natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If necessary, Member States may establish a transitional period of up to five years from the date of implementation of Directive 2005/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 amending Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, within which to adapt their minimum amounts of cover to the amounts provided for in this paragraph.Member States establishing such a transitional period shall inform the Commission thereof and indicate the duration of the transitional period.
Liikmesriigid võivad vajadusel kehtestada kuni viieaastase üleminekuperioodi alates Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/14/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiive 72/166/EMÜ, 84/5/EMÜ, 88/357/EMÜ ja 90/232/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/26/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustuse kohta), rakendamise kuupäevast, mille jooksul kohandatakse minimaalsed hüvitamise piirmäärad käesolevas lõikes ette nähtud summadeni.Liikmesriigid, kes sellise üleminekuperioodi kehtestavad, teavitavad sellest komisjoni ning märgivad ära üleminekuperioodi kestuse.
Within 30 months of the date of implementation of Directive 2005/14/EC Member States shall increase guarantees to at least a half of the levels provided for in this paragraph.
30 kuu jooksul alates direktiivi 2005/14/EÜ rakendamise kuupäevast suurendavad liikmesriigid tagatisi vähemalt pooleni käesolevas lõikes ettenähtud tasemetest.
Every five years after the entry into force of Directive 2005/14/EC or the end of any transitional period as referred to in paragraph 2, the amounts referred to in that paragraph shall be reviewed, in line with the European Index of Consumer Prices (EICP), as set out in Council Regulation (EC) No 2494/95 of 23 October 1995 concerning harmonised indices of consumer prices.
Iga viie aasta järel pärast direktiivi 2005/14/EÜ jõustumist või lõikes 2 ette nähtud üleminekuperioodi lõppu vaadatakse nimetatud lõikes osutatud summad üle, tehes seda kooskõlas Euroopa tarbijahinnaindeksiga (ELTHI), mis on sätestatud nõukogu 23. oktoobri 1995. aasta määruses (EÜ) nr 2494/95 (harmoneeritud tarbijahindade indeksite kohta).
The amounts shall be adjusted automatically.
Summad kohandatakse automaatselt.
Such amounts shall be increased by the percentage change indicated by the EICP for the relevant period, that is to say, the five years immediately preceding the review, and rounded up to a multiple of EUR 10000.
Selliseid summasid suurendatakse ELTHI protsentuaalse muutuse võrra vastaval ajavahemikul, see tähendab läbivaatamisele vahetult eelneval viiel aastal, ning ümardatakse lähima 10000 euro kordseni.
The Commission shall communicate the adjusted amounts to the European Parliament and the Council and shall ensure their publication in the Official Journal of the European Union.
Komisjon teatab kohandatud summad Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning tagab nende avaldamise Euroopa Liidu Teatajas.
Each Member State shall set up or authorise a body with the task of providing compensation, at least up to the limits of the insurance obligation for damage to property or personal injuries caused by an unidentified vehicle or a vehicle for which the insurance obligation provided for in paragraph 1 has not been satisfied.
Iga liikmesriik loob organi või annab volitused mõnele organile, kelle ülesandeks on maksta vähemalt kindlustuskohustuse piires hüvitist vara- või isikukahju eest, mille on põhjustanud tundmatu sõiduk või sõiduk, mille puhul ei ole lõikes 1 sätestatud kindlustuskohustus täidetud.
The first subparagraph shall be without prejudice to the right of the Member States to regard compensation by the body as subsidiary or non-subsidiary and the right to make provision for the settlement of claims between the body and the person or persons responsible for the accident and other insurers or social security bodies required to compensate the victim in respect of the same accident.
Esimene lõik ei piira liikmesriikide õigust pidada organi makstavat hüvitist subsidiaarseks või mittesubsidiaarseks ega õigust sätestada nõuete lahendamine organi ja õnnetuse põhjustanud isiku või isikute ja muude kindlustusandjate või sotsiaalkindlustusorganite vahel, kes peavad kannatanule sama õnnetuse osas hüvitist maksma.
However, Member States may not allow the body to make the payment of compensation conditional on the victim establishing in any way that the person liable is unable or refuses to pay.
Liikmesriigid ei või organil siiski lubada, et hüvitise maksmise tingimus oleks see, kas kannatanu suudab kuidagi tõendada, et vastutav isik ei suuda hüvitist maksta või keeldub seda tegemast.
The victim may in any event apply directly to the body which, on the basis of information provided at its request by the victim, shall be obliged to give him a reasoned reply regarding the payment of any compensation.
Kannatanu võib igal juhul pöörduda otse kõnealuse organi poole, kes on pärast seda, kui ta on kannatanult nõutud teabe saanud, kohustatud andma talle põhjendatud vastuse võimaliku hüvitise maksmise kohta.
Member States may, however, exclude the payment of compensation by that body in respect of persons who voluntarily entered the vehicle which caused the damage or injury when the body can prove that they knew it was uninsured.
Liikmesriigid võivad kõnealuse organi siiski hüvitise maksmisest vabastada, kui tegemist on isikutega, kes sisenesid kahju tekitanud sõidukisse vabatahtlikult ja organ suudab tõestada, et need isikud teadsid, et sõiduk oli kindlustamata.
Member States may limit or exclude the payment of compensation by the body in the event of damage to property by an unidentified vehicle.
Liikmesriigid võivad piirata organi poolt makstavat hüvitist või ta selle maksmisest vabastada, kui varakahju on tekitanud tundmatu sõiduk.
However, where the body has paid compensation for significant personal injuries to any victim of the same accident in which damage to property was caused by an unidentified vehicle, Member States may not exclude the payment of compensation for damage to property on the basis that the vehicle is not identified.
Kui organ on maksnud hüvitist tõsise isikukahju eest samas õnnetuses kannatanule, milles tundmatu sõiduk tekitas varakahju, ei või liikmesriigid siiski välistada varakahju eest hüvitise maksmist põhjusel, et sõiduk on tundmatu.
Nevertheless, Member States may provide for an excess of not more than EUR 500 for which the victim of such damage to property may be responsible.
Sellest olenemata võivad liikmesriigid nimetatud varakahju puhul ette näha kuni 500 euro suuruse kannatanu omavastutuse.
The conditions in which personal injuries are to be considered significant shall be determined in accordance with the legislation or administrative provisions of the Member State in which the accident takes place.
Tingimused, mille alusel saab isikukahju tõsiseks pidada, määratletakse kooskõlas selle liikmesriigi õigusaktide või haldusnormidega, kus õnnetus aset leidis.
In this regard, Member States may take into account, inter alia, whether the injury has required hospital care.
Sellega seoses võib liikmesriik muu hulgas arvesse võtta, kas vigastus nõudis haiglaravi.
Each Member State shall apply its laws, regulations and administrative provisions to the payment of compensation by the body, without prejudice to any other practice which is more favourable to the victim.
Iga liikmesriik kohaldab organi poolse hüvitise maksmise suhtes oma õigus- ja haldusnorme, ilma et see piiraks ühtegi teist kannatanule soodsamat tava.
Amendment to Directive 88/357/EEC
Direktiivi 88/357/EMÜ muudatus
The second sentence in the fourth subparagraph of Article 12a(4) of Directive 88/357/EEC shall be deleted.
Direktiivi 88/357/EMÜ artikli 12a lõike 4 neljanda lõigu teine lause jäetakse välja.
Amendments to Directive 90/232/EEC
Direktiivi 90/232/EMÜ muudatused
Directive 90/232/EEC shall be amended as follows:
Direktiivi 90/232/EMÜ muudetakse järgmiselt.
in Article 1, the following paragraph shall be inserted between the first and second paragraphs:
Artiklis 1 lisatakse esimese ja teise lõigu vahele järgmine lõik:
‘Member States shall take the necessary measures to ensure that any statutory provision or any contractual clause contained in an insurance policy which excludes a passenger from such cover on the basis that he knew or should have known that the driver of the vehicle was under the influence of alcohol or of any other intoxicating agent at the time of an accident, shall be deemed to be void in respect of the claims of such passenger.’ ;
“Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed et tagada, et iga kindlustuspoliisis sisalduv seadus- või lepingujärgne tingimus, mis jätaks kaassõitja kindlustuskaitse alt välja põhjendusel, et ta teadis või oleks pidanud teadma, et sõidukijuht oli õnnetuse ajal alkoholi või mingi muu joovastava aine mõju all, loetakse sellise kaassõitja nõude suhtes kehtetuks.”
The insurance referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC shall cover personal injuries and damage to property suffered by pedestrians, cyclists and other non-motorised users of the roads who, as a consequence of an accident in which a motor vehicle is involved, are entitled to compensation in accordance with national civil law.
Direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 lõikes 1 osutatud kindlustus katab isiku- ja varakahju, mis on tekitatud jalakäijatele, jalgratturitele ja muudele mootori jõuta liiklejatele, kellel on mootorsõiduki osalusega õnnetuse tulemusel õigus hüvitisele vastavalt siseriiklikule tsiviilõigusele.
This Article shall be without prejudice either to civil liability or to the amount of damages.’ ;
Käesolev artikkel ei piira tsiviilvastutust ega kahjusumma suurust.”
in Article 2, the first indent shall be replaced by the following:
Artiklis 2 asendatakse esimene taane järgmisega:
cover, on the basis of a single premium and during the whole term of the contract, the entire territory of the Community, including for any period in which the vehicle remains in other Member States during the term of the contract; and’
katavad ühtse kindlustusmakse põhjal ja kogu lepingu kehtivusaja vältel kogu ühenduse territooriumi, kaasa arvatud ajavahemikul, kui sõiduk asub lepingu kehtivusaja vältel teises liikmesriigis; ja”
By way of derogation from the second indent of Article 2(d) of Directive 88/357/EEC, where a vehicle is dispatched from one Member State to another, the Member State where the risk is situated shall be considered to be the Member State of destination, immediately upon acceptance of delivery by the purchaser for a period of thirty days, even though the vehicle has not formally been registered in the Member State of destination.
Erandina direktiivi 88/357/EMÜ artikli 2 punkti d teisest taandest, kui sõiduk on lähetatud ühest liikmesriigist teise, käsitletakse sihtliikmesriiki 30 päeva jooksul riski asukohaliikmesriigina kohe kui ostja on sõiduki tarne vastu võtnud, olenemata sellest, et sõiduk ei ole veel ametlikult sihtliikmesriigis registreeritud.
In the event that the vehicle is involved in an accident during the period mentioned in paragraph 1 of this Article while being uninsured, the body referred to in Article 1(4) of Directive 84/5/EEC in the Member State of destination shall be liable for the compensation provided for in Article 1 of the said Directive.
Juhul kui sõiduk satub õnnetusse käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud ajavahemiku jooksul, ja kui ta pole veel kindlustatud, vastutab sihtliikmesriigi direktiivi 84/5/EMÜ artikli 1 lõikes 4 osutatud organ nimetatud direktiivi artiklis 1 ette nähtud hüvitise eest.
Article 4b
Artikkel 4b
Member States shall ensure that the policyholder has the right to request at any time a statement relating to the third party liability claims involving the vehicle or vehicles covered by the insurance contract at least during the preceding five years of the contractual relationship, or to the absence of such claims.
Liikmesriigid tagavad, et kindlustusvõtjal on õigus igal ajal taotleda teatist kolmandate osapoolte hüvitisnõuete või nende puudumise kohta kindlustuslepinguga kaetud sõiduki või sõidukite kohta vähemalt lepingulisele suhtele eelneva viie aasta jooksul.
The insurance undertaking, or a body which may have been appointed by a Member State to provide compulsory insurance or to supply such statements, shall provide this statement to the policyholder within 15 days of the request.
Kindlustusselts või organ, mis on liikmesriigi poolt määratud kohustuslikku kindlustust sõlmima või nimetatud teatisi koostama, väljastab kindlustusandjale sellise teatise viieteistkümne päeva jooksul pärast taotluse esitamist.
Article 4c
Artikkel 4c
Insurance undertakings shall not rely on excesses against the injured party to an accident as far as the insurance referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC is concerned.
Kindlustusseltsid ei või nõuda direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 lõikes 1 osutatud kindlustuse osas kannatanutelt omavastutuse kandmist.
Article 4d
Artikkel 4d
Member States shall ensure that injured parties to accidents caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC enjoy a direct right of action against the insurance undertaking covering the person responsible against civil liability.
Liikmesriigid tagavad, et direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 lõikes 1 osutatud kindlustusega kaetud sõidukite põhjustatud õnnetustes kannatanutel on kindlustusseltsi vastu vahetu nõudeõigus, mis katab vastutava isiku tsiviilvastutuse.
Article 4e
Artikkel 4e
Member States shall establish the procedure provided for in Article 4(6) of Directive 2000/26/EC for the settlement of claims arising from any accident caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC.
Liikmesriigid kehtestavad direktiivi 2000/26/EÜ artikli 4 lõikes 6 sätestatud korra nõuete lahendamiseks, mis tulenevad direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 lõikes 1 osutatud kindlustusega kaetud sõiduki põhjustatud õnnetusest.
In the case of accidents which may be settled by the system of national insurers' bureaux provided for in Article 2(2) of Directive 72/166/EEC, Member States shall establish the same procedure as in Article 4(6) of Directive 2000/26/EC.
Õnnetuste puhul, millega seotud nõuded võib lahendada direktiivi 72/166/EMÜ artikli 2 lõikes 2 sätestatud liikluskindlustuse rahvuslike büroode süsteem, kehtestavad liikmesriigid sama korra, mis on sätestatud direktiivi 2000/26/EÜ artikli 4 lõikes 6.
For the purpose of applying this procedure, any reference to insurance undertaking shall be understood as a reference to national insurers' bureaux as defined in Article 1, point 3 of Directive 72/166/EEC.
Käesoleva korra kohaldamisel mõistetakse viidet kindlustusseltsile kui viidet direktiivi 72/166/EMÜ artikli 1 punktis 3 määratletud liikluskindlustuse rahvuslikele büroodele.
Member States shall ensure that, without prejudice to their obligations under Directive 2000/26/EC, the information centres established or approved in accordance with Article 5 of that Directive, provide the information specified in that Article to any party involved in any traffic accident caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC.’
Liikmesriigid tagavad, ilma et see piiraks nende direktiivist 2000/26/EÜ tulenevaid kohustusi, et kooskõlas direktiivi 2000/26/EÜ artikliga 5 rajatud või heaks kiidetud teabekeskused annavad nimetatud artiklis täpsustatud teavet direktiivi 72/166/EMÜ artikli 3 lõikes 1 osutatud kindlustusega kaetud sõiduki põhjustatud õnnetuses osalejatele.”
Amendments to Directive 2000/26/EC
Direktiivi 2000/26/EÜ muudatused
Directive 2000/26/EC shall be amended as follows:
Direktiivi 2000/26/EÜ muudetakse järgmiselt.
the following recital 16a shall be inserted:
Lisatakse järgmine põhjendus:
‘(16a)
“(16a)
Under Article 11(2) read in conjunction with Article 9(1)(b) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters, injured parties may bring legal proceedings against the civil liability insurance provider in the Member State in which they are domiciled.
Vastavalt artikli 11 lõike 2 koostoimele nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) artikli 9 lõike 1 punktiga b võivad kannatanud osapooled alustada kohtumenetlust tsiviilvastutustkindlustuse pakkuja vastu liikmesriigis, kus on nende alaline elu- või asukoht.
Article 4(8) is replaced by the following:
Artikli 4 lõige 8 asendatakse järgmisega:
The appointment of a claims representative shall not in itself constitute the opening of a branch within the meaning of Article 1(b) of Directive 92/49/EEC and the claims representative shall not be considered an establishment within the meaning of Article 2(c) of Directive 88/357/EEC or:
Nõuete lahendamise eest vastutava esindaja määramine ei tähenda iseenesest filiaali avamist direktiivi 92/49/EMÜ artikli 1 punkti b tähenduses, ja nõuete lahendamise eest vastutavat esindajat ei loeta üksuseks direktiivi 88/357/EMÜ artikli 2 punkti c tähenduses või
an establishment within the meaning of the Brussels Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters — as far as Denmark is concerned,an establishment within the meaning of Regulation (EC) No 44/2001 — as far as the other Member States are concerned.
üksuseks 27. septembri 1968. aasta Brüsseli konventsioonile kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades — Taani puhul,üksuseks määruse (EÜ) nr 44/2001 — teiste liikmesriikide puhul.
in Article 5(1)(a), point 2(ii) shall be deleted.
Artikli 5 lõike 1 punkti a alapunkti 2 alapunkt ii) jäetakse välja.
the following Article is inserted:
Lisatakse järgmine artikkel:
Central body
Keskasutus
Member States shall take all appropriate measures to facilitate the availability in due time to the victims, their insurers or their legal representatives of the basic data necessary for the settlement of claims.
Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et lihtsustada nõuete lahendamiseks vajalike lähteandmete õigeaegset kättesaadavust kannatanutele, nende kindlustusandjatele või nende seaduslikele esindajatele.
This basic data shall, where appropriate, be made available in electronic form in a central repository in each Member State, and be accessible by parties involved in the case at their express request.’
Vajadusel tehakse igas liikmesriigis nimetatud lähteandmed elektrooniliselt kättesaadavaks keskses andmepangas ja nõudega seotud osapooltel on sinna juurdepääs nende selgesõnalisel nõudmisel.”
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 11 June 2007 at the latest.
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 11 juuniks 2007.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication.
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile.
Member States may, in accordance with the Treaty, maintain or bring into force provisions which are more favourable to the injured party than the provisions necessary to comply with this Directive.
Liikmesriigid võivad vastavalt asutamislepingule säilitada või kehtestada sätteid, mis on kannatanule soodsamad kui käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud sätted.
OJ C 227 E, 24.9.2002, p. 387.
EÜT C 227 E, 24.9.2002, lk 387.
OJ C 95, 23.4.2003, p. 45.
EÜT C 95, 23.4.2003, lk 45.
Opinion of the European Parliament of 22 October 2003 (OJ C 82 E, 1.4.2004, p. 297), Council Common Position of 26 April 2004 (not yet published in the Official Journal) and Position of the European Parliament of 12 January 2005 (not yet published in the Official Journal).
Euroopa Parlamendi 22. oktoobri 2003. aasta arvamus (ELT C 82 E, 1.4.2004, lk 297), nõukogu 26. aprilli 2004. aasta ühine seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi 12. jaanuari 2005. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).
Council Decision of 18 April 2005.
Nõukogu 18. aprilli 2005. aasta otsus.
Directive as last amended by Directive 84/5/EEC (OJ L 8, 11.1.1984, p. 17).
Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 84/5/EMÜ (EÜT L 8, 11.1.1984, lk 17).
Directive as last amended by Directive 90/232/EEC (OJ L 129, 19.5.1990, p. 33).
Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 90/232/EMÜ (EÜT L 129, 19.5.1990, lk 33).
Directive as last amended by Directive 2000/26/EC.
Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2000/26/EÜ.
Regulation as last amended by Regulation (EC) No 2245/2004 (OJ L 381, 28.12.2004, p. 10).
Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2245/2004 (ELT L 381, 28.12.2004, lk 10).
OJ L 8, 11.1.1984, p. 17.’;
EÜT L 8, 11.1.1984, lk 17.”;
OJ L 149, 11.6.2005, p. 14.’;
ELT L 149, 11.6.2005, lk 14”
Regulation as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 of the European Parliament and of the Council (OJ L 284, 31.10.2003, p. 1).’
Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).”
Second Council Directive 88/357/EEC of 22 June 1988 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance and laying down provisions to facilitate the effective exercise of freedom to provide services (OJ L 172, 4.7.1988, p. 1).
Teine nõukogu 22. juuni 1988. aasta direktiiv 88/357/EMÜ otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks (EÜT L 172, 4.7.1988, lk 1).
Directive as last amended by Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 181, 20.7.2000, p. 65).
Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/26/EÜ (EÜT L 181, 20.7.2000, lk 65).
Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council of 16 May 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (fourth motor insurance Directive) (OJ L 181, 20.7.2000, p. 65).’;
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. mai 2000. aasta direktiiv 2000/26/EÜ mootorsõidukite kasutamise tsiviilvastutuskindlustust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (Neljas liikluskindlustuse direktiiv) (EÜT L 181, 20.7.2000, lk 65).”
Regulation as last amended by Regulation (EC) No 2245/2004 (J L 381, 28.12.2004, p.10).’;
Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2245/2004 (ELT L 381, 28.12.2004, lk 10).”
OJ C 27, 26.1.1998, p. 1 (consolidated version).’;
EÜT C 27, 26.1.1998, lk 1 (konsolideeritud versioon).”
Council Directive 2005/15/EC
Nõukogu direktiiv 2005/15/EÜ,
amending Annex IV to Directive 2000/29/EC on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community
millega muudetakse direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) IV lisa
Having regard to Council Directive 2000/29/EC of 8 May 2000 on protective measures against the introduction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community [1], and in particular point (d) of the second paragraph of Article 14 thereof,
võttes arvesse nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivi 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta, [1] eriti selle artikli 14 teise lõigu punkti d,