natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the Commission shall adopt co-financing decisions no more than two months after the draft annual programme has been presented, following verification of the aspects indicated in Article 12(1)(b).
komisjon võtab kaasrahastamisotsuse vastu hiljemalt kaks kuud pärast aastaprogrammi eelnõu esitamist ja artikli 12 lõike 1 punktis b osutatud asjaolude kontrollimist.
Expenditure actually disbursed between 1 January 2005 and that date on which the co-financing decisions are adopted may qualify for support from the Fund.
Fondist võib eraldada toetusi 1. jaanuari 2005 ja kaasrahastamise otsuste vastuvõtmise kuupäeva vahelisel ajavahemikul tehtud kulutuste katmiseks.
Review
Ülevaatamine
The Council shall review this Decision on the basis of a proposal from the Commission by 31 December 2010.
Komisjoni ettepanekul vaatab nõukogu käesoleva otsuse uuesti läbi 31. detsembriks 2010.
OJ C 241, 28.9.2004, p. 27.
ELT C 241, 28.9.2004, lk 27.
OJ L 252, 6.10.2000, p. 12.
EÜT L 252, 6.10.2000, lk 12.
OJ L 212, 7.8.2001, p. 12.
EÜT L 212, 7.8.2001, lk 12.
OJ L 304, 30.9.2004, p. 12.
ELT L 304, 30.9.2004, lk 12.
Each Member State shall receive a fixed amount of EUR 300000 from the Fund's annual allocation.
Iga liikmesriik saab fondi aastaeraldisest 300000 euro suuruse kindlaksmääratud summa.
This amount shall be fixed at EUR 500000 per annum for 2005, 2006 and 2007 in conformity with new financial perspectives for the states which acceded to the European Union on 1 May 2004.
Aastatel 2005, 2006 ja 2007 on see summa riikide jaoks, kes liitusid Euroopa Liiduga 1. mail 2004, vastavalt uuele finantsperspektiivile 500000 eurot aastas.
laying down guidelines for the notification of dangerous consumer products to the competent authorities of the Member States by producers and distributors, in accordance with Article 5(3) of Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council
millega kehtestatakse suunised tootjatele ja turustajatele, et teatada ohtlikest tarbekaupadest liikmesriikide pädevatele asutustele vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ artikli 5 lõikele 3
(notified under document number C(2004) 4772)
(teatavaks tehtud numbri K(2004) 4772 all)
Having regard to Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council of 3 December 2001 on general product safety [1], and in particular the second subparagraph of Article 5(3) thereof,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. detsembri 2001. aasta direktiivi 2001/95/EÜ üldise tooteohutuse kohta, [1] eriti selle artikli 5 lõike 3 teist lõiku,
After consulting the Committee set up by Article 15 of Directive 2001/95/EC,
pärast konsulteerimist direktiivi 2001/95/EÜ artikli 15 alusel moodustatud komiteega.
Directive 2001/95/EC establishes in Article 5(3) that producers and distributors are to inform the competent authorities if they know or ought to know, on the basis of the information in their possession and as professionals, that a product they have placed on the market is dangerous according to the definitions and criteria of the Directive.
Direktiivi 2001/95/EÜ artikli 5 lõikega 3 kehtestatakse, et tootjad ja turustajad peavad teavitama pädevaid asutusi, kui nende valduses oleva teabe põhjal ja spetsialistidena nad teavad või peaksid teadma, et nende poolt turuleviidud toode on ohtlik vastavalt kõnealuse direktiivi määratlustele ja kriteeriumidele.
Annex I(2) to Directive 2001/95/EC requires the Commission, assisted by a Committee of representatives of the Member States, to define the content and draw up the standard form for the notification concerning information on products that do not comply with the general safety requirements to be provided to the competent national authorities by producers and distributors, while ensuring the effectiveness and proper functioning of the notification system.
Direktiivi 2001/95/EÜ I lisa punktis 2 on nõutud, et komisjon, keda abistab liikmesriikide esindajatest koosnev komitee, määrab kindlaks teatiste sisu, millega tootjad ja turustajad edastavad pädevatele siseriiklikele asutustele teavet toodete kohta, mis ei vasta üldistele ohutusnõuetele, ja koostab nende teatiste standardvormi, tagades samas süsteemi tõhususe ning nõuetekohase toimimise.
In particular, the Commission has to put forward, possibly in the form of a guide, simple and clear criteria for determining the special conditions, particularly those concerning isolated circumstances or products, for which notification is not relevant.
Eeskätt esitab komisjon näiteks teatmiku vormis lihtsad ja selged kriteeriumid eritingimuste kindlakstegemiseks, eriti üksikjuhtude või selliste toodete kohta, mille puhul teatamine ei ole vajalik.
The obligation to inform the authorities about dangerous products is an important element for improved market surveillance as it enables the competent authorities to monitor whether the companies have taken appropriate measures to address the risks posed by a product already placed on the market and to order or take additional measures if necessary for avoiding risks.
Kohustus teavitada pädevaid asutusi ohtlikest toodetest on tähtis asjaolu turujärelevalve parandamisel, kuna see võimaldab pädevatel asutustel jälgida, kas äriühingud on võtnud asjakohaseid meetmeid juba turuleviidud toodetega kaasnevate ohtude vastu, ning määrata või võtta vajaduse korral täiendavaid meetmeid riskide vältimiseks.
In order to prevent a disproportionate burden on producers, distributors and the competent authorities and to facilitate the effective application of this obligation it is appropriate to establish, in addition to a standard form, operational guidelines concerning the most relevant notification criteria as well as practical aspects of notification, which are put forward in particular in order to assist producers and distributors in the implementation of the provisions laid down in Article 5(3) of Directive 2001/95/EC,
Vältimaks tootjate, turustajate ja pädevate asutuste ebaproportsionaalselt suuri kohustusi ning hõlbustamaks kõnealuste kohustuste tõhusat rakendamist on asjakohane lisaks standardvormile kehtestada nii teatamise kõige olulisemate kriteeriumide kui praktiliste aspektide kohta tegevussuunised, mis esitatakse eelkõige tootjate ja turustajate abistamiseks direktiivi 2001/95/EÜ artikli 5 lõikes 3 ettenähtud sätete kohaldamisel,
The Commission hereby adopts guidelines for the notification of dangerous consumer products by producers and distributors to the competent authorities of the Member States, in accordance with Article 5(3) of that Directive 2001/95/EC.
Käesolevaga võtab komisjon vastu tootjatele ja turustajatele ettenähtud suunised teatamiseks ohtlikest tarbekaupadest liikmesriikide pädevatele asutustele vastavalt direktiivi 2001/95/EÜ artikli 5 lõikele 3.
The guidelines are set out in the Annex to this Decision.
Kõnealused suunised on sätestatud käesoleva otsuse lisas.
Guidelines for the notification of dangerous consumer products to the competent authorities of the Member States by producers and distributors in accordance with Article 5(3) of Directive 2001/95/EC
Suunised tootjatele ja turustajatele, mille kohaselt teatada ohtlikest tarbekaupadest liikmesriikide pädevatele asutustele vastavalt direktiivi 2001/95/EÜ artikli 5 lõikele 3
Background and objectives of the guidelines
Suuniste taust ja eesmärgid
The General Product Safety Directive (GPSD) aims to ensure that non-food consumer products placed on the EU market are safe.
Üldise tooteohutuse direktiivi (GPSD) eesmärk on tagada, et ELi turule viidud toiduks mittekasutatavad laiatarbekaubad on ohutud.
It includes an obligation for producers and distributors to provide information on findings and measures concerning dangerous products to the competent authority.
See hõlmab tootjate ja turustajate kohustust anda pädevale asutusele teavet ohtlike toodete avastamise ja nende suhtes võetavate meetmete kohta.
The GPSD mandates the Commission, assisted by the GPSD Committee of Member States, to draw up a guide defining simple and clear criteria to facilitate the effective application of this obligation.
Tooteohutusdirektiiviga volitatakse komisjoni, keda aitab liikmesriikide tooteohutuskomitee, koostama teatmikku, milles määratletaks lihtsad ja selged kriteeriumid selle kohustuse tõhusa kohaldamise hõlbustamiseks.
In addition the guide is to simplify the work of economic operators and the competent authorities by defining the particular conditions, especially isolated circumstances or products, for which notification is not appropriate.
Lisaks lihtsustaks teatmik ettevõtjate ja pädevate asutuste tööd, määratledes täpsed tingimused, eriti seoses üksikjuhtude või selliste toodetega, mille puhul teatamine ei ole vajalik.
The guide should also define the content and lay out of the standard form for notifications by producers and distributors to the authorities.
Teatmik peaks määratlema ka tootjate ja turustajate poolt pädevatele asutustele saadetavate teatiste sisu ja nende standardvormi.
In particular the Commission is responsible for ensuring the effectiveness and proper functioning of the notification procedure.
Eelkõige vastutab komisjon teatamise korra tõhususe ja nõuetekohase toimimise tagamise eest.
The objectives of these guidelines are therefore to:
Seetõttu on kõnealuste suuniste eesmärgid:
clarify from the operational point of view the scope of producers’ and distributors’ obligations in such a way that only the information relevant for risk management is notified and that any information overload is prevented;
selgitada tegutsemise seisukohast lähtudes tootjate ja turustajate kohustuste ulatus nii, et teatataks üksnes riskijuhtimise suhtes vajalikud andmed ning välditaks teabe üleküllust;
make reference to relevant criteria for applying the concept of ‘dangerous products’;
osutada asjakohastele kriteeriumidele “ohtlike toodete” mõiste kohaldamiseks;
provide criteria for identifying the ‘isolated circumstances or products’ for which notification is not relevant;
sätestada kriteeriumid määratlemaks “üksikjuhud või -tooted”, mille puhul teatamine ei ole vajalik;
define the content of notifications, in particular the information and data required, and the form to be used;
määrata kindlaks teatiste sisu, eelkõige nõutavad andmed ja teave, ning kasutatav vorm;
identify to whom and how the notification should be submitted;
määrata kindlaks, kellele ja kuidas tuleks teatised edastada;
define the follow-up action to be taken by the Member States receiving a notification and the information to be provided on such follow-up.
määrata kindlaks meetmed, mida liikmesriigid peavad võtma pärast teatise saamist, ning nende meetmete kohta esitatav teave.
Status and further developments of the guidelines
Suuniste staatus ja edasiarendamine
These are operational guidelines.
Käesolevad suunised on tegevussuunised.
These guidelines have been adopted by the Commission, after consultation of the Member States within the GPSD Committee acting in accordance with the advisory procedure.
Komisjon on need suunised vastu võtnud pärast konsulteerimist liikmesriikidega tooteohutuskomitees, tegutsedes kooskõlas nõuandemenetlusega.
They therefore represent the reference document for the application of the provisions of the GPSD concerning notification of dangerous consumer products to the competent authorities of the Member States by producers and distributors.
Seetõttu on suunised viitedokumendiks tooteohutusdirektiivi sätete kohaldamisel seoses tootjate ja turustajate teatamisega ohtlikest laiatarbekaupadest liikmesriikide pädevatele asutustele.
Further developments
Edasiarendamine
These guidelines will need to be adapted in the light of experience and of new developments.
Käesolevad suuniseid tuleb kohandada, võttes arvesse saadud kogemusi ja uusi arenguid.
The Commission will update or amend them as necessary in consultation with the Committee referred to in Article 15 GPSD.
Komisjon ajakohastab või muudab neid vajaduse korral, konsulteerides tooteohutusdirektiivi artiklis 15 osutatud komiteega.
To whom the guidelines are addressed
Kellele on suunised adresseeritud
These guidelines are addressed to the Member States.
Käesolevad suunised on adresseeritud liikmesriikidele.
They should be used to guide producers and distributors of consumers’ products as well as the national authorities designated as contact points to receive information from producers and distributors, in order to ensure the effective and consistent application of the notification requirement in question.
Neid tuleks kasutada, et suunata laiatarbekaupade tootjaid ja turustajaid ning tootjatelt ja turustajatelt teavet vastuvõtvateks kontaktasutusteks määratud siseriiklikke asutusi, et tagada kõnealuse teatamisnõude järjekindel ja tõhus rakendamine.
SUMMARY OF THE PROVISIONS IN THE GPSD ON NOTIFICATION BY PRODUCERS AND DISTRIBUTORS
KOKKUVÕTE ÜLDISE TOOTEOHUTUSE DIREKTIIVI (GENERAL PRODUCT SAFETY DIRECTIVE, GPSD) TOOTJATE JA TURUSTAJATE TEATAMIST KÄSITLEVATEST SÄTETEST
Obligation to inform competent authorities in the Member States
Kohustus teavitada liikmesriikide pädevaid asutusi
Under the GPSD, producers and distributors must inform the competent authorities if they know or ought to know, on the basis of the information in their possession and as professionals, that a product they have placed on the market is dangerous (according to the definitions and criteria of the Directive).
Vastavalt tooteohutusdirektiivile peavad tootjad ja turustajad teavitama pädevaid asutusi, kui nad nende valduses oleva teabe põhjal ja spetsialistidena teavad või peaksid teadma, et nende poolt turuleviidud toode on ohtlik (vastavalt kõnealuse direktiivi määratlustele ja kriteeriumidele).
‘Isolated’ circumstances or products are excluded from the obligation to notify.
“Üksikjuhtude või -toodete” puhul teatamiskohustus ei kehti.
Producers and distributors could give the authorities preliminary information about a potential product risk as soon as they are aware of it.
Tootjad ja turustajad võivad anda pädevatele asutustele eelteavet tootega kaasnevast võimalikust ohust kohe, kui on sellest teadlikuks saanud.
With this information the authorities may be able to help producers and distributors to carry out their notification duty correctly.
Selle teabe abil saavad asutused aidata tootjatel ja turustajatel nende teatamiskohustust nõuetekohaselt täita.
In addition, they are encouraged to contact their national authorities if they have a doubt as to whether a product risk exists.
Lisaks julgustatakse tootjaid ja turustajaid võtma ühendust oma liikmesriigi asutustega, kui nad kahtlevad, kas toode on ohtlik või mitte.
Reason and objectives for the provision on notification
Teatamise põhjendus ja eesmärk
The obligation to inform the authorities about dangerous products is an important element for improved market surveillance and risk management.
Kohustus teavitada pädevaid asutusi ohtlikest toodetest on tähtis tegur turujärelevalve ja riskijuhtimise parandamisel.
Producers and distributors, within the limits of their respective activities, are responsible in the first instance for preventing risks from dangerous products.
Tootjad ja turustajad on oma vastavate tegevusalade piires eelkõige vastutavad ohtlike toodetega kaasnevate riskide vältimise eest.
However, producers and distributors may not have taken (or may not be in a position to take) all the necessary measures.
Siiski on võimalik, et tootjad ja turustajad pole võtnud (või pole saanud võtta) kõiki vajalikke meetmeid.
Moreover, other products of the same type may pose risks similar to those related to the products considered.
Lisaks võivad muude sama liiki toodetega kaasneda samasugused riskid kui kõnealuste toodetega.
The purpose of the notification procedure is to enable the competent authorities to monitor whether the companies have taken appropriate measures to address the risks posed by a product already placed on the market and to order or take additional measures if necessary to prevent risks.
Teatamise korra eesmärk on anda pädevatele asutustele võimalus jälgida, kas äriühingud on võtnud asjakohaseid meetmeid juba turuleviidud toodetega kaasnevate riskide vastu, ning võtta vajaduse korral täiendavaid meetmeid riskide vältimiseks või anda vastav korraldus.
The notification also allows the competent authorities to assess whether they should check other similar products on the market.
Teatamine võimaldab pädevatel asutustel ka otsustada, kas tuleks kontrollida muid samalaadseid turulolevaid tooteid.
Therefore, competent authorities must receive adequate information to enable them to assess whether an economic operator has taken adequate measures with regard to a dangerous product.
Seepärast peavad pädevad asutused saama piisavat teavet, mis lubaks neil otsustada, kas ettevõtja on ohtliku toote suhtes võtnud piisavad meetmed.
In this respect it should be noted that the GPSD entitles the competent authorities to request additional information if they feel unable to assess whether a company has taken adequate measures with regard to a dangerous product.
Seoses sellega tuleks märkida, et tooteohutusdirektiiviga antakse pädevatele asutustele õigus taotleda lisateavet, kui nad tunnevad, et ei suuda otsustada, kas äriühing on võtnud ohtliku toote suhtes piisavad meetmed.
NOTIFICATION CRITERIA
TEATAMISE KRITEERIUMID
The first requirement for notification under the GPSD is that the product should be within the scope of this Directive and that the conditions of Article 5(3) are met.
Tooteohutusdirektiivikohase teatamise esimene nõue on see, et toode peaks kuuluma kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse ning artikli 5 lõike 3 tingimused on täidetud.
It should be noted that separate requirements for the notification of dangerous food products are established by EU food law (Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council [1]).If Community sectoral legislation on product safety establishes notification obligations with the same objectives that excludes the applicability of the GPSD obligation to the categories of products covered by the sectoral requirements.
Tuleks märkida, et ohtlikest toidukaupadest teatamise kohta on kehtestatud eri nõuded ELi toidualastes õigusnormides (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002 [1]).Kui ühenduse valdkondlikes õigusaktides tooteohutuse kohta on kehtestatud sama eesmärgiga teatamiskohustused, tooteohutusdirektiivi kohustust valdkondlike õigusaktidega hõlmatud tootekategooriatele ei kohaldata.
For further information on the relationship between the notification procedures and their purposes, please see the Guidance Document on the Relationship between the GPSD and certain Sector Directives [2].
Täiendavat teavet teatamisprotseduuride vaheliste suhete ja nende eesmärkide kohta võib leida dokumendist “Guidance Document on the Relationship between the GPSD and Certain Sector Directives.”
This document will be further developed, in particular if in light of experience any overlapping or uncertainty appears concerning the application of Article 5(3) of the GPSD and relevant sectoral information or notification requirements in specific Community legislation.
Seda dokumenti arendatakse edasi, eriti kui saadud kogemuste põhjal selgub, et tooteohutusdirektiivi artikli 5 lõike 3 ning konkreetsete ühenduse õigusaktide asjaomase valdkondliku teabe või teatamiskohustuste kohaldamisel ilmneb kattuvust või ebakindlust.
In addition, it is worth noting that these guidelines are not relevant for, and do not interfere with the application of requirements concerning ‘safeguard clauses’ or other notification procedures established by vertical Community legislation on product safety.
Lisaks tuleb märkida, et neid suuniseid ei järgita ning need ei ole takistuseks “kaitseklauslite” nõuete või muude tooteohutust käsitlevate ühenduse vertikaalsete õigusaktidega kehtestatud teatamisprotseduuride kohaldamise puhul.
Important criteria for notification are:
Olulised teatamiskriteeriumid on järgmised:
the product is within the scope of Article 2(a) of the Directive: a product intended for or likely to be used by consumers (including in the context of providing a service and second-hand products);
toode kuulub kõnealuse direktiivi artikli 2 punkti a reguleerimisalasse: toode on ette nähtud tarbijatele või on tõenäoline, et need võivad seda kasutama hakata (sealhulgas teenuse osutamise või kasutatud kaupade kontekstis),
Article 5 of the Directive is applicable (that is, no specific similar obligation is established by other Community legislation, cf. Article 1(2)(b) GPSD);
direktiivi artikkel 5 on kohaldatav (st et ühenduse muude õigusaktidega ei ole samalaadseid kohustusi kehtestatud, vt tooteohutusdirektiivi artikli 1 lõike 2 punkti b),
the product is on the market;
toode on turule viidud,
the producer or distributor has evidence (from monitoring the safety of products on the market, from testing, from quality control or from other sources) that the product is dangerous as defined by the GPSD (it does not satisfy the general safety requirement, taking into account the safety criteria of the GPSD) or does not satisfy the safety requirements of the relevant Community sectoral legislation applicable to the product considered;
tootjal või turustajal on tõendeid (mis on saadud turuleviidud toodete ohutuse jälgimisel, testimisel, kvaliteedi kontrollimisel või muudest allikatest), et toode on tooteohutusdirektiivi määratluse kohaselt ohtlik (see ei vasta tooteohutusdirektiivi ohutuskriteeriume arvesse võttes üldistele ohutusnõuetele) või ei vasta vaatlusalusele tootele kohaldatavate ühenduse asjakohaste valdkondlike õigusaktide ohutusnõuetele,
the risks are therefore such that the product may not remain on the market and producers (and distributors) have the obligation to take appropriate preventive and corrective action (modifying the product, warnings, withdrawal, recalling, etc. depending on the specific circumstances).
seepärast on toode nii ohtlik, et ei või enam turule jääda ning tootjad (ja turustajad) on kohustatud võtma asjakohaseid ennetus- ja parandusmeetmeid (toote muutmine, hoiatused, turult kõrvaldamine jne, olenevalt konkreetsetest asjaoludest).
General safety requirement and conformity criteria
Üldised ohutusnõuded ja nõuetele vastavuse kriteeriumid
Producers and distributors must inform the competent authorities of the Member States if a product they have placed on the market poses a risk to consumers ‘that is incompatible with the general safety requirement’.
Tootjad ja turustajad peavad teavitama liikmesriikide pädevaid asutusi, kui nende poolt turule viidud toode kujutab tarbijatele ohtu, “mis ei vasta üldistele ohutusnõuetele”.
Producers are obliged to place only ‘safe’ products on the market.
Tootjad on kohustatud viima turule ainult ohutuid tooteid.
Article 2(b) defines a safe product as one that under normal or reasonably foreseeable conditions of use including duration and, where applicable, putting into service, installation and maintenance requirements, does not present any risk or only the minimum risks compatible with the product's use, considered to be acceptable and consistent with a high level of protection for the safety and health of persons taking into account the following points in particular:
Artikli 2 punktis b määratletakse ohutu tootena iga toode, “mis tavalistes või põhjendatult eeldatavates kasutustingimustes, mis hõlmavad kasutusaega ning vajaduse korral kasutuselevõtmis-, seadistus- ja hooldusnõudeid, ei põhjusta ohte või põhjustab toote kasutusele vastavalt minimaalset ohtu, ning mida loetakse aktsepteeritavaks ning inimeste ohutuse ja tervise kaitse kõrgele tasemele vastavaks, võttes eelkõige arvesse järgmisi punkte:
the characteristics of the product, including its composition, packaging, instructions for assembly and, where applicable, for installation and maintenance;
toote omadused, sealhulgas koostis, pakend ning kokkupanemis- ja vajaduse korral seadistus- ning hooldamisjuhendid;
the effect on other products, where it is reasonably foreseeable that it will be used with other products;
mõju teistele toodetele, kui võib põhjendatult eeldada selle kasutamist koos teiste toodetega;