natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French authorities considered that the State intervention in favour of France 2 and France 3 was compatible with the common market pursuant to both Article 86(2) and Article 87(3)(c) of the Treaty and the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8].
Prantsuse ametiasutused peavad riigi sekkumist France 2 ja France 3 kasuks ühisturuga kokkusobivaks nii asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kui ka artikli 87 lõike 3 punkti c alusel kui ka suuniste alusel raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta. [8]
They argued that the investment grants awarded to France 2 and France 3 were justified by the need to help them cope with the increase in programme costs.
Prantsuse ametiasutused põhjendavad France 2-le ja France 3-le antud investeeringutoetusi vajadusega aidata kanalitel toime tulla programmide maksumuse tõusuga.
Furthermore, following an audit by the consultants Coopers & Lybrand, the two public broadcasters drew up a strategic plan in July 1991, comprising for each channel an internal reorganisation plan and a redundancy programme designed to generate savings, and setting out a strategy for meeting viewers’ expectations more effectively while asserting their specific identity as public service broadcasters.
Lisaks sellele töötasid Coopers & Lybrand kabineti auditi tagajärjel mõlemad avalik-õiguslikud kanalid 1991. aasta juulis välja strateegilise plaani, mis hõlmab kummagi kanali kohta sisemise ümberkorralduse projekti ja koondamiskava, mis on mõeldud kokkuhoiu saavutamiseks, ja mis määravad strateegia televaatajate ootustele paremini vastamiseks, kinnitades nende avalik-õiguslike kanalite eripära.
The State supported the implementation of this strategic plan with additional finance in the form of the abovementioned investment grants and in the case of France 2, a capital injection in order to consolidate the structure of its balance sheet.
Riik jälgis lähedalt selle strateegilise plaani elluviimist täiendava rahastamise teel juba nimetatud investeeringutoetuste kujul ja France 2 puhul ühe kapitalidotatsiooni kujul, tervendamaks selle kanali äriseisu struktuuri.
The first injection of FRF 500 million having proved insufficient, the State decided to grant France 2 two more capital injections in 1993 and 1994, the latter being implemented following a fresh audit by Coopers & Lybrand and at the same time as a further cost cutting plan.
Kuna esimene 500 miljoni FRF suurune dotatsioon osutus ebapiisavaks, otsustas riik anda France 2-le 1993. ja 1994. aastal kaks uut kapitalidotatsiooni, kusjuures see viimane dotatsioon anti Coopers & Lybrand kabineti uue auditi tagajärjel ja kaasnevalt uue majandusplaaniga.
These recapitalisation measures enabled France 2’s financial situation to be put onto a sounder footing.
Need rekapitaliseerimismeetmed võimaldasid saneerida France 2 rahalist olukorda.
The French authorities consider that these financing measures enabled the two public broadcasters to adjust to the new competitive environment.
Prantsuse ametiasutused leiavad, et need rahalised meetmed võimaldasid kahel avalik-õiguslikul kanalil kohanduda uute konkurentsioludega.
The French authorities pointed out that the aid measures for the public broadcasters were granted against a general background of the redefinition of their public service tasks and their relations with the State through the conclusion of target-setting contracts.
Prantsuse ametiasutused tuletavad meelde, et need toetused anti avalik-õiguslikele kanalitele nende avaliku teenistuse ülesannete ning nende ja riigi vaheliste suhete uuesti määratlemise üldkontekstis eesmärgilepingute sõlmimise teel.
They stated, lastly, that the markets in television audiences, programmes and advertising were national in size and claimed that the Commission had not demonstrated how intra-Community trade had been affected by the public financing measures in question.
Prantsuse ametiasutused näitavad lõpuks, et publiku, programmide ja audiovisuaalse reklaami turud moodustavad üleriigiliste mõõtmetega turud, ja heidavad komisjonile ette, et ta ei näidanud, mil viisil need riiklikud rahalised meetmed mõjutasid ühendusesisest kaubandust.
In their reply dated 29 April 1999, the French authorities commented on the position of France 2 and France 3 on the markets in the acquisition of broadcasting rights and advertising.
Oma 29. aprilli 1999. aasta vastuses olid Prantsuse ametiasutused teinud märkusi France 2 ja France 3 positsiooni kohta audiovisuaal- ja reklaamiõiguste omandamise turgudel.
They stated that the public broadcasters were unable to threaten the positions of the commercial channels on the markets in the acquisition of broadcasting rights, since their financial capacities were smaller and their programming had to meet standards of quality and diversity, whereas the commercial channels offered only programmes that were attractive in terms of audience ratings.
Nad osutasid, et avalik-õiguslikud kanalid ei ole võimelised ähvardama kommertskanalite positsioone audiovisuaalõiguste omandamise turgudel niivõrd, kuivõrd nende rahalised võimalused on väiksemad ja nende programm vastab nõudlikkuse ja mitmekesisuse kohustusele, samas kui kommertskanalid pakuvad ainult publikut köitvaid programme.
The French authorities also denied that France 2 and France 3 had pursued an ‘artificially low’ pricing policy in the sale of advertising slots: they argued among other things that France 2’s advertising rates were on the whole only 5 to 10 % lower than TF1’s, although the latter’s slots were twice as powerful; the difference between the prices applied by the two public broadcasters and TF1 merely reflected the difference in the power of their advertising slots.
Prantsuse ametiasutused vaidlustasid ka selle, et France 2-l ja France 3-l olevat “kunstlikult madal” hinnapoliitika reklaamipinna müügi alal. Nad tõid konkreetselt välja, et France 2 reklaamipinna müügihinnad on tervikuna ainult 5–10 % madalamad kui TF1 hinnad, samal ajal kui tema ekraanid on kaks korda vähem võimsad. Rakendatavate hindade vahe kahe avalik-õigusliku kanali ja TF1 vahel ainult peegeldavat reklaamiekraanide võimsuse erinevust.
Comments from the ATC
ATC märkuste kohta
By letter dated 15 June 2000, the French authorities sent the Commission their reactions to the comments from the ATC.
juuni 2000. aasta kirjaga edastasid Prantsuse ametiasutused komisjonile oma märkused ACT tähelepanekute kohta.
They reiterated their view that the licence fee constituted existing aid and denied that the private terrestrial channels were subject to similar obligations to those of the public broadcasters.
Nad tuletavad meelde oma seisukohta, mille järgi televisioonimaks kujutab endast olemasolevat abi, ja vaidlustavad, et kaabliühenduseta erakanalite suhtes kehtivad avalik-õiguslike kanalite kohustustega võrreldavad kohustused.
They maintained that the investment grants and capital injections covered by this Decision were compatible with the common market pursuant to both Article 86(2) and Article 87(3)(c) of the Treaty and pointed out that they had not requested the application of Article 87(3)(d) concerning the promotion of culture.
Nad kinnitavad oma analüüsi, mille järgi käesoleva otsuse alla kuuluvad investeeringutoetused ja kapitalidotatsioonid on ühisturuga kokkusobivad lepingu artikli 86 lõike 2 ja artikli 87 lõike 3 punkti c alusel, ja näitavad, et nad ei ole taotlenud kultuuri edendamisega seonduva artikli 87 lõike 3 punkti d rakendamist.
They ended by stating that it was for the Commission to assess whether the information in its possession was sufficient in order to bring the procedure to an end and whether the public documents could be communicated to the ACT.
Nad viitavad lõpuks, et komisjoni ülesandeks on hinnata, kas tema valduses olev teave on piisav menetluse lõpetamiseks ja et avalikke dokumente võib edastada ACT-le.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURES
V. HINNANG KÕNESOLEVATELE MEETMETELE
Article 87(1) of the Treaty provides that ‘save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market’.
Lepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatakse, et “kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust”.
Consequently, for a measure to constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, all of the following conditions must be met:
Seega selleks, et rahalised meetmed kujutaksid riigiabi lepingu artikli 87 lõike 1 alusel, peavad kumulatiivselt olema täidetud järgmised tingimused:
the aid must be granted by a Member State using State resources,
abi peab olema antud liikmesriigi poolt riigiressurssidest,
it must favour certain undertakings or certain sectors and thereby distort or threaten to distort competition,
abi peab soodustama teatud äriühinguid või teatud sektoreid ja nii moonutama või ähvardama moonutada konkurentsi,
it must affect trade between Member States.
abi peab mõjutama liikmesriikidevahelist kaubandust.
State resources
Riigiressursside kohta
The grants and capital injections covered by this Decision come from the French national budget.
Toetused ja kapitalidotatsioonid, mille suhtes tehti käesolev otsus, tulevad riigieelarvest.
They were awarded by virtue of a legislative instrument or a regulatory decision.
Nende toetuste ja dotatsioonide andmine tulenes kas seadusest või eeskirjast.
Consequently, there can be no doubt that they involve State resources and can be imputed to the State.
Seega ei tekita kõnesolevate meetmete riigiressursi iseloom ja nende riigile omistatavus mingit kahtlust.
Selective advantage and distortion of competition
Valikulise eelise ja konkurentsi moonutamise kohta
All the grants received by France 2 and France 3 between 1988 and 1994 constituted financial resources which the public broadcasters were able to use in order to finance their activities or make investments and which they obtained without having to draw on their own resources or borrow on the market.
Kõik toetused, mida France 2 ja France 3 said aastatel 1988–1994, moodustasid mõlema avalik-õigusliku kanali jaoks rahalised ressursid, mida nad võisid kasutada oma tegevuse rahastamiseks või investeerimiseks, ja mis nad said, pidamata selleks maha arvama omaenda ressurssidest või turult laenama.
The grants therefore constituted an advantage.
Need toetused kujutasid seega eelist.
The advantage was also selective since only the two public broadcasters benefited and not all television operators, whether public or private.
See on lisaks valikuline, kuna nendest said kasu ainult need kaks avalik-õiguslikku telekanalit ja mitte kõik televisioonioperaatorid, kas avalik-õiguslikud või eraoperaatorid.
During the period 1988 to 1994, the French State also made three capital injections into France 2.
Ajavahemikul 1988–1994 maksis riik France 2-le ka kolm kapitalidotatsiooni.
The Commission normally takes the view that a State capital injection into an enterprise does not constitute a selective advantage for the latter if it is made in circumstances that would be acceptable for a private investor operating under normal market economy conditions.
Komisjon leiab tavaliselt, et riigi kapitalipaigutus äriühingusse ei kujuta endast selle äriühingu jaoks valikulist eelist, kui see paigutus tehakse asjaoludel, mis oleksid vastuvõetavad turumajanduse tavalistes tingimustes tegutsevale erainvesteerijale.
This market economy private investor test can, because of its very nature, be applied only to investments in commercial activities from which a normal return is expected.
Seda turumajanduses erainvesteerija testi saab selle olemuse tõttu rakendada ainult investeeringute suhtes äritegevusse, millest oodatakse normaalset tasuvust.
In the case in point, France 2 is engaged in making and programming television broadcasts in line with the tasks entrusted to it by the State, and a large share of its activity is on that account directly financed by the State via the licence fee.
Antud juhul on France 2 tegevuseks talle riigi poolt usaldatud ülesannetele vastavate telesaadete teostamine ja kavandamine ning suurt osa tema tegevusest rahastab seetõttu otseselt riik televisioonimaksu teel.
Its programming is not intended to maximise its commercial revenues.
Tema programmi eesmärgiks ei ole oma äritulu maksimeerimine.
By injecting capital into France 2, the French State’s prime objective was not therefore to obtain an optimum return; it therefore did not have the same motives as a private investor operating in a market economy.
Kapitali paigutamisel France 2-sse ei olnud riigi esmane eesmärk seega saada optimaalset tasuvust. Nii ei andnud riik neid kapitalidotatsioone France 2-le turumajandusse investeeriva erainvestori kaalutlustel.
In their comments dated 20 December 1996 and 29 April 1999, the French authorities argued that the French State had acted as a market economy private investor would have done.
Oma 20. detsembri 1996. aasta ja 29. aprilli 1999. aasta märkustes esitasid Prantsuse ametiasutused väite, mille järgi oli riik toiminud turumajanduse erainvestorina.
It is contradictory, however, to claim, in certain comments, that the State acted in the same way as a private investor operating in a market economy and in the comments on the decision to initiate the formal investigation procedure, that the State intervention in favour of France 2 complied with the guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty.
Ometi osutub vastuoluliseks väita mõnedes märkustes, et riik toimis erainvestorina turumajanduses, ja märkustes ametliku uurimismenetluse algatamise kohta, et riigi sekkumisel France 2 kasuks täideti suuniseid raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava abi kohta.
The guidelines apply to rescue and restructuring aid and not to interventions in line with the market economy private investor principle.
Suuniseid rakendatakse tõepoolest, kui tegemist on päästmise või ümberkorraldamise abiga ja mitte turumajanduse erainvestori sekkumisele vastavate meetmetega.
Since the French authorities compared their behaviour towards France 2 with that of a private investor operating in a market economy, that argument must nevertheless be examined.
Kuna Prantsuse ametiasutused aga märkisid oma käitumise sarnasust France 2 suhtes turumajanduse erainvestori käitumisega, tuleks seda väidet analüüsida.
To assess whether the capital injections were granted under normal market conditions, the economic performance of the recipient during the period preceding the grant of the capital injections must be examined, together with its financial prospects based on market forecasts.
Hindamaks, kas kapitalidotatsioonid antakse tavalistes turutingimustes, tuleb analüüsida hüvitisesaaja majanduslikke tulemusi kapitalidotatsioonide andmisele eelneval ajavahemikul ning ka turuprognooside järgi eeldatavaid rahalisi väljavaateid.
Table 3 shows France 2’s net profits/losses before and after the grant of the three capital injections.
Selle kohta on tabelis 3 näidatud France 2 tegevusaruande lõppsummad enne ja pärast kolme kapitalidotatsiooni andmist.
TABLE 3
TABEL 3
France 2 financial data 1988 to 1994
France 2 finantsandmed ajavahemikul 1988–1994
Source: France 2, profit and loss accounts
Allikas: France 2 kasumiaruanded.
(FRF million)
(miljonites Prantsuse frankides (FRF))
Turnover
Käive
Net profit/loss
Majandusaasta lõpptulem
As can be seen from table 3, France 2 was not profitable at the time the capital injections were made.
Nagu tabelist 3 tuleneb, ei olnud France 2 kapitalidotatsioonide ajal tasuv.
The French authorities could not, on the basis of the broadcaster’s past performance, expect a reasonable rate of return on their investment.
Prantsuse ametiasutused ei võinud oodata kanali eelnevate tulemuste põhjal oma investeeringule mõistuspärast tulemimäära.
Neither could they expect a normal return on the basis of the enterprise’s financial prospects or market forecasts.
Nad ei võinud ettevõtte finantsperspektiivide või turuprognooside põhjal oodata ka normaalset investeeringutasuvust.
Although France 2’s viability was restored from 1992 onwards, after several years of losses, the meagre profits it registered were possible only thanks to the additional capital injections granted by the French State in 1993 and 1994.
Kui on tõsi, et France 2 elujõulisus taastus pärast mõnda kahjumiaastat alates 1992. aastast, olid kanali poolt saadud väikesed kasumid võimalikud üksnes tänu riigi poolt võimaldatud täiendavatele kapitalipaigutustele 1993. ja 1994. aastal.
Consequently, the French authorities’ argument that the capital injections granted to France 2 should be regarded as a normal market investment cannot be accepted.
Järelikult ei saa nõustuda Prantsuse ametiasutuste väitega, mille järgi France 2-le antud kapitalidotatsioone tuleb pidada tavaliseks turuinvesteeringuks.
The Commission thus takes the view that a private investor operating in a market economy would not have granted France 2 capital injections equivalent to those made by the French State in 1991, 1993 and 1994.
Komisjon leiab seega, et erainvestor turumajanduses ei oleks andnud France 2-le samaväärseid kapitalidotatsioone, mis riik maksis 1991., 1993. ja 1994. aastal.
Those capital injections therefore conferred an advantage on France 2 that was also selective since France 2 is the only television broadcaster that received such capital injections in order to finance its activities.
Selles osas moodustavad need seega France 2 jaoks eelise, mis on lisaks valikuline, kuna France 2 on ainus telekanal, kellel oli võimalus saada neid kapitalidotatsioone oma tegevuse rahastamiseks.
It also has to be examined whether the criterion concerning the advantage conferred is fulfilled in the light of the cumulative conditions laid down by the Court of Justice of the European Communities in Altmark [9].
Pealegi tuleks uurida, kas võimaldatud eelisega seonduv tingimus on täidetud Euroopa Kohtu Altmarki [9] otsusega sätestatud kumulatiivsete tingimuste suhtes.
Those conditions are the following:
Need tingimused on järgmised:
the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined,
hüvitisesaaja ettevõtte ülesandeks oli tõepoolest tehtud avaliku teenistuse kohustuste täitmine ja need kohustused olid selgelt määratletud,
the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings,
parameetrid, mille alusel hüvitist arvutatakse, on eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil kindlaks määratud, vältimaks, et hüvitis kujutab endast majanduslikku eelist, mis võib soodustada hüvitist saavat ettevõtet konkureerivate ettevõtete suhtes,
the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations,
hüvitis ei ületa avaliku teenistuse kohustuste täitmisega tekkivate kulude osaliseks või täielikuks katteks vajalikku, ja arvesse on võetud nende kohustuste täitmisega seonduvaid tulusid ja ka mõistuspärast kasumit,
where the undertaking is not chosen pursuant to a public procurement procedure, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
kui ettevõtte valikut ei teostatud riigihanke korras, määrati vajaliku hüvitise tase, analüüsides kulusid, mis oleks esinenud keskmisel, hästi juhitud ja nõuetekohaselt varustatud ettevõttel oma ülesannete täitmisel, võttes arvesse nende kohustuste täitmisega seonduvaid tulusid ja ka mõistuspärast kasumit.
In the case in point, the Commission considers that the second condition laid down by the Court in Altmark is not met.
Antud juhul leiab komisjon, et Altmarki otsusega ettenähtud teine tingimus ei ole täidetud.
The investment grants and capital injections are one-off support measures granted by the French State to France 2 and France 3 to enable them to cope with the deterioration in their economic situation.
Prantsuse riigi poolt France 2-le ja France 3-le antud investeeringutoetused ja kapitalidotatsioonid on tõepoolest täpsed toetusmeetmed, võimaldamaks neil toime tulla oma majandusliku olukorra halvenemisega.
Such finance was granted only a posteriori and in order to address an unforeseen situation, and therefore not on the basis of parameters established in advance in an objective and transparent manner.
Need finantseeringud anti alles a posteriori ja ettenägematu olukorraga toimetulekuks. Seega ei ole tegemist eelnevalt objektiivsel ja läbipaistval viisil kindlaksmääratud parameetritele vastavalt antud finantseeringutega.
Furthermore, as far as the fourth condition laid down by the Court in Altmark is concerned, the Commission notes that the television broadcasters to which the French authorities entrusted public service obligations were not chosen pursuant to a public procurement procedure, and the level of financial compensation granted to the two public broadcasters was not determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided, would have incurred in discharging those public service obligations.
Pealegi täheldab komisjon Altmarki otsusega ettenähtud neljanda tingimuse osas, et telekanaleid, millele Prantsuse ametiasutused usaldasid avaliku teenistuse ülesannete täitmise, ei valitud riigihanke korras. Lisaks ei määratud kahele avalik-õiguslikule kanalile antud rahalise hüvitise taset, analüüsides kulusid, mis oleks esinenud ühel keskmisel, hästi juhitud ja nõuetekohaselt varustatud ettevõttel tema avaliku teenistuse ülesannete täitmisel.
Since the cumulative conditions laid down by the Court in Altmark are not met, the Commission finds that the grants and capital injections covered by this Decision did constitute for France 2 and France 3 selective advantages within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Kuna Altmarki otsusega sätestatud kumulatiivsed tingimused ei ole täidetud, täheldab komisjon, et käesoleva otsuse alla kuuluvad toetused ja kapitalidotatsioonid moodustasid France 2 ja France 3 jaoks lepingu artikli 87 lõike 1 alusel valikulised eelised.
The Court of Justice has furthermore consistently held [10] that any State aid which strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra Community trade distorts competition.
Pealegi Euroopa Kohtu [10] pideva kohtupraktika järgi tekitab konkurentsi moonutamist kogu riigiabi, mis tugevdab ühe ettevõtte positsiooni teiste ühendusesiseses kaubanduses konkureerivate ettevõtete suhtes.
In 1988, when the Commission’s examination of this case began, the broadcasting sector in France was open to competition.
aastal, millest alates algab komisjoni uurimine käesolevas asjas, oli audiovisuaalsektor Prantsusmaal konkurentsile avatud.
France 2 and France 3 were in competition with other television broadcasters and the financial advantage they received through the financial measures covered by this Decision necessarily maintained or strengthened their position compared with that of their competitors.
France 2 ja France 3 konkureerisid teiste teleoperaatoritega ja rahaline eelis, mida nad käesoleva otsuse alla kuuluvate rahaliste meetmete kaudu kasutada said, hoidsid või tugevdasid tingimata nende positsiooni konkurentide positsioonide suhtes.