natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By letter of 13 August 2003 (registered as received on 14 August 2003 under No A/35706), the two joint competitors informed the Commission that part of the aid had been paid to AVR Nuts and they asked the Commission to take an injunction decision to suspend further payments and a decision ordering the Netherlands to provisionally recover the aid pursuant to Article 11 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [3].
augusti 2003. aasta kirjas (registreeritud 14. augustil 2003 numbri all A/35706) andsid kaks ühiselt tegutsevat konkurenti komisjonile teada, et osa abist on AVR Nuts’ile välja makstud ja palusid komisjonil nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr. 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks, [3] artikli 11 põhjal vastu võtta otsused, et anda Madalmaadele korraldus peatada edasised maksed ja väljamakstud abi esialgu tagasi nõuda.
As requested by the Commission on 20 August 2003 (D/55321), the Netherlands confirmed by letter of 25 September 2003 (registered as received on 30 September under No A/36690) that, as regards 2002 and the first quarter of 2003, the notified aid had been paid to AVR Nuts.
Komisjoni palvel 20. augustist 2003. (kiri viitenumbriga D/55321) kinnitasid Madalmaad 25. septembri 2003. aasta (registreeritud 30. septembril 2003 numbri all A/36690) kirjas, et abi, millest teatati, on 2002. aasta ja 2003. aasta esimese kvartali eest AVR Nuts’ile välja makstud.
By letter of 20 October 2003 (D/56735), the Commission informed the two joint competitors that it did not intend to take the decisions requested.
oktoobri 2003. aasta kirjaga (viitenumber D/56735) teatas komisjon kahele ühiselt tegutsevale konkurendile, et tal ei ole kavas taotletud otsuseid vastu võtta.
The two joint competitors restated their request by letters of 14 November 2003 (registered as received on 17 November under No A/37909) and of 1 December 2003 (registered as received on 2 December under No A/38325).
Kaks ühiselt tegutsevat konkurenti kordasid oma palvet tungivalt 14. novembri 2003. aasta kirjas (registreeritud 17. novembril 2003 numbri all A/37909) ja 1. detsembri 2003. aasta kirjas (registreeritud 2. detsembril 2003 numbri all A/38325).
The letter of 1 December and the Commission’s reply of 24 November 2003 (D/57541) confirming its position actually crossed in the post.
See viimane kiri edastati tegelikult samaaegselt komisjoni vastusega 24. novembrist 2003 (viitenumbriga D/57541), milles komisjon oma seisukohta kinnitas.
After requesting an extension (letter of 14 July 2003, registered as received on 18 July under No A/35109 and letter of 29 October 2003, registered as received on 5 November under No A/37568) that was granted by letter of 23 July 2003 (D/54737), the Netherlands commented on the Commission’s decision by letter of 18 December 2003 (registered as received on 8 January 2004 under No A/30088).
Pärast edasilükkamistaotlust (14. juuli 2003. aasta kiri, registreeritud 18. juulil 2003 numbri all A/35109 ja 29. oktoobri 2003. aasta kiri, registreeritud 5. novembril 2003 numbri all A/37568), mis rahuldati 23. juuli 2003. aasta kirjas (viitenumber D/54737), esitasid Madalmaad 18. detsembri 2003. aasta kirjas (registreeritud 8. jaanuaril 2004 numbri all A/30088) märkusi seoses komisjoni otsusega.
It gave its observations on the comments from interested parties by letters of 23 December 2003 (registered as received on 8 January 2004 under No A/30090), 23 January 2004 (registered as received on 29 January under No A/30621), 25 February 2004 (registered as received on 27 February under No A/31451) and 23 April 2004 (registered as received on 30 April under No A/33118).
Madalmaad esitasid märkusi seoses huvitatud isikutelt saadud märkustega 23. detsembri 2003. aasta (registreeritud 8. jaanuaril 2004 numbri all A/30090), 23. jaanuari 2004. aasta (registreeritud 29. jaanuaril 2004 numbri all A/30621), 25. veebruari 2004. aasta (registreeritud 27. veebruaril 2004 numbri all A/31451) ja 23. aprilli 2004. aasta (registreeritud 30. aprillil 2004 numbri all A/33118) kirjades.
By means of the last two letters, the Netherlands also informed the Commission of ongoing developments at AVR Nuts.
Kahes viimases kirjas teavitasid Madalmaad komisjoni ka arengust AVR Nuts’is.
Since the mounting deficits would require increasing amounts of aid, it was decided to close one of the two RDFs with effect from 1 July 2004.
Kuna kasvav puudujääk oleks nõudnud järjest suuremaid abisummasid, otsustati üks kahest pöördtrummelahjust alates 1. juulist 2004 sulgeda.
Closure of the second RDF was still under consideration.
Teise pöördtrummelahju võimalik sulgemine oli veel kaalumisel.
It transpired that the original aid contract contained provisions to the effect that the Netherlands would grant some compensation for the costs of closure.
Ilmnes, et algne abileping sisaldas sätteid, mille põhjal Madalmaad hüvitaksid sulgemiskulud teatavas ulatuses.
In view of the new information, the Commission adopted on 14 July 2004 decision C(2004) 2640 fin extending the Article 88(2) procedure to the compensation for the costs of the (possible) closure of the RDFs.
Toetudes uuele teabele, võttis komisjon 17. juulil 2004 vastu lõpliku otsuse C(2004) 2640, et laiendada asutamislepingu artikli 88 lõikes 2 ettenähtud menetlust pöördtrummelahjude (võimaliku) sulgemise kulude hüvitamisele.
On 16 July this decision was sent to the Netherlands, which asked for an extension of the deadline for comments and for a meeting to be convened to discuss the ongoing developments (letter of 30 July 2003, registered as received on 4 August under A/35996).
See otsus edastati 16. juulil 2004 Madalmaadele, kes taotlesid tähtaja pikendamist, et esitada selle otsuse kohta märkusi, ja samuti selleks, et pidada koosolek, kus arutatakse toimuvat arengut (30. juuli 2004. aasta kiri, registreeritud 4. augustil 2004 numbri all A/35996).
A meeting between representatives of the Netherlands and of the Commission took place on 23 August 2004.
augustil 2004 toimus Madalmaade ja komisjoni esindajate koosolek.
Another meeting between representatives of the Commission and of the two joint competitors took place on 26 August 2004.
augustil 2004 toimus teine komisjoni talituste ja kahe ühiselt tegutseva konkurendi koosolek.
For the rest, the law firm represented yet another competitor.
See advokaadibüroo esindas veel ühte konkurenti.
The Netherlands commented on the Commission’s decision by letter of 10 September 2004 (registered as received on 17 September under No A/36999).
Madalmaad esitasid komisjoni otsuse kohta märkusi 10. septembri 2004. aasta kirjas (registreeritud 17. septembril 2004 numbri all A/36999).
By letter of 30 September 2004 (D/56902), the Commission requested further information which the Netherlands provided by letter of 22 October 2004 (registered as received on 27 October under No A/38271).
Komisjon palus 30. septembri 2004. aasta kirjas (viitenumbriga D/56902) lisateavet, mille Madalmaad edastasid 22. oktoobri 2004. aasta kirjas (registreeritud 27. oktoobril 2004 numbri all A/38271).
In that letter, the Netherlands confirmed that further aid had been paid to the recipient for the remainder of 2003, the first three quarters of 2004 and the closure of one of the installations.
Selles kirjas kinnitasid Madalmaad, et abisaajale maksti välja edasine toetus ülejäänud 2003. aastaks, 2004. aasta kolmeks esimeseks kvartaliks ja ühe seadme sulgemiseks.
The decision to extend the procedure was published in the Official Journal of 9 October 2004 [4].
Otsus menetluse laiendamise kohta avaldati Euroopa Liidu Teatajas9. oktoobril 2004.
The Commission received comments from the two joint competitors (letters of 16 and 19 November 2004, registered under Nos A/38860 and A/38978).
Komisjonile esitasid märkusi kaks ühiselt tegutsevat konkurenti (16. ja 19. novembri 2004. aasta kirjad, registreeritud numbrite all A/38860 ja A/38978).
It forwarded these comments to the Netherlands by letter of 22 November 2004 (D/58307).
Komisjon saatis need märkused Madalmaadele 22. novembri 2004. aasta kirjas (viitenumber D/58307).
The Netherlands made observations on these comments and answered the Commission's questions by letters of 22 December 2004 (registered as received on 5 January 2005 under No A/30171) and 12 January 2005 (registered as received on 17 January under No A/30525).
Madalmaad esitasid märkusi nende märkuste kohta ning vastasid komisjoni küsimustele 22. detsembri 2004. aasta kirjas (registreeritud 5. jaanuaril 2005 numbri all A/30171) ja 12. jaanuari 2005. aasta kirjas (registreeritud 17. jaanuaril 2005 numbri all A/30525).
In these letters, the Netherlands informed the Commission not only of the decision to close the remaining RDF but also of the corresponding compensation for the costs of closure.
Nendes kirjades teatasid Madalmaad komisjonile otsusest ka teine ahi sulgeda ja vastavast sulgemiskulude hüvitamisest.
Lastly, the two joint competitors confirmed their opposition to the aid by letters of 25 April 2005 (registered as received the same day under No A/33476) and 2 May 2005 (registered as received on 12 May under No A/33884).
Lõpuks kinnitasid kaks ühiselt tegutsevat konkurenti oma vastuseisu abile 25. aprilli 2005. aasta kirjas (registreeritud samal päeval numbri all A/33476) ja 2. mai 2005. aasta kirjas (registreeritud 12. mail 2005 numbri all A/33884).
Following these letters, yet another meeting between representatives of the Commission and of the two joint competitors took place on 26 May.
Pärast neid kirju toimus 26. mail 2005 veel üks komisjoni talituste ja kahe ühiselt tegutseva konkurendi koosolek.
Again, the law firm also represented the same third competitor (hereinafter this competitor together with the other two are referred to as the ‘three joint competitors’).
Teisel korral esindas advokaadibüroo ka sama kolmandat konkurenti (edaspidi nimetatakse seda konkurenti ja kahte ülejäänud konkurenti koos “kolm ühiselt tegutsevat konkurenti”).
At the meeting, a document was presented suggesting that further aid for 2004 had been paid to AVR Nuts.
Sellel koosolekul esitati dokument, mis osutas, et AVR Nuts’ile oli makstud edasine abi 2004. aastaks.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
2 ASJAOMASE MEETME ÜKSIKASJALIK KIRJELDUS
Background and objective
Taust ja eesmärk
Article 5(2) of the Directive stipulates that ‘the network must also enable waste to be disposed of in one of the nearest appropriate installations, by means of the most appropriate methods and technologies in order to ensure a high level of protection for the environment and public health.’
Sama direktiivi artikli 5 lõikes 2 on sätestatud, et “võrgustik peab ka võimaldama jäätmete kõrvaldamist lähimas sobivas rajatises sobivaima meetodi ja tehnoloogia abil, et tagada inimeste tervise ja keskkonna kaitse kõrge tase”.
In the early 1990s, with a view to meeting these objectives, a special landfill site (‘C2 depot’) and several RDFs began operations in the Netherlands.
1990-ndate aastate algul võeti Madalmaades neid eesmärke silmas pidades kasutusele spetsiaalne jäätmete hoidla (edaspidi “C2 liiki jäätmete hoidla”) ja pöördtrummelahjud.
The C2 depot is used for the appropriate disposal of hazardous waste that cannot be incinerated (‘C2 waste’).
liiki jäätmete hoidlat kasutatakse ohtlike jäätmete nõuetekohaseks kõrvaldamiseks, mida ei saa põletada (edaspidi “C2 liiki jäätmed”).
The RDFs are used for the appropriate disposal of hazardous waste that, despite a low calorific value, can still be incinerated [6] (‘RDF waste’).
Pöördtrummelahjusid kasutatakse ohtlike jäätmete, mida hoolimata nende madalast kütteväärtusest siiski põletamise teel saab töödelda [6] (edaspidi “pöördtrummelahju jäätmed”) nõuetekohaseks kõrvaldamiseks.
This incineration requires co-fuelling and, in practice, the most cost-efficient fuel is hazardous waste with a high calorific value.
Selliseks põletamiseks on vajalik lisasüütamine ja praktikas on kõige kuluefektiivsemaks kütteaineks kõrge kütteväärtusega ohtlikud jäätmed.
In accordance with Article 8(3) of Directive 75/442/EC and Article 4(3) of Council Regulation (EEC) No 259/93 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community [7], Member States may prohibit export of ‘waste for disposal’.
Liikmesriigid võivad vastavalt direktiivi 75/442/EÜ artikli 8 lõikele 3 ja nõukogu 1. veebruari 1993. aasta määruse (EMÜ) nr. 259/93 (jäätmesaadetiste järelevalve ja kontrolli kohta Euroopa Ühenduses, ühendusse sisseveo ning ühendusest väljaveo korral) [7] artikli 4 lõikele 3 “kõrvaldamiseks määratud jäätmete” väljaveo keelata.
It is only after various controls have been carried out that such waste may be traded.
Alles pärast erinevate kontrollide teostamist tohib niisuguseid jäätmeid teisaldada.
However, Member States are not generally allowed to prohibit the exportation to other Member States of ‘waste for recovery’ [8].
Samuti ei tohi liikmesriigid “taaskasutamiseks määratud jäätmete” väljavedu teistesse liikmesriikidesse üldiselt keelata.
The concepts of ‘waste for disposal’ and ‘waste for recovery’ have been clarified in various judgments by the Court of Justice of the European Communities [9].
Mõisted “kõrvaldamiseks määratud jäätmed” ja “taaskasutamiseks määratud jäätmed” on Euroopa Ühenduste Kohtu erinevates kohtuotsustes lahti seletatud.
As a result, compared with the interpretation given to date by the Netherlands, a smaller amount of hazardous waste qualifies as waste for disposal while a larger amount qualifies as waste for recovery.
Selle tulemusena tuleb võrreldes Madalmaade seni kasutatud tõlgendusega vaadelda “kõrvaldamiseks määratud jäätmetena” väiksemat kogust ohtlikke jäätmeid, seega enamik jäätmeid kuulub “taaskasutamiseks määratud jäätmete” hulka.
The distinction does not depend on the calorific value of the waste, but rather on the primary objective of the installation in which the waste is treated and on the nature of the waste.
See eristus ei sõltu jäätmete kütteväärtusest, vaid pigem jäätmekäitlusseadme esmasest otstarbest ja jäätmete liigist.
waste and RDF waste are supplied by companies in all sectors of the economy.
liiki jäätmeid ja ahjujäätmeid toimetavad kohale ettevõtted kõikidest majandussektoritest.
Important sectors include metalworking, business and public services, the (petro-) chemical industry, transport and mining.
Olulised sektorid on muu hulgas metallisektor, äri- ja valitsusasutused, (nafta-) keemiasektor, transport ja mäetööstus.
Most of the waste is handled by specialised intermediaries that typically offer a service covering the various types of waste produced by a company, i.e. C2 and RDF waste, other hazardous waste and non-hazardous waste.
Suurema osa jäätmetest toovad kohale selleks spetsialiseerunud vahendajad, kelle teenuste skaala juba sisaldab eri liiki jäätmeid: C2 liiki jäätmeid ja ahjujäätmeid, muid ohtlikke jäätmeid ning ohutuid jäätmeid.
Such services are, of course, largely tied to the place where the waste is produced, but the more specific types of waste are transported over longer distances.
Need teenused on enamasti seotud kohaga, kus jäätmeid toodetakse, kuid spetsiifilisemat liiki jäätmeid transporditakse ka pikemate distantside taha.
Several large industrial waste companies operate internationally, with establishments in various countries.
Mitmed suured tööstuslikud jäätmekäitlusettevõtted on rahvusvahelised ettevõtted, kellel on kontorid mitmes riigis.
In recent years, the options for putting hazardous waste to effective use have increased.
Viimastel aastatel on võimalused ohtlike jäätmete taaskasutuseks edasi arenenud.
More and more of it is being used in the cement industry (in particular in Belgium) or for filling abandoned mines (in particular in Germany).
Järjest suuremaid koguseid kasutatakse tsemenditööstuses (eelkõige Belgias) või suletud kaevanduste täitmiseks (eelkõige Saksamaal).
The Court’s strict interpretation of ‘waste for disposal’ has facilitated this development.
“Kõrvaldamiseks määratud jäätmete” täpne määratlemine Euroopa Kohtu poolt on soodustanud seda arengut.
At the same time, producers have further reduced the amounts of waste they generate.
Samal ajal on tootjad tootmise käigus tekkivate jäätmete kogust suutnud vähendada.
Within legal limits they can, at least to some extent, blend some of it with less hazardous waste, thereby reducing the costs of disposal or recovery.
Seaduslikes piirides ja teataval määral võivad tootjad osa jäätmetest segada vähemohtlike jäätmetega, mis võimaldab odavamat kõrvaldamist või taaskasutamist.
As a result, the supply of RDF waste fell from about 80000/100000 tonnes in 1995 to about 34000 tonnes in 2002, compared with an anticipated figure of some 38500 tonnes.
Seeläbi vähenes pöördtrummelahju jäätmete kogus 80000-100000 tonnilt 1995. aastal umbes 34000 tonnini 2002. aastal, mis on loodetust parem näitaja võrreldes 2002. aastaks kavandatud 38500 tonniga.
In mid-2004 AVR estimated that only 16000 tonnes of RDF waste would be offered to it annually [10].
aasta keskel hindas AVR Nuts, et talle pakutakse ainult 16000 tonni pöördtrummelahju jäätmeid aastas.
The supply of C2 waste decreased from about 6000 tonnes in 2000 to 4000 tonnes in 2002.
liiki jäätmete hulk vähenes umbes 6000 tonnilt 2000. aastal umbes 4000 tonnini 2002. aastal.
Exports of hazardous waste produced in the Netherlands have increased to some 36000 tonnes, of which some 4000 tonnes is RDF waste, resulting in overcapacity as regards disposal facilities.
Madalmaades toodetud ohtlike jäätmete väljavedu suurenes umbes 36000 tonnini, millest umbes 4000 tonni on pöördtrummelahju jäätmed. Seepärast on jäätmekõrvaldamisseadmetes tekkinud vaba võimsust.
This has become a wider phenomenon affecting, for example, the United Kingdom, Germany and Belgium.
Sama suundumust võib täheldada ka mujal, näiteks Suurbritannias, Saksamaal ja Belgias.
Recipient
Soodustatud isik
The C2 depot and the various RDFs were originally set up by AVR Chemie C.V. (‘AVR Chemie’), which is owned 30 % by the State and 70 % by Holding AVR Bedrijven N.V. (‘AVR-Holding’ or ‘AVR’ in short).
liiki jäätmete hoidla ja erinevad pöördtrummelahjud olid algselt loodud jäätmekäitluskeskuse Chemie CV (edaspidi “AVR Chemie”) poolt, kus riigi osalus on 30% ja Holding AVR Bedrijven NV (edaspidi “AVR Holding” või lühidalt “AVR”) osalus on 70%.
AVR is a major player on the Dutch waste market.
AVR on Madalmaade jäätmeturul peamine turujõud.
It is currently 100 %-owned by Rotterdam municipality, which has though recently announced its intention to sell its shares in AVR.
Praegu on AVR’i 100% omanik Rotterdami kohalik omavalitsus, kuid kes on hiljuti teatanud oma kavatsusest müüa osalus AVR’is maha.
As from the mid-1990s, AVR Chemie incurred losses (€10,9 million in 2000 and €7,2 million in 2001).
Alates 1990-ndate aastate keskpaigast jäi AVR Chemie kahjumisse (10,9 miljonit eurot 2000. aastal ja 7,2 miljonit eurot 2001. aastal).
For this reason, AVR wished to close down the three RDFs operating at that time.
Seepärast tahtis AVR sulgeda need kolm pöördtrummelahju, mis tal sellel ajahetkel töötasid.
The Netherlands, however, reached an agreement on a restructuring.
Madalmaad saavutasid aga siiski kokkuleppe ümberkorraldamise suhtes.
AVR Chemie was split up and AVR Nuts was created in order to continue with the disposal of C2 and RDF waste after the closure of one of the three RDFs.
AVR Chemie jagati kaheks. AVR Nuts asutati selleks, et pärast ühe pöördtrummelahju sulgemist jätkata C2 liiki jäätmete ja pöördtrummelahju jäätmete töötlemist.
AVR-Industrial Waste Services Rotterdam B.V. (‘AVR IW’) was set up to take over the remaining activities on the (hazardous) waste markets, on which AVR wanted to remain active for its own commercial reasons.
AVR-Industrial Waste Services Rotterdam BV (edaspidi “AVR IW”) asutati ülejäänud tegevuseks (ohtlike) jäätmete turgudel, kus AVR oma ärilistel põhjustel soovis aktiivset äritegevust jätkata.
Both are wholly owned by AVR.
Mõlemad ettevõtted kuuluvad täielikult AVR’ile.
AVR Chemie’s only remaining activity is renting out the facilities to AVR Nuts.
AVR Chemie ainus tegevus on hoonete rentimine AVR Nuts’ile.
AVR Nuts and AVR IW cooperate closely.
AVR Nuts ja AVR IW teevad tihedat koostööd.
A service contract stipulates that most of AVR Nuts’ management and commercial functions are carried out by AVR IW.
Teenuslepingus on sätestatud, et enamiku AVR Nuts’i juhtimis- ja kommertsülesandeid täidab AVR IW.
The capacity of the two RDFs for which AVR has a permit is 100000 tonnes of hazardous waste per year.
AVR’il on luba kahe pöördtrummelahju jaoks, mille võimsus on 100000 tonni ohtlikke jäätmeid aastas.
The theoretically available capacity is 80-85 % of the permitted capacity.
Teoreetiliselt moodustab lubatud võimsusest tegelik võimsus 80-85%.
AVR treated 84880 tonnes of hazardous waste (both RDF and other) in 2001, 81274 tonnes in 2002 and 78297 tonnes in 2003.
AVR töötles 2001. aastal 84880 tonni ohtlikke jäätmeid (pöördtrummelahju jäätmed ja muu), 2002. aastal 81274 tonni ja 2003. aastal 78297 tonni.
Incineration of RDF waste requires more or less the same quantity of other hazardous waste as fuel.
Pöördtrummelahju jäätmete põletamisel on kütteaineks vaja enam-vähem sama kogust muid ohtlikke jäätmeid.
The actual volume of RDF waste treated in the RDFs is estimated at 19000 tonnes for 2002 and 23000 tonnes for 2003.
Pöördtrummelahjudes tegelikult töödeldud jäätmete kogus oli 2002. aastal hinnanguliselt 19000 tonni ja 2003. aastal 23000 tonni.
Certain types of RDF waste can also be disposed of in municipal waste incinerators, which operate at a lower temperature.
Teatud liiki pöördtrummelahju jäätmeid on võimalik töödelda ka majapidamisjäätmete põletamisseadmetes, mis töötavad madalal põletamistemperatuuril.
AVR Nuts is obliged to keep separate accounts in accordance with Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings [11].
AVR Nuts on kohustatud pidama eraldi raamatupidamist vastavalt komisjoni 25. juuni 1980. aasta direktiivile 80/723/EMÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse kohta. [11]
The operating deficits
Tegevuspuudujääk
The aid and the activities for which it is granted are defined in a concession decision by the Minister for Housing, Spatial Planning and the Environment (VROM) dated 3 July 2002 and in a concession agreement between the Netherlands, AVR Holding, AVR Nuts, AVR IW and a number of other subsidiaries signed on 10 July 2002.
Abi ja abikõlblikke tegevusvaldkondi kirjeldatakse elamuehituse, ruumilise planeerimise ja keskkonnaministri 3. juuli 2002. aasta kontsessiooniotsuses ja Madalmaade, AVR Holding'i, AVR Nuts'i, AVR IW teiste tütarettevõtete vahelises kontsessioonilepingus, mis allkirjastati 10. juulil 2002. aastal.
By virtue of the decision, the State ‘grants AVR Nuts the exclusive right for a period of 5 years to operate the C2 depot and deal with hazardous waste in the RDFs subject to the obligation to offer the services of these installations as services of general economic interest to the public on reasonable, transparent and non-discriminatory conditions and against socially acceptable tariffs, in compliance with the conditions and provisions laid down in greater detail in the concession agreement.’
Selle otsuse alusel annab riik “AVR Nuts'ile ainuõiguse kasutada viie aasta jooksul C2 liiki jäätmete hoidlat ja töödelda ohtlikke jäätmeid pöördtrummelahjudes koos kohustusega pakkuda C2 liiki jäätmete hoidlat ja ohtlike jäätmete töötlemist pöördtrummelahjudes avalikkusele üldist majandushuvi pakkuva teenusena mõistlikel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel ning ühiskondlikult vastuvõetavate tariifidega, arvestades tingimusi ja sätteid, mis on sätestatud kontsessioonilepingus”.
The agreement determines in detail the conditions for AVR Nuts’ operations.
See leping sätestab üksikasjalikult AVR Nuts'i tegevuse tingimused.
It was to run from 1 January 2002 to 31 December 2006.
Leping kehtib alates 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2006.