natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission notes that the shipyards Sestao, Puerto Real, Sevilla, Cadiz, Juliana built or repaired ships at the time and that consequently were undertakings covered by the Regulation.
Komisjon täheldab, et laevatehased Sestao, Puerto Real, Sevilla, Cádiz ja Juliana ehitasid või remontisid tol ajal laevu ja et seega kuulus nimetatud ettevõtete tegevus selle määruse kohaldamisalasse.
Manises and Fene (ex Astano) can be considered as related entities.
Manises’t ja Fenet (endine Astano) võib pidada seostatud asutusteks.
The Commission furthermore notes that AESA and IZAR, as parent companies or owners of several shipyards fall within the scope of Article 1 of the Shipbuilding Regulation.
Komisjon täheldab lisaks, et AESA ja IZAR kui valdusettevõtted või mitmete laevatehaste omanikud kuuluvad endiselt määruse (EÜ) nr 1540/98 artikli 1 raamesse.
This corresponds to the line that the Commission has taken in previous decisions linked to public Spanish shipyards, in particular its decision to approve aid in 1997, and its decision [16] in 1999 to declare aid from SEPI to AESA incompatible.
See vastab komisjoni järgitud liinile eelnevates otsustes Hispaania avalik-õiguslike laevatehaste kohta, eriti komisjoni oma otsuses abi heaks kiitmise kohta 1997. aastal ja 1999. [16] aasta otsuses SEPI poolt AESA-le antud abi kokkusobimatuks kuulutamise kohta.
Assessment of aid in the different transfers
Abi hinnang mitmetes ülekandmistes
As stated above, this case covers three different transfers of companies between different holding companies, and potential aid provided in connection with these transfers.
Nagu varem täheldatud, hõlmab kõnealune juhtum ettevõtete kolme erinevat ülekandmist erinevate valdusettevõtete vahel ja nende ülekandmistega seotud võimalikku abi.
The assessment will be carried out by examining the relevant aspects in each of these three transfers.
Hindamisel uuritakse asjakohaseid aspekte kõigis kolmes ülekandmises.
Therefore the issues raised in the opening of the procedure and the two extensions cannot be treated separately.
Seega ei saa menetluse algatamisel ja kahel laiendamisel tõstatatud küsimusi käsitleda eraldi.
The role of SEPI
SEPI roll
In the opening and extensions the Commission presumed that SEPI acted on behalf of the State, i.e. that its behaviour in the different transactions is imputable to the state.
Algatamisotsuses ja laiendamistel oletas komisjon, et SEPI tegutses riigi nimel, see tähendab, et tema käitumine erinevates tehingutes oli omistatav riigile.
Spain has contested this, and claimed that SEPI functions independently from the State and that therefore its behaviour is not imputable to the State.
Hispaania vaidlustas selle oletuse, väites, et SEPI toimib iseseisvalt ja seega ei ole tema käitumine omistatav riigile.
In any way, in Spain’s view, SEPI acted as a market investor and therefore the funds provided from SEPI in this case could not be considered as State aid.
Igatahes toimis SEPI Hispaania arvates turu investorina ja seega ei saa kahte SEPI poolt antud vahendite kogu antud juhul pidada riigiabiks.
The Commission notes that SEPI is a public holding company which is directly depending on the Ministry of Finance. As such it is considered as a public undertaking in the sense of Commission Directive 2000/52/EC [17] amending Commission Directive 80/723/EEC [18], since due to its ownership or its financial participation the public authorities can directly or indirectly exercise a dominant influence on SEPI.
Komisjon täheldab, et SEPI on otseselt rahandusministeeriumist sõltuv avalik-õiguslik ettevõte ja seda peetakse seega riigiettevõtteks komisjoni direktiivi 2000/52/EÜ [17] alusel, millega muudetakse komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ, [18] sest avalikud võimud võivad oma omandi või rahalise osaluse tõttu avaldada otseselt või kaudselt domineerivat mõju SEPI-s.
The Court has defined when funds are considered to be State resources. It has e.g. stated that even if the sums corresponding to the measure in question are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State resources (Court judgment in Case C-83/98 P France v Ladbroke Racing and Commission [19]).
Kohus määratles, millal peetakse vahendeid riigiressurssideks, teatades, et kaasa arvatud juhul, kui kõnesolevale meetmele vastavad summad ei olnud alaliselt riigikassale omistatavad, piisab asjaolust, et need olid pidevalt avaliku kontrolli all ja seega saadaval pädevatele riigivõimudele selleks, et pidada neid riigi ressurssideks (kohtu 23. novembri 1999. aasta lahend kohtuasjas C-83/98, P. France v Ladbroke Racing ja komisjon [19]).
This clearly applies to SEPI’s resources.
See on selgelt kohaldatav SEPI ressurssidele.
The Court has further taken a decision (Court judgment C-482/99, Stardust marine [20]), outlining the criteria for imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking.
Oma 16. mai 2002. aasta lahendis kohtuasjas C-482/99, Stardust Marine [20] võttis kohus kokku kriteeriumid, mille alusel võiks riigile omistada avalik-õigusliku ettevõtte jaoks võetud abimeetmed.
This may, according to the Court, be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
Kohtu järgi võib seda järeldada tõenduste kogumikust, mis tulenevad juhtumi asjaoludest ja kontekstist, milles meede tarvitusele võeti.
Examples of indicators provided by the Court are the integration of the public company into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains.
Kohtu nimetatud tõenduste näiteks on avalik-õigusliku ettevõtte integreerimine avaliku halduse struktuuridesse, tema tegevuse olemus ja selle tegevuse teostamine normaalse eraettevõtete konkurentsitingimustega turul, ettevõtte õigussubjektsus (avaliku õiguse või normaalse ühinguõiguse pädevusse kuulumine), avalike võimude poolt teostatava järelevalve intensiivsus selle juhtimises või mistahes muu tõendus, mis näitab konkreetsel juhul avalike võimude asjasse segatust meetme võtmisel, või ebatõenäosust, et nad ei ole asjasse segatud, võttes arvesse ka meetme raame, selle sisu või tingimusi, mida see sisaldab.
SEPI is a company with a particular legal status, with e.g. its annual reports not accessible in the public Spanish registry.
SEPI on erilise õigusliku staatusega ettevõte ainuüksi sellepärast, et näiteks selle aastaaruannetega ei saa tutvuda Hispaania riiklikus registris.
The supervision of the company is exercised by its board of directors constituting to a large extent of State secretaries and other persons directly linked to the government.
Ettevõtet juhib suures osas riigisekretäridest ja teistest otseselt valitsusega seotud isikutest koosnev haldusnõukogu.
The nature of its activities include privatisation of State owned companies, which is an activity that is closely linked to public policy.
Ettevõtte tegevuse olemus hõlmab riigiettevõtete erastamist, mis on avaliku asjaga väga tihedalt seotud tegevus.
Furthermore, SEPI has a history of behaviour towards the shipyards which has been carried out in a manner that can be considered imputable to the State, such as providing part of the authorised restructuring aid in 1997 and unlawful aid in 1998 [21].
Pealegi tegutses SEPI minevikus laevatehaste suhtes viisil, mida võib omistada riigile, nagu osa 1997. aastal lubatud ümberkorraldamisabi ja ebaseadusliku abi andmine 1998. aastal. [21] Võib täheldada ka, et SEPI annab riigiabi teistes valdkondades, nagu söetööstuse abi.
It derives from points 66 and 67 above that SEPI’s funds are State resources.
Eelnevatest motiveeringupunktidest 66 ja 67 lähtub, et SEPI vahendid on riigi ressursid.
Furthermore, it derives from points 68 to 70 above that the provision of its funds under investigation in this case, to shipbuilding companies, must be considered imputable to the State in so far as they are provided on terms not in conformity with market economy principles.
Pealegi selgitatakse motiveeringupunktides 68 kuni 70, kuidas tuleb vahendite andmist laevaehitusettevõtetele pidada riigile omistatavaks, kui seda antakse tingimustel, mis ei ole kooskõlas turumajanduse põhimõtetega.
The general principle that applies for financial transactions between the State and public companies, is the so called market economy investor principle.
Riigi ja avalik-õiguslike ettevõtete vaheliste rahaliste tehingute suhtes kohaldatav üldpõhimõte on niinimetatud turumajanduse investori põhimõte.
Given that SEPI’s funds are State resources, it is essential that SEPI, in its economic transactions with its shipbuilding subsidiaries (whether the subsidiaries are companies with economic activities or holding companies to such companies) acts fully in line with the market economy investor principle.
Eeldusel, et SEPI vahendid on riigiressursid, on esmaoluline, et majandustehingutes oma laevaehituse tütarettevõtetega (kas tegemist on majandustegevusega ettevõtetega või valdusettevõtetega, mis hõlmavad selliseid ettevõtteid) toimiks SEPI täielikult kooskõlas turumajanduse investori põhimõttega.
The market economy investor principle is explained in detail in the Commission communication to the Member States on the Application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector [23].
Turumajanduse investori põhimõtet selgitatakse üksikasjalikult komisjoni teatises liikmesriikidele seoses asutamislepingu artiklite 92 ja 93 ning komisjoni direktiivi 80/723/EMÜ artikli 5 kohaldamisega tootmissektori avalik-õiguslike ettevõtete suhtes.
The Court has also, e.g. in Case-40/85 (Boch) [24] stated that the appropriate ways of establishing whether the measure is State aid is to apply the criterion to what extent the undertaking would be able to obtain the sums in question on the private capital markets at the same conditions. It continues, ‘in particular, whether in similar circumstances a private shareholder, having regard to the forseeability of obtaining a return and leaving aside all social, regional policy and sectoral considerations, would have subscribed the capital in question’.
Kohus teatas ka näiteks oma 10. juuli 1986. aasta lahendis kohtuasjas 40/85, (Boch), [24] et õige viis määratlemaks, kas meede kujutab riigiabi, on kohaldada kriteeriumi, mil määral võiks ettevõte saada asjaomaseid summasid erakapitaliturgudel samadel tingimustel, ja nimelt, kas sarnastel asjaoludel oleks eraaktsionär, võttes arvesse kasumi saamise võimalikkust ja arvestamata mistahes sotsiaal-, regionaal- või sektoriaalpoliitika elemente, teinud kõnealuse kapitalipanuse.
The Commission does not exclude that funds provided by SEPI may be free of aid as long as SEPI’s actions comply with the market investor principle.
Komisjon ei välista, et SEPI antud vahendid võivad mitte sisaldada abielemente eeldusel, et SEPI järgib turu investori põhimõtet.
The Commission will therefore, for each of the transactions under scrutiny, assess whether SEPI acted according to the market investor principle.
Seetõttu hindab komisjon iga uuritud tehingu puhul, kas SEPI toimis turu investori põhimõttel.
Spain further claims that transactions within the SEPI group do not have to correspond to market conditions, and refers to cases where the Commission had not required that intra-group transactions were done on market terms.
Hispaania väidab lisaks, et tehingud SEPI grupis ei pea vastama turutingimustele ja viitab juhtumitele, kus komisjon ei nõudnud, et grupisisesed tehingud toimuksid turutingimustel.
The Commission considers that while it could, in certain very specific cases, be accepted that within a State-owned group firms are transferred on non-market terms, this can not be accepted when State resources are transferred to companies in competition with other companies in the common market.
Komisjon hindab, et kuigi teatavatel väga spetsiifilistel juhtudel on vastuvõetav, et riikliku grupi sees antakse ettevõtted üle mittekaubanduslikes tingimustes, ei ole vastuvõetav, kui riigiressursse kantakse üle ettevõtetele, mis konkureerivad teiste ettevõtetega ühisel turul.
Aid contained in transactions linked to transfer 1, between AESA and SEPI
Abi AESA ja SEPI vahelise ülekandmisega 1 seonduvates tehingutes
SEPI on 28 December 1999 bought the three companies Juliana, Cadiz, and Manises from AESA.
detsembril 1999. aastal ostis SEPI AESA-lt kolm ettevõtet, Juliana, Cádiz ja Manises.
There are two aspects that need to be assessed in order to determine the existence of State aid in this transfer.
Riigiabi olemasolu määratlemiseks selles ülekandmises tuleb hinnata kahte elementi.
One issue is if the purchase price paid by SEPI to AESA was market price, and the other issue is if SEPI’s provision of loans to the companies it bought, complied with the market investor principle.
Üks küsimus on, kas ostuhind, mille SEPI maksis AESA-le, on turuhind, ning teine, kas SEPI laenud tema ostetud ettevõtetele järgisid turu investori põhimõtet.
The purchase price
Ostuhind
It can firstly be noted that Spain has informed the Commission that the price paid for the three companies was EUR 15302000 and not EUR 60 million, as stated in the opening of the procedure.
Esiteks võib täheldada, et Hispaania teatas komisjonile, et kolme ettevõtte eest makstud hind oli 15302000 eurot ja mitte 60 miljonit, nagu märgitakse menetluse algatamise otsuses.
Spain had previously claimed that the EUR 15302000 that SEPI paid for the three companies corresponded to book value at the time of the transaction, but at a late stage of the investigation informed that this was the book value at an earlier, unspecified, date in 1999.
Hispaania oli eelnevalt kinnitanud, et 15302000 eurot, mis SEPI maksis kolme ettevõtte eest, vastas arvestuslikule väärtusele tehingu hetkel, kuid viimases uurimisjärgus teatas, et see oli arvestuslik väärtus varasemal, ent täpsustamata 1999. aasta kuupäeval.
Spain further claims that SEPI did not have to pay the market price since it bought the three shipyards in order to privatise them.
Hispaania väidab pealegi, et SEPI ei pidanud maksma turuhinda, sest ta ostis kolm laevatehast nende erastamiseks.
However, the classification of a measure as State aid does not depend on its aim but on its effect.
Siiski ei sõltu meetme klassifitseerimine riigiabiks selle eesmärgist, vaid selle tagajärjest.
The fact that the shipyards were bought for a certain alleged purpose (privatisation) is therefore not a reason to disregard the State aid character of the transaction.
Asjaolu, et laevatehased osteti väidetavaks otstarbeks (erastamine) ei ole põhjuseks ülekandmise riigiabi olemuse välistamiseks.
The Commission notes that SEPI did not succeed in privatising the three companies.
Komisjon täheldab, et SEPI ei suutnud kolme ettevõtet erastada.
Instead they were sold to SEPI’s subsidiary Bazán in July 2000, which is seven months after the sales transaction, for ESP 1 each.
Seevastu müüdi need 2000. juulis Bazán’ile, SEPI tütarettevõttele, see tähendab seitse kuud pärast müügitehingut, hinnaga 1 peseeta igaüks.
From the annual reports of the concerned companies it is apparent that the book value of the three companies at the end of 1999, three days after the sales transaction, was EUR – 40646000 (Cadiz EUR – 13745000, Juliana EUR – 18679000, Manises EUR – 8222000).
Asjaomaste ettevõtete aastaaruanded näitavad, et kõikide ja kolmest ettevõttest igaühe arvestuslik hind 1999. aasta lõpul, kolm päeva pärast müügitehingut, oli kahjumlik, kujutades negatiivset summat kokku – 40646000 eurot, mis jaguneb järgmistesse summadesse: Cádiz – 13745000 eurot; Juliana – 18679000 eurot; Manises – 8222000 eurot).
Furthermore, as explained above, Spain evaluated the market value of these three companies in July 2000, when they were transferred to Bazán.
Lisaks hindas Hispaania vastavalt eelnevalt selgitatule nende kolme ettevõtte turuhinda 2000. aasta juulis, kui need anti üle Bazán’ile.
Spain argues that, at that point in time, the market value was the book value minus the estimated risks not included in the balance sheet of the companies.
Hispaania väidab, et sel hetkel oli turuhind arvestuslik hind miinus väljaarvutatud riskid, mis ei kuulunud ettevõtete bilanssi.
The risks were e.g. estimated losses for ships under construction and costs of under-activity.
Riskid seisnesid näiteks kahjumites ehitamisel olevate laevade eest ja normaalsest väiksemast tegevusest tulenevates kuludes.
Although these factors may change over time, it is reasonable to assume that they did not change significantly over a seven-month period.
Kuigi need tegurid võivad aja jooksul muutuda, on mõistuspärane oletada, et need ei muutu tuntavalt seitsme kuu jooksul.
For the three companies under consideration here, Spain estimated the total risks to be EUR 25300000 in July 2000.
Kolme vaatlusaluse ettevõtte puhul arvutas Hispaania, et 2000. aasta juulis ulatusid riskid kokku 25300000 euroni.
Any amount exceeding the market price has to be considered as State aid to the seller, AESA.
Mistahes summat, mis ületab turuhinna, tuleb pidada riigiabiks müüjale, AESA-le.
In the information injunction of July 2002 the Commission requested copies of all documents that could clarify the evaluation of the companies at the time of the transfer of ownership.
aasta juuli taotluses teabe saamiseks palus komisjon kõikide dokumentide koopiaid, mis võiks selgitada ettevõtete hindamist omanikuvahetuse hetkel.
Spain did not provide any such information for this transaction, and therefore the Commission has no other option than to make an estimation of the market value based on the available information.
Hispaania ei andnud selle tehingu kohta teavet ja seega võib komisjon arvutada turuhinda ainult olemasoleva teabe põhjal.
The market value in this case would correspond to the book value minus the financial risks.
Turuväärtus vastab sel juhul arvestuslikule väärtusele miinus finantsriskid.
Because of lack of information the Commission is not able to calculate the exact value of the financial risks.
Teabe puudumise tõttu ei ole komisjonil võimalik arvutada finantsriskide täpset väärtust.
In order to exclude an overestimation of these risks, it therefore takes a prudent approach and assumes the financial risks to be zero.
Nende riskide ülehindamise vältimiseks võtab ta seega omaks ettevaatliku lähenemise ja oletab, et finantsriske ei ole.
A prudent approximation of the market value would, therefore, in the current circumstances, be to use the best approximation of the book value.
Seega oleks antud asjaoludel ettevaatlik lähenemine turuhinnale kasutada parimat lähendamist arvestuslikule väärtusele.
Based on available information, it can therefore be concluded that AESA sold to SEPI, for EUR 15302000, three companies worth at the most EUR – 40646000. This equals a gain of at least EUR 55948000 for AESA.
Olemasoleva teabe põhjal võib seega järeldada, et AESA müüs SEPI-le, 15302000 euro eest kolm ettevõtet, mille väärtus oli kõige enam miinus 40646000 eurot, mis eeldab AESA-le vähemalt 55948000 eurost kasumit.
In conclusion, SEPIs payment of EUR 15302000 for the three companies Cadiz, Juliana and Manises cannot be considered to be in accordance with the market investor principle.
Kokkuvõtteks ei saa arvestada, et SEPI poolt 15302000 euro maksmine kolme ettevõtte Cádiz, Juliana ja Manises eest oleks kooskõlas turu investori põhimõttega.
The gain of EUR 55948000 made by AESA should therefore be considered to be State aid to AESA, which, following the sale, still owned three other shipyard companies involved in civil ship construction.
Järelikult tuleb lugeda, et AESA poolt saadud 55948000 eurone kasum moodustab riigiabi. Pärast müüki omas AESA siiski veel kolme tsiviillaevade ehitusega tegelevat laevatehast.
This State aid was illegal, given that it has not been notified to the Commission and it is not compatible with the common market, since it cannot be authorised as restructuring aid or any other type of aid.
See riigiabi oli ebaseaduslik niivõrd, kuivõrd sellest ei teatatud komisjonile ja see ei ole kokkusobiv ühisturuga niivõrd, kuivõrd seda ei saa lubada ümberkorralduse või mistahes muud tüüpi abina.
The 1998 and 1999 annual reports of AESA and the companies it owned, state that the continuation of all the operations were dependent on the financial support of the respective shareholder, i.e. SEPI for AESA and AESA for the shipyards.
AESA ja talle kuuluvate ettevõtete 1998. ja 1999. aasta aruanded kinnitavad, et kõikide operatsioonide jätkumine sõltus vastava aktsionäri, see tähendab SEPI finantsabist AESA-le ning AESA abist laevatehastele.
From this information the Commission concludes that the aid provided by SEPI to AESA in this transaction was transferred to the three companies still owned by AESA (Sestao, Sevilla and Puerto Real).
Selle teabe alusel järeldab komisjon, et abi, mis SEPI andis AESA-le selles tehingus, kanti üle kolmele ettevõttele, mis olid veel AESA omandis (Sestao, Sevilla ja Puerto Real).
The conclusion that State aid to AESA implied State aid to its shipbuilding activities was already made in the Commission’s decision [25] on illegal State aid provided from SEPI to AESA in 1998, which subsequently was upheld by the court [26].
Komisjoni otsuses [25] ebaseadusliku riigiabi kohta, mille SEPI andis AESA-le 1998. aastal, mida kinnitas hiljem kohus oma 21. märtsi 2002. aasta lahendis kohtuasjas C-36/00, Hispaania v komisjon, [26] oli komisjon juba jõudnud järeldusele, et riigiabi AESA-le tähendas riigiabi tema laevaehitustegevusele.
Loans provided by SEPI to three shipyards in December 1999
SEPI laenud kolmele laevatehasele 1999. aasta detsembris
In its second extension of the procedure, the Commission noted that SEPI had provided the three companies Juliana, Cadiz and Manises with loans of EUR 194400000 during the year 1999.
Menetluse teisel laiendamisel täheldas komisjon, et SEPI andis 1999. aastal kolmele ettevõttele Juliana, Cádiz ja Manises laene summas 194400000 eurot.
The Commission had doubts that this could be State aid to these companies.
Komisjon kahtlustas, tegemist võis olla riigiabiga nendele ettevõtetele.
These loans carried an interest rate of MIBOR plus 8 points.
Need laenud anti intressitüübiga, mis võrdub MIBOR pluss 8 punkti.
SEPI in turn took over the claim of EUR 192100000 from AESA.
SEPI omakorda võttis oma hoolde AESA 192100000 eurose laenu.
The difference between EUR 192100000 and the EUR 194400000 stated in the second extension of the procedure (EUR 2100000) is due to small loans that already had been provided by SEPI to the shipyards at an earlier date.
Nende menetluse teisel laiendamisel teatatud 192100000 euro ja 194400000 euro vaheline vahe (2100000 eurot) tuleneb väikestest, juba varem SEPI poolt laevatehastele antud laenudest.
From a State aid point of view, the assessment needs to focus on the transaction by which State resources were transferred from the State to the beneficiaries. Therefore, the assessment will focus on SEPI’s loan of EUR 192100000 to the three companies Juliana, Cadiz and Manises.
Riigiabi seisukohast peab hinnang keskenduma tehingule, millega riik kandis riigiressursid abisaajatele üle, see tähendab SEPI 192100000 eurose laenuga kolmele ettevõttele: Juliana, Cádiz ja Manises.