natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This had to be rejected, as it was found that the Community industry also produces scrap or ‘off-spec’ material which is sold to the same customers.
See väide tuli tagasi lükata, sest ka ühenduse tootmisharu toodab jääke ja nõuetele mittevastavaid materjale, mida müüakse samadele klientidele.
General methodology
Üldinde metoodika
Below, the general methodology is described.
Järgnevalt kirjeldatakse üldist metoodikat.
In accordance with Article 2(2) of the Basic Regulation, it was first examined for each cooperating exporting producer whether its domestic sales of PTFE were representative, i.e. whether the total volume of such sales represented at least 5 % of the total export sales volume of the producer to the Community.
Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 2 uuriti iga koostööd tegeva eksportiva tootja puhul kõigepealt, kas selle PTFE omamaine müük on tüüpiline, st kas sellise müügi kogumaht moodustab vähemalt 5 % ühendusse suunatud eksportmüügi kogumahust.
The Commission subsequently identified those types of PTFE sold domestically that were identical or directly comparable with the types sold for export to the Community.
Seejärel määratles komisjon need omamaisel turul müüdava PTFE liigid, mis olid identsed või otseselt võrreldavad ühendusse eksportimiseks müüdud tooteliikidega.
With regard to the examination on a product type basis, the Commission considered as identical or directly comparable the product types sold domestically and exported, which were of similar average particle size, thermo treatment and co-monomer content.
Toote liiki uurides käsitles komisjon identsena või otseselt võrreldavana neid omamaiselt müüdud ning eksporditud tooteliike, mis sarnanesid osakeste keskmise suuruse, termilise töötluse ja komonomeeri massi poolest.
For each type sold by the exporting producers on their domestic markets and found to be directly comparable with the type of PTFE sold for export to the Community, it was established whether domestic sales were sufficiently representative for the purposes of Article 2(2) of the basic Regulation.
Iga eksportivate tootjate poolt omamaisel turul müüdud ja ühendusse eksportimiseks müüdud PTFE liikidega otseselt võrreldava tooteliigi puhul kontrolliti, kas omamaine müük on algmääruse artikli 2 lõike 2 kohaldamiseks piisavalt tüüpiline.
Domestic sales of a particular type of PTFE were considered sufficiently representative when the total domestic sales volume of that type during the IP represented 5 % or more of the total sales volume of the comparable type of PTFE exported to the Community.
Iga PTFE liigi omamaist müüki käsitleti piisavalt tüüpilisena, kui liigi omamaise müügi kogumaht uurimisperioodi jooksul moodustas vähemalt 5 % ühendusse eksporditud võrreldavat liiki PTFE müügi kogumahust.
The Commission subsequently examined whether the domestic sales of each type of PTFE, sold domestically in representative quantities could be regarded as having been made in the ordinary course of trade in accordance with Article 2(4) of the Basic Regulation, by establishing the proportion of profitable sales to independent customers of the PTFE type in question.
Seejärel uuris komisjon, kas omamaine müük iga PTFE liigi puhul, mida omamaisel turul müüakse tüüpilises koguses, on käsitletav algmääruse artikli 2 lõike 4 kohase müügina tavakaubanduse raames, määrates kindlaks, kui suure osa kõnealuse PTFE liigi müügist moodustas tulutoov müük sõltumatutele klientidele.
Since the sales volume of each PTFE type, sold at a net sales price equal to or above the calculated cost of production, represented more than 80 % of the total sales volume of that type, and the weighted average price of that type was equal to or above the cost of production, normal value was based on the actual domestic price, calculated as a weighted average of the prices of all domestic sales of that type made during the IP, irrespective of whether these sales were profitable or not.
Kuna toodangu arvestusliku maksumusega vähemalt samaväärse netohinnaga müüdud iga PTFE liigi müügimaht vastas vähemalt 80 protsendile selle liigi müügi kogumahust ning selle liigi keskmine kaalutud hind oli vähemalt samaväärne tootmiskuludega, põhines normaalväärtus tegelikul omamaisel hinnal, mis võrdus kogu uurimisperioodi jooksul toimunud selle liigi omamaise müügi hindade kaalutud keskmisega olenemata sellest, kas nimetatud müük oli tulutoov või mitte.
In all cases the export price was established in accordance with Article 2(8) of the Basic Regulation, namely on the basis of export prices actually paid or payable.
Kõigil juhtudel määrati ekspordihind kindlaks algmääruse artikli 2 lõike 8 alusel ehk tegelikult makstud või makstavate ekspordihindade põhjal.
According to Article 2(11) of the basic Regulation the dumping margin for each exporting producer was established on the basis of a comparison between the weighted average normal value with the weighted average export price per product type.
Kooskõlas algmääruse artikli 2 lõikega 11 määrati dumpingumarginaal iga eksportiva tootja puhul kindlaks tooteliigi kaalutud keskmise normaalväärtuse ja kaalutud keskmise ekspordihinna omavahelise võrdluse alusel.
In anti-dumping investigations concerning imports originating in the PRC, normal value shall be determined in accordance with paragraphs 1 to 6 of Article 2 of the basic Regulation for those producers which were found to meet the criteria laid down in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Hiinast pärit impordiga seotud dumpinguuuringus määratakse normaalväärtus kindlaks vastavalt algmääruse artikli 2 esimesele kuni kuuendale lõigule nende tootjate puhul, kes vastavad algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud kriteeriumidele.
Briefly, and for ease of reference only, the criteria in Article 2(7)(c) of the basic Regulation, fulfilment of which the applicant companies have to demonstrate, are set out in summarised form below:
Algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kriteeriumid, mille täitmist iga taotlev äriühing peab tõendama, on lühidalt ja kokkuvõtlikult järgmised:
accounting records are independently audited in line with international accounting standards and applied for all purposes;
raamatupidamisdokumentide auditeerimine toimub sõltumatult ja kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega ning raamatupidamisdokumente kasutatakse kõigil otstarvetel;
legal certainty and stability are provided by bankruptcy and property laws;
pankroti- ja asjaõigusega on tagatud õiguskindlus ja stabiilsus;
Three exporting producers in the PRC requested MET pursuant to Article 2(7)(b) of the basic Regulation and replied to the MET claim form for exporting producers.
Kolm Hiina eksportivat tootjat taotlesid algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti b alusel turumajanduslikku kohtlemist ning vastasid eksportivate tootjate turumajandusliku kohtlemise taotlemise vormile.
For these companies, the Commission sought and verified at the premises of these companies all information submitted in the MET applications and deemed necessary.
Komisjon kogus ja kontrollis nende äriühingute valdustes kogu turumajandusliku kohtlemise taotluses esitatud ja vajalikuks peetud teavet.
The investigation showed that none of the three companies mentioned above fulfilled the criteria required and their claims had to be rejected.
Uurimine näitas, et ükski kolmest eespool nimetatud äriühingust ei vastanud nõutavatele kriteeriumidele ning nende taotlused tuli tagasi lükata.
The following table summarises the determination for the three companies against each of the five criteria as set out in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Järgnev tabel kirjeldab kokkuvõtlikult seda, kuivõrd nimetatud kolm äriühingut täidavad algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud kriteeriume.
Source: Verified questionnaire replies of cooperating Chinese exporters.
Allikas: Koostööd tegevate Hiina eksportijate kontrollitud vastused küsimustikule.
All three companies disagreed with the determinations made and claimed that they should be granted MET.
Ükski kolmest äriühingust ei nõustunud tehtud järeldustega ja kõik nõudsid turumajanduslikku kohtlemist.
One company questioned whether the Commission’s practice of assessing MET on the basis of the five criteria laid by Article 2(7)(c) of the basic Regulation could be regarded in line with GATT/WTO provisions.
Üks äriühing küsis, kas komisjoni praktika hinnata turumajandusliku kohtlemise võimalikkust algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud viie kriteeriumi põhjal on kooskõlas GATTi/WTO sätetega.
It was further argued that the Commission based its decisions on indications and presumptions, and that Article 2(7) of the basic Regulation was not applied in an objective way.
Väideti ka, et komisjon tugines oma otsuses vihjetele ja eeldustele ning algmääruse artikli 2 lõiget 7 ei kohaldatud objektiivsel viisil.
In this respect it should be noted that the current investigation, including the assessment of whether an exporting producer operates under market economy conditions, is made in accordance with the applicable provisions of the basic Regulation, which are fully in line with WTO obligations.
Selles suhtes tuleb märkida, et käesolev uuring, kaasa arvatud hinnangu andmine sellele, kas eksportiv tootja tegutseb turumajanduslikes tingimustes, on kooskõlas algmääruse kehtivate sätetega, mis on täielikus vastavuses WTO nõuetele.
As acknowledged by the Court of First Instance, the burden of proof is on the exporting producer to demonstrate that it fulfils the conditions laid down in Article 2(7)(c) of the basic Regulation.
Esimese astme kohus on kinnitanud, et algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c sätestatud tingimuste täitmist peab tõendama eksportiv tootja.
If no such evidence has been provided the claim for MET must be rejected.
Kui selliseid tõendeid ei esitata, tuleb turumajandusliku kohtlemise taotlus tagasi lükata.
Such conclusion is made on the basis of an objective analysis of substantiated evidence, as disclosed to the companies concerned, and subject to judicial review.
See järeldus on tehtud põhjendatud tõendite objektiivse analüüsi põhjal, mis on tehtud teatavaks asjaomastele äriühingutele, ning see kuulub kohtulikule läbivaatamisele.
Concerning the first criterion, i.e. that business decisions are made in response to market signals, without significant State interference, and costs reflect market values, it was concluded that there was no evidence that the Articles of Association of one company were adhered to.
Esimese kriteeriumi puhul, s.o et majandustegevust käsitlevad otsused tehakse lähtuvalt turutingimustest ja ilma riigi märkimisväärse sekkumiseta ning hinnad vastavad turuväärtusele, otsustati, et puuduvad tõendid selle kohta, et ühe äriühingu põhikirja järgitakse.
Therefore, no evidence was available that this company’s decisions could not be significantly influenced by the State, including through the State-owned shareholder.
Seetõttu puudusid tõendid ka selle kohta, et selle äriühingu otsuseid ei võiks riik näiteks riigi osaluse kaudu märkimisväärselt mõjutada.
The company objected to the Commission’s conclusions arguing that its Articles of Association offer a reliable guarantee that the State may not exert a significant influence in its decisions and that, in any event, the State-owned shareholder is a trustee acting on behalf of a private company.
Äriühing esitas komisjoni järeldusele vastuväite, öeldes et tema põhikiri annab usaldusväärse tagatise selle kohta, et riik ei saa tema otsuseid märkimisväärselt mõjutada, ning et riigiosalusega liige on eraõigusliku äriühingu nimel tegutsev usaldusisik.
However, the Articles of Association of the company stipulate its organisation and decision-making procedures.
Äriühingu põhikirjas aga on sätestatud selle struktuur ja otsuste tegemise kord.
Since the investigation revealed that such Articles of Association were not respected and could be easily changed by the company itself, it can reasonably be concluded that eventual provisions of such Articles of Association, seeking to ensure that the State cannot significantly influence the company’s decision, are unreliable and cannot provide any guarantee in that respect.
Kuna uurimisel selgus, et seda põhikirja ei järgita ning äriühingul on lihtne seda ise muuta, on alust järeldada, et põhikirja sätted, mis peaksid tagama, et riik ei saa äriühingu otsuseid märkimisväärselt mõjutada, ei ole usaldusväärsed ega anna ses osas mingit garantiid.
In addition, the company did not provide any explanation, other than ‘visibility’, as to why the State-owned trust fund was its actual shareholder.
Lisaks sellele ei andnud äriühing peale “väljapaistvuse” ühtki selgitust selle kohta, miks tegelikult oli riiklikul sihtfondil osalus tema kapitalis.
On the contrary, it was argued during the on-the-spot verification that this would allow the company, inter alia, a better access to financing in the future.
Kohapealse kontrolli käigus selgus hoopis, et see olukord võib muu hulgas võimaldada äriühingule tulevikus paremaid rahastamisvõimalusi.
The risk of State interference was therefore deemed significant.
Seetõttu hinnati riigi sekkumise võimalus märkimisväärseks.
The company further argued that, contrary to the Commission services’ conclusions, prices of its raw materials did reflect market values.
Äriühing väitis ka, et vastupidiselt komisjoni talituste järeldustele on tema toorme hinnad kooskõlas turuhindadega.
Besides the fact that no evidence was submitted that this was the case, comparable purchases of raw materials were made at different prices, without the company being able to give any reasonable explanation as to these important differences.
Lisaks selle, et tõendeid selle kohta ei esitatud, osteti tooret ka eri hindadega, ilma et äriühing oleks osanud nendele olulistele erinevustele mõistlikku selgitust anda.
Therefore, it had to be concluded that the exporting producer did not provide sufficient information that it was operating under market economy conditions.
Seega tuli järeldada, et eksportiv tootja ei anna piisavat teavet selle kohta, et ta tegutseb turumajanduse tingimustes.
None of the arguments brought forward by the company concerned subsequent to the disclosure could reverse this conclusion and the claim had to be rejected.
Ükski asjaomase äriühingu poolt pärast järelduste avaldamist esitatud argumentidest järeldust ei kõigutanud ning taotlus tuli tagasi lükata.
One company argued that the absence of a minimum quorum in the shareholders meeting, which allows the State-owned shareholder to significantly influence the company’s decisions, was not relevant as such meeting was not responsible for operational decisions.
Üks äriühing väitis, et aktsionäride koosoleku kvoorumi puudumine, mis võimaldab riigile kuuluval aktsionäril avaldada märkimisväärset mõju äriühingu otsustele, ei puutu asjasse, kuna selline koosolek ei vastuta tegevuslike otsuste eest.
Nevertheless, State influence is relevant not only when it relates to operational decisions.
Kuid riigi mõju puutub asjasse ka muude kui tegevuslike otsuste puhul.
In addition, according to the company’s Articles of Association, the shareholders meeting is competent, inter alia, to decide on business operation and investment plans, to examine and approve the financial budget and final accounts, as well as the plan for the company’s profit distribution.
Peale selle on aktsionäride koosolek äriühingu põhikirja kohaselt pädev tegema otsuseid muu hulgas äritegevuse ja investeeringute kava üle, läbi vaatama ja heaks kiitma eelarve ja lõpliku raamatupidamisaruande ning samuti äriühingu kasumi jaotamise kava.
Hence, the State can significantly influence the company’s decisions on such important matters.
Seega saab riik neis olulistes küsimustes äriühingu otsuseid märkimisväärselt mõjutada.
It was also argued that the fact that export sales were made via a partly State-owned trader during half of the IP, did not constitute a reason to conclude that there was State interference.
Väideti ka, et asjaolu, et poole uurimisperioodi jooksul toimus eksportmüük osaliselt riigi omandis oleva hulgimüüja kaudu, ei anna alust järeldada riigi sekkumist.
In this respect, it should be noted that this trader was involved in sales of the product concerned (including signing contracts, receiving payments and invoicing to customers), but did not submit a MET claim.
Ses suhtes tuleb märkida, et see hulgimüüja oli vaatlusaluse toote müügiga seotud (seejuures lepingute allkirjastamine, maksete saamine ja arvete saatmine klientidele), kuid ei esitanud turumajandusliku kohtlemise taotlust.
Therefore, the company was not able to demonstrate that it operated without significant State interference.
Seega ei suutnud äriühing tõendada, et ta tegutseb ilma märkimisväärse riigipoolse sekkumiseta.
It was also argued by one company that the State-owned shareholder owning the majority of the company’s shares, and which consequently nominated the majority of the members of the board, could not significantly influence the company’s decisions.
Üks äriühing väitis ka, et tema äriühingu riigiosalusega liige, kellele kuulub enamus kapitalist ja kes seetõttu nimetab ka enamuse juhatuse liikmetest, ei oma märkimisväärset mõju tema otsustele.
In this respect, it is recalled that, in accordance with a consistent Commission practice, where the State has the possibility to exert significant influence on the company’s decisions, whether legally or de facto, it is considered that the first criterion of Article 2(7)(c) of the basic Regulation is not met.
Sellega seoses tuleb meenutada, et komisjoni järjekindel seisukoht on, et kui riigil on kas juriidiliselt või tegelikkuses võimalust avaldada äriühingu otsustele märkimisväärset mõju, loetakse algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c esimene kriteerium mittetäidetuks.
Therefore, the claim had to be rejected.
Seepärast tuli kõnealune taotlus tagasi lükata.
Regarding the second criterion, i.e. that firms have one clear set of basic accounting records which are independently audited in line with international accounting standards, all three companies submitted that they are fulfilling the criterion because their accounting records are independently audited.
Teise kriteeriumi puhul, st et äriühingutel peab olema üks selge peamiste raamatupidamisdokumentide kogum, mida auditeeritakse sõltumatult kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega, väitsid kõik kolm äriühingut, et nad täidavad seda kriteeriumi, sest nende raamatupidamisdokumente auditeerib sõltumatu audiitor.
However, it was found that the auditors’ reports of the companies contained significant discrepancies with the company’s accounts, or that changes in the accounting policy of the companies concerned were not addressed, as required by international accounting standards.
Leiti aga, et audiitorite aruanded nende äriühingute kohta erinesid märkimisväärselt äriühingute raamatupidamisaruannetest või et nendes ei käsitletud äriühingute raamatupidamispoliitika muudatusi, nagu nõuavad rahvusvahelised raamatupidamisstandardid.
In one case, it was also found that the amounts mentioned in the auditor’s notes to the accounts did not coincide with the company’s accounts.
Ühel juhul leiti ka, et audiitori järeldusotsuses mainitud summad ei vasta äriühingu raamatupidamisele.
Another company did not submit an English version of the complete financial statements including the auditor’s notes thereto, which prevented a proper examination.
Teine äriühing ei esitanud finantsaruandest ja selle kohta tehtud audiitori järeldusotsusest ingliskeelset versiooni, mis takistas dokumentide uurimist.
Therefore, it had to be concluded that the accounting records of all three companies concerned were not audited in line with international accounting standards as required by Article 2(7)(c) second indent of the basic Regulation and the claims were rejected.
Seepärast tuli järeldada, et kõigi kolme asjaomase äriühingu raamatupidamisdokumente ei auditeeritud vastavalt rahvusvahelistele raamatupidamisstandarditele, nagu on ette nähtud algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c teises taandes, ning kõnealused taotlused lükati tagasi.
Regarding the third criterion, the three companies submitted that contrary to the Commission’s findings, there were no significant distortions carried over from the former non-market economy system.
Kolmanda kriteeriumi puhul väitsid kolm äriühingut vastupidiselt komisjonile, et puuduvad märkimisväärsed varasemale mitteturumajanduslikule süsteemile iseloomulikud moonutused.
One company disagreed that no evidence was available showing that its land use rights reflected market values and submitted public information concerning land prices.
Üks äriühing ei nõustunud sellega, et tema maakasutusõiguse puhul ei ole tõendatud vastavus turuväärtusele, ning esitas avaliku teabe maa hindade kohta.
This information was provided significantly after the deadline to submit a properly documented claim for MET and it could no longer be verified; it had therefore to be rejected.
See teave esitati pärast nõuetekohaselt vormistatud turumajandusliku kohtlemise taotluse esitamise tähtaega ning seda ei olnud enam võimalik kontrollida; seepärast tuli taotlus tagasi lükata.
As far as the second company is concerned, this was found to have bought its production facilities of the product concerned from a State-owned company, however, at a substantial discount in comparison to the value determined by independent evaluators.
Teise äriühingu puhul leiti, et see on ostnud vaatlusaluse toote tootmisseadmed riigiettevõttelt, kuid oluliselt madalama hinnaga kui sõltumatute hindajate määratud väärtus.
Its depreciation of fixed assets was also found to be inconsistent.
Põhivara kulumi arvutamine leiti samuti olevat ebajärjekindel.
The third company was found to receive bank loan guarantees from its State-owned shareholder and to operate a settlement account in such a way that it was not possible to link invoices and payments.
Kolmanda äriühingu puhul leiti, et see saab oma äriühingu riigi osalusega liikmelt pangalaenu tagatisi ning kasutab oma arvelduskontot nii, et arveid ja makseid ei ole võimalik seostada.
This means that there are significant distortions carried over from the former non-market economy system.
See tähendab, et säilinud on märkimisväärsed varasemale mitteturumajanduslikule süsteemile iseloomulikud moonutused.
It was consequently concluded that the companies concerned did not fulfil the conditions set out in Article 2(7)(c) third indent of the basic Regulation and their claims had therefore to be rejected.
Seega tehti järeldus, et asjaomased äriühingud ei täida algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c kolmandas taandes sätestatud tingimusi ning nende taotlused tuleb seepärast tagasi lükata.
The company which did not fulfil the fourth criterion argued that, contrary to the Commission’s findings, bankruptcy law did guarantee stability and legal certainty.
Äriühing, kes ei täitnud neljandat kriteeriumi, väitis vastupidiselt komisjonile, et pankrotiõigus tagab õiguskindluse ja stabiilsuse.
However, it was found that this company faced significant financial difficulties having been loss-making for a number of consecutive years, and was bailed out by its State-owned shareholder.
Sellegipoolest leiti, et sel äriühingul on järjestikustel aastatel kantud kahjumi tõttu olnud märkimisväärsed finantsraskused ning teda käendas tema äriühingu riigi osalusega liige.
Although, as argued by the company, such significant financial difficulties may not necessarily result in bankruptcy, the fact that the State-owned shareholder rescued the company (including through debt write-off), in a situation where under normal market conditions a shareholder would not have done this, indicates that the application of such law to this particular case is doubtful.
Kuigi sellised märkimisväärsed finantsraskused ei pruugi tingimata pankrotini viia, nagu väitis ka äriühing, siis asjaolu, et äriühingu riigi osalusega liige päästis äriühingu (sealhulgas võla mahakandmise teel), mida üks äriühingu liige normaalses turuolukorras teinud ei oleks, näitab, et kõnealuse õiguse kohaldamine on antud juhul kaheldav.
It had therefore to be concluded that there was no evidence that the bankruptcy law applied in practice to the company.
Seepärast tuli järeldada, et ei ole tõendeid, et pankrotiõigus oleks selle äriühingu suhtes olnud kohaldatav ka praktikas.