natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Empagliflozin works by blocking a protein in the kidneys called sodium glucose co-transporter 2 (SGLT2).
• Empagliflosiini toime avaldub neerudes oleva valgu, naatriumi-glükoosi kotransporteri2 (SGLT2) blokeerimisena.
Glyxambi should not be used to treat type 1 diabetes.
Glyxambi't ei tohi kasutada 1. tüüpi suhkurtõve raviks.
Non-clinical studies with empagliflozin and linagliptin as single agents do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to fertility (see section 5.3).
Empagliflosiini ja linagliptiini monoteraapia mittekliinilised uuringud ei näita otsest ega kaudset kahjulikku toimet fertiilsusele (vt lõik 5.3).
Effects of other medicinal products on empagliflozin
Teiste ravimite toimed empagliflosiinile
Coadministration of digoxin, a P-gp substrate, with empagliflozin resulted in a 6 % increase in AUC and 14 % increase in Cmax of digoxin.
Empagliflosiini samaaegne manustamine P-gp substraadi digoksiiniga suurendas digoksiini AUC väärtust 6% ja Cmax väärtust 14%.
In the EMPA-REG OUTCOME study, 10.1 % of the patients were reported with cardiac failure at baseline.
Uuringus EMPA-REGOUTCOME osalenud patsientidest 10,1%-l esines uuringu alguses südamepuudulikkus.
In case of conditions that may lead to fluid loss (e.g. gastrointestinal illness), careful monitoring of volume status (e.g. physical examination, blood pressure measurements, laboratory tests including haematocrit) and electrolytes is recommended for patients receiving empagliflozin.
Vedelikukaotust põhjustada võivate seisundite korral (nt seedetrakti haigus) soovitatakse empagliflosiini kasutavatel patsientidel hoolikalt jälgida keha vedelikusisaldust (füüsiline läbivaatus, vererõhu mõõtmine või laborianalüüsid, sealhulgas hematokrit) ja elektrolüüte.
Table 2 Efficacy parameters in clinical study comparing Glyxambi to individual active substances as add-on therapy in patients inadequately controlled on metformin
Tabel 2 Efektiivsuse parameetrid kliinilises uuringus, kus võrreldi Glyxambi't selle individuaalsete toimeainetega täiendava ravina patsientidel, kelle haigus ei allunud piisavalt metformiinravile
There was no notable difference of the incidence in patients treated with different dose strengths of Glyxambi compared to the treatment with empagliflozin or linagliptin.
Puudus märkimisväärne erinevus esinemissagedustes patsientidel, keda raviti erinevates annustes Glyxambi'ga võrreldes patsientidega, kes said empagliflosiin- või linagliptiinravi.
No additional adverse reactions were identified with Glyxambi.
Glyxambi kasutamisel lisanduvaid kõrvaltoimeid ei tuvastatud.
Vaginal moniliasis, vulvovaginitis, balanitis and other genital infections Nasopharyngitis
Tupekandidiaas, vulvovaginiit, balaniit ja teised genitaalinfektsioonid Nasofarüngiit
No dosage adjustment is necessary for Glyxambi based on body mass index.
Glyxambi annuse kohandamine kehamassi indeksi põhiselt ei ole vajalik.
Empagliflozin improves both fasting and post prandial plasma glucose levels.
Empagliflosiin parandab nii paastu- kui ka söögijärgset plasma glükoosisisaldust.
, urticaria
, urtikaaria
Patients switching from empagliflozin (either 10 mg or 25 mg daily dose) and linagliptin (5 mg daily dose) to Glyxambi should receive the same daily dose of empagliflozin and linagliptin in the fixed dose combination as in separate tablets.
Patsiendid, kes lähevad empagliflosiinilt (ööpäevane annus 10 mg või 25 mg) ja linagliptiinilt (ööpäevane annus 5 mg) üle Glyxambi'le, peavad fikseeritud annuse kombinatsioonis saama sama ööpäevase annuse empagliflosiini ja linagliptiini nagu eraldi tablettides.
In clinical trials, nineteen patients 75 years or older were treated with Glyxambi.
Kliinilistes uuringutes raviti Glyxambi'ga 19 patsienti vanuses 75-aastat või vanemad.
Glyxambi can also be used as an alternative to taking both empagliflozin and linagliptin as single tablets.
Glyxambi't võib kasutada ka empagliflosiini ja linagliptiini eraldi tablettide võtmise asemel.
Approximately 19 % of the population had an eGFR of 45-60 mL/min/1.73 m2, 28 % of 30-45 mL/min/1.73 m2 and 15 % of <30 mL/min/1.73 m².
Ligikaudu 19% populatsioonist oli eGFR 45…60 ml/min/1,73 m2, 28%-l 30…45 ml/min/1,73 m2 ja 15%-l < 30 ml/min/1,73 m².
Increased urination Dysuria
Sagenenud urineerimine Düsuuria
Warnings and precautions Talk to your doctor, before taking this medicine, and during treatment:
Enne selle ravimi võtmist ja ravi jooksul pidage nõu oma arstiga järgmistes olukordades:
The most frequently reported adverse event in clinical trials with linagliptin was hypoglycaemia observed under the triple combination, linagliptin plus metformin plus sulphonylurea (22.9 % vs 14.8 % in placebo).
Linagliptiini kliinilistes uuringutes kõige sagedamini registreeritud kõrvaltoimeks oli hüpoglükeemia, mida täheldati kolme ravimi (linagliptiin, metformiin ja sulfonüüluurea) kombinatsiooni kasutamisel (22,9% vs. 14,8% platseeborühmas).
The double-blind parallel group CAROLINA study evaluated the cardiovascular safety of linagliptin versus glimepiride as adjunct to standard care therapy in patients with type 2 diabetes and with increased CV risk.
Topeltpimedas paralleelrühmadega uuringus CAROLINA hinnati linagliptiini kardiovaskulaarset ohutust võrreldes glimepiriidiga, lisatuna 2. tüüpi suhkurtõve ja suurenenud KV riskiga patsientide standardravile.
When used in combination with antidiabetics known to cause hypoglycaemia (e.g. sulphonylureas and/or insulin), the incidence of hypoglycaemia of both agents was increased (see section 4.8).
Kasutamisel kombinatsioonis suhkurtõvevastaste ravimitega, mis teadaolevalt põhjustavad hüpoglükeemiat (nt sulfonüüluurea preparaadid ja/või insuliin), suurenes hüpoglükeemia esinemissagedus mõlema aine puhul (vt lõik 4.8).
Co-administration of a single 5 mg oral dose of linagliptin and multiple 200 mg oral doses of ritonavir, a potent inhibitor of P-glycoprotein and CYP3A4, increased the AUC and Cmax of linagliptin approximately twofold and threefold, respectively.
Linagliptiini 5 mg suukaudse ühekordse annuse ja ritonaviiri, tugeva P-glükoproteiini ja CYP3A4 inhibiitori, korduvate 200 mg suukaudsete annuste samaaegsel manustamisel suurenes linagliptiini AUC ligikaudu kaks korda ja Cmax ligikaudu kolm korda.
In vitro assessment of empagliflozin
Empagliflosiini hindamine in vitro
Overall, the frequencies for Glyxambi have been comparable to those reported from the empagliflozin clinical trials.
Üldiselt olid esinemissagedused Glyxambi kasutamisel võrreldavad empagliflosiini kliinilistes uuringutes teatatutega.
• In patients with end-stage renal disease or in patients on dialysis, Glyxambi should not be used as empagliflozin is not expected to be effective in these patients (see sections 4.4 and 5.2).
• Glyxambi't ei tohi kasutada lõppstaadiumis neeruhaigusega või dialüüsiravil patsientidel, sest eelduste kohaselt ei ole empagliflosiin nendel patsientidel efektiivne (vt lõigud 4.4 ja 5.2).
Glyxambi combines two antihyperglycaemic medicinal products with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: empagliflozin, a sodium-glucose co-transporter (SGLT2) inhibitor, and linagliptin, DPP-4 inhibitor.
Glyxambi kombineerib kahe hüperglükeemiavastase ravimpreparaadi teineteist täiendavad toimemehhanismid glükeemilise kontrolli parandamiseks patsientidel, kes põevad 2. tüüpi suhkurtõbe: naatriumi-glükoosi kotransporteri (SGLT2) inhibiitori empagliflosiini ja DPP-4 inhibiitori linagliptiini.
• Do not take a double dose of this medicine to make up for a forgotten dose.
• Ärge võtke kahekordset annust, kui ravim jäi eelmisel korral võtmata.
Increased urinary glucose excretion resulted in an immediate reduction in plasma glucose levels in patients with type 2 diabetes.
Glükoosi uriiniga eritumise suurenemise tagajärjel vähenes koheselt 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidel plasma glükoosisisaldus.
Empagliflozin 25 mg
1 Empagliflosiin 25 mg
Focal areas of hepatocellular necrosis were found in the combination groups at ≥15: 30 mg/kg linagliptin: empagliflozin (3.8 times the clinical exposure for linagliptin and 7.8 times the clinical exposure for empagliflozin) as well as in the group treated with empagliflozin alone but not in the control group.
Hepatotsellulaarse nekroosi piirkondi leiti kombinatsioonirühmades annustel linagliptiin ≥ 15 mg/kg pluss empagliflosiin 30 mg/kg (3,8 korda suurem kui linagliptiini kliiniline ekspositsioon ja 7,8 korda suurem kui empagliflosiini kliiniline ekspositsioon) ning samuti empagliflosiini monoteraapia rühmas, kuid mitte kontrollrühmas.
CV = cardiovascular, MI = myocardial infarction Treated set (TS), i.e. patients who had received at least one dose of study drug Pooled doses of empagliflozin 10 mg and 25 mg Since data from the trial were included in an interim analysis, a two-sided 95.02% confidence interval applied which corresponds to a p-value of less than 0.0498 for significance.
Ravirühm, st patsiendid, kes said vähemalt ühe annuse uuringuravimit Empagliflosiini 10 mg ja 25 mg annused kokku Kuna uuringuandmed kaasati vaheanalüüsi, kohandus neile kahepoolne 95,02% usaldusvahemik, mis vastab olulisuselt alla 0,0498 jäävale p-väärtusele.
After 24 weeks, rescue therapy was used in 4 (3.6 %) patients treated with empagliflozin 25 mg and in 2 (1.8 %) patients treated with empagliflozin 10 mg, compared to 13 (12.0 %) patients treated with placebo (all patients on background metformin + linagliptin 5 mg).
Pärast 24 nädalat kasutati päästeravi 4 patsiendil (3,6%), keda raviti empagliflosiiniga annuses 25 mg, ja 2 patsiendil (1,8%), keda raviti empagliflosiiniga annuses 10 mg, vs. 13 patsiendil (12,0%), kes said platseebot (kõik patsiendid said taustravi metformiiniga ja linagliptiiniga annuses 5 mg).
Pharmacokinetics were generally similar in healthy subjects and in patients with type 2 diabetes.
Farmakokineetika tervetel uuringus osalejatel ja 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidel oli üldiselt sarnane.
The genital tract infections were mild and moderate in intensity, none was severe in intensity.
Genitaalinfektsioonid olid kerged või mõõdukad, raskeid juhte ei esinenud.
Linagliptin administered during the period of organogenesis was not teratogenic.
Organogeneesi ajal manustatud linagliptiin ei olnud teratogeenne.
Available non-clinical data in animals have shown excretion of empagliflozin and linagliptin in milk.
Olemasolevad mittekliinilised andmed loomadel on näidanud, et empagliflosiin ja linagliptiin erituvad piima.
In patients with an eGFR below 60 mL/min/1.73 m2 or CrCl <60 mL/min, avoidance, dose adjustment or discontinuation of Glyxambi may be necessary (for details see section 4.2).
Patsientidel, kelle eGFR on alla 60 ml/min/1,73 m või kelle CrCl on < 60 ml/min, võib vajalikuks osutuda Glyxambi kasutamise vältimine, annuse kohandamine või ravi katkestamine (üksikasjad vt lõik 4.2).
It is important that you continue with your diet and exercise plan as recommended by your doctor, pharmacist or nurse.
Ravi ajal tuleb jätkata dieedi järgimist ja säilitada füüsiline koormus nii, nagu teie arst, apteeker või meditsiiniõde on teile soovitanud.
In patients with mild, moderate or severe renal impairment (eGFR <30 to <90 mL/min/1.73 m2) and patients with kidney failure or end stage renal disease (ESRD), AUC of empagliflozin increased by approximately 18 %, 20 %, 66 %, and 48 %, respectively compared to subjects with normal renal function.
Kerge, mõõduka või raske neerufunktsiooni kahjustusega patsientidel (eGFR < 30...< 90 ml/min/1,73 m2) ja neerupuudulikkuse või lõppstaadiumis neeruhaigusega patsientidel suurenes empagliflosiini AUC normaalse neerufunktsiooniga uuringus osalejatega võrreldes vastavalt 18%, 20%, 66% ja 48%.
• In patients with an estimated glomerular filtration rate (eGFR) ≥60 mL/min/1.73 m2 or creatinine clearance (CrCl) ≥60 mL/min, no dose adjustment is required.
• Patsientidel, kelle hinnanguline glomerulaarfiltratsiooni määr (eGFR) on ≥ 60 ml/min/1,73 m või kreatiniini kliirens (CrCl) ≥ 60 ml/min, ei ole annuse kohandamine vajalik.
Other side effects while taking Glyxambi:
Muud Glyxambi võtmisega seotud kõrvaltoimed:
Effects of other medicinal products on linagliptin
Teiste ravimite toimed linagliptiinile
No studies on the effect on human fertility have been conducted with Glyxambi or with the individual active substances.
Glyxambi või toimeainete individuaalse toime kohta inimese fertiilsusele ei ole uuringuid läbi viidud.
C] linagliptin oral 10 mg dose, approximately 5 % of the radioactivity was excreted in urine.
C-märgistusega 10 mg linagliptiini suukaudset manustamist eritus ligikaudu 5% radioaktiivsusest uriiniga.
In patients with mild, moderate and severe hepatic insufficiency (Child-Pugh classification), mean AUC and Cmax of empagliflozin increased (AUC by 23 %, 47 %, 75 % and Cmax by 4 %, 23 %,48 %) compared to subjects with normal hepatic function (see section 4.2).
Kerge, mõõduka või raske maksapuudulikkusega (Child-Pugh' klassifikatsiooni järgi) patsientidel suurenes empagliflosiini AUC normaalse maksafunktsiooniga uuringus osalejatega võrreldes vastavalt 23%, 47% ja 75% ning Cmax ligikaudu 4%, 23% ja 48% (vt lõik 4.2).
Exposure in T2DM patients with severe RI was increased by about 1.4-fold compared to T2DM patients with normal renal function.
Raske neerupuudulikkusega 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidel oli kontsentratsioon suurenenud umbes 1,4 korda, võrreldes normaalse neerufunktsiooniga 2. tüüpi suhkurtõvega patsientidega.
The single dose and steady state pharmacokinetic parameters of empagliflozin were similar suggesting linear pharmacokinetics with respect to time.
Empagliflosiini ühekordse annuse ja tasakaalukontsentratsiooni farmakokineetilised parameetrid viitavad lineaarsele farmakokineetikale ajas.
Pack sizes of 7 x 1, 10 x 1, 14 x 1, 28 x 1, 30 x 1, 60 x 1, 70 x 1, 90 x 1 and 100 x 1 film-coated tablets.
Pakendid sisaldavad 7 x 1, 10 x 1, 14 x 1; 28 x 1, 30 x 1, 60 x 1, 70 x 1, 90 x 1 ja 100 x 1 õhukese polümeerikattega tabletti.
Due to the mechanism of action, decreased renal function will result in reduced glycaemic efficacy of empagliflozin (see sections 4.4 and 5.1).
Toimemehhanismist lähtuvalt väheneb neerufunktsiooni aeglustumise tagajärjel empagliflosiini glükeemiline efektiivsus (vt lõigud 4.4 ja 5.1).
In vitro assessment of linagliptin
Linagliptiini hindamine in vitro
Based on the experience with empagliflozin and linagliptin, an increase of the risk of hypoglycaemia is expected with the concomitant treatment of insulin and /or sulphonylurea (see section 4.4 and information below)
Tuginedes kogemustele empagliflosiini ja linagliptiiniga, võib samaaegse ravi puhul insuliini ja/või sulfonüüluureaga oodata hüpoglükeemia tekkeriski suurenemist (vt lõik 4.4 ja allolev teave).
Experience with empagliflozin in New York Heart Association (NYHA) class I-II is limited, and there is no experience in clinical studies with empagliflozin in NYHA class III-IV.
Kogemus empagliflosiiniga New Yorgi Südameassotsiatsiooni (New York Heart Association, NYHA) järgi I-II staadiumi südamepuudulikkusega patsientidel on piiratud; kliinilistes uuringutes NYHA IIIIV staadiumiga patsientidel empagliflosiini kasutamise kogemus puudub.
The steady state plasma AUCτ,ss and Cmax,ss concentrations of linagliptin were 153 nmol*hr/L and 12.9 nmol/L for linagliptin 5 mg once daily for 7 days.
Linagliptiini plasma AUCτ,ss ja Cmax,ss tasakaalukontsentratsioonid olid linagliptiini kasutamisel annuses 5 mg üks kord ööpäevas 7 päeva jooksul vastavalt 153 nmol/h/l ja 12,9 nmol/l.
In Glyxambi clinical trials, the incidence of urinary tract infections was overall similar between the patients treated with Glyxambi and the patients treated with empagliflozin or linagliptin.
Glyxambi kliinilistes uuringutes oli kuseteede infektsioonide esinemissagedus Glyxambi-ravi saanud patsientidel ja empagliflosiini või linagliptiiniga ravitud patsientidel üldiselt sarnane.
Glyxambi is an anti-diabetic medicine that contains two active substances called empagliflozin and linagliptin:
Glyxambi on suhkurtõvevastane ravim, mis sisaldab kahte toimeainet, empagliflosiini ja linagliptiini:
When Glyxambi is used in combination with a sulphonylurea or with insulin, a lower dose of the sulphonylurea or insulin may be considered to reduce the risk of hypoglycaemia (see sections 4.4, 4.5 and 4.8).
Kui Glyxambi't kasutatakse kombineeritult sulfonüüluurea või insuliiniga, võib hüpoglükeemia tekkeriski vähendamiseks kaaluda sulfonüüluurea või insuliini annuse vähendamist (vt lõigud 4.4, 4.5 ja 4.8).
In pooled clinical trials of Glyxambi in patients with type 2 diabetes and inadequate glycaemic control on background metformin, the frequency of the reported hypoglycaemic events was 2.4 %.
Glyxambi kliinilistes uuringutes, kus hinnati 2. tüüpi suhkurtõvega patsiente, kelle glükeemiline kontroll oli ebapiisav ja kes said foonravi metformiiniga, oli hüpoglükeemiliste kõrvatoimete esinemissagedus 2,4%.
Haematocrit increase was observed with empagliflozin treatment (see section 4.8).
Empagliflosiinravi korral täheldati hematokriti suurenemist (vt lõik 4.8).
Linagliptin is not expected to be eliminated to a therapeutically significant degree by haemodialysis or peritoneal dialysis.
Linagliptiin ei ole arvatavasti terapeutiliselt olulisel määral eritatav hemodialüüsi ega peritoneaaldialüüsi abil.
No dose adjustment is required in patients with mild to moderate hepatic impairment.
Kerge kuni mõõduka maksafunktsiooni kahjustusega patsientidel ei ole annuse kohandamine vajalik.
Steady-state predictions for AUC of linagliptin in patients with ESRD indicated comparable exposure to that of patients with moderate or severe renal impairment.
Linagliptiini AUC prognoosid tasakaalukontsentratsiooni korral lõppstaadumis neeruhaigusega patsientidel näitasid mõõduka või raske neerufunktsiooni kahjustusega patsientidega võrreldavat kontsentratsiooni.
Empagliflozin in patients inadequately controlled on metformin and linagliptin
Empagliflosiin patsientidel, kelle haigus ei allu piisavalt metformiin- ja linagliptiinravile
If you forget to take Glyxambi
Kui te unustate Glyxambi't võtta
An interaction study with gemfibrozil, an in vitro inhibitor of OAT3 and OATP1B1/1B3 transporters, showed that empagliflozin Cmax increased by 15 % and AUC increased by 59 % following coadministration.
Koostoimeuuring gemfibrosiiliga, mis on transporterite OAT3 ja OATP1B1/1B3 inhibiitor in vitro, näitas koosmanustamise järgset empagliflosiini Cmax suurenemist 15% ja AUC suurenemist 59% võrra.
SGLT2 prevents glucose from being excreted in urine by absorbing glucose back into the bloodstream as blood is being filtered in the kidneys.
SGLT2 takistab glükoosi eritumist uriini, põhjustades vere filtreerimise ajal neerudes glükoosi tagasiimendumist vereringesse.
In patients with end-stage renal disease or in patients on dialysis, Glyxambi should not be used, as empagliflozin is not expected to be effective in these patients (see section 5.2).
Glyxambi't ei tohi kasutada lõppstaadiumis neeruhaigusega või dialüüsiravil patsientidel, sest eelduste kohaselt ei ole empagliflosiin nendel patsientidel efektiivne (vt lõik 5.2).
• You can take Glyxambi with or without food.
• Glyxambi't võib võtta söögiaegadest sõltumata.
Linagliptin did not increase the risk of the combined endpoint of CV death, non-fatal myocardial infarction or non-fatal stroke (MACE-3) [HR=1.02; (95 % CI 0.89, 1.17); p=0.0002 for non inferiority], or the risk of combined endpoint of renal death, ESRD, 40% or more sustained decrease ineGFR [HR=1.04; (95 % CI 0.89, 1.22)].
Linagliptiin ei suurendanud KV surma, mitteletaalse lõppega müokardiinfarkti või mitteletaalse lõppega insuldi koondtulemusnäitaja esinemisriski [riskitiheduste suhe 1,02; (95% CI 0,89; 1,17); p = 0,0002 mittehalvemuse puhul] ega renaalse surma, lõppstaadiumis neeruhaiguse või eGFR-i püsiva vähemalt 40% vähenemise koondtulemusnäitaja esinemiriski [riskitiheduste suhe 1,04; (95% CI 0,89; 1,22)].
Inhibition of OATP1B1/1B3 transporters by co-administration with rifampicin resulted in a 75 % increase in Cmax and a 35 % increase in AUC of empagliflozin.
Transporterite OATP1B1/1B3 inhibeerimine manustamisel koos rifampitsiiniga suurendas empagliflosiini Cmax väärtust 75% ja AUC väärtust 35%.
Empagliflozin was superior in preventing the primary combined endpoint of cardiovascular death, nonfatal myocardial infarction, or non-fatal stroke, as compared with placebo.
Empagliflosiin oli tõhusam kui platseebo esmase liittulemusenäitaja vältimisel, mis koosnes kardiovaskulaarsest suremusest, mittefataalsest müokardiinfarktist või mittefataalsest insuldist .
Effects of empagliflozin on other medicinal products
Empagliflosiini toime teistele ravimitele
A total of 6033 patients were treated (linagliptin 5 mg: 3023, glimepiride 1 mg to 4 mg: 3010) and followed for a median of 6.25 years.
Kokku raviti 6033 patsienti (3023 neist said 5 mg linagliptiini ja 3010 said 1…4 mg glimepiriidi) ja nende järelkontrolli mediaankestus oli 6,25 aastat.
In empagliflozin trials, vaginal moniliasis, vulvovaginitis, balanitis and other genital infections were reported more frequently for empagliflozin 10 mg (4.0 %) and empagliflozin 25 mg (3.9 %) compared to placebo (1.0 %).
Tupekandidiaasist, vulvovaginiidist, balaniidist ja teistest genitaalinfektsioonidest teatati empagliflosiini uuringutes sagedamini empagliflosiini 10 mg (4,0%) ja empagliflosiini 25 mg puhul (3,9%) kui platseebo kasutamisel (1,0%).
The usual starting dose is 10 mg empagliflozin plus 5 mg linagliptin once a day.
Tavaline algannus on 10 mg empagliflosiini pluss 5 mg linagliptiini üks kord ööpäevas.
Mean percent increases from baseline for Glyxambi 10 mg/5 mg and 25 mg/5 mg versus placebo, respectively, were total cholesterol 3.2% and 4.6% versus 0.5%; HDL-cholesterol 8.5% and 6.2% versus 0.4%; LDL-cholesterol 5.8% and 11.0% versus 3.3%; triglycerides -0.5% and 3.3% versus 6.4 %.
Glyxambi 10 mg/5 mg ja 25 mg/5 mg vs platseebo olid väärtuste keskmised protsentuaalsed tõusud algväärtusega võrreldes üldkolesterooli puhul vastavalt 3,2% ja 4,6% ja 0,5%; HDL-kolesterooli puhul 8,5% ja 6,2% ja 0,4%; LDL-kolesterooli puhul 5,8% ja 11,0% ja 3,3%; triglütseriidide puhul -0,5% ja 3,3% ja 6,4%.
Peak plasma levels of empagliflozin were roughly 20 % higher in subjects with mild and severe renal impairment as compared to subjects with normal renal function.
Empagliflosiini plasma tippkontsentratsioon oli kerge ja raske neerufunktsiooni kahjustusega isikutel ligikaudu 20% suurem kui normaalse neerufunktsiooniga patsientidega.
Film coating: hypromellose, mannitol (E421), talc, titanium dioxide (E171), macrogol 6000 and iron oxide red (E172).
Õhuke polümeerikate: hüpromelloos, mannitool (E421), talk, titaandioksiid (E171), makrogool 6000 ja punane raudoksiid (E172).
They have “25/5” on one side and the Boehringer Ingelheim logo on the other side.
Tableti ühel küljel on pimetrükk „25/5“ ja teisel küljel Boehringer Ingelheimi logo.
Film coating: hypromellose, mannitol (E421), talc, titanium dioxide (E171), macrogol 6000 and iron oxide yellow (E172).
Õhuke polümeerikate: hüpromelloos, mannitool (E421), talk, titaandioksiid (E171), makrogool 6000 ja kollane raudoksiid (E172).
How to take Glyxambi
Kuidas Glyxambi't võtta
Tablet core: mannitol (E421), pre-gelatinised starch (maize), maize starch, copovidone, crospovidone, talc and magnesium stearate.
Tableti tuum: mannitool (E421), eelželatiniseeritud tärklis (mais), maisitärklis, kopovidoon, krospovidoon, talk ja magneesiumstearaat.
Body Weight-24 weeks
Kehakaal - 24. nädalal
If you take more of this medicine than you should, immediately talk to a doctor or go to a hospital.
Kui te võtate Glyxambi't rohkem kui ette nähtud Kui võtate seda ravimit rohkem kui ette nähtud, rääkige kohe oma arstiga või pöörduge haiglasse.
In vitro studies suggest that the primary route of metabolism of empagliflozin in humans is glucuronidation by the uridine 5'diphospho-glucuronosyltransferases UGT2B7, UGT1A3, UGT1A8 and UGT1A9.
In vitro uuringute alusel võib arvata, et empagliflosiini peamine metabolismitee inimestel on glükuroonimine uridiini 5'-difosfoglükuronosüültransferaaside UGT2B7, UGT1A3, UGT1A8 ja UGT1A9 vahendusel.