natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It appears that although students expect high quality teaching from university teachers, the official documentation of September 2012 mainly focus on quantitative data of teaching activity.
Selgus, et kuigi õppejõud tajuvad, et neilt oodatakse kõrgel tasemel õpetamist üliõpilaste poolt, siis Tartu Ülikooli ametlikud dokumendid, mida uuriti seisuga september 2012, pööravad tähelepanu peamiselt õppejõutöö arvulistele näitajatele.
This situation does not support substantive valuing of teaching and it could be concluded that being a university teacher is not supported as the quality of teaching does not affect the fate of a university teacher.
Selline olukord aga ei soodusta õpetamise sisulist väärtustamist ning võib järeldada, et ka õppejõuks olemine ei ole toetatud, kuna õpetamise kvaliteedist ei olene õppejõu käekäik ülikoolis.
The interviews administered reveal that they experience a feeling in their working unit that teaching is not a valuable activity and nobody except themselves is particularly interested in the issue.
Intervjuudest õppejõududega ilmneb, et sageli kogevad nad oma tööüksuses tunnet, et õpetamine ei ole väärtustatud tegevus ning keegi peale nende endi selle teema vastu huvi ei tunne.
Theoretical research claims that (professional) self-determination is a continuous process that is influenced by experience gained in different roles, perceived expectations regarding the professional role that come from outside and the meaning one attaches to the above mentioned notions.
Teooria järgi on (professionaalne) enesemääratlemine pidev protsess, milles omavad mõju erinevates rollides saadud kogemused, millised on tajutud ootused oma töörollile väljastpoolt ning see, millise tähenduse inimene neile annab.
It is mostly evaluated on the basis of teaching hours, numbers of students and published scientific articles.
Seda hinnatakse peamiselt õppetundide arvu, üliõpilaste arvu aga näiteks ka avaldatud teadusartiklite arvu järgi.
For instance, the growth of teaching experience attaches more importance on the quality of teaching skills.
Näiteks õpetamiskogemuse kasv muudab õppejõu ideaalis olulisemaks just õpetamisoskustega seonduvad kvaliteedid.
Self-determination actualises through self-reflection, i.e. attaching meanings to the activity and existence, and discussing one’s work and its meaning.
Enese määratlemine toimub läbi eneserefleksiooni e enese tegevusele ja olemisviisile tähenduste andmise, oma töö ja selle tähenduse üle arutlemise.
This could be alleviated by participation in a learning group where one can discuss the development of teaching skills or being a university teacher, attach meaning to it and where one can experience support and understanding of other colleagues that participate in a learning group.
Seda aitab leevendada osalus koolitusgrupis, kus on võimalik enda õpetamise arendamise ja õppejõuks olemise üle arutleda, omistada sellele tähendus ning kus kogetakse tuge ja mõistmist teiste koolitusrühmas osalevate kolleegide poolt.
Partly it is due to the general way of thinking that teaching is solely the responsibility of a university teacher.
See on tingitud osalt ka ülikooli üldisest mõtteviisist, milles õpetamise sisuline pool on enamasti vaid õppejõu enda vastutus.
Self-reflection and professional identity of a university teacher.
Õppejõu eneserefleksioon ja professionaalne identiteet.
The current thesis researches the descriptions of how teachers ideally visualise themselves, what experience had led to the formation of such ideals and to what extent the ideal corresponds to their existing characteristics.
Antud töös on uuritud, millisena kirjeldavad õppejõud kujutlust endast ideaalis ning milliste kogemuste kaudu on need ideaalid kujunenud ning kuivõrd õppejõud leiavad enda ideaali vastavuses olevat neil endil olemasolevate omadustega.
The aim of the current thesis is to analyse the descriptions provided by the teachers of the University of Tartu that outline what aspects and in what way support or hinder their self-determination as a teacher.
Käesoleva doktoriväitekirja eesmärgiks on analüüsida Tartu Ülikoolis õppejõutööd tegevate inimeste kirjeldusi selle kohta, mis toetab või takistab, ning mis ja kuidas mõjutab nende enesemääratlemist õppejõuna.
It might often happen that people who hold academic positions at universities do no perceive teaching as a valuable activity; neither do they define themselves first and foremost as a teacher.
Samas aga võib sageli juhtuda, et paljud ülikoolis akadeemilistel positsioonidel töötavad inimesed ei taju, et õpetamine ülikoolis omaks väärtust ning veel vähem on valmis end määratlema ennekõike kui õppejõudu.
In conclusion it could be said that the current research proves that university teachers describe characteristics related to their professional self-determination in their visions of ideal.
Kokkuvõtlikult võib uurimuse põhjal tõdeda, et ideaalides kirjeldavad õppejõud enda professionaalse enesemääratlemisega seonduvaid omadusi.
As conceptions prevailing in the proximate working environment are often affected by stated rules and requirements of an organisation, the thesis also weighs whether the stated rules and requirements of the University of Tartu support and value a university teacher and his activity.
Kuna vahetus töökeskkonnas valitsevad arusaamad on sageli just organisatsioonis käibel olevate reeglite ja kehtestatud nõudmiste poolt mõjutatud siis uuriti doktoritöös lisaks seda, kuivõrd õppejõudu ja tema tööd toetavad ja väärtustavad on Tartu Ülikooli reeglid ja nõuded õppejõule.
Therefore, the current thesis pays special attention on whether and what kind of support teachers experience in acknowledging their activity and realising their self-determination.
Seetõttu on doktoritöös eraldi tähelepanu pööratud sellele, kuivõrd ja millist tuge õppejõud ülikoolis enda tegevuse teadvustamisele ja seeläbi enesemääratlemisele kogevad.
Unfortunately they experience lack of colleagues to discuss teaching in their proximate work environment and therefore their professional self-determination is hindered.
Paraku kogevad nad oma vahetus töökeskkonnas ülikoolis sageli puudust kolleegidest, kellega õpetamise teemadel arutleda, mistõttu kannatab ka nende professionaalne enesemääratlemine õppejõuna.
As the research has its roots in university teacher training, then aspects analysed are related to the influence of participation in a learning group onto university teacher identity and perception of how supportive is the proximate working environment at the institution.
Kuna uurimus on osalt õppejõudude koolitusest välja kasvanud siis analüüsitakse seda, millisena kogevad õppejõud koolitusgrupis osalemise mõju enda identiteedile õppejõuna ning kuivõrd toetavana tajuvad nad oma vahetut töökeskkonda ülikoolis.
Attaching meaning to experience takes place in the continuous communication and acknowledgement process.
Kogemustele tähenduse andmine sünnib aga pidevas suhtlus- ja teadvustamisprotsessis, milles suurimat kaalu omab töökeskkonnas toimuv kommunikatsioon.
University can fulfil one of its major tasks- providing modern and quality higher education only with the help of a key person of this process- a university teacher.
Õppejõud on võtmeisik selleks, et ülikool oleks suuteline täitma ühte enda peamistest ülesannetest- pakkuda kaasaegset ja kvaliteetset kõrgharidust.
Generally teachers concluded that ideals describe their existing potential or something that they already possess but could be developed further.
Üldiselt leidsid õppejõud, et nende ideaalid kirjeldavad neil olemasolevat potentsiaali või midagi, mis on juba olemas, aga vajab edasiarendamist, kinnitades väidet, et ideaalide kaudu on võimalik uurida inimese enesemääratlust e identiteeti.
The meanings that are perceived as valuable form the vision of a professional ideal of an individual.
Need tähendused, mida tajutakse väärtuslikena moodustavad inimese jaoks kujutluse professionaalsest ideaalist, mis hakkab toimima nagu eesmärk, mille suunas sisemiselt liigutakse.
Experience in the field of training or mentoring support the development of self-analysis and therefore teachers with such experience attach more importance to developing as a teacher.
Kogemused näiteks koolitaja või mentori rollist on aidanud kaasa eneseanalüüsi oskuse arengule ning seetõttu on selliste kogemustega õppejõududel ideaalis olulisel kohal õppimisvõime.
Though, participation in teacher training allows discussion with colleagues and their support.
Samas võimaldab osalemine õppejõukoolitusel arutleda kolleegidega õpetamise teemadel ja seeläbi kogeda tuge endale kui õppejõule.
The research reveals that mainly personal characteristics, subject-specific knowledge and teaching skills are focused on while describing ideals.
Uurimusest selgub, et õppejõu ideaalides kirjeldatakse peamiselt isikuomaduste, erialaste teadmiste ja õpetamisoskuste valdkonda langevaid omadusi ning nende osakaal muutub ajas ja erinevates rollides saadud kogemuste mõjul.
Zoonotic parasites are still a threat to public health not only in developing countries, but also in industrialised countries including Europe.
Zoonootilised parasiidid on jätkuvalt ohuks inimeste tervisele mitte ainult arengumaades vaid ka mujal, sh. Euroopa riikides.
Echinococcus multilocularis and other zoonotic parasites in Estonian canids
Echinococcus multilocularis ja teised zoonootilised parasiidid Eesti koerlastel
The almost 20-fold difference in prevalence between the two host species can be explained by the difference in food preferences, especially their ability to capture rodents that serve as the main intermediate host for E. multilocularis.
Ligi 20-kordne erinevus kahe peremehe nakatumises on tingitud nende erinevatest toidueelistustest, eelkõige nende võimest püüda närilisi, kes on alveokokk-paelussi vaheperemeesteks.
Although the general parasite fauna of rural foxes and raccoon dogs is very similar, infection with life-threatening E. multilocularis was significantly higher in red foxes (31.5 %) compared to raccoon dogs (1.6 %), in which the cestode was reported for the first time in Estonia.
Tulemustest selgus, et kuigi rebaste ja kährikkoerte üldine parasitofauna on paljuski sarnane, siis inimesele eluohtliku alveokokk-paelussi nakkus oli rebastel oluliselt kõrgem (31,5 %) kui kährikkoertel (1,6 %), kellel diagnoositi see paeluss Eestis esmakordselt.
In general, humans can acquire such parasites from a direct contact with an infected animal or by consuming water and foodstuffs contaminated with the infective stages of a parasite.
Inimene võib selliste haigustekitajatega nakatuda otsese kokkupuute teel nakatunud loomaga või tarbides parasiidi nakkusvõimeliste arengujärkudega saastunud vett ja toiduaineid.
In order to study urban canids new highly sensitive non-invasive molecular method that can identify both host and Echinococcus species from faecal samples was developed.
Linnaloomade uurimiseks töötasime välja uue väga tundliku mitte-invasiivse molekulaarse meetodi, mis võimaldab määrata nii peremehe kui ka ehhinokoki liigi väljaheiteproovist.
In conclusion, due to the high number of red foxes and raccoon dogs, both canid species can be considered as important sources of zoonotic parasites in Estonia.
Kokkuvõttes võib öelda, et oma kõrge arvukuse tõttu võib nii rebaseid kui ka kährikkoeri pidada olulisteks zoonootiliste parasiitide levitajateks Eestis.
In Europe, during the last decades the number of red foxes has increased rapidly and they have colonised urban areas, bringing along their zoonotic pathogens.
Euroopas viimastel aastakümnetel järsult tõusnud arvukuse tõttu on rebased asunud elama ka inimasulatesse, tuues sinna kaasa ohtlikud parasiidid.
The main aim of the thesis was to study the prevalence of E. multilocularis among Estonian canids in both rural and urban areas.
Käesoleva töö peamiseks eesmärgiks oli uurida alveokokk-paelussi esinemist Eesti koerlastel nii linnas kui maal.
In addition, we studied the general parasite fauna of red foxes and raccoon dogs.
Lisaks uurisime rebaste ja kährikkoerte üldist parasitofaunat.
Analyses of faecal samples collected from urban areas in Tartu showed that 7.1 % of fox samples tested positive for E. multilocularis and 2.2 % of dog samples tested positive for E. granulosus, another zoonotic species from the genus Echinococcus.
Koeraproovide analüüs näitas, et neist 2,2 % oli nakatunud sama perekonna teise inimestki nakatava liigi, põistang-paelussiga (E. granulosus).
The most dangerous parasite that can be transmitted from animals to humans is Echinococcus multilocularis.
Kõige ohtlikumaks loomadelt inimestele kanduvaks parasiidiks võib pidada alveokokk-paelussi (Echinococcus multilocularis), kelle lõpp-peremeesteks on Euroopas põhiliselt punarebane ja väiksemal määral ka kährikkoer, kuid nakatuda võivad ka koerad ja kassid.
The GraTA toxin-antitoxin system of Pseudomonas putida: regulation and role in stress tolerance
Pseudomonas putida toksiin-antitoksiin süsteem GraTA: regulatsioon ja osalus stressitaluvuses
Life is full of stress, especially for small unicellular organisms like bacteria.
Elu on stressirohke, eriti üheraksetel organismidel nagu bakterid.
Recent research in the model organism Escherichia coli has shown that the toxic proteins cause a dormant, hibernation-like state, which is characterized by reduced metabolism and ceased growth.
Hiljutised uuringud mikroobide mudelorganismis Escherichia coli on näidanud, et toksiinid põhjustavad bakterite üleminekut uinuvasse olekusse, mida iseloomustab bakterite ainevahetuse aeglustumine ja peatunud kasv.
Bacteria have many mechanisms to regulate growth, among them also the intriguing toxin-antitoxin (TA) systems.
Bakteritel on palju erinevaid kasvu reguleerimise võimalusi, mille hulka on viimasel ajal arvatud ka toksiin-antitoksiin (TA) süsteemid.
These bacteria cause great medical concerns as they are highly persistent to different stresses, including antibiotics, and survive conditions that would kill rapidly growing bacteria.
Sellised mikroobid tekitavad suuri probleeme meditsiinis, kuna on väga paljude stressiolukordade, kaasa arvatud paljude antibiootikumide toime suhtes tundetumad ja võimelised üle elama tingimusi, mis kiirelt kasvavaid baktereid tapaks.
The presence of the TA systems in bacterial chromosomes is puzzling at first sight: why should a bacterium waste energy and resources to produce a toxin against itself?
Selliste geenide olemasolu bakterite genoomis on esmapilgul mõistatuslik, sest miks peaks bakter tootma iseendale toksilist valku?
These systems consist of two components: a toxic protein that can harm the vital functions or compartments of a cell, and an antitoxin that can inhibit the toxin’s action.
TA-süsteemid koosnevad kahest komponendist: rakule eluliselt olulisi protsesse või rakukesta kahjustavast toksiinist ja teda neutraliseerivast antitoksiinist.
For bacteria, just like for us, the best option to survive harsh conditions is sometimes to just lie still and wait for things to get better.
Sageli tundub, et parim viis stressiga toimetulekuks on rahulikult oodata tingimuste paranemist.
The current work describes a growth-rate-affecting TA system GraTA in the environmental bacterium Pseudomonas putida and shows that the toxin is kept under strict regulation by the antitoxin.
Käesolev töö kirjeldab keskkonnabakteri Pseudomonas putida kasvukiirust mõjutavat GraTA süsteemi.
The GraT toxin plays a controversial role in stress tolerance as it can both increase and decrease the tolerance to certain chemicals.
Toksiini mõju on kahetine, sest olenevalt stressi tüübist võib toksiin nii suurendada kui ka vähendada bakteri stressitaluvust.
The contribution of TA systems to stress tolerance has been studied less systematically in other bacteria and no universal mechanism for the TA-mediated stress management has emerged so far.
Kui mudelorganismis E. coli on TA süsteemide osalus bakteri stressitaluvuses hästi kirjeldatud, siis teistes bakteriliikides ei ole neid potentsiaalselt toksilisi süsteeme nii süstemaatiliselt uuritud.
Yet, when toxin is freed from the antitoxin, it inhibits the protein production in a cold-sensitive manner.
Tavaliselt takistab antitoksiin GraA väga efektiivselt toksiini GraT aktiivsust, kuid antitoksiinist vabanenult suudab toksiin mõjutada selle bakteri stressitaluvust.
Gamification for Software Engineering Education
Tarkvaratehnika hariduse mängustamine
Secondly, gamification plan of a course based on the theoretical materials, discussion on the proposal and a preliminary assessment on the suggestions by the course leader.
Teiseks valmis konkreetse aine mängustamise plaan toetudes teoreetilisele materjalile, soovituste arutelu ja antud õppeaine õppejõu hinnang töö käigus väljapakutud soovitustele.
The main goal of this thesis is to find out what gamification is and if and how it could be applied in the context of education and more precisely in higher software engineering education.
Antud bakalaureusetöö eesmärgiks on uurida mängustamist ja selle rakendamise võimalusi hariduses, eelkõige tarkvatatehnika hariduses.
The main outcome of the thesis is firstly, summarising theoretical material on gamification for education.
Bakalaureusetöö tulemusena valmis esiteks teoreetiline osa, kus käsitletakse mängustamise mõistet, selgitatakse välja kuidas oleks võimalik selle printsiipe kasutada õppetöö parandamiseks ja tuuakse välja nende rakendamise juhised.
Persistent Practices.
Praktikate püsivus.
The long temporal perspective allowed observing the continuum and change of practices.
Pikk ajaline perspektiiv lubab jälgida nii praktikate püsivust, kui ka muutusi.
Key words: mortuary practices, practice theory, body as material culture, archaeothanatology, carbon and nitrogen stable isotopes, radiocarbon dates, hunter-gatherers, Stone Age, Estonia
Võtmesõnad: matmispraktikad, praktikate teooriad, keha materiaalse kultuuri osana, arheotanatoloogia, süsiniku ja lämmastiku stabiilsed isotoobid, radiosüsiniku dateeringud, kütid ja korilased, kiviaeg, Eesti
As indicated by the archaeothanatological analyses, a range of practices were considered as norm.
Arheotanatoloogiline analüüs näitab, et aktsepteeritava normi moodustas hulk erinevaid praktikaid.
This core of practices was formed by the immediate handling of the dead, primacy of the corpse, absence of clear separation between life and death, and open character of the mortuary practices that allowed the maintenance and gradual change of mortuary rituals within and among hunter-gatherer communities.
Selleks muutumatuks tuumikuks võib pidada kohest tegutsemist surma ilmnemisel, surnukeha kesksust praktikate läbiviimisel, elevate ja surnute maailma ranget eraldamatust ja praktikate avatud iseloomu, mis võimaldas nende säilimise ja järk-järgulise muutumise ligi nelja aasta tuhande jooksul.
The new radiocarbon dates show that the first burials took place at Narva Joaorg starting from the mid of the 7th millennium cal. BC.
Uute radiosüsiniku dateeringute kohaselt leidsid kõige vanemad matused toimusid 7. aastatuhande keskel Narva Joaorus.
A Multi-Disciplinary Study of Hunter-Gatherer Mortuary Remains from c. 6500–2600 cal. BC, Estonia" focuses on the question of how death was handled within and among hunter-gatherer communities in Estonia.
Multidistsiplinaarne uurimus küttide ja korilaste matustest Eestis, ajavahemikul 6500–2600 eKr"] keskmes on küsimus, kuidas kohtlesid kiviaja kütid ja korilased surnuid.
The study departs from the human remains – both intact skeletons and loose human bones in occupation layers – bringing the human body to the foreground to detect mortuary practices through the lens of archaeo-thanatology, and to recreate the primary identities of these people by the application of osteological methods and stable carbon and nitrogen isotope studies.
Matmispraktikaid rekonstrueeritakse arheotanatoloogia abil ning surnute esmaseid identiteete osteoloogiliste meetodite ja süsiniku ja lämmastiku stabiilsete isotoopide analüüside kaudu.
The deceased had been placed in the ground of contemporary settlement sites, cemeteries, and solitary graves close to the hunter-gatherer pathways.
Surnuid sängitati nii asula kultuurkihti, kalmistutele, kui ka üksikmatustena asustusest eemale.
Burials contained the remains of both females, males, and adults and children of all age groups.
Arheoloogiliselt nähtavad matmispraktikad said osaks nii naistele, lastele, kui ka meestele.
Stable isotope results show that all the human remains belonged to inland fishers and coastal hunters of marine fished and mammals, indicating the importance of hunting and gathering subsistence until the mid of 3rd millennium cal. BC in Estonia.
Stabiilsete isotoopide uuringud näitavad, et vaadeldud inimluud kuuluvad sisemaa kalastajatele ja ranniku küttidele.
The youngest hunter-gatherer burials derive from Tamula that was used as a burial place for a longer time period; its end date corresponds to the burial at Naakamäe, being c. 2600 cal. BC.
Noorimad dateeringud seevastu kuuluvad Tamula ja Naakamäe matustele, jäädes aega umbes 2600 eKr.
However, instead of stressing the differences in grave goods, or in places for the dead, and/or variability in body positions, it is stressed that a unchanging pattern of underlying norms of mortuary practices persisted from the first evidence of mortuary remains in c. 6500 cal. BC until the mid 3rd millennium cal. BC.
Hoolimata mitmetest erinevustest rõhutatakse töös, et matuserituaalide põhisisu säilis ajavahemikus 6500–2600 eKr suures osas muutumatuna.
The time depth is provided by the radiocarbon dates of human bone collagen.
Luu kollageenist tehtud radiosüsiniku dateeringud annavad uurimusele ajalise sügavuse.
Only a fraction of the population received archaeologically observable handling; the vast majority of these constitute primary inhumations in a variety of body positions either with or without grave goods.
Arheoloogiliselt jälgitavatest praktikatest domineerib esmane laibamatus, samas tõestati ka mitme-episoodiliste matuste olemasolu Eestis.
Also, clear evidence of practices in multiple episodes was demonstrated.
Kusjuures suur osa toonastest rituaalidest jääb tabamatuks.
These general observations about biological sex and age allege that mortuary rituals were carried out irrespective of the primary identities of the deceased.
Seetõttu võib öelda, et esmastel identiteetidel ei olnud matmispraktikate valimisel määravat rolli.
Today we can ‘read’ them from the genetic material of people living now and those passed away long ago.
Täna suudame neid ’lugeda’ nii praegu elavate kui juba ammu surnud inimeste geneetilisest materjalist.
Since the decrease of Nm coincided with the changes of lifestyle from hunting and gathering to farming, the decrease in the number of breeding males could have been caused by cultural forces that influence the reproductive behaviour of men.
Kuna sigivate meeste arvukus vähenes samal ajal, kui muutusid inimeste eluviisid – mindi üle küttimiselt ja koriluselt põlluharimisele, võisid need kultuurilised muutused mõjutada meeste reproduktiivkäitumist.
Demographic processes have left their traces into every human genome.
Rahvastikusündmused on jätnud oma jälje iga inimese genoomi.
Perspectives from human Y chromosome – phylogeny, population dynamics and founder events
Vaade inimese Y kromosoomile – fülogenees, populatsiooni dünaamika ja asutajasündmused
We analysed these traces in the paternal gene pool of European Roma and Ashkenazi Levites.
Neid analüüsisime Euroopa romi ja aškenaasi leviidi meeste seas.
This thesis investigates the past demographic events mainly by analysing the sequencing datasets of human chrY.
Doktoritöös uuriti mineviku rahvastikusündmusi peamiselt inimese Y-kromosoomi andmeid analüüsides.
Then, 4–8 kya the relative number of males who had offspring (Nm) decreased drastically, while in females it did not change.
Üllatuslikult leidsime ka, et 4–8 tuhat aastat tagasi kahanes järsult järglasi saavate meeste suhteline arv, samas kui naistel see arv ei muutunud.