natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The analysis concludes that SMVP’s rate of return on the Bioscope project is no higher than on similar investments in purely private projects and, moreover, is similar to that on risk-free investments.
See analüüs järeldab, et projekti Bioscope tasuvus ei ole SMVP jaoks suurem kui samasuguse investeeringutasuvus projektide puhul, mis põhinevad täielikult erakapitalil. Samuti järeldatakse, et projekti Bioscope tasuvus SYMBIO jaoks on võrreldav riskivabade investeeringutasuvusega.
This would suggest that, to a certain degree, the respective investors’ rates of return match the market rates of return.
See näitab, et asjaomaste investorite tasuvusmäär kattub teataval määral turu tasuvusmääraga.
This analysis is nevertheless based on the fact that the investment by the public authorities can be expected to take a very different form to SMVP's investment.
Kuid see analüüs on rajatud tõsiasjale, et riigi investeering on oluliselt erinev SMVP omast.
For the principle of a market-economy private investor to be met, it would have to be possible for another private investor, not necessarily a pleasure-park operator, to be able to make an investment similar to that made by the State.
Selleks, et erainvestori põhimõte turumajanduses oleks rahuldatud, peaks olema võimalik, et mõni erainvestor, võib-olla teistsugune kui pargi haldaja, oleks tõenäoliselt samuti valmis tegema riigi investeeringuga võrreldava investeeringu.
However, SMVP itself points out that it is highly likely, if not certain, that the project could have been launched without the participation of Symbio in this form.
Vastavalt SMVP enda märkustele on väga tõenäoline, kui mitte kindel, et projekti ei ole võimalik ilma SYMBIO osaluseta sellisel kujul käivitada.
This tends to suggest that Symbio’s participation could not have been replaced by that of a private investor, even on identical terms (absence of any risk linked to a lower rate of return).
See kipub näitama, et SYMBIO osalust ei oleks olnud võimalik erainvestori osalusega asendada, isegi mitte identsetes tingimustes (riski puudumine, mis on seotud väiksema tulususega).
In the Commission’s view, this does not necessarily contradict the findings of the Rise Conseil study as the State may possess special legal instruments allowing it to intervene under conditions not accessible to private operators.
Komisjon leiab, et see ei ole tingimata vastuolus Rise Conseil’ uurimuse tulemustega, kuna on võimalik, et riigil on erakorralisi juriidilisi vahendeid, mis võimaldavad tal sekkuda tingimustel, mis ei pruugi eraettevõtjatel olla kättesaadavad.
In the light of the above, the Commission cannot therefore rule out the existence of an advantage for SMVP.
Eelnevat arvestades ei saa komisjon seega välistada, et SMVP-l on eelis.
The Court judgment in Altmark sets out four cumulative conditions which, if met, result in the classification of a measure as compensation for charges related to a service of general economic interest and not therefore as a competitive advantage.
Kohtu otsus eespool mainitud Altmarki kohtuasjas viitab neljale kumulatiivsele tingimusele, mille alusel on võimalik pärast nende täitmise kontrollimist lugeda meedet üldist majanduslikku huvi pakkuva teenusega seotud kulude hüvitamiseks ning pääseda selle alusel konkurentsieeliseks liigitamisest.
The first of these conditions is that ‘the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined’.
Esimene neist tingimustest on, et “abisaaja ettevõtte ülesandeks oli tõesti avaliku teenuse kohustuste täitmine ja [et] need kohustused olid selgelt määratletud”.
When opening the formal examination procedure, the Commission had questioned whether this condition in particular was met in the present case.
Komisjon seadis ametliku uurimismenetluse algatamisel kõnealuse juhtumi korral kahtluse alla selle konkreetse tingimuse täitmise.
Having analysed the information provided by France and interested parties, the Commission feels that this doubt remains.
Pärast Prantsusmaa ja kolmandate isikute edastatud teabe analüüsimist leiab komisjon, et see kahtlus on endiselt püsima jäänud.
The Commission considers first of all that the Bioscope’s general educational objective, as set out for example in the preamble to the concession, is far too vague to be considered a clear definition of its public-service task.
Komisjon leiab ennekõike, et Bioscope’i pedagoogiline ja üldhariduslik eesmärk sellisena, nagu see on kontsessiooni sissejuhatavas osas sõnastatud, on liiga üldine, et seda lugeda avaliku teenuse ülesande selgeks määratluseks.
In particular, the definition is too wide-ranging to serve as a basis for any estimation of the costs of performing this task.
See määratlus on ennekõike liiga üldsõnaline, et selle alusel hinnata mis tahes kulusid.
The Commission also considers that France’s argument to the effect that the concession as a whole defines a public-service obligation is equally untenable.
Lisaks leiab komisjon, et Prantsusmaa argument, mille kohaselt kontsessioon esindab tervikuna avaliku teenuse kohustuse määratlust ei ole samuti vastuvõetav.
For, the concession contains many articles which would have been entirely identical if Bioscope had not had any pedagogical or educational vocation whatsoever and which cannot therefore be said to define a public-service task.
Kõnealune kontsessioon sisaldab mitmeid artikleid, mis oleksid olnud identsed, kui Bioscope’il ei oleks ka vähimat pedagoogilist ega hariduslikku eesmärki, ja mis ei saa seega pretendeerida avaliku teenuse ülesande määratlemisele.
It would, at the very least, be necessary to identify which of the concession’s articles refer to this educational vocation.
Seega oleks vajalik määratleda vähemalt kontsessiooni artiklid, mis viitavad sellele hariduslikule ülesandele.
The Commission feels, however, that none of the articles are sufficiently specific in this regard, with the possible exception of the articles on special rates for certain categories of visitor, as discussed in point 92.
Komisjon leiab, et selle kohta ei ole artiklit, kus see oleks piisavalt täpset määratletud, välja arvatud võib-olla teatavate kasutajate kategooriate suhtes kohaldatavaid eritariife käsitlevad artiklid, mida on käsitletud punktis 92.
Lastly, the Commission takes the view that the articles in the concession which concern the special rates for certain categories of visitor and to which France referred might indeed be a basis for defining a service of general economic interest.
Lõpuks leiab komisjon, et Prantsusmaa nimetatud kontsessiooni artiklid, milles käsitletakse teatavate külastajate kategooriate suhtes kohaldatavaid eritariife võivad ehk tõesti olla aluseks üldist majanduslikku huvi pakkuva avaliku teenuse määratlemisel.
It is, however, clear that these articles relate to only a fraction of Bioscope’s activity.
Kuid on selge, et need artiklid kirjeldavad ainult murdosa Bioscope’i tegevusest.
If they were invoked with a view to defining a task of general economic interest, the scope of that task would not be sufficient to justify considering the whole project as a public-service project.
Kui neid tõsta esile selleks, et määratleda üldist majanduslikku huvi kandvat ülesannet, ei põhjendaks selle ülesande ulatus kogu projekti käsitlemist avaliku teenuse projektina.
Moreover, the very scope of the public-service task associated with these articles is unclear.
Lisaks on nende artiklitega seotud avaliku teenuse ülesande ulatus ebaselge.
Even unsubsidised parks tend to charge special rates for certain categories of visitor.
Isegi toetuseta parkide puhul on tavaline kehtestada teatavate kasutajate kategooriate suhtes eritariife.
It is a very common business practice.
Tegemist on väga levinud äritavaga.
In the light of the above, the Commission considers that it cannot rule out the existence of an advantage for the beneficiary undertaking and that this advantage could only very partially be covered by the notion of compensation for charges related to a task of general economic interest.
Eelnevat arvestades leiab komisjon, et ei saa välistada eelise olemasolu abisaajast ettevõttele ja et seda eelist on ainult osaliselt võimalik mõista üldist majanduslikku huvi pakkuva ülesandega seotud kulude hüvitamisena.
The Commission cannot therefore rule out the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty for SMVP.
Komisjon ei saa seega välistada riigiabi olemasolu SMVP kasuks asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses.
Section VII(2), however, will demonstrate that, inasmuch as State aid exists in this case, it is compatible with the Treaty.
Sellest hoolimata näidatakse VII osa punktis 2, et kuigi meetme näol on tegemist riigiabiga, sobib see kokku asutamislepinguga.
The Commission notes that the aid is granted to an investment project located in a less-favoured area within the meaning of Article 87(3)(c) of the Treaty (the Alsace potassic basin).
Komisjon märgib, et abi anti investeerimisprojektile, mis asub ebasoodsas piirkonnas asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punkti c tähenduses (Alsace’i kaalisoola kaevandused).
It is an ad hoc aid project as it is not covered by any aid scheme previously approved by the Commission.
Tegemist on ad hoc abikavaga, kuna see ei kuulu ühegi komisjoni poolt eelnevalt heakskiidetud abikavasse.
Such investment projects can sometimes be evaluated in the light of the multisectoral framework on regional aid for large investment projects.
Selliseid investeerimisprojekte võib vahel analüüsida mitut valdkonda hõlmava raamprogrammi valguses, mis on suunatud piirkondliku abi andmiseks ulatuslikele investeerimisprojektidele.
In this particular case, given that the date on which the aid was granted is the same as the date on which the amendment to the concession was signed, i.e. 9 July 2002, the multisectoral framework applicable is that published in 1998 [11] (the framework).
Antud juhul vastab abi määramise kuupäev kontsessiooni lisaklausli allkirjastamisele, mis oli 9. juuli 2002, ning on võimalik kohaldada mitut valdkonda hõlmav raamprogramm avaldati aastal 1998. [11] Kõnealust raamprogrammi nimetatakse edaspidi “raamprogrammiks”.
Point 2.1 of the framework restricts its own scope to certain projects meeting either of two specific criteria.
Raamprogrammi punkt 2.1 piirab oma rakendusala teatavate projektidega, kontrollides ühe kriteeriumi täitmist kahest.
The first criterion is itself made up of three cumulative subcriteria:
Esimene kriteerium koosneb ise kokku kolmest kriteeriumist:
the total project cost must be at least EUR 50 million,
projekti kogumaksumus peab olema vähemalt 50 miljonit eurot,
the cumulative aid intensity must be at least 50 % of the regional aid ceiling for large companies in the area concerned,
kumuleeritud abisummade osatähtsus peab olema vähemalt 50 % ulatuslikele projektidele määratud piirkondliku abi ülempiirist vaatlusaluses piirkonnas,
the aid per job created or safeguarded must amount to at least EUR 40000.
abi loodud või säilitatud töökoha kohta peab olema vähemalt 40000 eurot.
This section will demonstrate that the total cost of the project is EUR [60-65]* million and the aid intensity [7-8]* % while the aid ceiling for the area concerned is 10 %, and that the gross grant equivalent of the aid is EUR [5-10]* million, which, for the 105 jobs created, gives aid per job of EUR [45000-95000]*.
Käesolevas punktis näidatakse, et projekti kogumaksumus on [60–65]* miljonit eurot, et abi osatähtsus on [7–8 %]*, samas kui ülempiir antud piirkonnas on 10 % ja et abi brutoekvivalent on [5–10]* miljonit eurot, mis vastab 105 loodava töökoha puhul [45000–95000]* euro suurusele abile töökoha kohta.
The framework is therefore applicable.
Seega saab raamprogrammi kohaldada.
In order to determine whether the aid is compatible with the criteria of the framework, the Commission must firstly calculate the intensity of the aid.
Selleks, et määratleda, kas abi on kokkusobiv raamprogrammis kehtestatud kriteeriumidega, peab komisjon esiteks välja arvutama abi osatähtsuse.
This intensity must then be compared with a maximum aid intensity calculated using the formula given in point 3.10 of the framework.
Seda osatähtsust tuleb järgnevalt võrrelda osatähtsuse ülempiiriga, mis on saadud raamprogrammi punktis 3.10 antud valemi kohaselt.
Aid intensity
Abi osatähtsus
The intensity of aid in the form of a grant is the amount of the grant expressed as a percentage of eligible costs.
Toetusena määratud abi osatähtsus saadakse toetuse summa jagamisel abikõlblike kuludega.
When aid is other than in the form of a grant, the grant equivalent must first be calculated before being expressed in terms of the eligible costs.
Kui abi määratakse muul kujul kui toetusena, tuleb kõigepealt arvutada toetusekvivalent ja alles siis jagada abikõlblike kuludega.
In this case, the aid granted by the State is complex in nature.
Antud juhul on riigi poolt antud abi mitmetahuline.
There is not only a grant element, but other elements too, both positive and negative, deriving from the rights and obligations of each of the parties to the concession.
See sisaldab toetuselemente, kuid ka teisi, positiivseid ja negatiivseid elemente, mis tulenevad kummagi kontsessiooniosalise õigustest ja kohustustest.
All these elements need to be taken into account in calculating the grant equivalent of the aid.
Abi toetusekvivalendi väljaarvutamisel on vajalik arvestada kõiki neid elemente.
The following table summarises the elements of the concession in question and their positive and negative impact on the aid granted to SMVP.
Järgnev tabel annab ülevaate kõnealuse kontsessiooni põhimõtetest ning nende positiivsest või negatiivsest mõjust SMVP-le määratud abile.
Element of the concession
Kontsessiooni põhimõte
Impact on SMVP
Mõju SMVP-le
State participation in the initial investment
Riigi osalus alginvesteeringus
Provision of land
Krundi käsutusseandmine
Payment of a charge to the State
Kasutustasu maksmine riigile
Return of the property to the State at the end of the concession
Varade tagastamine riigile kontsessiooni lõppedes
In order to calculate the gross grant equivalent of the aid, each of these elements must be quantified and the algebraic sum worked out.
Abi brutoekvivalendi arvutamiseks on kohane määrata iga elemendi suurus ja need omavahel liita.
The Commission has used the information at its disposal, particularly that contained in the Rise Conseil report, to quantify these elements.
Elementide suuruse määramiseks kasutas komisjon enda käsutuses olevat teavet, eelkõige Rise Conseil’ aruandes sisalduvat teavet.
In order to do this, the Commission has used the reference and discount rate that it recommended for use by France on the date on which the aid was granted.
Selleks kasutas komisjon viite- ja ajaldamismäära, mida ta oli soovitanud Prantsusmaale abi määramise kuupäeval.
This rate is 5,06 % and is used in all the following calculations.
See määr on 5,06 %. Seda kasutatakse kõigis järgnevates arvutustes.
The discounted value of the State’s participation in the initial investment is EUR 25,933 million.
Riigi osaluse ajaldatud väärtus alginvesteeringus on 25,933 miljonit eurot.
It should also be noted that this grant is the State’s only participation in the investments in Bioscope.
Lisaks on kohane märkida, et see on riigi ainus panus abina Bioscope’i investeeringus.
All subsequent investments are the financial responsibility of SMVP.
Ülejäänud investeeringud on täielikult SMVP kanda.
Quantifying the effect of returning the property to the State is more difficult.
Varade riigile tagastamise mõju on keerulisem hinnata.
The effect is clearly unfavourable to SMVP.
On selge, et selle tagajärjed on SMVP-le ebasoodsad.
With a traditional grant, the beneficiary is and remains the owner of its investment and has full use of it.
Klassikalise toetuse situatsioonis on abisaaja oma investeeringu omanik ja jääb selleks, seega saab ta sellest täielikku kasu.
In particular, it can sell it on the market.
Ehk ta võib selle turul maha müüa.
In this particular case, Bioscope is returned to the State in its entirety, goodwill included, at the end of the 30-year concession [12].
Antud juhul tagastatakse 30 kontsessiooniaasta lõppedes Bioscope riigile täielikult koos kõigi varadega.
Compared with a traditional grant, SMVP thus forgoes the value of this property, which corresponds to the price at which it could have sold it on the market (discounted, of course, to the initial date).
Klassikalise situatsiooniga võrreldes kaotab SMVP seega vara väärtuse selles suuruses, mis vastab hinnale, millega ettevõte oleks saanud selle turul maha müüa (loomulikult ajaldatud võrreldes alguskuupäevaga).
The Commission thus considers that this selling price forgone by SMVP can be used to assess the value of the negative effect of returning the property to the State, as required by the concession.
Komisjon leiab seega, et SMVP poolt kaotatavat müügihinda võib kasutada kontsessiooniga ettenähtud varade riigile tagastamise negatiivset tagajärgede hindamiseks.
Two distinct methods have been used to calculate this selling price: the gross operating surplus multiple method and the free cash flow method.
Selle müügihinna väljaarvutamiseks kasutati kahte erinevat meetodit: enne intresside ja maksude mahaarvamist saadava äritegevuse kogukasumi kordarvumeetodit ja vabade rahavoogude meetodit.
The first method consists of valuing the undertaking as a multiple of its normative gross operating surplus.
Esimene meetod seisneb ettevõtte väärtuse määramises enne intresside ja maksude mahaarvamist normatiivse äritegevuse kogukasumi kordarvu alusel.
The multiple depends on the sector and is estimated on the basis of published financial data on recent transactions.
Kordarv sõltub sektorist ja seda hinnatakse hiljutiste tehingute baasil, mille finantsandmed on avalikuks tehtud.
The Rise Conseil analysis of the values of multiples observed in recent transactions in this sector for which sufficient financial data have been published shows multiples varying between 6,3 [13] and 13,25 [14], with an average of 8,71.
Ettevõtte Rise Conseil’ analüüs kordarvude väärtuste kohta, mis esinesid sektori hiljutistes tehingutes, mille kohta on avalikustatud piisavalt finantsandmeid, näitab kordarve, mis varieeruvad 6,3st [13] 13,25ni, [14] andes keskmiseks 8,71.
Applying this average multiple to Bioscope values it at EUR [15-20]* million [15].
Selle kordarvude meetodi rakendamisel on Bioscope’i ettevõtte väärtus [15–20]* miljonit eurot. [15]
The second method consists in determining a normative cash flow for the undertaking for the period following the start of the concession and in assuming that the undertaking has the same value as a hypothetical company producing such a cash flow in perpetuity.
Teine meetod seisneb ettevõtte normatiivse vaba rahavoo määratlemises kontsessiooni sõlmimisele järgneval perioodil ning arvestamises, et ettevõtte väärtus võrdub sellise hüpoteetilise ettevõtte väärtusega, mille rahavood on pidevalt sellisel tasemel.
In order to calculate this, an assumption as to the cash-flow perpetuity rate has to be made.
Selle arvutamiseks tuleb määrata pideva rahavoo näitaja.
The Rise Conseil study of financial analyses of recent transactions gives assumptions for perpetuity levels of between 1 [16] and 3,5 % [17], with an average of 2,2 %.
Ettevõtte Rise Conseil’ uurimuse alusel hiljutiste tehingute finantsanalüüsi kohta on see näitaja 1 % [16]–3,5 %, [17] mis teeb keskmiseks 2,2 %.
Moreover, perpetuity levels are generally estimated to be of a similar order of magnitude as the economic growth rate.
Lisaks arvestatakse tavaliselt, et pideva rahavoo näitaja on majanduskasvu näitajaga samas suurusjärgus.
Given that France's economic growth in recent years has been between 1 and 3 %, the Commission takes the view that a value of 2,2 % can be applied for the perpetuity rate.
Prantsusmaal majanduskasv on viimastel aastatel olnud 1 %–3 %, seega leiab komisjon, et pideva rahavoo näitajaks võib võtta 2,2 %.
Applying this method on the aforementioned assumptions gives a value of EUR [15-20]* million for the undertaking [18].
Selle meetodi rakendamine eespool mainitud hüpoteeside puhul annab ettevõtte väärtuseks [15–20]* miljonit eurot.
This figure is similar to the first, an indication of the coherence of these two economic approaches.
See väärtus on eelnevale lähedane, mis viitab nende kahe majandusliku lähenemise koherentsusele.
In order not to favour one economic approach over the other, the Commission has taken the arithmetic mean of these two results, i.e. EUR [15-20]* million, as the value of the park.
Selleks, et mitte eelistada ühte majanduslikku lähenemist teisele, võttis komisjon pargi väärtuseks kahe saadud väärtuse aritmeetilise keskmise, mis on [15–20]* miljonit eurot.
The gross grant equivalent of the aid is thus: 25,933 + 6,718 – 7,295 – [15-20]* = EUR [5-10]* million.
Abi brutoekvivalent on seega 25,933+6,718–7,295– [15–20]* = [5–10]* miljonit eurot.
In order to calculate the aid intensity, this figure should be expressed as a percentage of the eligible investments.
Abi osatähtsuse arvutamiseks on kohane lähtuda abikõlblikest investeeringutest.
Investment in the Bioscope project will be in two main parts: the initial investment needed for the park to open, and the subsequent investment needed to maintain its attraction.
Projekti Bioscope’i investeeringud koosnevad kahest olulisest osast: alginvesteering, mis on vajalik pargi avamiseks ja hilisemad investeeringud, mille teostamine on vajalik pargi atraktiivsuse säilitamiseks.
Both types of investment are mentioned in the concession.
Kontsessioonis mainitakse neid mõlemaid.
The concession sets the value of the initial investment at EUR 61,5 million, shared between Symbio and SVMP.
Kontsessioon määrab esimese investeeringu väärtuseks 61,5 miljonit eurot, mille katmine on jagatud SYMBIO ja SMVP vahel.
The subsequent investment must be approved by Symbio and is entirely the financial responsibility of SVMP.
Hilisemad investeeringud peavad olema SYMBIO poolt heaks kiidetud ja need kannab täielikult SMVP.
In quantifying the subsequent investment, the Commission has based itself on SMVP,s business plan, which has been approved by Symbio.
Selleks, et määrata hilisemate investeeringute väärtust, võttis komisjon aluseks SYMBIO heakskiidetud SMVP äriplaani.
A less cautious, i.e. higher, estimate for this investment would give a lower aid intensity.
Julge hindamise korral oleksid need kõrgemad ja seega väheneks abi arvestatav osatähtsus.
The Commission can therefore make do with a cautious estimate for its purposes.
Seega võib komisjon võtta aluseks tagasihoidlikuma hinnangu.
The basis for calculating eligible costs is thus EUR 49,585 million for the initial investment, plus EUR [15-20]* million for subsequent investment, i.e. EUR [65-70]* million.
Abikõlblike kulude arvutamise aluseks on seega 49,585 miljonit eurot esimese investeeringute osa kohta, lisaks [15–20]* miljonit eurot teise osa kohta, ehk [65–70]* miljonit eurot.
The Commission has then subtracted from these costs the part corresponding to the launch of the attractions, which, in its view, is not eligible for aid under point 4.5 of the regional guidelines.
Seejärel lahutas komisjon nendest kuludest osa, mis seondub atraktsioonide käivitamise tegevusega, mis ei ole abikõlblik vastavalt piirkondliku abi juhendi punktile 4.5.
In the detailed description of the first-tranche expenditure provided by France, these activities account for 5 % of total costs.
Prantsusmaa edastatud täpses kirjelduses esimese osaga seotud kulude kohta moodustab see tegevus 5 % kogukuludest.
The Commission has extrapolated this figure to the subsequent tranches.
Komisjon leidis, et sama kehtib ka järgmiste osade kohta.
Eligible costs within the meaning of the regional guidelines thus amount to 95 % of EUR [65-70]* million, i.e. EUR [60-65]* million.
Abikõlblikud kulud piirkondliku abi juhendi tähenduses vastavad järelikult 95 %le [65–70]* miljonist eurost, mis on [60–65]* miljonit eurot.
The aid intensity in terms of gross grant equivalent is thus 7,279 / [60-65]* = [10-12]* %.
Abi osatähtsus abi brutoekvivalendina on seega 7,279/[60–65]* = [10–12]* %.