natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In nature cellulose is degraded by enzymes with common name cellulases and chitin is degraded by enzymes called chitinases.
Vastavalt viivad tselluloosi lagundamist läbi ensüümid, mida nimetakse tsellulaasideks ja kitiin degradeeritakse kitinaaside abil.
The loss of one interaction leads to reduced activity on crystalline substrates but concomitantly increases activity on amorphous substrates.
Ühe interaktsiooni kadumine viib hüdrolüüsi efektiivsuse järsule langusele.
The main idea lies in degradation of cellulose and chitin into monomers (i.e. glucose and N- acetylglucosamine respectively).
Lagundades tselluloos ja kitiin monomeerideks (vastavalt glükoosiks ja N-atsetüülglükoosamiiniks), on võimalik need edasi konverteerida bioetanooliks või kasutada neid oluliste kemikaalide sünteesiks.
Processivity is defined as the ability of an enzyme to conduct sequential catalytic acts without dissociating from its substrate.
Üheks oluliseks tsellulaaside ja kitinaaside kineetiliseks parameetriks on protsesiivsus, mis väljendub keskmise katalüüsi aktide arvuna, mille ensüüm sooritab enne substraadilt lahkumist.
Efficient degradation of polysaccharides is achieved by concerted action of different types of enzymes.
Ensüümide võimekust on aga võimalik parandada insenergeneetilise modifitseerimise teel.
On the contrary we found that the limiting step in the catalytic cycle of enzyme acting in the synergistic mixture is the processive movement along the polymer chain.
Antud töös aga selgus, et koostöös teiste tsellulaasidega on hüdrolüüsi kiirus piiratud ensüümi protsessiivse liikumise kiiruse poolt.
Thus, cellulose and chitin, the net annual production of which are estimated in billions of tons, have recently become potential candidates as a renewable sources for the production of biofuel for gasoline working vehicles as well as essential chemical compounds for food and pharmaceutical industries.
Üheks võimaluseks on kasutada taastuva biokütuse ja tarbekaupade toorainena tselluloosi ja kitiini, mis on enim levinud biopolümeerid Maal.
It is therefore an important characteristic of cellulose/chitin degrading enzymes, and its investigation is likely to provide a good clue to the improvement of the process of saccharification of recalcitrant polysaccharides.
Tasub ka mainida, et peamiselt panustavad just protsessiivsed ensüümid tselluloosi/kitiini lagundamisele, mistõttu on nende toimemehhanismide väljaselgitamine kriitilise tähtsusega.
For that, we evaluated various strategies such as the conjugation of either targeting peptides or polyethyleneglycol (PEG) molecules to the CPPs.
Selle jaoks kasutasime erinevaid strateegiaid, seal hulgas polüetüleenglükooli (PEG) molekuli või spetsiifiliste peptiidjärjestuste konjugeerimine RSPle.
Development of cell-penetrating peptides for gene delivery: from transfection in cell cultures to induction of gene expression in vivo
Rakku sisenevad peptiidid geeni transpordiks: transfektsioonist rakukultuuris geenitranspordiks in vivo tingimustes
In conclusion, the potential of CPP-based gene delivery system could be further extended for gene therapy applications in relevant disease models.
Kokkuvõtteks, välja töötatud RSPdel põhinev geeni transportsüsteemi omab potentsiaali geeniteraapia läbiviimiseks olulistes haigusmudelites.
CPPs can be up to 30 amino acids long, typically cationic and/or amphipathic, and can facilitate the delivery of large nucleic acid molecules such as plasmid DNA (pDNA) into cells.
Üheks selliseks transportvektorite klassiks on rakku sisenevad peptiidid (RSPd), mis on kuni 30 aminohapet pikad katioonsed ja/või amfipaatsed peptiidsed ühendid ning nad on võimelised rakkudesse viima väga erinevaid makromolekule, seal hulgas nukleiinhappeid.
Gene therapy is considered to have great therapeutic potential for a wide variety of diseases that occur due to malfunctioning genes.
Geeniteraapia on nukleiinhapetel põhinev ravistrateegia haiguste raviks, mis ilmnevad vigase geeniekspressiooni tõttu.
First, we characterized various aspects of peptide based gene delivery, such as potential gene induction efficacy and the uptake mechanisms in cell culture.
Selleks on esmalt iseloomustatud RSP vahendatud geenitransporti rakukultuuris, näiteks, geeni transpordi efektiivsus, ohutus ning rakkudesse sisenemismehhanism.
The main purpose of the research presented in this dissertation was to develop an efficient CPP in cell culture that is applicable for systemic gene delivery in vivo, and has potential to treat diseases caused by aberrant gene expression, such as cancer.
Selle väitekirja eesmärk on rakukultuuris efektiivse RSP arendamine nukleiinhappe transportimiseks loomsesse haigusmudelisse.
The latter strategy improved the biocompatibility of CPP/pDNA complexes and permitted us to shield the universal transfection property of CPPs, which could be further activated specifically in tumor tissues and induce gene expression.
PEG molekuli lisamine võimaldas suurendada RSP/pDNA komplekside biosobivust in vivo ning maskeerida geeni transporti erinevatesse kudedesse ja rakkudesse.
Next we evaluated the potential for CPP-mediated pDNA delivery after systemic administration in mice and found that improvements were required, including the need to achieve tumor specific gene delivery.
Kuigi saavutasime kõrged geeniekspressiooni tasemed erinevates kudedes, ilmnes vajadus täienduste järgi, seal hulgas spetsiifiline transport kasvaja koesse.
We also optimized the complex formulation to improve their gene delivery properties without PEGylation and characterized other CPP properties such as cationic charge density and fatty acid modification.
Lisaks optimiseerisime ka RSP/pDNA komplekside formulatsiooni, et parandada geeni transporti ilma PEG molekuli lisamiseta.
To achieve therapeutic effects, genetic material needs to reach target cells, and thus must overcome complex intra and extracellular barriers.
Terapeutiline geen sisestatakse plasmiidsesse ekspressiooni vektorisse (pDNA), et saavutada rakku sisenema ning seetõttu on edukaks geeniteraapia rakendamiseks vajalik tema transport rakkudesse.
Because the properties of nucleic acids, such as their high molecular weight and negative net charge, prohibit translocation over cell membranes, the successful application of gene therapy relies on the development of gene delivery vehicles.
Me iseloomustasime peptiidi katioonse laengu ning rasvhappejäägi pikkuse olulisust RSP-vahendatud geenitranspordil in vivo tingimustes.
A Linear Model of Genetic Transcription Regulation that Combines Microarray and Genome Sequence Data
Lineaarne mudel geeni ekspressiooni andmete analüüsi jaoks
Incremental Discovery of Process Maps
Kuhjuv protsessikaartide avastamine
Such scenarios require online automated process discovery approaches.
Selliste olukordade jaoks oleks vaja võrgus olevaid protsessi avastusmeetmeid.
In some scenarios however, events keep coming with a high arrival rate to the extent that it is impractical to store the entire event log and to continuously re-discover a process model from scratch.
Samas on olukordi, kus uued juhtumid tulevad peale sellise suure kiirusega, et ei ole mõtet salvestada tervet sündmuste logi ja pidevalt nullist taasavastada mudelit.
A family of process mining methods, known as automated process discovery, allows analysts to extract business process models from event logs.
Protsessikaeve meetodite kogu, mida nimetatakse automatiseeritud protsessi avastuseks, lubab analüütikutel leida informatsiooni äriprotsesside mudelite kohta sündmuste logidest.
Process mining is a body of methods to analyze event logs produced during the execution of business processes in order to extract insights for their improvement.
Protsessikaeve on meetodite kogu, analüüsimaks protsesside teostuse jooksul loodud sündmuste logisid, et saada teavet nende parandamiseks.
This thesis proposes a online process discovery framework that addresses this limitation by mapping the problem of online process discovery to that of cache memory management, and applying well-known cache replacement policies to the problem of online process discovery.
Käesolev lõputöö pakub välja võrgus oleva protsessi avastusraamistiku, ühtlustades protsessi avastus probleemi vähemälu haldusega ja kasutades vähemälu asenduspoliitikaid lahendamaks antud probleemi.
Given an event stream produced by the execution of a business process, the goal of an online automated process discovery method is to maintain a continuously updated model of the process with a bounded amount of memory while at the same time achieving similar accuracy as offline methods.
Andes sisendiks protsessi teostuse käigus loodud sündmuste voo, võrgus oleva protsessi avastusmeetodi eesmärk on järjepidevalt uuendada protsessi mudelit, tehes seda piiratud hulga mäluga ja säilitades sama täpsust, mida suudavad meetodid ühenduseta keskkondades.
Traditional automated process discovery methods are intended to be used in an offline setting, meaning that the process model is extracted from a snapshot of an event log stored in its entirety.
Automatiseeritud protsessi avastusmeetodeid kasutatakse tavaliselt ühenduseta keskkonnas, mis tähendab, et protsessi mudel avastatakse hetketõmmisena tervest sündmuste logist.
The proposed framework has been implemented in .NET, integrated with the Minit process mining tool and comparatively evaluated against an existing baseline, using real-life datasets.
Loodud raamistik on kirjutatud kasutades .NET-i, integreeritud Minit protsessikaeve tööriistaga ja analüüsitud kasutades elulisi ärijuhte.
Existing automated discovery approaches require relatively large amounts of memory to achieve levels of accuracy comparable to that of offline methods.
Olemasolevad meetodid vajavad palju mälu, et saavutada tulemusi, mis oleks võrreldavad ühenduseta keskkonnas saadud tulemustega.
Immunoblot method for detection of antibodies against lactobacilli in sera of children with type 1 diabetes and coeliac disease
Laktobatsillivastaste antikehade uuring immunoblotmeetodiga 1. tüüpi diabeedi ja tsöliaakiahaigete laste seerumis
Subsidiary software for the modeling of aerosol genesis
Aerosooli tekke modelleerimisprogrammi lisatarkvara
Visualizing Business Process Deviance With Timeline Diagrams
Äriprotsessi hälvete visualiseerimine ajaskaala skeemidega
Throughout theresearch of the related work it’s observed that most of the existing methods focus on themain structure of the process which is the order of the tasks being executed.
Kogu sellega seotud töö uurimisel on täheldatud, et enamus olemasolevatest meetoditest keskenduvad protsessi põhistruktuurile, mis on ülesannete täitmise järjekord.
The objective of deviancemining is to pinpoint the origin of the problems and the deviance.
Hälvete kaevandamise eesmärk on täpsustada probleemide päritolu ja kõrvalekaldeid.
Lastly, aproof-of-concept tool abiding by the proposed approach is implemented which is servedon the web.
Lõpuks onvälja arendatud kontseptsioonivahend, mis järgib välja pakutud lähenemisviisi ja on veebis saadaval.
The thesis poses two main questions regarding to the notion of "deviance mining" andproposes a new technique to visualise the differences of two event logs in terms oftemporal dynamics in order to perform deviance mining.
Lõputöös püstitatakse kaks peamist küsimust mõiste "hälvete kaevandamine" kohta ja tehakse ettepanek uue meetodi jaoks, mis näitab kahe sündmuse logide erinevusi ajalise dünaamika mõttes, et täita hälvete kaevandamist.
The newtechnique brings out the relative durations i.e temporal dynamics of the activities in thenormal and deviant traces by drawing a timeline diagram of the variants.
Uus tehnika näitab tavapäraste ja hälbivate jälgede tegevuste suhtelisi kestusi, st ajalist dünaamikat, joonistades variantide ajakava.
Additionally theproposed technique puts forward set of different settings such as the performancemeasure and the granularity level of the process to customize the diagram.
Lisaks pakutakse välja tehnika, mis näitab diagrammide kohandamiseks erinevaid seadeid, nagu tulemuslikkuse mõõdik ja protsessi üksikasjalikkus.
Rakvere Theatre in search of Full Games from 1985 to 2009
Rakvere Teater „täismängude" otsinguil aastatel 1985–2009
French sociologist Pierre Bourdieu has introduced the notion of the Fields of Cultural Production, where the agents, such as theatres, always fight for both the acclaim of other agents on that field and the outer-field success.
Prantsuse sotsioloog Pierre Bourdieu räägib kultuuritootmisväljadest, kus tegutsevad agendid, näiteks teatrid, võitlevad pidevalt samal väljal tegutsevate konkurentide tunnustuse eest, püüdes samal ajal ka väljavälist tuntust.
Acclaim gives a theatre its reputation, success its economic profit.
Tunnustus tagab teatritele renomee, tuntus majandusliku kasu.
So the theatre has reached its goal, the Full Game with every 40th production and the Full Games make only 2,5% of all productions.
Seega on teater jõudnud täismänguni keskmiselt iga 40. lavastusega ehk täismängud moodustavad lavastuste koguarvust 2,5%.
Productions that at the same time get the reputation and economic profit are then Full Games.
Lavastused, mis suudavad samaaegselt saavutada nii tunnustuse kui tuntuse, on seega „täismängud".
For repertory theatres that have big venues to administrate and are indirectly subsidized by their number of spectators, the Full Games are crucial for surviving.
Eriti repertuaariteatritele, mille hallata on suured teatrimajad ning kelle riiklik toetus sõltub vähemalt kaudselt publikuarvust, on täismängud püsimajäämiseks vajalikud.
Since in Estonia culture policy, the main indicator of theatresˈ efficiency is the number of spectators, all the theatres have to strive for Full Games.
Kuna Eesti teatripoliitika peamiseks teatrite toimimise mõõdupuuks on publikuarv, peavad kõik teatrid pidevalt püüdlema täismängude poole.
Bourdieu claims that on the Fields of Cultural Production the economic profit often influences the reputation in a negative way.
Kultuuritootmisväljade eripäraks on Bourdieu’ järgi see, et sageli toob majanduslik edu kaasa renomee vähenemise.
In making their artistic choices, theatres always have to take into account both the tastes of the audiences and the stateˈs expectation.
Iga teater peab oma kunstilisi otsuseid tehes arvestama ühelt poolt publiku maitse-eelistustega ning teisalt riigi ootustega.
All the Full Games are reviewed more than in average but the reception is always polemic, stating that although there were some questionable artistic choices made for these productions, the former is overshadowed by the eventness of these productions.
Täismängude puhul on sarnane, et neist lavastustest kirjutatakse keskmisest enam, kuid kriitika on pigem poleemiline, nentides, et mõningased vajakajäämised kunstilises plaanis korvab lavastuse sündmuslikkus.
Therefore with each new production theatres have to ask themselves: how much economic profit can they earn without loosing too much of their reputation.
Seetõttu peavad teatrid iga uuslavastuse puhul endalt küsima: kui suures ulatuses on võimalik kasvatada tuntust ja seeläbi paratamatult kaotada tunnustust.
Former is evident through the statistics of attendances, the latter through legislation and subsidy system.
Esimesest annab aimu külastusstatistika, teist väljendavad seadusandlus, rahastamissüsteem, kultuuriministeeriumi arengukavad jmt dokumendid.
In Rakvere Theatre there have been 201 new productions between 1985 to 2009, of which only five correspond to the criteria of the Full Game.
Rakvere Teatris on aastatel 1985–2009 esietendunud 201 uuslavastust, millest täismängu kriteeriumitele vastavad viis lavastust: „Koduvõõrad" (1987), „Jumalaga, Vargamäe" (1991), „Shakespeare'i kogutud teosed" (1996), „Pipi Pikksukk" (1998) ja „Täismäng" (2003).
Decrease of biodiversity is a global problem mainly caused by loss of natural and semi-natural habitats.
Elurikkuse vähenemine on üleilmne probleem, mida peamiselt põhjustab looduslike ja poollooduslike elupaikade kadumine.
Despite being important, protected areas alone may be insufficient to maintain biodiversity.
Ehkki kaitsealad on elurikkuse hoidmisel väga tähtsad, ainuüksi neist ei piisa.
Local and landscape effects on butterfly assemblages in managed forests
Elupaiga ja maastiku mõjud päevaliblikakooslustele majandatavates metsades
Moreover, grassland species reach even to clear-cuts completely surrounded with forest, which implies that forest is not a significant barrier for colonisation.
Seejuures asustavad niiduliigid ka täielikult metsaga ümbritsetud raiesmikke, millest järeldub, et puistu raiesmikele jõudmisel neile oluliseks takistuseks ei ole.
The results of this thesis indicate that forest butterflies are among those.
Doktoritöö tulemused viitavad, et üheks selliseks liigirühmaks on metsapäevaliblikad.
I found that clear-cuts serve as habitats for the majority of regional species pool of butterflies traditionally associated with semi-natural grasslands.
Selgus, et raiesmikud on elupaigaks enamikule regionaalsest päevaliblikafaunast, kellest suurt osa on tavapäraselt seostatud poollooduslike niitudega.
The diversity of forest types is therefore important for maintaining species richness of butterflies, as different forest habitat types complement each other.
Seega on päevaliblikate liigirikkuse seisukohalt oluline elupaikade mitmekesisus, erinevad metsatüübid täiendavad teineteist.
The focus is shifting towards sustaining and enhancing species diversity in landscapes of significant human impact.
Järjest enam püütakse leida võimalusi liigirikkuse säilitamiseks ja suurendamiseks ka tugevate inimmõjutustega maastikes.
Intensification of forest management due to increasing demand for timber, poses a threat for many forest species.
Suurenev nõudlus puidu ja puidutoodete järele on järjest intensiivsemaks muutnud ka metsade majandamise.
At caterpillar stage, forest butterflies feed on trees, bushes and understorey plants, whereas adults find nectar plants from clear-cuts.
Paljude liikide röövikud toituvad puudel, põõsastel ja alustaimestiku taimedel, valmikud aga leiavad nektaritaimi raiesmikelt.
Local diversity is also affected by surrounding landscape: isolation of habitats leads to decline of species richness.
Elupaikade liigilist mitmekesisust mõjutab ka ümbritsev maastik: mida rohkem on elupaigad üksteisest eraldatud, seda enam need liigiliselt vaesuvad.
Furthermore, my thesis shows that managed forest landscape containing various open habitats is also suitable for many open-habitat species.
Oma töös lähen aga sammu võrra kaugemale ja näitan, et lisaks metsaliikidele pakub majandatav metsamaastik oma mitmesuguste avakooslustega elupaika ka paljudele avamaastikuliikidele.
Assemblages of grassland species and forest species are both affected by local environmental conditions of forest: different forest types provide habitat for distinct butterfly assemblages.
Nii niiduliikide kui metsaliikide koosluseid mõjutavad aga metsa lokaalsed kasvukohatingimused – teatud liigid esinevad sagedamini ja arvukamalt näiteks palumetsades, teised jällegi laane- või salumetsades.
Indeed, I found higher species richness of forest butterflies in clear-cuts containing higher proportion of woodland in the surrounding landscape.
Niisiis on metsapäevaliblikatele oluline mosaiikne metsamaastik tervikuna – doktoritöös leidsingi, et mida rohkem on ümbritsevas maastikus metsamaad, seda kõrgem on metsaliblikate liigirikkus raiesmikul.
However, some species may find favourable habitat in managed forests.
Metsamajanduse intensiivistumine on paljudele metsaliikidele ohuks, samas leidub ka neid, kellele majandatav metsamaastik elupaigaks sobib.
Ribosomes are macromolecular complexes that consist of two large and one small RNA and of many different small proteins.
Ribosoomid on makromolekulaarsed kompleksid, mis koosnevad kahest suurest ja ühest väikesest RNAst ja paljudest erinevatest valkudest.
Ribosome Degradation in Living Bacteria
Ribosoomide lagundamine bakterites
We discovered that while mature ribosomes are indeed degraded in cells growing in batch cultures, this process is limited to the slowing of growth phase, which precedes entry into the stationary phase.
Me avastasime üllatusega, et kuigi ribosoome tõepoolest lagundatakse kasvavates bakterirakkudes, toimub see protsess vaid rakukultuuri kasvu aeglustumise perioodil, mis eelneb statsionaarse kasvufaasi saabumisele.
Nevertheless, during the past half century it has been widely believed that mature ribosomes are quite stable in the cells.
Sellegipoolest on viimase 50 aasta vältel üldiselt usutud, et kord juba valmis tehtud ja kokku pakitud ribosoomid on äärmiselt stabiilsed ning, et neid lagundatakse vaid tugeva stressi tingimustes.
In addition, we found that some, but not all, ribosome-inactivating mutations in 23S rRNA and 16S rRNA led to degradation of both mutant and wild-type ribosomal RNAs.
Lisaks leidsime, et osad (kuid mitte kõik) ribosoomi RNAd inaktiveerivad mutatsioonid viivad samuti ribsoomide lagundamisele, kuid miskipärast lagundatakse siis nii mutantseid ning inaktiivseid kui metsiktüüpi ning aktiivseid ribosoome.
As synthesis or ribosomal RNA encompasses 80% of cellular RNA synthesis activity and the ribosomal proteins can make up half of the cellular protein mass, it is clear that ribosomal metabolism, including ribosomal degradation, makes a worthy object of study.
Kuna ribosomaalse RNA süntees hõlmab ca 80% raku RNA sünteesi aktiivsusest ja ribosoomi valgud moodustavad kuni veerandi raku valgumassist on selge, et mitte ainult ribosoomide funktsioon valgusünteesil vaid ka nende metabolism on rakulises majapidamises määrava tähtsusega.
The ribosome synthesizes all cellular proteins and the concentration of active ribosomes is rate limiting for cell growth.
Ribosoomides sünteesitakse kõik valgud, mida organismis leida võib, ning aktiivsete ribsoomide konsentratsioon (ja seega sünteesi kiirus) limiteerib rakkude kasvu kiirust.
The major goal of this dissertation is to describe the degradation of mature ribosomes in growing E. coli cells and to shed light on the molecular mechanism of degradation.
Käesoleva doktoritöö eesmärk on kirjeldada ribosoomide lagundamist kasvavates soolekepikese (Escherichia coli) rakkudes ja heita valgust ribsoomide lagundamise mehhanismidele, molekulaarsetele radadele ning ensüümidele, mis selles protsessis osalevad.
To pinpoint the enzymes responsible for degradation we tested several strains defective for different RNases. We found two RNases, RNaseR and YbeY, whose deletion saved ribosomes from degradation.
Testides ribosoomide lagundamise võime osas bakteritüvesid, kus puuduvad erinevad RNAd lagundavad ensüümid, leidsime kaks ensüümi, mille puudumise korral ribosoome ei lagundatud.
We were unable to detect degradation during constant-rate growth and during early stationary phase.
Meil ei õnnestunud tuvastada küpsete ribosoomide lagundamist ei ühtlase kiirusega kasvavates ega ka null-kiirusega kasvavates rakkudes.
In contrast YbeY is a potential endonuclease recently implicated in a late step ribosomal quality control, which could well be the initiating endonuclease, whose cut(s) in rRNA would present substrates for RNaseR to further scavenge into mononucleotides.
Meie katsed viitavad, et seesama valk võib valla päästa ka töökorras olevate ribosoomide lagundamise, tehes ribosoomi RNAsse esimese lõike ning tekitades sellega kaitsetu 3’ otsa, mida tunneb ära RNaas R, mis omakorda suudab ribosoomi RNA täielikult lagundada
As ribosome degradation is inhibited by the protein synthesis inhibitor chloramphenicol, we further suggest that de novo protein synthesis might be needed for triggering the degradation program.
Kui me lisasime ribsoomide lagundamise katsesüsteemi valgusünteesi pärssivat antibiootikumi kloramfenikool, päästsime me sellega ribosoomid lagundamisest.
RNaseR is a well studied 3’ to 5’ exonuclease whose role in degrading heavily structured RNAs, including the rRNAs, is well established.
Neist esimene, RNaas R, lõhub RNAsid alates nende tagumisest ehk 3’ otsast ning tunneb erilist lõbu kõrge sekundaarstruktuuriga RNA-de hävitamisest.