natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I do not wish to speculate further as to how much that thoughtless bill has cost Estonia in kroons or in dollars, but rather would like to point out the need to carefully weigh each word, each statement and decision with consideration to the reaction of the international community.
Ma ei taha pikemalt spekuleerida, kui palju see mõtlemata seaduseelnõu on Eestile kroonides või dollarites maksma läinud, vaid tahaksin osutada vajadusele hoolikalt kaaluda iga sõna, iga avaldust ja otsust ka rahvusvahelise tagasimõju plaanis.
Nor should we forget the intermediate waves of deportation; there several many in Estonia - five all in all.
Ma ei taha põrmugi unustada ka vahepealseid küüditamislaineid, neid on Eestis olnud palju - kokku viis lainet.
I do not mean to say that the Baltic solidarity is based on fear.
Ma ei taha sellega öelda, et hirm on Balti solidaarsuse aluseks.
Nor should I fail to mention the battles - in Viru County, they were probably the most ferocious.
Ma ei taha siin mööda minna ka võitlustest, mis olid eriti Virumaal võib-olla kõige ägedamad.
I do not want to know.
Ma ei taha teada.
I would rather not speak of the details right now, I would like to remind you of things that we have to remember if we want to remain ourselves.
Ma ei taha õieti siin teie ees rääkida detailidest, ma tahan teile meelde tuletada neid asju, mida me peame meeles hoidma, kui me tahame jääda iseendaks.
I would rather not speak about losses, although of course we can never ignore the events of June 1941; and especially, I cannot ignore the events of the summer 1941 in Tartu, during the battles around Tartu; nor can I possibly keep silent about the horrible bloodshed in the Tartu Prison, where 220 people were killed, if we also count those who were killed at Ülejõe.
Ma ei tahagi rääkida kaotustest, muidugi ei saa ma mööda minna sellest, mis teiega toimus juunikuus 1941 ja eriti ma ei taha vaikida sellest, mis toimus 1941. aasta suvel Tartus, võitlustes Tartu ümber ja eriti ei taha ma vaikida sellest koledast veretööst Tartu vanglas, kus hukkus 220 inimest, kui me juurde arvame ka need, kes tapeti Ülejõel.
I do not yet know where we are going to arrange it, but we will.
Ma ei tea veel, kus me seda korraldame, aga laulame.
I had never ever heard about there being security guards in schools before.
Ma ei tea, et kunagi varem oleksid turvamehed koolides valvet pidanud.
I do not know whether the world is any wiser today.
Ma ei tea, kas maailm on täna targem.
I don't know whether it is necessary to repeat it - in one way or another, this knowledge is alive in us anyway.
Ma ei tea, kas seda ongi tarvis korrata - mingisugusel viisil elab see teadmine meis ju niikuinii.
I wonder if you noticed that I used the past tense.
Ma ei tea, kas te märkasite, et ma kasutasin minevikku.
I do not know how many times the future President of Finland had visited Estonia before World War II.
Ma ei tea, kui mitmel korral tulevane Soome president oli Eestit külastanud enne Teist maailmasõda.
I do not know how many starting points you have been given for building your character, how much thought you yourself have given to this topic - not when arguing with your lecturers, but in your everyday activity.
Ma ei tea, kui palju on teile antud lähtepunkte karakteri kujutamiseks, kui palju te ise olete sellele mõtelnud, mitte konfliktseisundis oma õppejõududega, vaid oma igapäevastes tegemistes.
I do not know how this decision was taken.
Ma ei tea, kuidas see otsus vastu võeti.
I do not know the outcome of this event, but for me, this was the beginning of what we now call deportations.
Ma ei tea, millega see lõppes, aga nii algas minu jaoks see, mida me praegu nimetame küüditamiseks.
I do not know.
Ma ei tea.
I do not know how effective the science parks are, I know they exist in Estonia, but their work is ineffective because the services they offer are not on the necessary level.
Ma ei tunne teadusparkide efektiivsust, ma tean, et nad on Eestis olemas, kuid nende tegevus on ebaefektiivne, sest nende pakutav teenus ei ole piisaval tasemel.
I will not bore you with technicalities, especially since you probably are more versed in the EU's technical intricacies than I am.
Ma ei tüüta teid tehniliste üksikasjadega, seda enam, et teil on ilmselt rohkem kogemusi Euroopa Liidu keerukas asjaajamises kui minul.
I shall not forget this midnight scene - Hannibalsson straddled behind my desk, phone in hand, eyes on the TV.
Ma ei unusta seda kesköist stseeni, harkisjalu Hannibalssonit minu kirjutuslaua taga, telefon käes ja pilk televiisoriekraanil.
I will never forget that day, those solemn thirty minutes, and least of all the atmosphere in my room.
Ma ei unusta seda päeva, neid kolmekümmet pidulikku minutit, aga ennekõike selle õhkkonda.
I do not believe it to be exact.
Ma ei usu, et see oleks täpne.
I didn't say that it wasn't.
Ma ei väitnud, et see nii ei ole.
I do not aspire to give complete answers to this question.
Ma ei ürita sellele küsimusele valmis vastust anda.
I live on the northernmost cape of the Tallinn Bay, where I can see the glow of Helsinki on winter nights.
Ma elan Tallinna lahe kõige põhjapoolsemal neemel, kust talvistel öödel paistab Helsingi valguskuma.
I was staying at a students' hall of residence myself, but at that night I was not in, I wandered about the town, on the bleak stony streets.
Ma elasin ise ühiselamus, aga öösel ma seal ei olnud, hulkusin mööda linna, mööda kivitänavat.
The legal background of those proposals will be waiting for my successor in office, who will decide on further actions to be taken to amend the Constitution.
Ma jätan ettepanekute juriidilise tausta oma ametijärglasele, kelle otsustada jääb edasine tegevus põhiseaduse muutmisel.
I leave this question open, and limit myself to Kekkonen's visit to occupied Estonia.
Ma jätan ta lahtiseks, sest kavatsen piirduda üksnes Kekkose sõiduga okupeeritud Eestisse.
I will always be living in Estonia.
Ma jään alati Eestisse elama.
I managed to interject a sentence, or actually a quotation saying that while everybody talks of communism being dead, no one has actually seen its body.
Ma jõudsin sinna vahele hõigata ühe lause, õieti ühe tsitaadi, et kõik räägivad, et kommunism on surnud, aga keegi ei ole näinud tema laipa.
I am afraid to repeat myself.
Ma kardan ennast korrata.
I take advantage of the pleasure to have the Prime Minster and the Minister of Education standing beside me.
Ma kasutan seda väga meeldivat võimalust, et peaminister ja haridusminister mu kõrval seisavad.
I will use the opening of the year of the book to ask the parents of our children: find ten minutes every night to read to your child from the favourite book of your childhood, read in your own voice something you used to like in the past.
Ma kasutangi raamatuaasta avamist selleks, et paluda lastevanemaid: leidke õhtuti kümme minutit aega ja lugege omaenda lapsepõlve lemmikraamatust oma lapsele ja oma häälega ette seda, mis kunagi ammu teile endale meeldis.
I will concentrate on the future, on how we are to proceed after Nice - after a successful summit.
Ma keskendun sellele, kuidas peame tulevikus edasi liikuma pärast Nizzat - pärast õnnestunud tippkohtumist.
I assure you that Estonia is behind you in order to stand next to Finland in the future.
Ma kinnitan, et Eesti on teie taga, et edaspidi seista Soome kõrval.
I assure you I will do everything depending on the President of the Republic for the new government - whichever one - to last for four years and implement its programmes.
Ma kinnitan, et teen kõik Vabariigi Presidendist oleneva, et mis iganes uus valitsus kestaks neli aastat ja saaks rahulikult oma programme ellu viia.
I repeat this motto here, as it concerns all of us: let us scrub Estonia clean with the brush!
Ma kordan seda lauset siin, sest see puutub meisse kõigisse: küürigem harjaga Eesti puhtaks!
Once more, I repeat the basic truth of our constitution: there must be balance and separation of powers in Estonia.
Ma kordan veel kord meie põhiseaduse põhitõde: Eestis peab valitsema võimude tasakaalustatud lahusus.
This afternoon, I visited a small school, about two dozen kilometres from here.
Ma käisin praegu väikeses koolis, siinsamas paarkümmend kilomeetrit eemal.
I should rather say that the enlargement strategy of the European Union calls for modernisation.
Ma kõnelen ennemini sellest, et Euroopa Liidu laienemisstrateegia vajab moderniseerimist.
I often asked about this, and all those who have come through those heavy grindstones looked at me and said: Estonian flag is flying over us again, and as long as we are shaping our own fate with our own hands and with our own will under our own flag, all hardships can only be temporary.
Ma küsisin seda sageli ja kõik need, kes on tulnud läbi sellest raskest hakklihamasinast vaatasid mulle otsa ja ütlesid: Eesti lipp on uuesti meie kohal ja senikaua, kuni me oma lipu all oma saatust oma käega ja oma tahte järgi kujundame, on kõik raskused ainult ajutised.
I asked him: What could a tiller or a fisherman from Rävala or Saaremaa have said about the second millennium in the year 999?
Ma küsisin talt: mida oleks osanud kosta aastal 999 Rävala või Saaremaa maaharija või kalamees teise aastatuhande kohta?
I also asked, whether they would be able to maintain this example and hand it on to their children?
Ma küsisin: kas nad oskavad seda eeskuju säilitada ja edasi anda?
I asked: what was it that took them to the Baltic Chain?
Ma küsisin: mis viis neid Balti ketti?
I asked my lawyers to check this, and it occurred to be true.
Ma lasin oma juristidel kontrollida seda, see on tõepoolest nii.
I would like to add that everything can't be done for the sake of tomorrow's business - business logic itself dictates also the causes of next year's and next decade's success.
Ma lisaksin siia, et kõike ei saa teha ainult homse äri pärast, äriloogika ise dikteerib teile ka järgmise aasta ja järgmise aastakümne edukuse.
I would like to bring you some examples from the Estonian newspapers in of 1899.
Ma loen teile ette mõned näited 1899. aastavahetuse Eesti ajalehtedest.
Now, I will read you an odd extract from this text.
Ma loen teile ühe täiesti juhusliku katke ette.
It is my hope and conviction that we will be able to provide more in the future.
Ma loodan ja olen kindel, et tulevikus suureneb meie panus veelgi.
And I hope this could materialise into a practical lasting result at this very moment when I am speaking here, because today and tomorrow another round of the border negotiations between the full delegations is taking place in Tallinn.
Ma loodan ka, et meie suhete edenemine võib selsamal hetkel, mil ma siin kõnelen, anda reaalseid ja kestvaid tulemusi, sest täna ja homme peavad täiskoosseisulised delegatsioonid Tallinnas piirikõneluste järjekordset vooru.
I rely on your civic resolution, and I hope that on these elections, stagnation will get no votes.
Ma loodan teie kodanikutahtele, ma loodan, et need valimised kujunevad valimisteks stagnatsiooni vastu.
I am hopeful that we can agree upon this concept by the end of this summit.
Ma loodan väga, et me paeguse kohtumise lõpuks selles seisukohas kokkuleppele jõuame.
I hope the year-long brainstorming by the Academic Council furthers our cause closer to a solution.
Ma loodan, et Akadeemilise Nõukogu aasta otsa kestnud ajurünnak aitab meid lahendustele lähemale.
I hope that General Kert will use it,” said the President.
Ma loodan, et kindral Kert kasutab seda”, ütles president.
I hope that school will above all teach you to love books, and through books, also the world that we live in.
Ma loodan, et kool õpetab teid just raamatut armastama ja raamatu kaudu ka seda maailma, milles me elame.
Together I hope we can provide an impetus to larger nations to act sooner and with more determination to counter crises arising and to ensure a more just world for all.
Ma loodan, et koos suudame me innustada suurriike tegutsema kiiremini ja otsustavamalt, et toime tulla kriisiolukordadega ning tagada meile kõigile õiglasem maailm.
I believe we all recognise the progress that Russia, as a former Soviet dictatorship, has made in the course of attempting to develop a market economy, free press and institutions of political democracy.
Ma loodan, et me kõik tunnustame Venemaa kui endise nõukogude diktatuuririigi edu püüdlustes vabaturumajanduse, vaba ajakirjanduse ja poliitilise demokraatia institutsioonidega ühiskonna poole.
I hope that my presentation here today has further served to strengthen your resolve and has provided you with some additional ideas on this issue.
Ma loodan, et minu tänane esinemine siin on veelgi kinnitanud teie otsustavust ning andnud teile sel teemal uut mõtteainet.
I hope these acts will be discussed without party or institutional limitations or heated emotions related to the approaching presidential elections.
Ma loodan, et nende seaduste menetlemine toimub erakondlikke ja institutsionaalseid piire ning lähenevaid presidendivalimiste kirgi ületaval moel.
I hope you like the day you have spent in Estonia.
Ma loodan, et päev, mille veedate Eestimaal, meeldib Teile.
I hope Yeltsin's press conference can shake the West out of its naive lethargy where it has incapsulated believing the world to be new and beautiful.
Ma loodan, et see Jeltsini pressikonverents suudab raputada Läänemaailma, raputada lahti sellest naiivsest tardumusest, kuhu ta on kapseldunud arvamuses, et maailm saab olema uus ja ilus.
I hope this will happen now.
Ma loodan, et see toimub juba täna.
I believe it is the future of the Republic of Estonia they will choose from the bookshelves.
Ma loodan, et ta valib riiulitelt Eesti Vabariigi tuleviku.
I hope you were not expecting surveys, figures or statistics from me.
Ma loodan, et te ei oodanud minult kokkuvõtteid, numbreid ja statistikat.
I hope - I am sure - that this trend will not be interrupted, rather reinforced, and as President I will assist this in any way I can.
Ma loodan, ma olen kindel, et see tendents ei katke, vaid süveneb, ja Presidendina aitan sellele kaasa, kuidas iganes oskan ja suudan.
Recently I read in a newspaper that Estonian schoolchildren were most of all interested in oriental philosophy.
Ma lugesin hiljuti ajalehest, et Eesti koolilaste kõige suurem huvi on idamaade filosoofia.
This morning, I read the memoirs of Mr. Raag, the editor of Postimees, and his reminiscences from August 1939: ''It was a lovely summer day, and the postman came, shouting from afar: ''Plenty of news in today's issue!''
Ma lugesin täna hommikul "Postimehe" toimetaja Raagi mälestusi nii nagu ta oli kirja pannud aastaid hiljem juba vabas maailmas, kus ta meenutas augustikuud 1939: 'Oli ilus suvine päev, kirjakandja tuli, hüüdis kaugelt: "Tänane leht on uudiseid täis!"
I start with the assumption that it would not succeed.
Ma lähtun eeldusest, et see tal ei õnnestu.
This is all from my part.
Ma lõpetan sellega.
I remember those nights; I remember the rumble of the Soviet Army Studebakers.
Ma mäletan neid öid, ma mäletan Vene armee Studebakerite mürinat.
From my own life I remember that when I finished secondary school, the world seemed somehow handier and simpler; but when I graduated from the university, I was especially aware of how little I knew of the world - so far beyond my reach, so distant and so strange it seemed to be.
Ma mäletan oma elust, et keskkooli lõpetamisel tundus maailm käepärasema ja lihtsamana, aga ülikooli lõpetamisel tajusin ma eriti, kui vähe ma maailmast tean, kui haaramatu ja kui kauge ja võõras see oli.
I remember a red car that followed our echelon in June 1941.
Ma mäletan üht punast autot, mis 1941. aasta juunikuus meie ešeloni saatis.
I remember that the closer I got to the schoolhouse, the more children I saw with sponges hanging on their backs.
Ma mäletan, et mida lähemale koolile, seda rohkem ma nägin lapsi, kellel see käsn rippus selja taga.
I remember how, on one of my first public appearances in Germany, when I had to answer questions at a press conference - and this was in 1990, when the great breakthrough in Europe was already obvious to everyone - one of the speakers said that communism was dead.
Ma mäletan, et ühel oma esimesel esinemisel Saksamaal, kui mul tuli pressikonverentsil küsimustele vastata - ja see oli aastal 1990, kui Euroopa suur murrang oli kõigile juba ilmselge, - siis keegi sõnavõtjatest kõneles sellest, et kommunism on surnud.
I remember clutching my mother's hand tight when I got to the classroom door.
Ma mäletan, kuidas ma hoidsin ema käest kõvasti kinni, kui ma klassi uksele jõudsin.
I remembered how a man called Raimond Virza had hired me, he was the head of the staff department, taller than I was, jocund, and fond of music.
Ma mäletan, kuidas mind võttis tööle mees, kelle nimi oli Raimond Virza, ta oli kaadrite osakonna juhataja, minust pikemat kasvu, lõbus, armastas muusikat.
I remember crossing the Narva River in a long train.
Ma mäletan, kuidas pikk rong viis mind üle Narva jõe.
I understand that banks always prefer large projects to small projects.
Ma mõistan, miks pangad väikestele projektidele alati suuri eelistavad.
This example made me realize that no seed sown in the world of people gets lost.
Ma mõistsin selle näite varal, et inimeste maailmas ei lähe ükski külvatud seeme kaotsi.
I think of all the young people who have the courage to have children and to bring them up with love and give them a good example.
Ma mõtlen kõigile noortele, kellel on julgust lapsi saada, ja kes lapsi kasvatavad armastuse ja oma eeskujuga.
I mean milking cows, not holy cows.
Ma mõtlen lüpsilehmi, mitte pühasid lehmi.
I am speaking here of European values, of the place of the CSCE within the European security architecture in promoting those values and of peacekeeping as a means of preserving them.
Ma mõtlen siin rääkida Euroopa väärtustest, CSCE kohast Euroopa julgeolekustruktuuride rajamisel nende väärtuste kindlustamiseks ja rahuvalvest nende säilitamise vahendina.
I am speaking of some people's tendency to prejudge the outcome of the Commission's avis and of worrying indications that there may be an inclination to fudge the criteria or to require different standards from different countries.
Ma mõtlen siinkohal mõnede kalduvust juba ette spekuleerida Komisjoni otsuse üle, aga ka murettekitavaid ilminguid esitatavate nõuetega laveerimisest, või seda, et erinevatele maadele esitatakse erinevaid nõudeid.
I think that the journalists who say that the Broken Cornflower is the Estonian President's farewell to you, are mistaken.
Ma mõtlen, et eksivad need ajakirjanikud, kes ütlevad, et Murtud Rukkilill on Eesti presidendi hüvastijätt teiega.
I think that home decorating is not a task for the state, it is not a campaign, it is something to make our own lives, our own families more beautiful.
Ma mõtlen, et kodukaunistamine ei ole mitte riigi töö, see ei ole mitte kampaania, see on midagi, millega me kõigepealt kaunistame iseenda elu, iseenda perekonda.
I believe that those two issues are the first conclusions that you, my dear fellow countrymen, have reached through all these terrible hardships and many-many losses.
Ma mõtlen, et need kaks punkti on esimesed järeldused, milleni teie, mu kallid kaasmaalased, olete jõudnud läbi kõigi nende kohutavate raskuste ja väga paljude kaotuste.
I think that at least in Estonia, autumn and the new school year are a new chapter for everyone.
Ma mõtlen, et sügis, Eestis vähemalt, oma kooliaastaga on kõigile uus peatükk.
I considered this a little before midnight, on my way back from the hot, drought-parched city of Vienna, as the plane started its descent in Tallinn.
Ma mõtlesin sellele väheke enne keskööd tagasiteel kuumast põuasest Viini linnast, kui lennuk hakkas Tallinna kohal laskuma.
I see the spiritual closeness of Estonians and Icelanders in the wry humour with which the Estonians expressed their thanks: they renamed the Lenin square in the centre of Tallinn into the Iceland Square.
Ma näen eestlaste ja islandlaste hingesugulust mõrkjas huumoris, mis iseloomustas eestlaste tänuavaldust Islandile - Lenini väljak Tallinna südames nimetati ümber Islandi väljakuks.
Here I see a profitable market niche, why not for "Lacto".
Ma näen siin tululikku turunišši, miks mitte just Lacto jaoks.
And I saw two metalled roads, two villages, and on the roadsides so much garbage, scrap iron and waste, so much of it that there should really have been no room for it in such a small country as Estonia.
Ma nägin kahte asfalteeritud teed, kahte küla ja teede ääres ja metsa peidetult kohutavalt palju risu ja rauda ja rämpsu, kõike seda, mis nii väiksesse riiki ei tohiks mahtudagi.
I can accept that a country is not invited because it does not fulfil the human rights criteria.
Ma nõustun ka sellega, et mõnda maad ei kutsuta seetõttu, et inimõiguste olukord seal ei vasta nõutavatele kriteeriumidele.
I can accept that some country is not invited because it does not fulfil the economic criteria.
Ma nõustun sellega, et mõnda maad ei kutsuta sellepärast, et majanduslikud näitajad ei vasta nõutavatele kriteeriumidele.
I would be the last one to dispute that the US policies, which led to the collapse of the Soviet Union, were wrong or ineffective.
Ma oleksin küll viimane inimene väitma, et Ühendriikide poliitika, mis viis Nõukogude Liidu kokkuvarisemiseni, oli vale või tulutu.
But I would be happy if the world would have your fingerprints on it.
Ma oleksin õnnelik, kui teie näpujäljed jääksid peale.
I have arrived at my last point: where do we - where can we, where can Europe - go from here.
ma olen jõudnud oma viimase punktini: kuhu meie - kuhu Euroopa siit edasi läheb - kuhu tema ja meie minna saame.
I have protected the Constitution from misinterpretations and formalism.
Ma olen kaitsnud põhiseadust väärtõlgenduste ja formalismi eest.
I have two times visited the so-called DDR, but not as a tourist, but just as a wanderer as I have been elsewhere in the world - walking around, taking the tram, not the official state car.
Ma olen kaks korda viibinud nn DDRis, mitte kui turist, vaid, nagu ma ka mujal olen viibinud, kõndides, sõites trammiga, mitte riigimasinaga.
I most emphatically disagree.
Ma olen kategooriliselt selle vastu.
I am convinced that in its collective wisdom the Riigikogu will take the only possible decision and release General Kert.
Ma olen kindel, et Riigikogu oma kollektiivses tarkuses teeb ainumõeldava otsuse, vabastades kindralleitnant Kerdi.
I am very grateful to Kätlin Jansons for having recorded this story so dutifully and in very good Estonian.
Ma olen Kätlin Jansonsile nii tänulik, et ta selle loo on oma püüdliku ja väga hea eesti keelega kirja pannud.
I have read the orders of marshal Meretskov, signed in June 1940.
Ma olen lugenud marssal Meretskovi käskkirja, mis on alla kirjutatud juunikuus 1940.
I have thought that we could have much less problems if Estonia were an island; for all I care, it could be in the middle of the Atlantic, just like Iceland.
Ma olen mõelnud, kui palju vähem meil muresid oleks, kui Eesti oleks saar, minu pärast keset Atlandi ookeani, nagu Island seda on.
I have repeated for some times earlier, and will repeat again today that we do not have much time.
Ma olen mõnikord ütelnud ja ütlen seda täna siin veel kord: meil on vähe aega.
I have been seeking the reasons why.
Ma olen mõtelnud, mis on selleni viinud.
I told him there was no need to be afraid, that I was hiding myself, and he walked on.
Ma olen nagu teiegi ennast linna vahel peitmas, ja ta kõndis edasi.
I have frequently spoken to Estonians about time, actually about the lack of it; we have lost too much time due to occupations, so now we have to make haste.
Ma olen nii korduvalt eestlastele rääkinud ajast, täpsemini sellest, et meil e i o l e aega; oleme okupatsioonide tõttu palju aega kaotanud ja seepärast peame kiirustama.
In Europe, I have often had to talk about small countries and their role in the united Europe of the future.
Ma olen pidanud palju Euroopas kõnelema väikeriikidest ja väikeriikide osast tulevases ühendatud Euroopas.
I am now halfway through my long tour, I have shaken hands with five thousand Estonians, and met ten thousand Estonians.
Ma olen praegu oma pika sõidu poole peal, olen kätt surunud viiel tuhandel eestlasel, olen kohtunud kümne tuhande eestlasega.