natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Of these discontinuations, 7 in the Stribild group and 1 in the ATV/r+FTC/tenofovir disoproxil group occurred during the first 48 weeks.
Nimetatud katkestamisest 7 Stribild'i rühmas ja 1 ATV/r+FTC/tenofoviirdisoproksiili rühmas leidis aset esimese 48 nädala jooksul Stribild'iga täheldatud neerudega seotud kõrvaltoimete tüübid olid samalaadsed eelnevate tenofoviirdisoproksiili kogemustega.
Stribild renal educational brochure for prescribers of adolescent patients.
Infoleht „Stribild ja neerud“ noorukieas patsientide ravi määrajatele.
Since tenofovir disoproxil can cause renal toxicity, close monitoring of renal function is recommended in any adult with renal impairment treated with Stribild (see sections 4.2, 4.4 and 5.2).
Tenofoviirdisoproksiil võib olla neerudele toksiline, mistõttu Stribild'iga ravitavatel neerufunktsiooni kahjustusega täiskasvanud patsientidel on soovitatav jälgida neerufunktsiooni (vt lõigud 4.2, 4.4 ja 5.2).
• constipation, wind (flatulence)
• kõhukinnisus, soolegaasid (puhitus)
bosentan
bosentaan;
Co-administration of Stribild with dabigatran is contraindicated.
Stribild'i ja dabigatraani koosmanustamine on vastunäidustatud.
Patients were randomised in a 2:1 ratio to either switch to Stribild or stay on their baseline antiretroviral regimen (SBR) for 48 weeks.
Patsiendid randomiseeriti suhtes 2:1 48-ks nädalaks kas Stribild'ile üleminekurühma või esialgse retroviirusevastase raviskeemi (SBR) rühma.
cisapride (used to relieve certain stomach problems) St. John's wort (Hypericum perforatum, a herbal remedy used for depression and anxiety) or products that contain it lovastatin, simvastatin (used to lower blood cholesterol) pimozide, lurasidone (used to treat abnormal thoughts or feelings) sildenafil (used to treat pulmonary arterial hypertension - a lung disease that makes breathing difficult) orally administered midazolam, triazolam (used to help you sleep and/or relieve anxiety)
tsisapriid (kasutatakse teatud maoprobleemide leevendamiseks); naistepuna (Hypericum perforatum, taimne ravim, mida kasutatakse depressiooni ja ärevuse puhul) või seda sisaldavad tooted; lovastatiin, simvastatiin (kasutatakse vere kolesteroolitaseme langetamiseks); pimosiid, lurasidoon (kasutatakse ebanormaalsete mõtete või tunnete raviks); sildenafiil (kasutatakse pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni - haigus, mis raskendab hingamist - raviks); triasolaam, suukaudselt manustatav midasolaam (kasutatakse une soodustamiseks ja/või ärevuse leevendamiseks).
The efficacy of Stribild in HIV-1 infected virologically-suppressed adult patients is based on the analyses of 48-week data from two randomised, open-label studies (Studies GS-US-236-0115 and GS-US-236-0121) and a single group open-label study (Study GS-US-236-0123) (n = 910; 628 receiving Stribild).
Stribild'i efektiivsus HIV-1 infektsiooniga viroloogilise supressiooniga täiskasvanud patsientidel tugineb 48 nädala andmetel kahest randomiseeritud avatud uuringust (uuringud GS-US-236-0115 ja GS-US-236-0121) ning ühest ühe rühmaga avatud uuringust (uuring GS-US-236-0123) (n = 910; 628 said Stribild'i).
hypophosphataemia1,3
hüpofosfateemia1,3
Concurrent administration of salmeterol and Stribild is not recommended.
Salmeterooli and Stribild'i koosmanustamine ei ole soovitatav.
That if serum phosphate is confirmed to be < 3.0 mg/dl (0.96 mmol/l) in any adolescent patient receiving Stribild, renal function should be re-evaluated within one week.
Kui seerumi fosfaadikontsentratsioon on ükskõik millisel Stribild'i saaval noorukieas patsiendil kinnitatud andmetel < 3,0 mg/dl (0,96 mmol/l), tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul.
There is no specific antidote for overdose with Stribild.
Stribild'i üleannustamisel puudub kindel antidoot.
Stribild should not be administered concomitantly with other medicinal products containing tenofovir disoproxil , lamivudine or adefovir dipivoxil used for the treatment of hepatitis B virus infection, or with other medicinal products containing tenofovir alafenamide.
Stribild'i ei tohi manustada samaaegselt teiste tenofoviirdisoproksiili, lamivudiini ega adefoviirdipivoksiili sisaldavate ravimitega, mida kasutatakse B-viirushepatiidi raviks, ega teiste tenofoviiri või alafenamiidi sisaldavate ravimitega.
hyperglycaemia1, hypertriglyceridaemia1, decreased appetite
hüperglükeemia1, hüpertriglütserideemia1, söögiisu langus
Croscarmellose sodium Hydroxypropyl cellulose Lactose (as monohydrate) Magnesium stearate Microcrystalline cellulose Silicon dioxide Sodium lauryl sulfate
Tableti sisu naatriumkroskarmelloos hüdroksüpropüültselluloos laktoosmonohüdraat magneesiumstearaat mikrokristalliline tselluloos kolloidne veevaba ränidioksiid naatriumlaurüülsulfaat
Stribild should not be initiated in paediatric patients with renal impairment and should be discontinued in paediatric patients who develop renal impairment during Stribild therapy.
Stribild-ravi ei tohiks alustada neerukahjustusega lastel ning see tuleb katkestada laste puhul, kellel tekivad neerukahjustused Stribild-ravi ajal.
• antifungals, used to treat fungal infections, such as: ketoconazole, itraconazole, voriconazole, fluconazole and posaconazole
• seenevastased ravimid, seennakkuste raviks, nagu nt: ketokonasool, itrakonasool, vorikonasool, flukonasool ja posakonasool;
At baseline, mean plasma HIV-1 RNA was 4.60 log10 copies/mL, mean CD4+ cell count 399 cells/mm3 (range, 133-734), and mean CD4+% 20.9% (range, 4.5%-41.1%).
Uuringu alguses oli keskmine plasma HIV-1 RNA tase 4,60 log10 koopiat/ml, keskmine CD4+ rakkude arv 399 rakku/mm3 (vahemik, 133...734) ja keskmine CD4+% 20,9% (vahemik, 4,5%...41,1%).
Stribild should not be administered concomitantly with other medicinal products containing tenofovir disoproxil, lamivudine or adefovir dipivoxil used for the treatment of hepatitis B virus infection.
Stribild'i ei tohi manustada samaaegselt teiste tenofoviirdisoproksiili, lamivudiini või adefoviirdipivoksiili sisaldavate ravimitega, mida kasutatakse B-viirushepatiidi raviks.
In study GS-US-104-0352, 97 treatment experienced patients 2 to < 12 years of age with stable, virologic suppression on stavudine- or zidovudine-containing regimens were randomised to either replace stavudine or zidovudine with tenofovir disoproxil (n = 48) or continue on their original regimen (n = 49) for 48 weeks.
Uuringus GS-US-104-0352 randomiseeriti 97 varem ravi saanud 2 kuni < 12 aastast patsienti, kellel püsis viroloogiline supressioon stavudiini või zivovudiini sisaldavatele raviskeemide abil - neil kas asendati stavudiin või zidovudiin tenofoviirdisoproksiiliga (n = 48) või jätkati nende algset raviskeemi (n = 49) 48 nädala jooksul.
The long-term effects of substantial increases in progestogen exposure are unknown.
Progestogeeni oluliselt suurenenud plasmakonsentratsiooni pikaajalise toime kohta andmed puuduvad.
Indigo carmine aluminium lake (E132) Macrogol 3350 (E1521) Polyvinyl alcohol (partially hydrolysed) (E1203) Talc (E553B)
Indigokarmiini alumiiniumlakk (E132) makrogool 3350 (E1521) polüvinüülalkohol (osaliselt hüdrolüüsitud) (E1203) talk (E553B) titaandioksiid (E171) kollane raudoksiid (E172)
In a pooled analysis of antiretroviral-naïve patients receiving Stribild in Phase 3 studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103 through Week 144, genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed virologic failure or who had HIV-1 RNA > 400 copies/mL at virologic failure, at Week 48, at Week 96, at Week 144 or at the time of early study drug discontinuation.
III faasi uuringute GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 koondanalüüsis retroviirusvastast ravi varem mittesaanud Stribild'i saavate (kuni 144. nädalani) patsientidega teostati plasma HIV-1-isolaatide genotüpiseerimine kõikidel patsientidel, kellel oli kinnitatud viroloogiline ebaõnnestumine või kes olid viirusekandjad HIV-1 RNA tasemega > 400 koopiat/ml ravi viroloogilise ebaõnnestumise hetkel, 48. nädalal, 96. nädalal, 144. nädalal või uuringuravimi manustamise varajase katkestamise hetkel.
In a clinical study of HIV-1-infected, treatment-naïve patients aged 12 to < 18 years (N=50), small decreases in mean BMD Z-scores were observed following treatment with Stribild (see section 4.8).
Ühes kliinilises uuringus, milles osalesid varem ravi mittesaanud HIV-1 patsiendid vanuses 12 kuni <18 aastat (N=50), täheldati Stribild-ravi järel väikeseid LMT Z-skoori langusi (vt lõik 4.8).
rosuvastatin, atorvastatin, pravastatin, fluvastatin and pitavastatin
rosuvastatiin, atorvastatiin, pravastatiin, fluvastatiin ja pitavastatiin;
• tenofovir disoproxil, an antiretroviral medicine known as a nucleotide reverse transcriptase inhibitor (NtRTI)
• tenofoviirdisoproksiil, retroviiruste vastane ravim, mida teatakse kui nukleotiid-pöördtranskriptaasi inhibiitorit (NtRTI).
Co-administration of Stribild with carbamazepine, phenobarbital, or phenytoin is contraindicated (see section 4.3).
Stribild'i koosmanustamine karbamasepiini, fenobarbitaali või fenütoiiniga on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
During treatment with Stribild
Stribild'i ravi ajal
In HIV-1 infected adolescents (aged 12 to < 18 years), the BMD Z-scores observed in subjects who received tenofovir disoproxil were lower than those observed in subjects who received placebo.
HIV-1 infektsiooniga noorukite puhul (vanuses 12 kuni < 18 aastat) oli LMT Z-skoor tenofoviirdisoproksiili saanud noorukitel madalam kui platseebot saanud osalejatel.
• any signs of inflammation or infection • bone problems
• mis tahes põletiku- või nakkusemärkide; • luuprobleemide suhtes.
In study GS-US-104-0352, 8 out of 89 paediatric patients (9.0%) exposed to tenofovir disoproxil discontinued study drug due to renal adverse events.
Uuringus GS-US-104-0352 katkestasid 89-st tenofoviirdisoproksiili saanud lapsest 8 (9,0%) uuringuravimi võtmise neerudega seotud kõrvaltoimete tõttu.
Magnesium/aluminium-containing antacid suspension (20 mL single dose)/Elvitegravir (50 mg single dose)/Ritonavir (100 mg single dose)
Magneesiumi/alumiiniumi sisaldav antatsiidi suspensioon (20 ml üksikannus)/elvitegraviir (50 mg üksikannus)/ritonaviir (100 mg üksikannus)
Women of childbearing potential / contraception in males and females The use of Stribild must be accompanied by the use of effective contraception (see section 4.5).
Rasestuda võivad naised / kontratseptsioon meestel ja naistel Stribild'i kasutamisel tuleb kasutada ka efektiivset kontratseptsiooni (vt lõik 4.5).
Elvitegravir is 98-99% bound to human plasma proteins and binding is independent of drug concentration over the range of 1 ng/mL to 1,600 ng/mL.
Elvitegraviiri seonduvus inimese plasmavalkudega on 98...99% ning seonduvus ei sõltu ravimi kontsentratsioonist vahemikus 1...1600 ng/ml.
An assessment of benefit/risk ratio is recommended to justify use of voriconazole with Stribild.
Vorikonasooli ja Stribild'i koosmanustamise õigustamiseks on soovitatav hinnata kasu ja riski suhet.
Buprenorphine/Naloxone/ Elvitegravir/Cobicistat
Buprenorfiin/naloksoon/ elvitegraviir/kobitsistaat
Co-administration with Stribild may result in increased plasma concentrations of the DOAC, which may lead to an increased bleeding risk.
Stribild'iga koosmanustamine võib viia uute suukaudsete koagulantide plasmakontsentratsiooni suurenemiseni, mistõttu võib esineda suurenenud veritsemisoht.
In the Phase 3 Study GS-US-236-0103, bone mineral density (BMD) was assessed in a non-random subset of 120 subjects (Stribild group n = 54; ritonavir-boosted atazanavir (ATV/r) plus emtricitabine (FTC)/tenofovir disoproxil group n = 66).
III faasi uuringus GS-US-236-0103 hinnati mitterandomiseeritud alarühmas, kuhu kuulus 120 uuringus osalejat, luu mineraalset tihedust (LMT) (Stribild'i rühm - n = 54; ritonaviiri abil võimendatud atasanaviiri (ATV/r) pluss emtritsitabiini (FTC)/tenofoviirdisoproksiili rühm - n = 66).
Your doctor will carefully consider whether to treat you with Stribild.
Teie arst peab hoolikalt kaaluma, enne kui määrab teile Stribild'i.
angioedema1
angioödeem1
In HIV-1 infected children (aged 2 to 15 years), the BMD Z-scores observed in subjects who switched to tenofovir disoproxil were lower than those observed in subjects who remained on their stavudine- or zidovudine-containing regimen (see sections 4.4 and 5.1).
HIV-1 infektsiooniga laste puhul (vanuses 2 kuni 15 aastat) oli tenofoviirdisoproksiili ravile üle läinud laste LMT Z-skoor madalam kui nendel uuringus osalejatel, kes jätkasid stavudiini või zidovudiini raviskeemi järgimist (vt lõigud 4.4 ja 5.1).
In Study GS-US-236-0123, patients had to have previously only received RAL in combination with FTC/tenofovir disoproxil as their first antiretroviral regimen for at least six months.
Uuringus GS-US-236-0123 pidid patsiendid olema varem oma esimese retroviirusevastase raviskeemina saanud vähemalt kuus kuud ainult RAL-i kombinatsioonis FTC/tenofoviirdisoproksiiliga.
If serum phosphate is confirmed to be < 0.96 mmol/L (3.0 mg/dL) in any paediatric patient receiving Stribild, renal function should be re-evaluated within one week, including measurements of blood glucose, blood potassium and urine glucose concentrations (see section 4.8, proximal tubulopathy).
Kui mõne Stribild'i ravi saava lapse seerumi fosfaadisisaldus on < 0,96 mmol/l (3,0 mg/dl), tuleb neerufunktsiooni uuesti kontrollida ühe nädala jooksul, sealhulgas määrata veresuhkur, vere kaaliumisisaldus ja glükoosi kontsentratsioon uriinis (vt lõik 4.8, proksimaalne tubulopaatia).
The antiviral activity of elvitegravir against laboratory and clinical isolates of HIV-1 was assessed in lymphoblastoid cells, monocyte/macrophage cells, and peripheral blood lymphocytes and the 50% effective concentration (EC50) values were in the range of 0.02 to 1.7 nM. Elvitegravir displayed antiviral activity in cell culture against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, G, and O (EC50 values ranged from 0.1 to 1.3 nM) and activity against HIV-2 (EC50 of 0.53 nM).
Elvitegraviiri viirusevastast toimet HIV-1 laboratoorsetele ja kliinilistele isolaatidele hinnati lümfoblastoidsetes rakkudes, primaarsetes monotsüütides/makrofaagides ja perifeerse vere lümfotsüütides ning 50% toimet avaldava kontsentratsiooni (EC50) väärtused olid vahemikus 0,02…1,7 nM. Elvitegraviir näitas rakukultuuris viirusevastast toimet HIV-1 alatüüpidele A, B, C, D, E, F, G ja O (EC50 väärtused olid vahemikus 0,1...1,3 nM) ning toimet HIV-2-le (EC50 väärtus oli 0,53 nM).
That cobicistat inhibits the tubular secretion of creatinine and may cause modest increases in serum creatinine and modest declines in creatinine clearance without affecting renal glomerular function.
Kobitsistaat inhibeerib kreatiniini tubulaarsekretsiooni ja võib seerumi kreatiniinitaset mõnevõrra tõsta ning kreatiniini kliirensit mõnevõrra aeglustada, ilma neerude glomerulaarfunktsiooni mõjutamata.
Moreover, at concentrations substantially higher (approximately 300-fold) than those observed in vivo, tenofovir did not inhibit in vitro drug metabolism mediated by any of the major human CYP450 isoforms involved in drug biotransformation (CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, CYP2E1, or CYP1A1/2).
Lisaks sellele ei inhibeerinud täheldatud in vivo kontsentratsioonidest oluliselt kõrgemad (umbes 300 korda) tenofoviiri kontsentratsioonid in vitro ühegi ravimi metabolismi, mida vahendab ükskõik milline inimese ravimite biotransformatsiooniga seotud CYP450 tähtsamatest isovormidest (CYP3A4, CYP2D6, CYP2C9, CYP2E1 või CYP1A1/2).Tenofoviirdisoproksiil ei mõjutanud ühtegi CYP450 isovormidest, välja arvatud CYP1A1/2, mille puhul täheldati väikest (6%), kuid statistiliselt olulist CYP1A1/2 substraadi metaboliseerimise vähenemist.
Elvitegravir: AUC: ↔ Cmin: ↑ 36%
Elvitegraviir: AUC: ↔ Cmin: ↑ 36%
elevated amylase including elevated pancreatic amylase1, elevated serum lipase1, abdominal pain, dyspepsia, constipation, abdominal distension1, flatulence
amülaasi (kaasa arvatud pankrease amülaasi) sisalduse tõus1, seerumi lipaasisisalduse tõus1, kõhuvalu, düspepsia, kõhukinnisus, kõhu puhitus1, soolegaasid
Patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity, with or without reversal of the effects post-discontinuation.
Patsiendid, kes on varem neerutoksilisuse tõttu tenofoviirdisoproksiil-ravi katkestanud, katkestamise järgselt toksilisusnähtude möödumisega või ilma.
Stribild is not recommended in this population (see section 4.2).
Stribild'i ei soovitata sellel rühmal kasutada (vt lõik 4.2).
Co-administration of Stribild and other medicinal products primarily metabolised by CYP3A such as amiodarone, quinidine, cisapride, pimozide, lurasidone, alfuzosin and sildenafil for pulmonary arterial hypertension is contraindicated (see section 4.3).
Stribild'i ja muude ravimite, mis metaboliseeruvad peamiselt CYP3A vahendusel, nagu amiodaroon, kinidiin, tsisapriid, pimosiid, lurasidoon, alfusosiin ja sildenafiil pulmonaalse arteriaalse hüpertensiooni raviks, koosmanustamine on vastunäidustatud (vt lõik 4.3).
No emergent resistance to Stribild was identified in clinical studies of virologically-suppressed patients who switched from a regimen containing a ritonavir-boosted protease inhibitor (PI+RTV) (Study GS-US-236-0115), an NNRTI (Study GS-US-236-0121) or raltegravir (RAL) (Study GS-US-236-0123).
Kliinilistes uuringutes viroloogilise supressiooniga patsientidel, kes läksid üle raviskeemilt, kus kasutati ritonaviiriga võimendatud proteaasi inhibiitorit (PI + RTV) (uuring GS-US-236-0115), NNRTI-d (uuring GS-US-236-0121) või raltegraviiri (RAL) (uuring GS-US-236-0123), resistentsuse teket Stribild'ile ei täheldatud.
That patients who have previously discontinued treatment with tenofovir disoproxil due to renal toxicity should not be treated with Stribild.
Patsiente, kes on varem neerutoksilisuse tõttu tenofoviirdisoproksiil-ravi katkestanud, ei tohi Stribild'iga ravida.
Table 4: Virologic outcome of randomised treatment of studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103 at Week 48 (snapshot analysis)a and Week 144b
Uuringute GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 randomiseeritud ravi viroloogilised tulemusnäitajad 48 nädalal (hetkeanalüüs)a ja 144 nädalalb
Two of the four subjects had renal impairment (i.e. estimated creatinine clearance less than 70 mL/min) at baseline.
Kahel neljast uuringus osalejast oli neerufunktsiooni kahjustus (st hinnanguline kreatiniini kliirens alla 70 ml/min) enne ravi algust.
• cholesterol lowering medicines, such as:
• kolesteroolitaset langetavad ravimid, nagu nt:
Patients with HIV and hepatitis B or C virus co-infection
Kaasuva B- või C-viirushepatiidiga HIV patsiendid
Norgestimate: AUC: ↑ 126% Cmin: ↑ 167% Cmax: ↑ 108%
Norgestimaat: AUC: ↑ 126% Cmin: ↑ 167% Cmax: ↑ 108%
Exacerbations of hepatitis after discontinuation of treatment In HIV infected patients co-infected with HBV, clinical and laboratory evidence of hepatitis have occurred after discontinuation of treatment (see section 4.4).
HIV-infektsiooniga ja kaasuva HBV-infektsiooniga patsientidel on pärast ravi lõpetamist tekkinud kliiniliselt ja laboratoorselt tõendatud hepatiit (vt lõik 4.4).
Total body bone gain was less in the tenofovir disoproxil treatment group compared to the stavudine or zidovudine treatment group.
Kogu keha LMT suurenemise määr oli tenofoviirdisoproksiili rühmas võrreldes stavudiini või zidovudiini rühmaga väiksem.
aminoglycosides (such as streptomycin, neomycin and gentamicin), vancomycin (for bacterial infections) foscarnet, ganciclovir, cidofovir (for viral infections) amphotericin B, pentamidine (for fungal infections) interleukin-2, also called aldesleukin (to treat cancer) non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, to relieve bone or muscle pains)
aminoglükosiidid (nagu streptomütsiin, neomütsiin ja gentamitsiin), vankomütsiin (bakteriaalsete nakkuste raviks); foskarnet, gantsikloviir, tsidofoviir (viirusnakkuste raviks); amfoteritsiin B, pentamidiin (seennakkuste raviks); interleukiin-2, nimetatakse ka aldesleukiiniks (vähi raviks); mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (MSPVRid, luu- või lihasvalu leevendamiseks).
osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures)1,3,5, myopathy1,3
osteomalaatsia (väljendub luuvaluna ning harva võib põhjustada ka luumurde)1,3,5, müopaatia1,3 Neerude ja kuseteede häired: Sage:
Disopyramide Flecainide Systemic lidocaine Mexiletine Propafenone
Lidokaiin (süsteemne) Meksilitiin
Co-administration with Stribild may lead to increased tenofovir exposure.
Koos manustamisel Stribild'iga võib tenofoviiri kontsentratsioon suureneda.
Croscarmellose sodium, hydroxypropyl cellulose, lactose monohydrate, magnesium stearate, microcrystalline cellulose, silicon dioxide, sodium lauryl sulfate.
Tableti sisu: naatriumkroskarmelloos, hüdroksüpropüültselluloos, laktoosmonohüdraat, magneesiumstearaat, mikrokristalne tselluloos, kolloidne veevaba ränidioksiid, naatriumlaurüülsulfaat.
In patients who received treatment with tenofovir disoproxil, or stavudine or zidovudine, mean lumbar spine BMD Z-score was -1.034 and -0.498, and mean total body BMD Z-score was -0.471 and -0.386, respectively, at baseline.
Tenofoviirdisoproksiili või stavudiini või zivovudiini ravi saanud patsientidel oli uuringu alguses keskmine nimmepiirkonna LMT Z-skoor vastavalt -1,034 ja -0,498 ning keskmine kogu keha LMT Z-skoor oli -0,471 ja -0,386.
Baseline characteristics and treatment outcomes for both Studies GS-US-236-0102 and GS-US-236-0103 are presented in Tables 3 and 4, respectively.
Uuringute GS-US-236-0102 ja GS-US-236-0103 ravieelsed näitajad ja ravi tulemuste andmed on vastavalt ära toodud tabelites 3 ja 4.
Do not stop taking Stribild without talking to your doctor.
Ärge lõpetage Stribild'i võtmist Ärge lõpetage Stribild'i võtmist ilma oma arstiga nõu pidamata.
Among the 50 paediatric patients receiving Stribild, mean BMD increased from baseline to Week 48, +0.68% for lumbar spine and +0.77% for total body less head.
50 Stribild'i saanud lapsel suurenes keskmine LMT algtasemelt ravi 48. nädalaks nimmepiirkonnas +0,48% ja kogu kehas välja arvatud pea +0,77%.
Stribild should be administered with caution to elderly patients (see section 4.4).
Eakatele patsientidele tuleb Stribild'i manustada ettevaatlikult (vt lõik 4.4).
Tenofovir exposures were in the range of those observed in tenofovir disoproxil-containing boosted-protease inhibitor regimens.
Tenofoviiri plasmakontsentratsioonid oli võrreldavad plasmakontsentratsioonidega, mida oli täheldatud tenofoviirdisoproksiili sisaldavate võimendatud proteaasi inhibiitoriga raviskeemide puhul.
The steady-state mean Cmax, AUCtau, and Ctrough (mean ± SD) following multiple doses of Stribild in HIV-1 infected subjects, respectively, were 1.7 ± 0.39 µg/mL, 23 ± 7.5 µg•h/mL, and 0.45 ± 0.26 µg/mL for elvitegravir, which provides inhibitory quotient of ~ 10 (ratio of Ctrough: protein binding-adjusted IC95 for wild-type HIV-1 virus).
Keskmised plasma tasakaalukontsentratsioonid Cmax, AUCtau, ja Cbaas (ing k trough) (keskmine ± standardhälve) HIV-1 infektsiooniga patsientidel pärast mitme Stribild'i annuse manustamist olid elvitegraviiri puhul vastavalt 1,7 ± 0,39 mikrogrammi/ml, 23 ± 7,5 mikrogrammi•h/ml ja 0,45 ± 0,26 mikrogrammi/ml, mis annab inhibitoorsuse suhtarvuks ~10 (suhe Cbaas: metsikut tüüpi HIV-1 viiruse valguga seonduvuse suhtes korrigeeritud IC95).
Therefore, Stribild should not be co-administered with medicinal products that include, but are not limited to, the following (see section 4.5):
Seetõttu ei tohi Stribild'i koosmanustada muu hulgas koos järgmiste ravimitega (vt lõik 4.5):
The safety and efficacy of Stribild have not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Stribild'i ohutust ja efektiivsust maksafunktsiooni olulise kahjustusega patsientidel ei ole kindlaks tehtud.
• decreased levels of potassium in the blood
• kaaliumisisalduse vähenemist veres
ATV/r + FTC/ tenofovir disoproxil n = 355
ATV/r + FTC/ tenofoviirdisoproksiil n = 355
If Stribild is co-administered with an NSAID, renal function should be monitored adequately.
Kui Stribild'i manustatakse koos MSPVRidega, tuleb neerufunktsiooni adekvaatselt jälgida.
Animal studies do not indicate harmful effects of elvitegravir, cobicistat, emtricitabine or tenofovir disoproxil on fertility.
Loomkatsed ei näita elvitegraviiri, kobitsistaadi, emtritsitabiini või tenofoviirdisoproksiili kahjulikku toimet fertiilsusele.