natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should be mentioned, however, that given the considerable difference between the volume of French-language books exported to non-French-speaking countries from France and the volume exported from Belgium and Luxembourg, the distortion of competition on the market as a result of aid is by nature very limited.
Samas tuleb märkida, et arvesse võttes märkimisväärset erinevust mitteprantsuskeelsetesse riikidesse ühelt poolt Prantsusmaa poolt ja teiselt poolt Belgia ja Luksemburgi poolt eksporditavate prantsuskeelsete raamatute hulga vahel, on arusaadav, et nimetatud abi tõttu turu konkurentsi häirimise ulatus on äärmiselt piiratud.
The aid may also give rise to a distortion of competition and affect trade by having induced effects on the other activities of CELF.
Abi võib kaasa tuua konkurentsi häirimist ning mõjutada kaubavahetust ka oma mõju tõttu CELFi teistele tegevustele.
However, these seem confined to marketing abroad, and CELF's website [40] clearly states that the company does not sell in France or to individuals.
Samas tundub CELFi tegevus olevat piiratud üksnes välismaale levitamisega ning CELFi koduleheküljel [40] on selgelt välja öeldud, et CELF ei tegele ei müügiga Prantsusmaal ega müügiga eraisikutele.
The aid in question was granted to CELF under the Small Orders programme, which was designed to ensure that all orders from foreign bookshops located in non-French-speaking territories can be met, irrespective of the amount.
Kõnealust abi anti CELFile “Väikeste tellimuste programmi” raames, nimetatud programmi eesmärgiks oli tagada, et kõiki mitteprantsuskeelsetes piirkondades asuvatest raamatukauplustest pärinevaid tellimusi oleks võimalik teenindada, sõltumata nende tellimustega seotud summadest.
The Commission notes that the disputed mechanism was able to benefit buyers and publishers of French-language books, since the former could enjoy affordable prices and the latter's sales were facilitated.
Komisjon toob esile, et vaidlustatud mehhanism oli kasulik nii ostjatele kui ka prantsuskeelsete raamatute kirjastajatele, sest esimestele oli võimalik pakkuda taskukohaseid hindu, teiste puhul aga lihtsustus raamatute müük.
Such an effect on trade, however, is extremely indirect and, all things considered, very limited, given the low substitutability between books in French and other languages.
Selline kaubavahetuse mõjutamine on aga äärmiselt kaudne ja rahaliselt väga piiratud, võttes arvesse prantsuskeelsete raamatute ja teistes keeltes raamatute äärmiselt madalat vastastikust asendatavust.
In these circumstances, the aid granted to CELF is State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, since it meets the four conditions of aid.
Arvesse võttes neid tingimusi, on CELFile osutatav abi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses riigiabi, sest ta vastab neljale abi mõistega seotud tingimusele.
It should also be mentioned, however, that the impact on trade and the distortion of competition as a result of the measure are very small.
Samas tuleb märkida, et nimetatud meetme poolt kaubavahetusele ja konkurentsi häirimisele avaldatav mõju on väga väike.
It must be stressed that Member States are obliged to inform the Commission, in sufficient time, of any plans to grant aid, in accordance with Article 88(3) of the Treaty.
Lisaks sellele tuleb märkida, et liikmesriikidel on vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3 kohustus komisjoni piisavalt aegsasti teavitada projektidest, millele antakse abi.
The French Government did not notify the programme in question or the aid to CELF for processing small orders, before it granted them.
Prantsuse valitsus ei ole enne kõnealuse programmi rakendamist ega CELFile väikeste tellimuste töötlemiseks antavat abi komisjoni teavitanud.
The aid was thus granted unlawfully.
Seega on abi antud seadusevastaselt.
Moreover, since the Court of First Instance partly annulled the Commission Decision of 18 May 1993, and subsequently Decision 1999/133/EC, which authorised the aid granted to CELF, the aid which was granted to CELF for processing small orders is still unlawful.
Lisaks sellele, kuivõrd kohus on osaliselt kuulutanud kehtetuks komisjoni 18. mai 1993. aasta otsuse ning seejärel ka otsuse 1999/133/EÜ, millega lubati abi CELFile anda, on CELFile väikeste tellimuste töötlemiseks antud abi endiselt seadusevastane.
It should now be examined whether one of the derogations provided for in Article 87(2) and (3) was applicable in this case, so that the measure in question could have been exempted from the general prohibition in Article 87(1).
Järgnevalt tuleb kontrollida, kas antud küsimuses on võimalik rakendada mõnda artikli 87 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erijuhtudest, mis vabastaks kõnealused abimeetmed nimetatud artikli lõikes 1 sätestatud üldisest keelust.
ASSESSMENT OF THE MEASURES IN THE LIGHT OF ARTICLE 87(2) AND (3) OF THE TREATY
ABIMEETMETE HINDAMINE ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 87 LÕIGETE 2 JA 3 SEISUKOHALT
The derogation provided for in Article 87(3)(b) concerning the promotion of the execution of an important project of common European interest cannot be applied in this case either, since the measure in question was not intended to promote that type of project.
Artikli 87 lõike 3 punktis b käsitletud erijuht, mis on seotud abiga üleeuroopalist huvi pakkuva tähtsa projekti elluviimisega, ei ole samuti antud olukorras kohaldatav, sest kõnealused abimeetmed ei ole suunatud sellise projekti elluviimisele.
Since the aid was not intended either to remedy a serious disturbance in the French economy, the derogation in the second part of Article 87(3)(b) is not applicable either in the case in point.
Kuivõrd abimeetmed ei olnud samuti suunatud Prantsusmaa majanduses esineva tõsise häire kõrvaldamisele, ei ole antud olukorras rakendatav ka artikli 87 lõike 3 punkti b teises osas käsitletav erijuht.
Lastly, Article 87(3)(c), concerning the facilitation of the development of certain economic activities or certain economic areas cannot be relied on, since the aid did not pursue regional or horizontal objectives and the Commission considers that the provision cannot be used in this case for sectoral purposes.
Niisamuti ei ole selles küsimuses võimalik viidata ka artikli 87 lõike 3 punktile c, milles käsitletakse abi teatud majandustegevuse või teatud majanduspiirkondade arengu soodustamiseks, sest abimeetmed ei olnud suunatud piirkondlike või horisontaalsete eesmärkide saavutamisele ning komisjoni hinnangul ei ole nimetatud sätet võimalik kohaldada sektoripõhiselt.
However, under Article 87(3)(d), ‘aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest’ may be considered to be compatible with the common market.
Samas täpsustatakse asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktis d, et: “Ühisturuga kokkusobivaks võib pidada [...] abi kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks, kui niisugune abi ei kahjusta kaubandustingimusi ja konkurentsi ühenduses määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega”.
It is established that the cultural objective of the aid in question, recognised early on by the complainant [41] was acknowledged by the Commission in its Decision of 18 May 1993, confirmed by the Court of First Instance in its judgment of 18 September 1995, confirmed again in Decision 1999/133/EC, and not called into question in the CFI's annulment decision of 28 February 2002.
On ilmne, et kõnealuse abi eesmärk on seotud kultuuriga, seda on algselt tunnistanud ka kaebuse esitaja [41] ning seda on juba varem kinnitanud ka komisjon oma otsuses 18. maist 1993, samuti on seda kinnitanud kohus oma otsuses 18. septembrist 1995, see asjaolu on veel kord kinnitust leidnud otsuses 1999/133/EÜ ning seda ei ole vaidlustatud kohtu otsuses 28. veebruarist 2002.
This objective is clearly affirmed by the French Government, which wanted to conduct a proactive policy aimed at promoting the worldwide marketing of French-language works.
Seda eesmärki on sõnaselgelt tunnistanud ka Prantsuse valitsus, kes soovib järgida tahtlikku poliitikat, mis on suunatud prantsuskeelsete teoste levitamise soodustamisele maailmas.
The desire is part of an increasing trend to safeguard and encourage cultural diversity at international level.
See tahe on osa suundumusest, mis püüab võimalikult suurel määral säilitada ja edendada kultuurierinevusi rahvusvahelisel tasandil.
The Commission has already expressed its views on this topic in its communication to the Council and the European Parliament entitled: ‘Towards an international instrument on cultural diversity’ [42].
Komisjon on selles küsimuses juba väljendanud oma seisukohta oma teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile “Kultuurierinevuste rahvusvahelise instrumendi suunas”.
It considers that cultural diversity has become one of the major issues of the international debate taking place among international and regional organisations, which makes it possible to answer growing concerns of civil society and governments regarding the preservation of cultural diversity as a common heritage of populations.
Komisjoni seisukoht on, et kultuurierinevused on kujunenud oluliseks teemaks rahvusvahelistes ja piirkondlikes organisatsioonides toimuvatel aruteludel ja võimaldavad reageerida tsiviilühiskonna ja valitsuste kasvavale murele rahvaste kultuurieripära ja ühise kultuuripärandi kaitsmise pärast.
The preservation and promotion of cultural diversity are among the founding principles of the European model.
Kultuurierinevuste kaitse ja toetamine on Euroopa Ühenduse üheks aluspõhimõtteks.
They are incorporated in the Treaty, in Article 151(1), which states: ‘The Community shall contribute to the flowering of the cultures of the Member States, while respecting their national and regional diversity and at the same time bringing the common cultural heritage to the fore’, or again in Article 151(4), which states: ‘The Community shall take cultural aspects into account in its action under other provisions of this Treaty, in particular in order to respect and to promote the diversity of its cultures’.
See on sätestatud asutamislepingu artikli 151 lõikes 1 alljärgnevalt: “Ühendus aitab kaasa liikmesriikide kultuuride õitsengule, ühtlasi respekteerides nende rahvuslikku ja regionaalset mitmekesisust ning samal ajal rõhutades ühist kultuuripärandit”, ning samuti artikli 151 lõikes 4, milles sätestatakse: “Käesoleva lepingu teiste sätete kohaselt tegutsedes võtab ühendus arvesse erinevaid kultuuriaspekte eriti selleks, et respekteerida ja edendada oma kultuuride mitmekesisust”.
The Treaty requires the Community and the Member States to promote cultural diversity in their international relations as a contribution to a world order based on sustainable development, peaceful coexistence and dialogue between cultures.
Asutamisleping nõuab ühenduselt ja liikmesriikidelt, millest ühendus koosneb, rahvusvahelistes suhetes kultuurierinevuste toetamist, eesmärgiga toetada maailmavaadet, mis põhineb pikaajalisel arengul, rahumeelsel kooseksisteerimisel ja kultuuridevahelisel dialoogil.
By fostering and financially supporting the marketing of French-language works, the French authorities have implemented a cultural policy which meets the objectives laid down in the Treaty.
Prantsuse ametiasutused rakendavad prantsuskeelsete teoste levitamise rahalise toetamisega sellist kultuuripoliitikat, mis vastab asutamislepingus sõnastatud eesmärkidele.
Accordingly, the Commission considers that the aid which was granted to CELF by the French authorities for marketing French-language works, irrespective of the amount of the order, was pursuing a cultural objective as understood in the Treaty.
Seetõttu leiab komisjon, et Prantsuse ametiasutuste poolt CELFile eraldatav abi prantsuskeelsete raamatute levitamise tagamiseks, sõltumata sealjuures tellimuse suurusest, on suunatud kultuurialase eesmärgi saavutamisele, nii nagu see on sätestatud asutamislepingus.
COMPATIBILITY OF THE AID WITH COMMUNITY LAW
KÕNEALUSE ABI ÜHILDUVUS ÜHENDUSE ÕIGUSAKTIDEGA
Under Article 87(3)(d) of the Treaty, aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest may be compatible with the common market.
Vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile d võib kultuuri edendamiseks ja kultuuripärandi säilitamiseks antav abi olla ühisturuga kokkusobiv, kui see ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.
Preliminary remarks by the Commission on the comments of third parties
Komisjoni esialgsed märkused kolmandate isikute arvamuse kohta
The Commission notes that the third parties which expressed their views, following publication of the decision to initiate the proceeding, are not, except for SIDE and CELF, export agents but rather providers of specialist ‘wholesale’ services.
Komisjon märgib, et kolmandad isikud, kes pärast menetluse algotsuse avaldamist on sõna võtnud, ei ole, välja arvatud üksnes SIDE ja CELF, mitte ekspordi vahendajad, vaid pigem spetsialiseeritud “hulgimüüjad”.
None of the intervening third parties states that it had applied to the Ministry of Culture for the aid in question.
Ükski kolmandatest isikutest ei väida, et ta oleks Kultuuriministeeriumilt taotlenud nimetatud abi.
It is clear from several of the third-party comments that the mechanism of assistance set up by the French authorities was not, at least initially, called into question by those members of the profession who expressed their views.
Mitmete kolmandate isikute arvamusest ilmneb, et antud küsimuses sõna võtnud erialaspetsialistid ei vaidlustanud Prantsuse ametiasutuste poolt rakendatud toetusmehhanismi, vähemalt mitte selle rakendamise algetapil.
The Commission would also observe that the complainant, like the third parties, was fully aware of the aid which CELF had been granted since it was set up in 1980.
Komisjon nentis samuti, et kaebuse esitaja, samuti nagu kolmandad isikud, oli täiel määral teadlik abist, mida CELFile anti ettevõtte asutamise algusest peale 1980. aastal.
It was only in 1991 [43] that SIDE asked the Ministry of Culture to grant it the aid as well, the Commission being informed of the case only several months later, in March 1992.
Kuid alles 1991. aastal [43] taotles SIDE Kultuuriministeeriumilt kõnealuse abi andmist ning komisjon sekkus asjasse alles mitu kuud hiljem, 1992. aasta märtsis.
The Commission notes that the third-party comments are basically critical of CELF's policy of diversification [44].
Komisjon toob esile, et kolmandate isikute arvamus on peamiselt kriitiline CELFi tegevuse mitmekesistamise suhtes.
CELF is accused of having gone, over a period of time and with the complicity of the publishers that granted it preferential discounts, into markets other than that for which it was originally set up, i.e. the small orders market.
Ettevõttele heidetakse ette, et ta on talle soodsaid allahindlusi võimaldavate kirjastajate osalusel hakanud aja jooksul tegutsema teistes turuosades kui väikeste tellimuste turul, mille jaoks ta algselt asutati.
It is clear from the documents supplied that, when it was set up, CELF served bookshops only.
CELFi asutamise ajal koostatud dokumentidest ilmneb, et algselt teenindas CELF tõepoolest ainult raamatukauplusi.
It is only later, during the 1990s, that it started to canvas other types of customer.
Alles hiljem, 1990. aastate jooksul, hakkas ta tegelema ka teistsuguse klientuuriga.
However, nothing indicates that CELF financed the diversification of its business from the disputed grants, indeed the opposite is the case, since the purpose and effect of the grants was to compensate only the extra costs generated by small orders, as is shown in recital 198 et seq.
Samas ei näita mitte miski, et CELFi tegevuse mitmekesistamist oleks finantseeritud vaidlustatud toetuste abil, pigem on olukord vastupidine, sest nimetatud toetuste eesmärgiks oli üksnes väikeste tellimuste töötlemisest tulenevate lisakulude kompenseerimine, nii nagu seda on näidatud põhjenduses 198 ja sellele järgnevates põhjendustes.
Some third parties, exporting wholesalers or exporting booksellers, point out that the aid was not appropriate for satisfying demand, though no relevant information in support of these claims was produced.
Osa kolmandatest isikutest, kes kvalifitseeruvad hulgieksportijatena, toovad esile, et abimeetmed olid nõudmiste rahuldamiseks mittevajalikud, kuid nad ei esita oma väidete toetuseks asjakohaseid tõestusmaterjale.
Lastly, some third parties claimed that CELF benefited from the privileged relations it maintained with certain public organisations, such as France édition.
Lõpuks väitsid mõningad kolmandad isikud, et CELF kasutas eeliseid, mis tulenesid privilegeeritud suhetest teatavate riigiasutustega, nagu näiteks “France édition”.
Hexalivre, in particular, criticised the attitude of France édition, which, it said, had given CELF special treatment by allowing it access to its stand at international fairs, which it refuses to do for Hexalivre.
Nii kritiseeris Hexalivre “France édition'i” suhtumist ja väitis, et see kirjastus suhtus CELFi privilegeeritult, võimaldades ettevõttel kasutada oma stendi rahvusvahelistel raamatulaatadel ja keeldudes samal ajal sama lubama Hexalivre'i jaoks.
The Commission has been able to establish, as the documents communicated by the French authorities testify, that CELF, which is a member of France édition, paid both for the space rental on France édition's stand and for the catalogues it ordered from that organisation.
Komisjon võis Prantsuse ametiasutuste esitatud dokumentide põhjal veenduda, et CELF, kes on “France édition'i” liige, tasus nii “France édition'i” stendiruumi rentimise eest kui ka “France édition'ilt” tellitud kataloogide eest.
In any event, as the French authorities have noted, this type of relation in no way concerns the public authorities.
Prantsuse ametiasutused näitasid, et nimetatud suhted ei olnud mitte mingisugusel moel seotud riigiasutustega.
However, as these factors did not figure in the decision to initiate proceedings of 30 July 1996, they have no bearing on the ‘small orders’ problem.
Ühtlasi ei käsitleta neid asjaolusid menetluse algotsuses 30. juulist 1996, kuivõrd need ei ole seotud “väikeste tellimuste” problemaatikaga.
Consequently, the Commission will not give an opinion on this question in the present proceedings.
Seetõttu ei avalda komisjon käesoleva menetluse raames selles küsimuses oma arvamust.
The French authorities are also accused of favouring CELF through public procurement.
Prantsuse ametiasutustele heidetakse samuti ette CELFi soosimist avalike teenuste osutamise ettekäändel.
These claims relate in particular to the assistance granted for implementing the ‘Nouveautés’ programme administered by the Ministry for Foreign Affairs and the impact of orders placed by associations linked to that Ministry and the Ministry for Cooperation (such as the Association pour le développement de la pensée française (ADPF) and the Association pour le développement de l'enseignement et de la culture en Afrique et à Madagascar (Audecam).
Need väited on eeskätt seotud Välisministeeriumi hallatava “Nouveautés” programmi rakendamise käigus antud toetustega ning tellimustega, mis edastati Välisministeeriumi ja Koostööministeeriumiga seotud ühingute, nagu Prantsuse mõtte levitamise ühingu (Association pour la diffusion de la pensée française, ADPF) ning Aafrikas ja Madagaskaril hariduse ja kultuuri levitamise ühingu (Association pour le développement de l'enseignement et de la culture en Afrique et à Madagascar, AUDECAM) poolt.
As these factors did not figure in the decision to initiate the proceeding of 30 July 1996, they have no bearing on the problem of small orders.
Neid asjaolusid ei käsitleta menetluse algotsuses 30. juulist 1996, kuivõrd need ei ole seotud “väikeste tellimuste” problemaatikaga.
Lastly, SIDE objects to ‘the complex bundle of aid benefiting not only CELF but also various organisations bringing together, like CELF, publishers and public authorities in the greatest obscurity’ and the cultural policy of the public authorities generally.
Lõpuks vaidlustab SIDE ka “abimeetmete kompleksi, millest ei lõiganud kasu mitte üksnes CELF, vaid ka mitmed teised asutused, mis ühendavad, nagu CELFgi, hägustunud suhete läbi kirjastusi ja ametivõime”, samuti riigiorganite rakendatavat kultuuripoliitikat üldiselt.
In support of its claims, SIDE produces in particular a report by the Cour des comptes from November 1996.
Oma väidete toetuseks esitab SIDE eeskätt ettekande kontrollikojale, mis pärineb 1996. aasta novembrist.
The Commission notes that the report basically contains general criticisms of the way cultural aid was awarded in France.
Komisjon juhib tähelepanu asjaolule, et see dokument sisaldab eelkõige üldist kriitikat kultuurivaldkonna toetuste andmise põhimõtete kohta Prantsusmaal.
It contains nothing about the aid granted to CELF for the processing of small orders.
Selles ei leidu ühtki elementi, mis oleks seotud CELFile väikeste tellimuste töötlemiseks antud abiga.
CELF is mentioned, but only in connection with the programme Page à page and the Programme Plus operation, which were approved by the Court of First Instance in its judgment of 18 September 1995 [45].
CELFi on küll mainitud, kuid üksnes seoses programmiga “Programme page à page” ning programmiga “Programme plus”, seega seoses programmidega, mida kohus oma otsuses 18. septembrist 1995 loeb õiguspäraseks. [45]
In the circumstances, the Commission considers that the conclusions of the Cour des comptes' report are not likely to help its assessment in these proceedings.
Arvesse võttes neid asjaolusid leiab komisjon, et kontrollikojale esitatud aruande järeldused ei võimalda anda hinnangut antud menetluse raames.
In any event, SIDE's general criticisms of French cultural aid policy were not included in the decision to initiate proceedings of 30 July 1996 with regard to the Small Orders programme.
Ühtlasi ei ole SIDE poolt esitatud üldist kriitikat Prantsusmaa poliitika kohta kultuuri toetuseks antava abi osas käsitletud “Väikeste tellimuste programmi” menetluse algotsuses 30. juulist 1996.
Consequently, the Commission will not give its views on this question in these proceedings.
Seetõttu ei avalda komisjon käesoleva menetluse raames selles küsimuses oma arvamust.
Reply concerning SIDE's related claims
Vastus SIDE esitatud täiendavatele väidetele
In the first stage of the aid procedure, SIDE raised certain specific questions about the recapitalisation of CELF and the advantages it would receive from ‘administering public programmes’.
Abivahendeid käsitleva menetluse esimese faasi jooksul tõstatas SIDE mõningaid konkreetseid küsimusi, mis on seotud CELFi rekapitaliseerimisega ning eelistega, mida CELF väidetavalt kasutas tänu “avalike programmide haldamisele”.
SIDE also challenged a whole series of specific advantages, linked to the preferential relations which CELF allegedly maintains with the public authorities.
SIDE vaidlustab samuti terve rea konkreetseid eeliseid, mis on seotud CELFi väidetavate privilegeeritud suhetega riigiorganitega.
Recapitalisation of CELF in 1980
CELFi rekapitaliseerimine 1980. aastal
It will be noted that CELF's capital was raised in 1980 from FRF 80500 to FRF 1280500.
On asjakohane märkida, et CELFi kapital viidi 1980. aastal 80500 FRFlt 1280500 FRFle.
The operation was financed by ADEF to the tune of 50 % and by the (private) shareholders of CELF, also to the tune of 50 %.
Seda toimingut finantseeriti ühelt poolt ADEFi poolt 50 % ulatuses ning teiselt poolt CELFi (eraõiguslike) aktsionäride poolt 50 % ulatuses.
The main objective of ADEF, which brought a number of publishers together, was to promote the presence of French books abroad and to support investments made by publishers or exporters.
Teatavat arvu kirjastusi koondava ADEFi tegevuse eesmärgiks oli stimuleerida prantsuskeelsete raamatute pakkumist välismaal ning toetada kirjastuste või eksportijate tehtud investeeringuid.
The Association received a public grant from the Ministry of Culture.
Ühing sai Kultuuriministeeriumi kaudu eraldatud avalikku toetust.