natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the French authorities, the threshold is fixed on the basis of an objective and rational criterion.
Prantsuse ametivõimude kohaselt tugineti maksumäära kinnitamisel objektiivsele ja ratsionaalsele kriteeriumile.
Since it is calculated on the basis of the turnover of those liable to pay the levy, they claim that it does not distort competition between those concerned.
Arvutatuna maksukohustuslaste käibe põhjal ei too see kaasa konkurentsi kahjustamist maksukohustuslaste vahel.
They argue that the criterion is objective because in fixing the threshold no account of is taken of any consideration other than that of revenue.
Kriteerium on seega objektiivne, kuna maksumäära kinnitamine välistab kõigi teiste põhjenduste arvestamise peale teenitud tulu summa.
They argue that it is rational because the threshold is the same as that for the payment of VAT.
See on ka ratsionaalne, kuna vastab käibemaksuga maksustamise reaalse ja normaalse režiimi käibe tasemele.
The French authorities point out that the levy on meat purchases is collected and inspected according to the rules applicable to VAT.
Siinkohal meenutavad Prantsuse ametivõimud, et lihaostude pealt makstav maks on kaetud ja kontrollitud vastavalt käibemaksu osas kohaldatavatele reeglitele.
The same thresholds have been used for a range of different taxes, such as the tax on certain advertising expenditure, for example.
Samu maksutasemeid sai kasutada ka teistsugustes situatsioonides, nagu näiteks maks teatavate reklaamikulutuste pealt.
In fact, the undertakings exempted from payment of the levy are primarily small butchers from which collecting the levy would have been too costly.
Seeläbi olid maksu tasumisest vabastatud ettevõtted peamiselt käsitöönduslikud lihatööstused ja lihakauplused, mille puhul maksu sissenõudmine oleks kaasa toonud liiga suure kulu.
In addition, the French authorities point out that, even if the Commission’s argument that the choice of threshold could affect intra-Community trade is accepted, the consequences would be very limited in that:
Lisaks rõhutavad Prantsuse ametivõimud, et isegi kui tuleks arvestada komisjoni väidet, et selline valik võib mõjutada ühendusesisest kaubavahetust, oleks kõnealuse valiku tagajärjed väga piiratud, kuna:
supermarkets obtain most of their supplies on the French market.
peamiselt varustavad Prantsuse turgu suured jaekaubandusettevõtted.
Imports of meat from other Member States amount to approximately 16 % of all meat consumed in France and are mainly intended for home catering.
Liha import teistest liikmesriikidest ulatub umbes 16 %ni kogu Prantsusmaal tarbitud lihast, ning on eelkõige suunatud koduseks tarbimiseks.
Supermarkets do not therefore market substantial quantities of meat from other Member States,
Suured jaekaubandusettevõtted ei turusta seega märkimisväärsetes kogustes teistest liikmesriikidest pärinevat liha,
specialised butchers do not sell meat exclusively of regional or national origin.
spetsialiseeritud lihakauplused ei müü eranditult kohalikku või omamaist päritolu liha.
On the contrary, certain butcheries obtain most of their supplies abroad.
Vastupidi, mõned lihakauplused varustavad end suures osas välismaal.
REGARDING THE FINANCING OF THE SCHEME
MEETME RAHASTAMISEST
The French authorities state that the Commission is of the opinion that the PRS might be financed by means of a tax that is incompatible with Article 90 of the Treaty, which prohibits discriminatory internal taxation.
Prantsuse ametivõimud selgitavad, et komisjoni hinnangul võis jäätmekäitlusteenus olla rahastatud maksu abil, mis oli kokkusobimatu asutamislepingu artikliga 90, mis keelustab diskrimineeriva siseriikliku maksustamise.
They refer, in particular, to the infringement proceedings initiated in 1998.
Nad meenutavad eelkõige 1998. aastal algatatud lepingu rikkumise menetlust.
On this point, the French authorities referred the Commission to the arguments put forward in their letter to the Commission dated 18 September 1998 in response to the letter giving formal notice dated 29 July 1998.
Selles osas juhtisid Prantsuse ametivõimud komisjoni tähelepanu argumentidele, mis nad esitasid komisjonile oma 18. septembri 1998. aasta kirjaga vastuseks 29. juuli 1998. aasta meeldetuletusele.
In that letter, the French authorities concluded that the rendering levy fulfilled none of the criteria for being classified as a customs duty or a levy having an equivalent effect to a customs duty or even as discriminatory taxation within the meaning of the Treaty.
Nimetatud kirjas jõudsid Prantsuse ametivõimud järeldusele, et loomsete jäätmete käitlemise maks ei vasta ühelegi nõutavale tingimusele, mis võimaldaks seda kvalifitseerida tollimaksuna või tollimaksuga võrdsustatud maksuna, st et seda saaks käsitada diskrimineeriva maksumeetmena asutamislepingu tähenduses.
However, they drew the Commission’s attention to the fact that, in the interests of conciliation, the levy was assigned to the general national budget as from 1 January 2001 (Article 35 of the Loi de finances rectificative pour 2000).
Nad juhivad ometi komisjoni tähelepanu asjaolule, et kompromissi eesmärgil suunati kõnealune maks alates 1. jaanuarist 2001 üldisesse riigieelarvesse (2000. aasta lisaeelarveseaduse artikkel 35).
The French authorities consider the allegation that the link between the revenue from the levy and the use made of it was not broken on 1 January 2001 to be unfounded.
Väidete osas, mille kohaselt puudub tegelik eraldatus maksutulu ja selle suunamise vahel alates 1. jaanuarist 2001, on Prantsuse ametivõimud seisukohal, et neid tuleb vaadelda põhjendamatutena.
The levy, in the same way as other comparable resources, is assigned to the general national budget and is not assigned to a specific chapter of expenditure by the Ministry of Agriculture.
Maks, nagu ka teised samaväärsed ressursid, on suunatud üldisesse riigieelarvesse, ilma et see oleks seotud mõne kindla põllumajandusministeeriumi jaotisega.
Since this Ministry is responsible for the operation of the PRS, it is essential that it be allocated appropriations for fulfilling this task.
Kuna kõnealune ministeerium on vastutav jäätmekäitlusteenuse elluviimise eest, on ometi vajalik talle selle ülesande täitmiseks vahendid tagada.
The French authorities give assurances that these appropriations under no circumstances come from the product of the levy.
Prantsuse ametivõimud kinnitavad, et need vahendid ei tulene mingil juhul kinnipeetud maksutulust.
The French authorities point out that the purpose of Law No 96-1139 of 26 December 1996 was to lay down rules on the collection and destruction of animal carcases and slaughterhouse waste unfit for human consumption.
Prantsuse ametivõimud tuletavad meelde, et 26. detsembri 1996. aasta seaduse nr 96-1139 eesmärgiks oli reguleerida loomakorjuste ja inimesele tarbimiseks kõlbmatuks tunnistatud loomsete jäätmete kogumist ja hävitamist.
It established the PRS and provided for its financing by means of a new levy.
Selleks loodi jäätmekäitlusteenuse ning selle rahastamise tingimused uue maksukorralduse abil.
To that end, Law No 96-1139 amends both the Code rural and the Code général des impôts.
Seetõttu muudeti seadusega nr 96-1139 korraga nii põllumajandusseadustikku kui ka maksuseadustikku.
The provision inserted in the Code général des impôts by Article 1 of Law No 96-1139 could have been inserted quite as legitimately in the 1997 Loi de finances.
Seaduse nr 96-1139 artikliga 1 maksuseadustikku lisatud säte oleks võinud koha leida ka 1997. aasta eelarveseaduses.
Nevertheless, for reasons of procedure, to ensure parallelism between new Government expenditure and the necessary revenue and because of their similar objectives, revenue from the levy at that time being intended to finance a fund from which the PRS would in turn be financed, Article 302bis ZD was inserted in the Code général des impôts by Law No 96-1139.
Siiski sätestati artikli 302a ZD lisamine maksuseadustikku seadusega nr 96-1139, kuna ühtaegu nii protseduurilistel põhjustel ja parallelismi tõttu riigi uute kulutuste ja vajalike tulude vahel kui ka eesmärkide sarnasuse tõttu suunati maksutulu seekord jäätmekäitlusteenuse rahastamiseks mõeldud fondi.
The French authorities point out that the levy introduced by Article 302bis ZD of the Code général des impôts is a levy on meat purchases.
Prantsuse ametivõimud tuletavad meelde, et maksuseadustiku artikliga 302a ZD kehtestatud maks on maks liha ostmise pealt.
Although commonly known as the ‘rendering levy’ because of its original objective, it was never officially called that.
Kuigi seda üldiselt nimetatakse tema esialgse eesmärgi tõttu loomsete jäätmete käitlemise maksuks, pole maks tegelikult kunagi sellist nime kandnud.
Article 1(B) of Law No 96-1139 stipulated that revenue from the levy collected under Article 302bis ZD of the Code général des impôts was assigned to a fund intended to finance the collection and destruction of carcases and slaughterhouse waste unfit for consumption.
Seaduse nr 96-1139 artikli 1 lõige B sätestas, et maksuseadustiku artikli 302a ZD kohaselt kogutud maksu tulu suunatakse fondi, mille eesmärgiks oli loomakorjuste ning inimestele ja loomadele toiduks kõlbmatuks tunnistatud loomajäätmete kogumise ja hävitamise rahastamine.
The Loi de finances rectificative pour 2000 stopped the revenue from the levy on meat purchases going to the fund after 31 December 2000.
aasta lisaeelarveseadusega lõpetati fondi rahastamine lihaostu maksust pärast 31. detsembrit 2000.
Consequently, the levy on meat purchases, which has appeared as such in the tax revenue in the national budget since 1 January 2001, is no longer assigned to specific expenditure but is paid into the general national budget.
Edaspidi ei ole lihaostu maks, mis sellisel kujul esineb riigieelarve tulude hulgas alates 1. jaanuarist 2001, enam määratud ühe kindla kulutuse rahastamiseks, vaid makstakse otse üldisesse riigieelarvesse.
The fund established by Law No 96-1139 is no longer financed.
Seadusega nr 96-1139 asutatud fondi enam ei rahastata.
The funds were cleared and expenditure relating to the PRS is entered directly in the budget of the Ministry of Agriculture along with any other expenditure for which it is responsible.
Fond suleti ja jäätmekäitlusteenusega seotud kulutused lisatakse otse põllumajandusministeeriumi eelarvesse samuti nagu kõik teised kulutused, mille eest kõnealune ministeerium vastutab.
The Loi de finances rectificative pour 2000 is an amending financial act, the purpose of which is not to amend the title of Law No 96-1139 of 26 December 1996, whose purpose remains the establishment of the PRS, but to amend the Code général des impôts and the method of financing the public service concerned by inserting a specific budget chapter.
aasta lisaeelarveseaduse eesmärgiks ei ole muuta 26. detsembri 1996. aasta seadust nr 96-1139, mille eesmärk on endiselt jäätmekäitlusteenuse korraldamine, vaid muuta maksuseadustikku ja kõnealuse avaliku teenuse rahastamisviisi, luues selleks spetsiaalse eelarvejaotise.
As regards changes in the amount of the levy after 2000, the French authorities state that they changed the rates and the base of the levy on meat purchases on 1 January 2001, when the revenue from it was assigned to the national budget.
Maksusumma arengu osas pärast 2000. aastat märgivad Prantsuse ametivõimud, et nad muutsid lihaostu maksu määra ja maksustamise alust 1. jaanuaril 2001, kui see määrati üldisesse riigieelarvesse.
There were no other changes until 1 January 2004.
Teisi muudatusi pole tehtud kuni 2004. aasta 1. jaanuarini.
The increases made in the Loi de finances rectificative pour 2000 were intended, along with other tax and budgetary measures, to adjust Government expenditure and revenue.
aasta lisaeelarveseaduses tehtud muudatuste eesmärk oli, lisaks teistele rahanduslikku ja eelarvet puudutavatele meetmetele, korrigeerida riigi kulude ja tulude tasakaalu.
The French authorities admit that the financing of the PRS by the Ministry of Agriculture constituted significant new expenditure that had an impact on the rebalancing of Government financial resources carried out at the time.
Prantsuse ametivõimude sõnul on tõsi, et jäätmekäitlusteenuse rahastamine põllumajandusministeeriumi vahenditest moodustas uue olulise kuluallika, mis mõjutas samaaegset riigiressursside tasakaalustamist.
Since that date, the rate of the levy has not been indexed in line with the financing needs of the PRS.
Alates sellest kuupäevast ei ole vahendit maksumäära indekseerimiseks jäätmekäitlusteenuse rahastamise vajaduste suhtes.
In addition, the French authorities explain that, as a result of the changes in the rates and base of the levy, since 2001 the revenue it has generated has been significantly greater than expenditure on the PRS for more general reasons of budgetary equilibrium (see Table 1).
Lisaks selgitavad Prantsuse ametivõimud, et maksumäära ja maksustamise aluse muudatuste tulemusena saadud tulu oli aastal 2001 üldisematel eelarvetasakaalu põhjustel ilmselt kõrgem kui jäätmekäitlusteenuse kulutuste areng (vt tabel 1).
The French authorities specified that the financing assigned to the PRS was not used for ends other than financing the service.
Prantsuse ametivõimud täpsustasid, et jäätmekäitluseteenusega seotud fonde ei kasutatud muudel eesmärkidel kui ainult selle teenuse rahastamiseks.
From 1997 to 2000, the fund managed by the CNASEA was used only for the collection, processing and incineration by the PRS of high-risk products.
Aastatel 1997–2000 kasutati CNASEA hallatud fondi vaid jäätmekäitlusteenuse raamesse kuuluvate kõrge riskitasemega toodete kogumiseks, töötlemiseks ja põletamiseks.
It could not have been used for any other purpose since, according to the French authorities, during that period, other rendering by-products were put to use.
Sellel ei olekski saanud olla teistsugust kasutust, kuna Prantsuse ametivõimude kinnitusel sel ajavahemikul teised loomsed subproduktid väärtustati.
Furthermore, revenue from the levy was much lower than the cost of the PRS over that period.
Lisaks on maksutulu sama perioodi jäätmekäitlusteenuse kuludest märgatavalt väiksem.
After 1 January 2001, the financing necessary for the operation of the PRS was allocated by Parliament on an annual basis to the Ministry of Agriculture, responsible for financing and operating the PRS.
Pärast 1. jaanuari 2001 läbisid jäätmekäitlusteenuse toimimiseks vajalikud summad iga-aastase hääletuse parlamendis ning suunati põllumajandusministeeriumi eelarvesse, kes vastutas jäätmekäitlusteenuse rahastamise ja elluviimise eest.
The amounts concerned were determined exclusively on the basis of forecasts of expenditure on the PRS without any account being taken of revenue from the levy.
Need summad määrati kindlaks ainult vastavalt jäätmekäitlusteenuse kuluprognoosidele ja ilma mingi seoseta maksu võimaliku tuluga.
Finally, the French authorities point out that the revenue from the levy was assigned to a special fund intended to finance the PRS from 1997 to 2000 only.
Ning lõpuks tuletavad Prantsuse ametivõimud meelde, et maksutulu suunati jäätmekäitlusteenuse rahastamiseks mõeldud spetsiaalsesse fondi vaid aastatel 1997–2000.
Over that period, the Ministry of Agriculture did not therefore allocate appropriations to cover expenditure on the PRS.
Sellel ajavahemikul ei saanud põllumajandusminister seega suunata ressursse jäätmekäitlusteenuse kulutuste katmiseks.
Budget Chapter 44-71 was created in 2001.
Eelarvejaotis 44-71 loodi 2001. aastal.
From 1997 to 2000, the fund to which revenue from the levy on meat purchases was assigned had no surpluses.
Ajavahemikus 1997–2000 ei tekkinud lihaostu maksust rahastatud fondil ülejääke.
According to the French authorities, after 1 January 2001, no correlation can be established between collection of the levy and appropriations assigned by the Ministry of Agriculture, which are allocated from national budgetary resources.
Prantsuse ametivõimude sõnul ei saa pärast 1. jaanuari 2001 enam tõestada seost maksu sissenõudmise ja põllumajandusministeeriumi poolt juhitud rahade vahel, mis tulenevad kogu riigieelarve ressurssidest.
Table 1, sent by the French authorities, shows the revenue from the levy and expenditure on the PRS.
Prantsuse ametivõimude saadetud tabel 1 näitab maksutulusid ja jäätmekäitlusteenuse kulutusi.
The total revenue from the rendering levy between 1997 and 2002 was EUR 1337676215 and total expenditure on the PRS was EUR 828552389.
Sellest selgub, et loomsete jäätmete käitlemise maksutulude kogusumma aastail 1997–2002 oli 1337676215 eurot ning jäätmekäitlusteenuse eest makstud kogusumma oli 828552389 eurot.
Revenue from the levy recorded by the Treasury
Riigikassas registreeritud maksutulu
Expenditure on the PRS
Jäätmekäitlusteenuse kulutused
Budget assigned to the CNASEA
CNASEA-le makstud eelarveressursid
Subtotal 1
kogusumma 1
Subtotal 2
kogusumma 2
REMARKS ON THE COMMENTS SUBMITTED BY THIRD PARTIES
TÄHELEPANEKUD KOLMANDATE ISIKUTE ESITATUD MÄRKUSTE KOHTA
By letter dated 9 April 2003, the French authorities responded to the comments submitted by third parties, putting forward the arguments set out below.
aprilli 2003. aasta kirjaga vastasid Prantsuse ametivõimud kolmandate isikute esitatud märkustele. Nende märkuste kohta esitasid nad järgmised kommentaarid.
Regarding the claim that the PRS does not fall within the scope of Article 86(2) of the Treaty, the French authorities take the view that the undertakings responsible for the PRS should be regarded as undertakings responsible for a service of general economic interest, for reasons in particular of the protection of public health.
Märkuste osas, mille kohaselt jäätmekäitlusteenus ei kuulu asutamislepingu artikli 86 lõike 2 kohaldusalasse, leiavad Prantsuse ametivõimud, et jäätmekäitlusteenuse osutamise eest vastutavaid ettevõtteid tuleb vaadelda, eelkõige rahva tervise kaitse huvidest lähtudes, üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavate ettevõtetena.
With regard to the comments of the FCD, the French authorities stress that the PRS collects and destroys high-risk products, of whatever origin, and that therefore all users of the PRS are treated equally.
FCD märkuste osas soovisid Prantsuse ametivõimud täpsustada, et jäätmekäitlusteenuse raames teostatakse kõrge riskiastmega toodete äravedu ja hävitamist sõltumata nende päritolust ning et seega ei esine jäätmekäitlusteenuse kasutajate erinevat kohtlemist.
With regard to the alleged over-compensation provided by payments for the PRS, the French authorities argue that there cannot be any over-compensation in the payments made to the rendering undertakings, in that payment for the service is made under the procedures for the award of public contracts or under requisition procedures, meaning that compensation is granted for the proven, direct, material loss incurred by service providers in fulfilling the obligations placed on them.
Väidetava ülekompenseerimise kohta jäätmekäitlusteenuse maksetes leiavad Prantsuse ametivõimud, et maksete puhul loomsete jäätmete käitlemise ettevõtetele ei ole ülekompenseerimine võimalik, kuna teenuse osutamist tasustatakse kas riigihangete korraldamise protseduuri raames või sundkoormiste raames, mille tagajärjel kompenseeritakse otsene ja kindel varaline kahju, mis tuleneb ettevõtjale pandud kohustusest.
The French authorities explain that, contrary to what the FCD claims, the financing assigned to the PRS is not used to finance other activities not falling within the scope of the legislation concerned.
Prantsuse ametivõimud selgitavad, et vastupidiselt FCD väidetele ei rahastata jäätmekäitlusteenusele määratud fondist teisi tegevusi, mis ei kuulu seaduse kohaldusalasse.
Consequently, the PRS differs from the mechanism established to destroy meal following the ban on its use in animal feed.
Jäätmekäitlusteenus seisab seega eraldi meetmest kondijahude hävitamiseks pärast nimetatud jahu loomatoidus kasutamise keelustamist.
The French authorities point out that extending the remit of the PRS to cover all SRM, referred to by the FCD, was simply implementing the provisions of Regulation (EC) No 1774/2002 of the European Parliament and of the Council laying down health rules concerning animal by-products not intended for human consumption [28].
Prantsuse ametivõimud selgitavad, et ülesannete laiendamine kõigile eririskiga ainetele, mille FCD esile tõi, ei kujuta endast muud kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. oktoobri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1774/2002 sätete rakendamist, milles sätestatakse muuks otstarbeks kui inimese toiduks ettenähtud loomsete kõrvalsaaduste sanitaareeskirjad.
Before the entry into force of that Regulation, the spinal columns of bovine animals of more than 12 months old were not considered to be SRM.
Enne nimetatud määruse jõustumist ei olnud enam kui kaksteist kuud vanade veiste selgrookondid eririskiga toorainetena kirjas.
According to the French authorities, all SRM, which was not referred to as such under French legislation, came under material seized at slaughterhouses.
Kõik eririskiga ained, mida Prantsuse seaduses selle mõiste all ei mainitud, kuulusid Prantsuse ametivõimude seisukoha järgi tapamajajäätmete kategooriasse.
The French authorities claim that they specifically identified SRM in the legislation following the introduction of spinal columns in the list of SRM, although these are not removed at the slaughterhouse but rather on the butcher’s premises.
Selgrookontide lisamisel eririskiga toorainete loetellu isegi siis, kui need ei tule tapamajast, vaid lihatööstusest, oleks Prantsuse ametivõimud eririskiga ained seaduses selgelt tuvastanud.
They argue that the amendment to the Law simply applied the principle of equal treatment, allowing all those holding SRM to benefit from the PRS on the same conditions.
Seega oleks seadusemuudatus vaid rakendanud võrdse kohtlemise põhimõtet, mille kohaselt iga eririskiga toorainete omaja võiks samadel tingimustel jäätmekäitlusteenust kasutada.
With regard to the comments made by the Spanish Government, the French authorities provided figures showing that Spanish exports of fresh and frozen meat to both non-member countries and other Member States have increased since 1995, unlike French exports, which have fallen.
Hispaania valitsuse märkuste osas tõid Prantsuse ametivõimud esile arvud, mis näitavad, et Hispaania värske liha või külmutatud liha eksport nii teistesse liikmesriikidesse kui kolmandatesse riikidesse on alates 1995. aastast suurenenud, vastupidiselt Prantsuse liha ekspordile.
Under these circumstances, the French authorities take the view that the Spanish authorities cannot claim that the provision free of charge of the PRS in France has unfavourably modified the pattern of trade in meat, an argument for which they provide no supporting data.
Sellistes tingimustes, leiavad Prantsuse ametivõimud, ei saa Hispaania ametivõimud esitada lihakaubanduse ebasoodsa arengu põhjendusena asjaolu, et jäätmekäitlusteenus on Prantsusmaal tasuta, seda enam, et oma väite kinnituseks ei too nad ühtegi arvulist näitajat.
ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 87 LÕIGE 1
In accordance with Article 87(1) of the Treaty, save as otherwise provided in the Treaty itself, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Asutamislepingu artikli 87 lõike 1 kohaselt on, juhul kui asutamislepingus ei ole sätestatud teisiti, igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, ühisturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust.
Articles 87, 88 and 89 of the Treaty are applicable to the pigmeat sector pursuant to Article 21 of Council Regulation (EEC) No 2759/75 on the common organisation of the market in pigmeat [29].
Nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määruse (EMÜ) nr 2759/75, mis käsitleb sealihaturu ühist korraldust, artikli 21 alusel kohalduvad sealihasektoris asutamislepingu artiklid 87 ja 89.