natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The results of the current dissertation indicated that of the high volume training period energy induces negative energy balance that caused changes in biochemical energy turnover markers.
Töö tulemustest selgus, et suuremahuline treeningperiood kutsub organismis esile olulise energiapuudujäägi, mis kajastub ka muutusena vastavates biokeemilistes parameetrites.
Each testing session consisted of fasting blood sample in the morning, RESTQ-Sport questionnaire and 2 hour low intensity rowing test. We also measured three times (before high volume session, during high volume session, during recovery week) subjects´ energy consumption and energy expenditure.
Iga testimise sessioon koosnes hommikusest puhkeoleku vereproovist, RESTQ-Sport küsimustiku täitmisest, ning 2-tunnisest madala intensiivsusega sõudmise testist.
In both years, subjects completed 6000 meter ergometer test.
Ettevalmistava perioodi alguses sooritasid vaatlusalused 6000-meetri sõudeergomeetritesti ja täpselt aasta pärast sooritasid nad sama testi uuesti.
Comparison with healthy controls did not show any statistically important difference in subjects’ emotional state in vitiligo.
Võrdlus tervete kontrollisikutega ei toonud välja statistiliselt olulist erinevust haigete emotsionaalses seisundis.
The disease has a long lasting course with a slow progression as in the majority of the subjects pigment loss did not exceed 10% of body surface area.
Haiguse kulg on pikaajaline ja aeglaselt progresseeruv, kuid enamusel juhtudest ei ületa pigmendi kadu 10% nahapinnast.
Vitiligo: clinical aspects, quality of life and the role of melanocortin system in pathogenesis
Vitiliigo: kliinilised aspektid, elukvaliteet ja melanokortiini süsteemi roll haiguse patogeneesis
The study confirmed that vulgar vitiligo, occurring in 81% of the subjects, was the most frequent clinical type of vitiligo.
Uurimus selgitas välja, et 81% haigetest esineb harilik vitiliigo.
Patients with familial vitiligo have a higher risk for vulgar type at the beginning of the disease and female gender increases the risk for extensive depigmentation in sporadic cases.
Selgus, et perekondliku vitiliigoga haigetel on kõrgenenud risk hariliku vitiliigo vormi väljakujunemiseks varases haigusjärgus ja naissugu on oluliseks riskiteguriks ulatusliku depigmentatsiooni tekkel sporaadilistel juhtudel.
The study group consisted of the patients with vitiligo and healthy controls at the age 18 years and over.
Uuritavateks olid mõlemast soost vitiliigo haiged ja terved kontrollisikud vanuses ≥18a.
All the subjects were questioned by using clinical, Dermatology Life Quality Index and Emotional State Questionnaires.
Uuritavaid anketeeriti, kasutades selleks kliiniliste tunnuste, Dermatoloogia Elukvaliteedi Indeksi ja Emotsionaalse Enesehinnangu Küsimustikke.
Lower quality of life in vitiligo is associated with earlier disease onset, extensive pigment loss, progression of the disease and depigmentation on the hands.
Madalam elukvaliteet on vitiliigo haigetel seotud varasema haigestumisega, ulatusliku pigmendi kaoga, haiguse progresseerumisega ja depigmentatsiooniga labakätel.
Female gender is associated with the presence of other autoimmune disease, autoantibodies in the blood and autoimmune polyendocrine syndrome.
Naistel esineb meestega võrreldes oluliselt sagedamini kaasnevat autoimmuunhaigust, autoantikehi veres ja autoimmuunset polüendokriinset sündroomi.
We revealed that the expression of the genes of the system of melanocortin pathway is increased in the non lesional skin of the patients with vitiligo and this up regulation could function as a compensation to restore normal pigmentation in depigmented lesions of the skin.
Näitasime, et melanokortiini süsteemi geenide ja signaalülekandes antud süsteemilt pigmentatsiooniensüümidele osalevate geenide ekspressioon on tõusnud vitiliigo haigete visuaalselt kahjustamata nahas, mis viitab kompensatoorse mehhanismi olemasolule taastamaks normaalset pigmentatsiooni haiguskolletes.
The results of the present study brought out several clinical aspects in vitiligo, demonstrated the disease related small impairment of quality of life and verified that the expression of the genes of melanocortin system is changed in vitiligo.
Kokkuvõtteks võib öelda, et antud uurimus tõi välja mitmeid vitiliigo kliinilisi iseärasusi, näitas haiguse vähest mõju elukvaliteedile ja tõestas, et melanokortiini süsteemi geenide ekspressioon on vitiliigo korral muutunud.
We demonstrated the disease related small impairment of quality of life in vitiligo.
Leidsime, et vitiliigo mõju elukvaliteedile on täiskasvanutel väike.
Females with vitiligo were more influenced in symptoms/feelings and males in relations.
Naissugu on enam mõjutatud sümptomite/tunnete skaalal ja meessugu isiklike suhete skaalal.
The aim of the current study was to examine the clinical aspects of vitiligo, the impact of quality of life and to elucidate the role of the melanocortin system in pathogenesis of vitiligo.
Antud töö eesmärgiks oli vitiliigo kliiniliste iseärasuste uurimine, haigete elukvaliteedi hindamine ja melanokortiini süsteemi rolli selgitamine vitiliigo tekkemehhanismis.
Vitiligo is a pigmentary disease characterized by white patches of the skin, hair and mucous membranes due to selective destruction of melanocytes.
Vitiliigo on haigus, mis valikuliselt kahjustab melanotsüüte ja põhjustab koldelist pigmendi kadu nahas, karvades ja limaskestades.
The level of the autoantibodies in the blood and the exspressional level of the genes of the system of pathway of melanocortin in the lesional and nonlesional skin were measured by using qRT-PCR method.
Uuritavatel määrati veeniveres autoantikehad, vitiliigo koldes ja näiliselt terves nahas melanokortiiniraja süsteemi geenide mRNA ekspressiooni tasemed qRT-PCR meetodil.
Since the rat position is a continuous variable we also considered the continuous prediction problem.
Kuna roti asukoht on pidev muutuja, siis me proovisime käsitleda seda ka pideva ennustuse probleemina.
The 2014 Nobel prize in Physiology was awarded to Dr. John M. O’Keefe, Dr. May-Britt Moser and Dr. Edvard I for discovering particular cells in the brain that provide the sense of place and navigation.
2014. aasta Nobeli preemia füsioloogias said Dr. John M. O’Keefe, Dr. May-Britt Moser ja Dr. Edvard I teatud kindlate rakkude avastamise eest ajus, mis vastutavad ruumi- ja suunataju eest.
Random Forest and SVM produced highly significant results with 38% and 37% accuracy respectively (random classifier accuracy would be approximately ~11%).
Juhumets ja SVM saavutasid tugevalt statisiliselt olulised tulemused, vastavalt 38% ja 37% (juhusliku ennustuse täpsus oleks olnud umbes 11%).
This might also indicate that the information about rat location is contained in non-linear patterns of neuronal activity, which linear regression methods were unable to extract.
See võib muuhulgas näidata seda, et informatsioon roti asukoha kohta sisaldub mitte-lineaarses neuraalses aktiivsuses, mida lineaarregressiooni meetodid ei olnud võimelised tuvastama.
Furthermore, we analysed data recorded from an experiment where rats were trained to choose left or right direction in a 8-shaped maze while they were running in a wheel.
Seejärel analüüsisime me andmeid, mis olid salvestatud eksperimendist, kus rotid olid treenitud valima vasakut või paremat suunda number 8 kujulises labürindis, olles samal ajal ise jooksurattal.
However, in some particular regions of the arena, Support Vector Machine was sometimes better than Random Forest.
Sellegipoolest oli mõnedes katseala regioonides tugivektorklassfitseerija mõnikord parem kui juhumets.
Also, we visualized neuronal trajectories while animal makes decisions in order to predict its future decision.
Samuti visualiseerisime neuronaalseid trajektoore otsuse langetamise ajal, et ette aimata, millise otsuse loom vastu võtab.
In this case, we found that Random Forest gave the best accuracy which was 57.8%, well beyond the chance level.
Leidsime, et juhumets andis parima ennustustäpsuse, milleks oli 57.8% ja mis on oluliselt suurem juhusliku valiku tõenäosusest.
For the next step, we made the classification problem even harder by dividing the arena into 16 blocks.
Järgmise sammuna tegime asukoha identifitseerimise veelgi raskemaks ja jagasime eksperimentaalala 16 väiksemaks tsooniks.
Methods compared included Random Forest, Support Vector Machines, k-Nearest Neighbors, and several sparse linear regression algorithms.
Võrreldud meetodite seas olid juhumets (random forest), tugivektorklassifitseerijad (support vector machine, SVM), lähima naabri meetod (nearest neighbor) ja mõningad hajusa lineaarse regressiooni algoritmid.
In this thesis, we used a computational approach to study the animal "GPS" system.
Antud magistritöös kasutasime me roti "GPS" süsteemi tundma õppimiseks arvutuslikku lähenemist.
Exploring the animal GPS system: a machine learning approach to study the hippocampal function
Looma „GPS" süsteemi uurimine: Masinõppimise kaudu hipokampuse funktsiooni tundma õppimine
We also used K-Nearest Neighbors for both classification problems but its accuracy was less in both cases than the above mentioned algorithms.
Mõlema probleemülesande puhul kasutasime me ka lähima naabri algoritmi, aga selle täpsus oli võrreldes eelmainitud meetoditega märgatavalt väiksem.
More generally, the pipelines developed during this thesis to handle the complex pre-processing, feature extraction, and visualization of the dataset will set the basis for future studies on hippocampal dynamics by the group of computational neuroscience in the University of Tartu.
Selles töös loodud andmetöötluskonveiereid (data processing pipeline), mis tegelevad üsnagi keerulise andmete eeltöötluse, tunnuste eraldamise ja andmestiku visualiseerimisega, panevad tulevikuks tugeva aluse hipokampuse dünaamika uurimisele TÜ arvutusliku neuroteaduse töögrupis.
In particular, we set to compare how well different machine learning algorithms are able to predict a rat's position just based on its hippocampal neural activity.
Konkreetsemalt võrdlesime, kui hästi suudavad erinevad masinõppe algoritmid ette ennustada roti asukohta, saades sisendiks ainult tema hipokampuses toimuva neuronaalse aktiivsuse.
In future research we plan to decode a rat position using a method more similar to the brain own mechanisms such as neural networks, which as Random Forest can detect non-linear patterns.
Edasises uurimistöös plaanime me dekodeerida roti asukohta, kasutades meetodeid, mis on sarnasemad aju enda mehhanismidele.
Most regression algorithms we analyzed (Ridge Regression, LASSO, Elastic Net) provided results near chance level while Random Forest outperformed the algorithms and gave the best results in this case.
Suurem osa regressiooni algoritme, mida selles töös analüüsitakse (kantregressioon (ridge regression), lassoregressioon (lasso regression), elastne võrk (elastic net)), andsid juhuslikule ennustustäpsusele lähedasi tulemusi.
These discoveries suggest that the brain creates internal map-like representation of the environment which helps us recognize familiar places and navigate well.
Need avastused võimaldavad arvata, et aju loob sisemise kaardi ümbritsevast keskkonnast.
We also identified and provided plots of episodic cells (neurons who are more active at particular times in the task) which might contribute to the sense of time and create episodic memory.
Muuhulgas identifitseerisime ja tõime joonistel välja ka episoodirakud - neuronid, mis on rohkem aktiivsed kindlal ajal antud ülesande jooksul.
In this case we perform a dimensionality reduction of the neuronal data to visualize its dynamics during the decision time.
Nende mõõtmistulemuste puhul teostasime me esimese sammuna andmetele mõõdete vähendamise (dimensionality reduction), et visualiseerida muutusi andmetes otsuse langetamise hetkel.
In conclusion, from the algorithms we analysed Random Forest gave the best accuracy while predicting a rat's location.
Kokkuvõtteks andis roti asukoha ennustamisel algoritmidest täpseimaid tulemusi juhumets.
In a first step, we divided the experimental arena into 4 blocks and tried to classify in which one of those blocks the rat was at a given time.
Esimese sammuna jagasime ala, kus rott eksperimendi ajal viibis, neljaks väiksemaks tsooniks.
Data was obtained multi-neuron electrophysiological data recorded from the Buzsaki lab in New York, and we focus on the activity of rat hippocampus, the brain region where most the place cells have been identified.
Neuronitest mõõdetud elektrofüsioloogilised andmed olid pärit Buxsaki laborist New Yorgis.
Extracting information from app reviews to facilitate software development activities
Rakenduste kasutajaarvustustest informatsiooni kaevandamine tarkvara arendustegevuste soodustamiseks
Since the performance of supervised feature extraction methods is more sensitive than rule- based methods to (1) guidelines used to annotate app features in user reviews and (2) the size of the annotated data, we investigate their impact on the performance of supervised feature extraction models and suggest new annotation guidelines that have the potential to improve feature extraction performance.
Kuna juhendatud masinõppel baseeruvad kaevandamismeetodid on võrreldes reeglipõhistega tundlikumad (1) andmete märgendamisel kasutatud annoteerimisjuhistele ning (2) märgendatatud andmestiku suurusele, siis uurisime nende faktorite mõju juhendatud masinõppe kontekstis ja pakkusime välja uued annoteerimisjuhised, mis võivad aidata funktsioonide kaevandamise täpsust parandada.
The large volume of user reviews received every day requires automatic methods to find such information in user reviews.
Igapäevaselt rakenduste platvormidele esitatud arvustuste suur maht nõuab aga automaatseid meetodeid neist kasuliku info leidmiseks.
For classifying review information, we perform experiments to compare the performance of simple models using only lexical features to models with rich linguistic features and models built on deep learning architectures, i.e., Convolutional Neural Network (CNN).
Kõigepealt eksperimenteerime erinevate tekstiklassifitseerimise mudelitega ning võrdleme lihtsaid, leksikaalseid tunnuseid kasutavaid mudeleid keerukamatega, mis kasutavad rikkalikke lingvistilisi tunnuseid või mis põhinevad tehisnärvivõrkudel.
User reviews submitted to app marketplaces are regarded as a useful information source to re-access evolving user needs.
Mobiilirakenduste platvormidele sisestatud arvustused on kasulikuks infoallikaks kasutajate pidevalt muutuvate vajaduste hindamiseks.
For app developers, it is important to continuously evaluate the needs and expectations of their users to improve app quality.
Kasutajate vajaduste ja ootuste hindamine on arendajate jaoks oluline oma tarkvararakenduste kvaliteedi parandamiseks.
To make the research results of the thesis project also applicable for non-experts, we developed a proof-of-concept tool for comparing competing apps.
Käesoleva doktoritöö projekti tulemusel valmis ka kontseptuaalne tööriist, mis võimaldab konkureerivaid rakendusi omavahel võrrelda.
To investigate factors influencing the performance of automatic app feature extraction methods, i.e. rule-based and supervised machine learning, we first establish a baseline in a single experimental setting and then compare the performances in different experimental settings (i.e., varying annotated datasets and evaluation methods).
Erinevate faktorite mõju uurimiseks funktsioonide kaevandamise meetoditele me teeme kõigepealt kindlaks erinevate meetodite baastaseme täpsuse rakendades neid samades eksperimentaalsetes tingimustes.
The tool combines review classification and app feature extraction methods and has been evaluated by ten developers from industry who perceived it useful for improving the app quality.
Tööriista hinnanud kümme tarkvaraarendajat leidsid, et sellest võib olla kasu rakenduse kvaliteedi parandamisel
Text classification models can be used to categorize review information into types such as feature requests and bug reports, while automatic app feature extraction from user reviews can help in summarizing users’ sentiments at the level of app features.
Arvustuste automaatseks liigitamiseks, nt veateatis või uue funktsionaalsuse küsimine, saab kasutada teksti klassifitseerimismudeleid.
DFT study of the cesium cation containing complexes relevant to the cesium cation binding by the humic acids
Humiinhapete ja tseesiumi katiooni vaheliste interaktsioonide modelleerimine tihedusfunktsionaali teooria arvutustega mudelühendite baasil
Populations with large number of classes: models and estimation of sample coverage and sample size
Üldkogumid suure arvu klassidega: mudelid ning valimi katvuse ja valimimahu hindamine
Audiovisual Module Programming for "Minu loodusheli" Android Application
Audiovisuaalse mooduli programmeerimine "Minu loodusheli" Android rakenduse näitel
Core functionalities of this module include audio volume meter, volume control by end user, audio format selection and recorded audio visualization.
Mooduli peamisteks funktsionaalsusteks on helitugevuse testimise näidik, helitugevuse muutmine käsitsi ja automaatselt, heliformaadi valik ning salvestise helitugevuse visualiseerimine.
Agile software development method called Kanban was used during the development of the module.
Mooduli arendamiseks kasutati väle tarkvaraarendus meetodit Kanban ning mitmeid arendusvahendeid.
This study evaluated different BMD parameters in children with DM1.
Käesolevas uuringus määrati luutiheduse erinevaid parameetreid DM1 lastel.
These results suggest that children with diabetes have atherosclerosis-related changes of the arterial wall as early as five years after the diagnosis.
Antud tulemused näitavad, et veresoonkonna varased aterosklerootilised muutused esinevad lastel juba viie aasta möödudes suhkurtõve diagnoosimisest.
Children with diabetes had higher levels of adiponectin and lower levels of novel atherosclerotic metabolite risk markers (asymmetric dimethylarginine, homocysteine).
Suhkruhaigetel lastel esines kõrgem adiponektiini ning madalam uute biokeemilis-metaboolsete ateroskleroosi riskimarkerite (asümmeetriline dimetüülarginiin, homotsüsteiin) tase plasmas.
Risk markers for cardiovascular disease and low bone mineral density in children with type 1 diabetes
Südame-veresoonkonna haiguste riskimarkerid ja luu mineraalne tihedus 1. tüüpi suhkurtõvega lastel
Cardiovascular disease (CVD) is the leading cause of death in people with type 1 diabetes (DM1).
Südame-veresoonkonna haigused on 1. tüüpi suhkurtõve (DM1) patsientide peamine surma põhjus täis¬kasvanueas.
Children with DM1 had increased carotid intima-media thickness (IMT) and arterial stiffness.
DM1 põdevatel lastel esines suurenenud unearteri sise- ja keskkesta paksus (IMT) ning arterite jäikus.
Systemic oxidative stress (measured by urinary 8-iso-prostaglandin F2a levels) did not differ between children with diabetes and healthy controls.
Süsteemse oksüdatiivse stressi markeri (8-isoprostaglandiin F2a) tase uriinis ei olnud suhkurtõvega lastel erinev tervetest.
Compared to healthy controls, children with DM1 had elevated markers of systemic inflammation (high-sensitivity C-reactive protein), endothelial activation (intercellular cell adhesion molecule-1) and cellular inflammation and oxidative stress (myeloperoxidase).
Võrreldes tervetega oli DM1 grupi lastel kõrgem süsteemse põletiku (kõrgtundlik C-reaktiivne valk), endoteeli aktivatsiooni (intertsellulaarne adhesioonimolekul-1), rakulise põletiku ning oksüdatiivse stressi (müeloperoksidaas) näitajate tase veres.
The levels of traditional markers of dyslipidemia did not differ between the diabetes and control groups.
Klassikaliste düslipideemia markerite tase seerumis ei erinenud suhkru¬¬haigetel lastel kontrollgrupi omast.
Poor glycaemic control, elevated markers of inflammation (intercellular cell adhesion molecule-1) and oxidative stress (8-iso-prostaglandin F2a) were associated with lower BMD in patients with DM1.
Halb suhkurtõve glükeemiline kontroll, kõrgenenud oksüdatiivse stressi (8-isoprostaglandiin F2a) ning põletiku- ja endoteeli aktivatsioonimarkeri (intertsellulaarne adhesioonimolekul-1) tase olid seotud madalama luutihedusega.
In this study we looked at biochemical risk markers of CVD, as well as atherosclerosis-related structural and functional chan¬ges of the arterial wall in children with DM1.
Käesolevas uurimustöös hinnati DM1 põde¬vatel lastel arterite funktsionaalset ja struktuurset seisundit koos bio¬keemiliste südame-veresoonkonna haiguste riskimarkeritega.
Therefore it is important to pay early attention also to BMD in those patients in addition to classical vascular complications.
Antud tulemustest võib järeldada, et lisaks vaskulaarsetele tüsistustele peab varakult pöörama tähelepanu ka suhkruhaigete laste luutihedusele.
Increased IMT was associated with poor glycaemic control in children with DM1.
Puudulik glükeemiline kontroll oli seotud IMT suurenemisega.
Compared to healthy children, children with DM1 had lower BMD, which was particularly seen in the boys.
Suhkruhaigust põdevatel lastel oli luutihedus madalam võrreldes konrollgrupiga.
Previous studies have shown that patients with DM1 are also at risk of decreased bone mineral density (BMD) and bone fractures.
Täis¬kasvanu¬eas on DM1 põdevad inimesed ohustatud osteoporoosist ning seeläbi on neil ka suurenenud luumurdude tekke risk.
Lythria venustata, a species hitherto only recorded in Kazakhstan, was shown to differ considerably from all other representatives of the genus Lythria.
Seni vaid Kasahstanist leitud Lythria venustata erineb märgatavalt kõigist teistest punavaksikutest.
Systematic studies on the subfamily Sterrhinae (Lepidoptera: Geometridae)
Süstemaatika-alaseid uurimusi alamsugukonnast kuluvaksiklased (Lepidoptera: Geometridae: Sterrhinae)
Using molecular phylogenetic analysis I divided the subfamily Sterrhinae into two lineages: one comprising the tribes Rhodostrophiini, Scopulini and Sterrhini; and the other comprising the tribes Cosymbiini, Timandrini, Rhodometrini and Lythriini.
Geenijärjestuste fülogeneetiline analüüs näitas, et kuluvaksiklaste alamsugukond jaguneb kaheks evolutsiooniliseks liiniks, millest ühte kuuluvad kindlasti triibused Rhodostrophiini, Scopulini ja Sterrhini, teise aga triibused Cosymbiini, Timandrini, Rhodometrini ja Lythriini.
Moreover, I showed that certain morphological characteristics related to the wing venation that had previously been thought to be critical in distinguishing between Sterrhinae and Larentiinae are in fact unsuitable for that purpose, as they occur in both groups.
Lisaks selgus, et mõned tiivasoonestuse eripärad, mida varem peeti kulu- ja kirivaksiklaste eristamisel olulisteks, esinevad tegelikult mõlemas kõnealuses rühmas ning ei sobi seega madalamate taksonite täie kindlusega liigitamiseks.
This thesis focuses on problems related to the systematics of the moth subfamily Sterrhinae, one of the largest subfamilies of ‘loopers’ (Geometridae).
Käesolevas väitekirjas keskenduti süstemaatika-alaste küsimuste lahendamisele kuluvaksiklaste (Sterrhinae) alamsugukonnas, mis on üks neljast peamisest vaksiklaste (Geometridae) alamsugukonnast.
This result was confirmed both using molecular phylogenetic analysis and examination of morphological characteristics.
Seda seisukohta toetavad nii geenijärjestuste fülogeneetiline analüüs kui ka mitmed punavaksikute morfoloogilised iseärasused.
I showed that the small Palaearctic genus Lythria belongs in the Sterrhinae subfamily rather than the Larentiinae subfamily, which was the previously prevailing opinion.
Selgus, et vastupidiselt senisele arvamusele kuulub Palearktises levinud perekond punavaksik (Lythria) kuluvaksiklaste, mitte kirivaksiklaste (Larentiinae) hulka.