natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Centre for Integrated Electronics Systems and Biomedical Engineering was headed by Raimund-Johannes Ubar.
Akadeemik Raimund-Johannes Ubar on Integreeritud elektroonikasüsteemide ja biomeditsiinitehnika Eesti teaduse tippkeskuse juht.
Foreign Members of Academy proceeded to participate in the activities of the Academy and research institutions of Estonia in compliance with time-honoured relations, contacts, and research alliances.
Akadeemia välisliikmed jätkasid osalemist Akadeemia ja Eesti teadusasutuste tegevuses vastavalt varem välja kujunenud kontaktidele ja teaduslikele sidemetele.
Papers by Heads of Division Peeter Saari, Rein Küttner, Ilmar Koppel and Peeter Tulviste and President Richard Villems “Activities of the Academy in 2008”
osakonnajuhatajate Peeter Saari, Rein Küttneri, Ilmar Koppeli ja Peeter Tulviste ning president Richard Villemsi ettekanded “Akadeemia tegevus 2008. aastal”
Paper by Secretary General Leo Mõtus “Financial activities of the Academy in 2008 and budget for 2009”
peasekretär Leo Mõtuse ettekanne “Akadeemia finantstegevus 2008 ja eelarve 2009”
Amendment to the Regulation of Election of Members of Academy
akadeemikute valimise reglemendi muutmine
Speaking of the memorial awards of the Academy, this time Member of Academy Hillar Aben was conferred the N. Alumäe Memorial Medal for outstanding achievements in the area of mechanics.
Akadeemia nimelistest medalitest otsustati anda Nikolai Alumäe medal akadeemik Hillar Abenile.
E. Lippmaa Nuclear energy in Estonia and the world;
Tulen selle juurde hiljem tagasi.
The Estonian Academy of Sciences is a member organisation of the ESF Marine Board, represented by Chairman of the Marine Commission Tarmo Soomere.
Mäletatavasti juhib meie tegevust Eesti Teaduste Akadeemia seadus, kus on kenasti kirjas, kes on akadeemik ja mis on tema põhiliseks ülesandeks.
Member of Academy Ain-Elmar Kaasik
Akadeemik Ülo Lumiste
Since 1959 the scientific path of Udo Margna has for over 30 years evolved under the roof of IBE in Harku, where he held various positions from junior researcher to head researcher and head of laboratory.
1959. aastast alates kulges Udo Margna teadlasetee enam kui 30 aastat EBI katuse all Harkus, kus ta töötas erinevatel ametikohtadel nooremteadurist peateaduri ja labori juhatajani.
In 1987 Udo Margna was elected Member of the Estonian Academy of Sciences in plant physiology and biochemistry.
Udo Margna valiti 1987. aastal Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks taimefüsioloogia ja -biokeemia alal.
In 1990 he was elected Secretary General of the Academy and he worked in that office until 2000.
1990. aastal valiti ta Akadeemia peasekretäriks ning töötas selle ametikohal kuni aastani 2000.
He has released over 120 research publications, including four monographs and textbooks.
Ta on avaldanud üle 120 teaduspublikatsiooni, sh neli monograafiat ja õpikut.
Under his supervision 7 Doctor’s and Master’s theses have been defended.
Tema juhendamisel on kaitstud 7 doktori- ja magistritööd.
Beside the research work Udo Margna has been for a long time been connected with the science organisation activity.
Teadustöö kõrval on Udo Margna olnud pikka aega seotud teadusorganisatsioonilise tegevusega.
In 1965−1987 he worked as Director for Research of IBE, in 1971−1990 he headed as Chairman the activities of Estonian National Plant Physiology and Biochemistry Problem Committee.
Aastatel 1965−1987 töötas ta EBI teadusdirektorina, 1971−1990 juhtis esimehena Eesti vabariikliku taimefüsioloogia ja -biokeemia probleemkomisjoni tegevust.
In 1996−1999 Udo Margna was Chairman of the National Panel to the Baltic Assembly Literature, Art and Research Prizes.
Aastatel 1996−1999 oli Udo Margna Balti Assamblee kirjandus-, kunsti- ja teaduspreemiate rahvusliku žürii esimees.
Udo Margna has for over 25 years been on faculty of the University of Tartu, Tallinn University and Estonian University of Life Sciences as visiting lecturer and Professor Extraordinary.
Üle 25 aasta on Udo Margna tegutsenud külalislektori ja erakorralise professorina Tartu Ülikoolis, Tallinna Ülikoolis ja Eesti Maaülikoolis.
In 1994, he sojourned as visiting Professor in Münster University in Germany.
1994. aastal viibis ta külalisprofessorina Münsteri Ülikoolis Saksamaal.
In 1987 Udo Margna was recognized with the highest award of the Estonian Academy of Sciences – the Medal of the Academy.
1987. aastal tunnustati Udo Margnat Eesti Teaduste Akadeemia kõrgeima autasu Akadeemia medaliga.
In 1998 he was awarded the Karl Ernst von Baer memorial medal for outstanding achievements in life sciences and geography, and he was granted the annual prize of the Estonian Pharmacists’ Association for long-standing research.
1998. aastal pälvis ta Karl Ernst von Baeri mälestusmedali väljapaistvate saavutuste eest elu- ja maateaduste erialadel ja Apteekrite Liidu aastapreemia pikaajalise teadustegevuse eest.
In 2006 he was awarded the Order of the White Star, 4th Class.
2006. aastal autasustati teda Valgetähe IV klassi teenetemärgiga.
Member of Academy Jüri Engelbrecht
Akadeemik Jüri Engelbrecht
Jüri Engelbrecht was born on 1 August 1939 in Tallinn to the family of a craftsman.
Jüri Engelbrecht on sündinud 1. augustil 1939 Tallinnas käsitöölise peres.
Since 1999 he has been Honorary Doctor of the Budapest University of Technology.
Ta on 1999. aastast Budapesti Tehnikaülikooli audoktor.
Further on the scientific path of Jüri Engelbrecht has been during four decades connected with the Institute of Cybernetics, where he also completed his doctoral paper on theory of wave propagation and has held different positions.
Edasi on Jüri Engelbrechti teadlasetee nelja aastakümne vältel olnud seotud Küberneetika Instituudiga, kus valmis ka tema doktoritöö lainelevi teooriast.
In 1999, upon his initiative the Centre for NonLinear Studies (Estonian centre of excellence in research in 2002–2007) was formed, whose head he has been until today.
1999. aastal loodi tema initsiatiivil Mittelineaarsete Protsesside Analüüsi Keskus (Eesti teaduse tippkeskus 2002–2007), mille juhataja ta tänaseni on.
He has worked in various European Universities, among others in Prague, Cambridge, Paris, Turin, Aachen, he has belonged to the bureau of International Union of Theoretical and Applied Mechanics (IUTAM), and he is member of several Academies of Sciences and scientific unions.
Ta on töötanud erinevates Euroopa ülikoolides, sh Prahas, Cambridge’is, Pariisis, Torinos, Aachenis, kuulunud Rahvusvahelise Teoreetilise ja Rakendusmehaanika Liidu büroosse, on mitme teaduste akadeemia ja teadusühingu liige.
Main directions of scientific research of Jüri Engelbrecht have been mathematical physics and theoretical mechanics: non-linear wave propagation and dynamics, specificity of complex systems in symbiosis of complexity and simplicity, incl. model-ling of dynamics of heart rhythm.
Jüri Engelbrechti teadustöö põhisuunad on olnud matemaatiline füüsika ja teoreetiline mehaanika: mittelineaarne lainelevi ja dünaamika, komplekssüsteemide omapära keerukuse ja lihtsuse sümbioosis, sh südamerütmi dünaamika modelleerimine.
He is (co)author of nine monographs and three textbooks.
Ta on üheksa monograafia ja kolme õpiku (kaas)autor.
He has authored over 300 articles, among them about 200 in peer- reviewed journals, and under his supervision 6 Doctoral and 7 Master papers have been defended.
Tema sulest on ilmunud enam kui 300 artiklit, neist ligikaudu 200 eelretsenseeritavates ajakirjades ning tema juhendamisel on kaitstud 6 doktori- ja 7 magistritööd.
Jüri Engelbrecht was elected Member of the Estonian Academy of Sciences in 1990 in mechanics.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti Jüri Engelbrecht 1990. aastal mehaanika alal.
In 1994–2004 he was President of the Academy and he has been Vice-President since 2004.
Ta oli aastatel 1994–2004 Akadeemia president ning on 2004. a alates asepresident.
Since 1994 Jüri Engelbrecht has been involved in elaboration of Estonian science policy and he has extensive experience in implementation and counselling of the European science policy.
1994. a alates osaleb Jüri Engelbrecht Eesti teaduspoliitika väljatöötamisel ning omab ulatuslikku kogemust Euroopa teaduspoliitika rakendamise ja nõustamise alal.
He was member of the European Research Advisory Board.
Ta oli Euroopa Liidu teadusvolinikku nõustava kogu (EURAB) liige.
He also launched the centres of excellence in research programme.
Samuti algatas ta tippkeskuste programmi.
For scientific research and science policy activity Jüri Engelbrecht has been recognized with national orders of Estonia, Finland, France, Poland and Belgium and he has been awarded several science prizes, incl. twice the National Science Prize of the Republic of Estonia (1992 and 2008), A. von Humboldt Science Prize (1993), Medal of the Baltic Academies (2000).
Teadustöö ja teaduspoliitilise tegevuse eest on Jüri Engelbrechti tunnustatud Eesti, Soome, Prantsuse, Poola ja Belgia riiklike aumärkidega ning ta on pälvinud mitmeid teadusauhindu, sh kahel korral Eesti Vabariigi teaduspreemia (1992 ja 2008), A. von Humboldti teaduspreemia (1993), Balti akadeemiate medali (2000).
Symbiosis of complexity and simplicity is fascinating Jüri Engelbrecht also beyond his research area; the sphere of his interests includes philosophy, music, languages etc.
Keerukuse ja lihtsuse sümbioos köidab akadeemik Engelbrechti ka väljaspool teadusruumi, tema huvide sfääri kuuluvad filosoofia, muusika, keeled jpm.
From the school days he has been exercising sports, being particularly fond of skiing and running.
Kooliajast on külge jäänud sporditegemine, eriti suusatamine ja jooksmine.
Member of Academy Ülo Jaaksoo
Akadeemik Ülo Jaaksoo
Ülo Jaaksoo was born on 16 April 1939 at Mõisaküla to the family of employees.
Ülo Jaaksoo sündis 16. aprillil 1939 Mõisakülas teenistujate perekonnas.
In 1957 he graduated from Mõisaküla Secondary School and in the same year proceeded to study at Tallinn Polytechnic Institute majoring in automatics and telemechanics, graduating in 1962.
1957. aastal lõpetas ta Mõisaküla keskkooli ning asus samal aastal õppima Tallinna Polütehnilises Instituudis automaatika ja telemehaanika erialal, mille lõpetas 1962. aastal.
He defended the degree of Candidate of Science on the topic “Adaptive control systems with active information collection” as post-graduate student of Institute of Cybernetics in 1969 and the degree of Doctor of Engineering on the topic of interactive analysis of multidimensional control systems at the Institute of Electronics and Computer Technology of the Latvian Academy of Sciences in 1982.
Tehnikakandidaadi kraadi teemal “Aktiivse informatsiooni kogumisega adaptiivsed juhtimissüsteemid” kaitses ta Küberneetika Instituudi aspirandina 1969. aastal ning tehnikadoktori kraadi mitmemõõtmeliste juhtimissüsteemide interaktiivse analüüsi alal Läti TA Elektroonika ja Arvutustehnika Instituudi juures 1982. aastal.
Since 1997 Ülo Jaaksoo has been Chairman of the Management Board of Cybernetica LTD.
Aastast 1997 on Ülo Jaaksoo Cybernetica Aktsiaseltsi juhatuse esimees.
For years Ülo Jaaksoo has taught control theory at Tallinn University of Technology.
Aastaid õpetas Ülo Jaaksoo Tallinna Tehnikaülikoolis juhtimisteooriat.
Ülo Jaaksoo has been active also in several science organisation and administrative offices.
Ülo Jaaksoo on olnud tegev ka mitmetel teadusorganisatsioonilistel ja administratiivsetel ametikohtadel.
In 1993–1995 he was Vice-President of the Estonian Academy of Sciences and member of the the Council of the Estonian Science Foundation, in 1993–2000 member of the Estonian Science and Research Council.
Aastatel 1993–1995 oli ta Eesti TA asepresident ning Eesti Teadusfondi nõukogu liige, 1993–2000 Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu liige.
At present he belongs to the composition of commission of innovation policy and council of informatics at the Ministry of Economy and Communications and is Chairman of the Appraisal Commission of the technology and innovation domain of Enterprise Estonia Foundation.
Praegu kuulub ta Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi juures asuvate innovatsioonipoliitika komisjoni ja informaatika nõukogu koosseisu ja on Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse tehnoloogia ja innovatsiooni valdkonna hindamiskomisjoni esimees.
Ülo Jaaksoo has been also active outside Estonia, being Deputy Chairman of Policy Committee of IFAC, Estonian representative of the NATO Science Committee and member of the European Security Research Advisory Board (ESRAB).
Ülo Jaaksoo on aktiivselt tegutsenud ka väljaspool Eestit, olles IFACi poliitikakomitee aseesimees, NATO teaduskomitee Eesti esindaja ning Euroopa turvauuringute programmi konsultatiivnõukogu (ESRAB) liige.
As his main interests in research, the jubilarian names the adaptive systems with active information collection, analysis of interactivity of multi-dimensional automatic control systems and security of information systems.
Teadustöö peasuundadena nimetab juubilar aktiivse infokogumisega adap- tiivsüsteeme, mitmemõõtmeliste automaatjuhtimissüsteemide interaktiivsuse analüüsi ja infosüsteemide turvalisust.
His activities, however, have always had tangible, applicable goals.
Tema tegevusel on aga alati olnud ka reaalsed, rakenduslikud eesmärgid.
Ülo Jaaksoo was acknowledged with the Prize of the Soviet Estonia in 1967.
Ülo Jaaksoo tööd on tunnustatud Nõukogude Eesti preemiaga 1967. aastal.
In 2004 he was awarded the National Order of the White Star, 3rd Class and in the same year he was granted the “Thinking Man” Prize.
2004. aastal autasustati teda Eesti Vabariigi Valgetähe III klassi teenetemärgiga ning samal aastal pälvis ta “Mõtleva mehe” preemia.
From his childhood Ülo Jaaksoo has inherited love of music, which has, among other things, led him in his youth to play in Horre Zeiger Big Band.
Lapsepõlvekodust on Ülo Jaaksoo saanud kaasa muusikaarmastuse, mis nooruses viis ta mängima ka Horre Zeigeri big band’i.
Member of Academy Arvo Krikmann
Akadeemik Arvo Krikmann
Arvo Krikmann was born on 21 July 1939 in Virumaa as son of a small farmer.
Arvo Krikmann on sündinud 21. juulil 1939 Virumaal väiketaluniku pojana.
In 1957 he graduated from Väike-Maarja Secondary School and in 1962 the University of Tartu in the Estonian language and literature.
Ta lõpetas 1957. a Väike-Maarja Keskkooli ning 1962. a Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse alal.
In 1970–1972 he took the post-graduate programme at Institute of Language and Literature of the Estonian Academy of Sciences and in 1975 defended there the degree of Candidate in Philology.
Aastatel 1970–1972 oli ta aspirantuuris Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudi juures ning kaitses samas 1975. a filoloogiakandidaadi kraadi.
In 1998 Arvo Krikmann defended at University of Tartu the dissertation of Doctor in Philosophy.
1998. a kaitses Arvo Krikmann Tartu Ülikooli juures filosoofiadoktori väitekirja teemal “Sissevaateid folkloori lühivormidesse I. Põhimõisteid, žanrisuhteid, üldprobleeme”.
As from 2000 Arvo Krikmann has been working as senior researcher in Estonian Literary Museum.
Alates 2000. aastast töötab Arvo Krikmann vanemteadurina Eesti Kirjandusmuuseumis.
Main directions of Arvo Krikmann’s research work have been Estonian proverbs, paremiology and phraseology, riddles, geographic spread of folklore and frequency distribution of genre stock, metaphor and figurative speech theory, popular humour and humour theory.
Arvo Krikmanni uurimistöö peasuunad on olnud Eesti vanasõnad, parömioloogia ja fraseoloogia, mõistatused, folkloori geograafiline levik ja žanrifondi sagedusjaotus, metafoori- ja kujundkõneteooria, rahvahuumor ja huumoriteooria.
He was the first among Estonian folklorists to use mathematical methods.
Ta rakendas esimesena eesti folkloristikas matemaatilisi meetodeid.
Further he focused on the so-called content matter of proverbs.
Edasi keskendus ta vanasõna n-ö sisule.
As a result of over 20 years work the manuscript of an academic edition of Estonian proverbs was compiled under Arvo Krikmann’s supervision, which was released in six volumes under the title “Proverbia Estonica” in 1980–1988.
Arvo Krikmanni juhtimisel koostati enam kui 20 aasta töö tulemusena eesti vanasõnade akadeemilise väljaande käsikiri, mis ilmus 6-köitelisena “Proverbia Estonica” nime all aastatel 1980– 1988.
His scientific works of the latest period are mainly related with the study of funny stories and publication in that area of a thorough anthology is planned.
Viimase aja teaduslikud tööd on peamiselt seotud naljandite uurimisega ning selles vallas on sihiks põhjaliku antoloogia avaldamine.
Arvo Krikmann has authored ca. one hundred scientific publications, incl. 4 monographs and 2 textbooks.
Arvo Krikmanni sulest on ilmunud ligikaudu sada teaduspublikatsiooni, sh 4 monograafiat ja 2 õpikut.
He has started entry into computer of folklore texts.
Ta on alustanud folklooritekstide arvutisse sisestamist.
Since 1992, besides the scientific work Arvo Krikmann has been on faculty at the University of Tartu, in 1992–2002 he delivered special courses at Department of Estonian and comparative folklore on short forms of folklore and funny stories.
1992. aastast on Arvo Krikmann teadustöö kõrval Tartu Ülikoolis õppejõuna tegutsenud, 1992–2002 luges ta eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli juures erikursusi folkloori lühivormidest ja naljanditest.
Under his supervision 3 Doctoral and 5 Master’s theses have been defended.
Tema juhendamisel on kaitstud 3 doktori- ja 5 magistritööd.
Arvo Krikmann has been Member of Council of the Estonian Science Foundation and chairman of Expert Panel for the Humanities, Member of the Steering Committee of the National Programme “The Estonian Language and National Culture”, Head of the Centre of Cultural History and Folkloristics, member of the Steering Committee of the National Programme “Estonian Language and National Memory”.
Arvo Krikmann on olnud Eesti Teadusfondi nõukogu liige ja humanitaarteaduste ekspertkomisjoni esimees, riikliku programmi “Eesti keel ja rahvus- kultuur” juhtkomitee liige, Eesti Kultuuriloo ja Folkloristika Keskuse juhataja ning riikliku programmi “Eesti keel ja rahvuslik mälu” juhtkomitee liige.
In 1997 Arvo Krikmann was elected member of the Estonian Academy of Sciences in the Humanities.
1997. a valiti Arvo Krikmann Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks humanitaarteaduste alal.
In 1999–2001 he was Head of Division of the Humanities and Social Sciences.
Aastatel 1999–2001 oli ta Humanitaar- ja Sotsiaalteaduste Osakonna juhataja.
He is a member of Academia Scientiarum et Artium Europaea, the Finnish Literary Society, the Kalevala Society, the international association Folklore Fellows, the Academic Folklore Society and the Mother Tongue Society, Honorary Member of the International Society for Folk Narrative Research (ISFNR), Member of the Editorial Board of the magazine “Keel ja Kirjandus” (Language and Literature) and the international yearbook “Proverbium” issued in Vermont.
Ta on Academia Scientiarum et Artium Europaea, Soome Kirjanduse Seltsi, Kalevala Seltsi, rahvusvahelise assotsiatsiooni Folklore Fellows, Akadeemilise Rahvaluule Seltsi ja Emakeele Seltsi liige, Rahvusvahelise Rahva- jutuuurimise Ühingu (ISFNR) auliige, ajakirja “Keel ja Kirjandus” ning Vermontis väljaantava rahvusvahelise aastaraamatu “Proverbium” toimetuskolleegiumi liige.
In 1998 Arvo Krikmann was awarded the Order of the White Star, 3rd Class.
1998. aastal autasustati Arvo Krikmanni Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
He has been awarded the National Science Prize in the Humanities (1999), the Culture Prize of the Baltic Assembly in science (2004) and the science prize of the Cultural Endowment of Estonia (2004).
Ta on pälvinud Eesti Vabariigi teaduspreemia humanitaarteaduste alal (1999), Balti Assamblee kultuuripreemia teaduse vallas (2004) ja Eesti Kultuurkapitali teaduspreemia (2004).
Arvo Krikmann truly appreciates computers, Internet and other functionalities of modern information technology and he keeps on average 12 hours per day and night operating in the virtual world.
Õpetlane-folklorist Arvo Krikmann hindab kõrgelt arvuteid, internetti ja muid kaasaegse infotehnoloogia võimalusi ning veedab keskmiselt 12 tundi ööpäevas virtuaalmaailmas toimetades.
Foreign Member of Academy Grigori Mints
Akadeemia välisliige Grigori Mints
Grigori Mints was born on 7 June 1939 in St. Petersburg.
Grigori Mints on sündinud 7. juunil 1939 Peterburis.
In 1961 he graduated from St. Petersburg State University in mathematics and in 1965 defended at the same University the degree of Candidate in Physics and Mathematics and in 1990 the Doctor’s degree.
Ta lõpetas 1961. aastal Peterburi Riikliku Ülikooli matemaatika erialal ning kaitses sama ülikooli juures 1965. a füüsika-matemaatikateaduste kandidaadi ja 1990. a doktori kraadi.
In 1961–1979 he worked as senior laboratory assistant and junior researcher in the St. Petersburg Division of Steklov Institute of Mathematics.
Aastatel 1961–1979 töötas vanemlaborandi ja nooremteadurina Steklovi nimelise Matemaatika Instituudi Peterburi osakonnas.
His activities on faculty started in 1962 at St. Petersburg State University, where he delivered the majority of logic courses up to 1979.
Tema õppejõutegevus sai alguse 1962. aastal Peterburi Riiklikus Ülikoolis, kus ta luges kuni 1979. aastani põhiosa loogikakursustest.
For a shorter period Grigori Mints has been concerned with practical programming in a software company and with translating for the Mir Publishers.
Lühemat aega on Grigori Mints tegelenud praktilise programmeerimisega tarkvarafirmas ning tõlkimisega kirjastuses Mir Publishers.
In 1981 Grigori Mints proceeded to work at the Estonian Academy of Sciences, Institute of Cybernetics, where he worked in the position of researcher and senior researcher until 1991, when he was elected Professor of Stanford University in philosophy.
1981. aastal asus Grigori Mints tööle Eesti Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis, kus ta töötas teaduri ja vanemteaduri ametikohal kuni 1991. aastani, mil ta valiti Stanfordi Ülikooli professoriks filosoofia alal.
Presently he fulfils in that University additionally to the above mentioned functions, the obligations of Professor in Computer Science (since 1999) and Mathematics (since 2002).
Praegu täidab ta selles ülikoolis lisaks eelnimetatule professori kohustusi veel arvutiteaduse (alates 1999) ja matemaatika (alates 2002) alal.
Grigori Mints was one of the leading members of St. Petersburg school of proofs theory.
Grigori Mints oli Peterburi tõestuste teooria koolkonna juhtivaid liikmeid.
Together with colleagues from St. Petersburg he created for the use of classical logic the strategies of search for proof and programmes for their application, among others the first natural derivation programme basing on user interface of the natural language (1964).
Koos Peterburi kolleegidega lõi ta klassikalise loogika tarbeks tõestuse otsingu strateegiad ja nende rakendamise programmid, sh esimese loomuliku keele kasutajaliidesel põhineva loomuliku tuletuse programmi (1964).
The circle of scientific interests of Grigori Mints is wide; his main areas of research include the mathematical logic with an accent on proof theory, substitution method, dynamic topological logic, constructive mathematics.
Grigori Mintsi teaduslike huvide ring on avar, tema peamiste uurimisvaldkondade hulka kuuluvad matemaatiline loogika põhirõhuga tõestusteoorial, asendusmeetod, dünaamiline topoloogiline loogika, konstruktiivne matemaatika.
His works in the proof theory have found implementation in computer science, among others in the programming systems PRIZ and NUT created in Estonia.
Tema tööd tõestusteoorias on leidnud rakendust arvutiteaduses, sh ka Eestis loodud programmeerimissüsteemides PRIZ ja NUT.
The first contacts of the renowned computer scientist Grigori Mints with Estonian science date from the end seventies of the previous century, when he spoke at a joint summer school of the Department of Programming of the University of Tartu and the Institute of Cybernetics at Elbi near Pärnu.
Tunnustatud arvutiteadlase Grigori Mintsi esimesed kontaktid Eesti teadusega pärinevad eelmise sajandi seitsmekümnendate lõpust, mil ta esines Tartu Ülikooli programmeerimise kateedri ja Küberneetika Instituudi ühises suvekoolis Pärnu lähedal Elbis.