaks riik kergesti vältida ühenduse riigiabi käsitlevate õigusnormide kohaldamist osal oma territooriumist, muutes lihtsalt sisemist pädevusjaotust teatavates küsimustes, põhjustades sellega sel territooriumil kõnealuse meetme üldiseks muutumise”.
The Commission points out that the use of a purely institutional criterion to differentiate ‘aid’ from ‘general measures’ would inevitably lead to differences in treatment in the application of the rules on aid to Member States, according to whether they had adopted a centralised or decentralised model of allocating tax competence (or other competence, such as in the area of social security).
Komisjon rõhutab, et üksnes institutsioonilise kriteeriumi kasutamine “abi” eristamiseks “üldistest meetmetest” toob liikmesriikide suhtes abi eeskirjade kohaldamisel vältimatult kaasa erineva kohtlemise, olenevalt sellest, kas nad on võtnud kasutusele maksupädevuse (või muu pädevuse, nagu näiteks sotsiaalkindlustuse valdkonnas) jaotamise tsentraliseeritud või detsentraliseeritud mudeli.
If the United Kingdom's argument were accepted, Member States whose internal administrative organisation allowed certain regional authorities below State level to make changes to the general tax system in the form of tax benefits applicable to firms that operated in the respective regions would escape the rules on regional aid in relation to those regions and measures.
Kui tunnustataks Ühendkuningriigi väidet, pääseksid liikmesriigid, kelle sisemine halduskorraldus võimaldab teatavatel riiklikust tasemest allpool olevatel piirkondlikel asutustel teha muudatusi üldisesse maksusüsteemi vastavates piirkondades tegutsevate ettevõtete suhtes kohaldatavate maksusoodustuste näol, nende piirkondade ja meetmete osas piirkondliku abi eeskirjade kohaldamisest.
The Commission considers that if measures completely identical in their objectives, technique and effects were not subject to the same rules it would be contrary to equal treatment and would create serious distortions in the functioning of the common market.
Komisjon on arvamusel, et kui täielikult identsete eesmärkide, metoodika ja mõjudega meetmete suhtes ei kehtiks ühed ja samad eeskirjad, oleks see vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega ja põhjustaks ühisturu toimimises tõsiseid moonutusi.
The existence of the rules on aid to regional tax benefits should be based on objective criteria and cannot depend on a purely institutional factor such as the application at a particular time of more or less extensive tax autonomy in favour of an infra-State authority of more or less broad territorial scope.
Abi eeskirjade kehtivus piirkondlike maksusoodustuste suhtes peaks põhinema objektiivsetel kriteeriumidel ja see ei saa sõltuda üksnes institutsioonilisest tegurist, nagu teataval ajal rohkem või vähem ulatusliku maksuautonoomia kohaldamine suurema või väiksema territoriaalse ulatusega riigisisese asutuse heaks.
If this technique were generalised it would undermine equality in applying the rules on State aid and therefore render them ineffective.
Kui see metoodika muudetaks üldiseks, kahjustaks see riigiabi eeskirjade kohaldamisel võrdsuse põhimõtet ja muudaks need seetõttu ebaefektiivseteks.
In the Commission's approach the tax autonomy of the regional authority that grants the benefits has never been considered as a factor that would make it possible not to regard measures as aid.
Komisjoni käsitluses ei ole soodustusi andva piirkondliku asutuse maksuautonoomiat kunagi peetud teguriks, mis võimaldab meetmeid mitte käsitleda abina.
In Decision 93/337/EEC [25], recognition that ‘the competent institutions in each of the three Basque provinces may, under certain conditions, maintain, establish and regulate the tax system within their territory’ did not prevent the Commission from finding that the tax benefits in question created by the three provinces were covered by Article 87(1) and from declaring them incompatible because they did not comply with the rules on regional and sectoral aid [26].
Tõdemus, et “kõigi kolme Baski provintsi pädevad asutused võivad teatavatel tingimustel luua, säilitada ja reguleerida maksusüsteemi oma territooriumil” ei takistanud komisjonil jõudmast otsuses 93/337/EMÜ [25] järeldusele, et kolme provintsi poolt loodud kõnealuseid maksusoodustusi reguleerib artikli 87 lõige 1, ja kuulutamast need mittevastavaiks, sest need ei järginud piirkondliku ja valdkondliku abi eeskirju.
Other cases concerning measures adopted by the authorities of the Basque provinces were decided on grounds of material selectivity [27].
Teiste, Baski provintside asutuste vastuvõetud meetmeid käsitlevate kohtuasjade osas tehti otsus varalise selektiivsuse alusel.
The issue of regional selectivity was not addressed by the Community Courts when assessing the validity of such decisions [28] since the Commission had not relied upon this criterion in its decision: the comments of United Kingdom and the Government of Gibraltar on territorial competence are therefore not relevant.
Piirkondliku selektiivsuse küsimust ühenduse kohtud nende otsuste [28] seaduslikkuse hindamisel ei käsitlenud, sest komisjon ei olnud oma otsuses sellele kriteeriumile tuginenud: seetõttu ei ole Ühendkuningriigi ja Gibraltari valitsuse märkused territoriaalse pädevuse kohta asjassepuutuvad.