natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In rats, increased pup mortality and delayed ossification were observed.
Rottidel täheldati poegade suurenenud suremust ja hilinenud luustumist.
On 13 June 2003, UK triggered a referral to the EMEA under Article 31 of Directive 2001/83/EC, as amended, to medicinal products containing paroxetine.
13. juunil 2003 aastal esitas Ühendkuningriik vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ artiklile 31 paroksetiini sisaldavate ravimtoodete kohta EMEA-le parandatud arvamuse.
- The Committee considered the referral made under article 31 of Directive 2001/83/EC, as amended, for paroxetine containing medicinal products.
- komitee arutas pöördumist vastavalt direktiivi 2001/83/EÜ artikli 31 paranduste kohta paroksetiini sisaldavate ravimtoodete osas,
On the basis of the new assessed data the CHMP concluded the following: - The new evidence from the GPRD studies is more vulnerable to various biases, e.g. confounding by indication, compared to evidence coming from clinical trials.
Uute hinnatud andmete põhjal tegi inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee järgmised järeldused: - GPRD uuringutest saadud uued tõendid on tundlikumad mitmesuguste tendentside suhtes, näiteks näidustuse mõju suhtes võrreldes kliinilistest uuringutest saadud andmetega.
Serotonin Syndrome/Neuroleptic Malignant Syndrome On rare occasions development of a serotonin syndrome or neuroleptic malignant syndrome-like events may occur in association with treatment of paroxetine, particularly when given in combination with other serotonergic and/or neuroleptic drugs.
Serotoniini sündroom/maliigne neuroleptiline sündroom Harva võivad paroksetiinraviga seoses tekkida serotoniini sündroomi või maliigse neuroleptilise sündroomi sarnased ilmingud, eriti kui seda kasutatakse koos teiste serotoniinergiliste ja/või neuroleptiliste ravimitega.
It is not recommended to use paroxetine in combination with metoprolol when given in cardiac insufficiency, because of the narrow therapeutic index of metoprolol in this indication.
Paroksetiini ei soovitata manustada koos südamepuudulikkuse raviks kasutatava metoprolooliga viimase kitsa terapeutilise indeksi tõttu antud näidustuse puhul.
The risk of withdrawal symptoms may be dependent on several factors including the duration and dose of therapy and the rate of dose reduction.
Võõrutusnähtude tekke risk võib sõltuda mitmetest teguritest, sealhulgas ravi kestus, ravimi annus ja annuse vähendamise kiirus.
In view of the above the CHMP confirmed its previous conclusions in relation to the risk of suicidal behaviour in patients using paroxetine.
Eeltoodut silmas pidades kinnitas inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee oma varasemaid järeldusi paroksetiini kasutavate patsientide enesetapjaliku käitumise riski kohta.
• Pregnancy and Lactation
• Rasedus ja imetamine
Hyponatraemia has been reported predominantly in elderly patients and is sometimes due to syndrome of inappropriate anti-diuretic hormone secretion (SIADH).
Hüponatreemiat on kirjeldatud peamiselt eakatel patsientidel ning mõnikord on see tingitud antidiureetilise hormooni mittekohase sekretsiooni sündroomist.
No correlation has been found between paroxetine plasma concentrations and clinical effect (adverse experiences and efficacy).
Puudub seos paroksetiini plasmakontsentratsioonide ja kliinilise toime (kõrvaltoimed ja toime efektiivsus) vahel.
On the basis of the available data the CHMP concluded that if after some weeks on the recommended dose insufficient response is seen some patients may benefit from having their dose gradually increased (in 10 mg steps) up to a maximum of 50mg/day for MDD, SAD, GAD and PTSD and up to a maximum of 60mg/day for OCD and panic disorder.
Olemasolevate andmete alusel otsustas Patentravimite Komitee (CHMP), et kui pärast paari nädalat soovitataval annusel esineb ebapiisav ravivastus, võib mõnedel patsientidel olla kasu annuse järkjärgulisest (10 mg kaupa) tõstmisest maksimaalse 50 mg/päevas MDD, SAD, GAD ja PTSD puhul ja maksimaalse 60 mg/päevas OCD ja paanikahäire puhul.
Uncommon: confusion, hallucinations.
Aeg-ajalt: segasus, hallutsinatsioonid.
In May 2003 UK reviewed data from clinical trials with paroxetine in the treatment of paediatric OCD, SAD and MDD and concluded that these data provided evidence of an association between the use of paroxetine and an increased risk of emotional lability including self-harm, hostility and suicidal behaviour in children and adolescents.
2003. aasta mais vaadati Suurbritannias üle kliiniliste uuringute andmed paroksetiini kasutamise kohta pediaatrilise OCD, SAD ja MDD raviks ning leiti, et need andmed tõestavad seose olemasolu paroksetiini kasutamise ja suurenenud emotsionaalse labiilsuse riski vahel lastel ja noorukitel, kaasa arvatud enesevigastamine, vaenulikkus ja suitsidaalne käitumine.
A low initial starting dose is recommended to minimise the potential worsening of panic symptomatology, which is generally recognised to occur early in the treatment of this disorder.
Ravi alustamisel on soovitatav kasutada võimalikult väikest annust, et vähendada paanikahäire sümptomite ägenemise ohtu, mis üldjuhul ilmneb selle häire ravi algetapis.
Although paroxetine does not increase the mental and motor skill impairments caused by alcohol, the concomitant use of paroxetine and alcohol is not advised.
Kuigi paroksetiin ei tugevda alkoholi vaimseid ja motoorseid oskusi pärssivat toimet, ei ole paroksetiini ja alkoholi kooskasutamine soovitatav.
Available data, including data from clinical trials, indicate an increased risk of akathisia associated with the use of paroxetine.
Olemasolevad andmed, kaasa arvatud kliiniliste uuringute andmed, viitavad suurenenud akatiisia riskile, mis on seotud paroksetiini kasutamisega.
Analysis of the available data from clinical trials and spontaneous reporting data indicate that the risk of withdrawal reactions is dependent on several factors including the duration and dose of therapy and the rate of dose reduction.
Kliiniliste uuringute olemasolevate andmete ja spontaansete teadete andmete analüüs viitab sellele, et võõrutusreaktsioonide risk sõltub mitmetest faktoritest, mille hulka kuuluvad ravi kestus ja annused ning annuse vähendamise kiirus.
No studies are available in children and adolescents in the other currently approved indications for adults.
Puuduvad laste ja noorukite uuringud teiste käesoleval ajal täiskasvanute jaoks heakskiidetud näidustuste puhul.
Therefore, although data from the GPRD studies apparently do not confirm the findings from clinical trials with respect to increased risk in patients with anxiety disorders or in young adults, the fact that these risks were found in clinical trials justifies a warning in the SPC in relation to the risk of suicide/suicidal ideation in children and adolescents irrespective of the indication and a warning for young adults.
Seega, kuigi GPRD uuringutest saadud andmed ei näi kinnitavat kliiniliste uuringute tulemusi ärevushäiretega või noortest täiskasvanutest patsientide suurema riski kohta, on nende riskide leidmise tõttu kliinilistes uuringutes põhjendatud hoiatuse lisamine ravimi omaduste kokkuvõttesse enesetapu või enesetapumõtete riski kohta lastel ja noorukitel olenemata näidustusest ja hoiatuse lisamine noorte täiskasvanute kohta.
GENERAL INFORMATION
ÜLDINFORMATSIOON.
Clinical experience has shown that therapy with paroxetine is not associated with impairment of cognitive or psychomotor function.
Kliiniline kogemus on näidanud, et paroksetiin ei vähenda kognitiivset või psühhomotoorset funktsiooni.
From the assessed data there was no indication of a signal of dependence with paroxetine.
Hinnatud andmed ei viidanud sõltuvuse tekkimisele paroksetiiniga.
Children and Adolescents (7-17 years)
Lapsed ja noorukid (7...17-aastased).
Therefore, patients treated with higher doses, those treated for a longer duration and patients whose treatment is abruptly stopped may be at an increased risk of withdrawal symptoms upon stopping treatment with paroxetine.
Seetõttu võib patsientidel, keda on ravitud suuremate annustega, pikemat aega ja kelle ravi on äkki lõpetatud, esineda suurem võõrutussümptomite tekkimise risk paroksetiinravi lõpetamisel.
Luxembourg Merck s.a., 288 Brusselsesteenweg, B-3090 Overijse Belgium
Luksemburg Merck s.a., 288 Brusselsesteenweg, B-3090 Overijse Belgium
Significant and relevant results were obtained in the short-term but not in the longterm studies and therefore the CHMP concluded that the long-term efficacy has not been sufficiently demonstrated.
Olulised ja asjakohased tulemused saadi lühiajalistes uuringutes, kuid mitte pikaajalistes, ja seetõttu järeldas Patentravimite Komitee (CHMP), et pikaajaline efektiivsus pole piisavalt tõestatud.
Most withdrawal symptoms were mild or moderate.
Enamik võõrutussümptomitest olid kerged kuni mõõdukad.
It is general clinical experience with all antidepressant therapies that the risk of suicide may increase in the early stages of recovery.
Nagu näitab kliiniline kogemus kõigi antidepressantide kasutamisel, võib paranemise algstaadiumides suitsiidioht suureneda.
No signs of drug effects were observed in these infants.
Neil lastel ei täheldatud ravimi toime ilminguid.
Immune system disorders Very rare: allergic reactions (including urticaria and angioedema).
Väga harv: allergilised reaktsioonid (sh urtikaaria ja angioödeem).
There is also some evidence that paroxetine may be of therapeutic value in patients who have failed to respond to standard therapy.
Samuti on tõendeid selle kohta, et paroksetiin võib olla toimiv patsientidel, kellel standardravi on osutunud ebaefektiivseks.
Patients with a history of suicidal behaviour or thoughts, or those exhibiting a significant degree of suicidal ideation prior to commencement of treatment, are at a greater risk of suicidal thoughts or suicide attempts, and should receive careful monitoring during treatment.
Patsientidel, kellel on esinenud suitsidaalset käitumist või suitsiidimõtteid või kellel esinevad suitsiidimõtted enne ravi alustamist, on suurem risk suitsiidimõteteks või -katseks ning neid tuleb ravi ajal hoolikalt jälgida.
Treatment with paroxetine should be initiated cautiously two weeks after terminating treatment with an irreversible MAOI or 24 hours after terminating treatment with a reversible MAO inhibitor.
Paroksetiinravi tuleb alustada ettevaatlikult kaks nädalat pärast pöördumatu toimega või 24 tundi pärast pöörduva toimega MAO inhibiitori kasutamise lõpetamist.
The CHMP reviewed available data from published literature and spontaneous reports in relation to withdrawal reactions in neonates whose mothers used paroxetine during pregnancy.
Patentravimite Komitee (CHMP) vaatas üle avaldatud kirjanduse ja spontaansed teated seoses võõrutusnähtudega vastsündinutel, kelle emad kasutasid raseduse ajal paroksetiini.
Significant and relevant results were obtained in the short-term studies but not in the long-term studies and therefore the CHMP concluded that the long-term efficacy has not been sufficiently demonstrated.
Olulised ja asjakohased tulemused saadi lühiajalistes uuringutes, kuid mitte pikaajalistes ja seetõttu järeldas Patentravimite Komitee (CHMP), et pikaajaline efektiivsus pole piisavalt tõestatud.
Results from observational studies indicate no increased risk of suicidality in patients who were prescribed paroxetine and likewise, post marketing reports indicate low rates of suicidal related behaviours.
Jälgimisuuringute tulemused ei viita suurenenud suitsidaalsuse riskile patsientidel, kellele määrati paroksetiini ja samuti ka turule toomise järgsed ettekanded näitavad madalat suitsidaalse käitumise taset.
Belgium Merck n.v./s.a.
Merck n.v./s.a.
Very rare: acute glaucoma.
Väga harv: äge glaukoom.
Suicidal related behaviours associated with paroxetine in the clinical trials were more clearly seen in the depression studies than in studies of OCD or SAD.
Suitsiidiga seotud käitumised, mida seostati paroksetiiniga, esinesid kliinilistes uuringutes selgemalt depressiooniuuringutes kui OCD või SAD uuringutes.
Paroxetine is chemically unrelated to the tricyclic, tetracyclic and other available antidepressants.
Paroksetiin ei sarnane keemiliselt tritsüklilistele, tetratsüklilistele ja teistele antidepressantidele.
Therefore the CHMP considered that the benefit/risk balance of paroxetine containing medicinal products in the agreed indications is favourable and the Marketing Authorisations should be maintained in accordance with the:
Seetõttu otsustas Patentravimite Komitee (CHMP), et paroksetiini sisaldavate ravimite kasu/ohutuse suhe kokkulepitud näidustuste puhul on soodne ja müügiload tuleb säilitada vastavalt järgnevale:
These studies investigated the risk of suicidal behaviours (including completed suicides, suicide attempts and suicidal ideation) associated with the use of various antidepressants.
Nendes uuringutes uuriti mitmesuguste antidepressantide kasutamisega seotud enesetapjaliku käitumise (sh lõpuleviidud enesetappude, enesetapukatsete ja enesetapumõtete) riski.
As with other psychotropic drugs patients should be advised to avoid alcohol use while taking paroxetine.
Sarnaselt teiste psühhotroopsete ravimitega on soovitatav paroksetiinravi ajal hoiduda alkoholi tarvitamisest.
4.4 Special Warnings and Special Precautions for use
4.4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel
Paroxetine is associated with an increased risk of suicidal and hostility related behaviours in the paediatric population (7-17 years old), a possibility of an increased risk of suicidal related behaviours in young adults (18-29 years), is also associated with withdrawal reactions which can be severe in intensity and prolonged in duration and with the development of akathisia.
Paroksetiin on seotud suurenenud suitsidaalse ja vaenuliku käitumisega pediaatrilises populatsioonis (7-17 aastased), võimaliku suurenenud suitsidaalse käitumise riskiga noortel täiskasvanutel (18-29 aastased), ta on samuti seotud võõrutusreaktsioonidega, mis võivad olla suure intensiivsusega ja prolongeeritud kestusega, ning akatiisia tekkimisega,
Summary of Product Characteristics set out in Annex III of the CHMP Opinion with emphasis to the following:
Patentravimite Komitee (CHMP) arvamuse lisas III toodud ravimi omaduste kokkuvõte, rõhutades järgnevat:
Inhibition of CYP2D6 may lead to increased plasma concentrations of coadministered drugs metabolised by this enzyme.
CYP2D6 pärssimine võib põhjustada antud ensüümi poolt metaboliseeritavate samaaegselt manustatavate ravimite kontsentratsiooni suurenemist.
Caution should also be exercised in those patients at risk of hyponatraemia e.g. from concomitant medications and cirrhosis.
Ettevaatusega tuleb ravida ka neid patsiente, kellel on oht hüponatreemia tekkeks, näiteks samaaegselt kasutatavate ravimite või tsirroosi tõttu.
However, there is some clinical data suggesting that up-titrating the dose might be beneficial for some patients.
Siiski on olemas teatud kliinilised andmed, mis viitavad, et annuse suurendamine võib olla mõnede patsientide jaoks kasulik.
Reproduction toxicity studies in rats have shown that paroxetine affects male and female fertility.
Reproduktsioonitoksilisuse uuringutest rottidega on ilmnenud paroksetiini mõju isas- ja emasloomade viljakusele.
Suicidal thoughts and suicide attempts were mainly observed in clinical trials of adolescents with Major Depressive Disorder.
Suitsiidimõtteid ja -katseid täheldati peamiselt depressiooniga noorukite kliinilistes uuringutes.
This results in disproportionate increases in plasma concentrations of paroxetine and hence pharmacokinetic parameters are not constant, resulting in non-linear kinetics.
Sellest tulenevalt esineb plasmas paroksetiini kontsentratsiooni mitteproportsionaalne suurenemine ja mittelineaarsest kineetikast tulenevalt ei ole farmakokineetilised parameetrid konstantsed.
These symptoms could be due to either serotonergic effects or withdrawal symptoms.
Nende sümptomite näol võib tegemist olla nii serotoniinergiliste toimete kui võõrutusnähtudega.
Available data from clinical trials, spontaneous reports and published literature show that withdrawal reactions in association with paroxetine are common when treatment is discontinued.
Kliiniliste uuringute, spontaansete teadete ja avaldatud kirjanduse andmed näitavad, et paroksetiiniga seotud võõrutusreaktsioonid on ravi katkestamisel tavalised.
Rare: manic reactions, agitation, anxiety, depersonalisation, panic attacks, akathisia (see section 4.4 Special Warnings and Special Precautions for use).
Harv: maniakaalsed reaktsioonid, agitatsioon, ärevus, depersonalisatsioon, paanikahood, akatiisia (vt lõik 4.4 Hoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel).
Adverse drug reactions are listed below by system organ class and frequency.
Kõrvaltoimed on toodud organsüsteemide ja esinemissageduse järgi.
As a consequence, the CHMP has recommended the maintenance of the Marketing Authorisations for paroxetine containing medicinal products referred in Annex I as amended in accordance with the SPC set out in Annex III and under the conditions set out in Annex IV.
soovitab Patentravimite Komitee (CHMP) alles jätta lisas I toodud paroksetiini sisaldavate ravimtoodete müügiload vastavalt lisas III toodud ravimi omaduste kokkuvõtte muudatustele ja lisas IV toodud tingimustel.
Patients with depression should be treated for a sufficient period of at least 6 months to ensure that they are free from symptoms.
Depressiooni ravi peab kestma piisavalt kaua (vähemalt 6 kuud), et kindlustada sümptomite kadumine.
The use of paroxetine has not been studied in children less than 7 years.
Alla 7-aastastel lastel ei ole paroksetiini kasutamist uuritud.
The CHMP also considered the available data supporting the recommended posology for each of the above indications.
Patentravimite Komitee (CHMP) otsustas samuti, et olemasolevad andmed toetavad iga ülaltoodud näidustuse korral soovitatud annustusjuhiseid.
- Increased suicidal related behaviours in children and adolescents was already seen in the clinical trials and post-marketing data and therefore the CHMP did not consider that the new data added new evidence on this regard.
- Ka kliinilistes uuringutes ja müügijärgsetes andmetes täheldati juba enesetappudega seotud käitumise sagenemist lastel ja noorukitel ning seetõttu inimtervishoius kasutatavate ravimite komitee ei pidanud uusi andmeid selles suhtes uuteks tõenditeks.
SOCIAL ANXIETY DISORDER/SOCIAL PHOBIA
Sotsiaalne ärevushäire / sotsiaalne foobia
The metabolism and pharmacokinetics of paroxetine may be affected by the induction or inhibition of drug metabolising enzymes.
Paroksetiini metabolism ja farmakokineetika võivad muutuda teda metaboliseerivate ensüümide indutseerimise või inhibeerimise tulemusena.
In general, improvement in patients starts after one week but may only become evident from the second week of therapy.
Paranemine ilmneb tavaliselt pärast ühe nädala möödumist, kuid võib ilmneda ka alates teisest ravinädalast.
There are insufficient data concerning the risk of suicide related behaviour in treatment naïve patients, but careful monitoring might be warranted.
Puuduvad piisavad andmed suitsidaalse käitumise ohu kohta varem ravi mittesaanud patsientidel, kuid tagatud peaks olema nende hoolikas jälgimine.
The long-term efficacy of paroxetine in treating social anxiety disorder and generalised anxiety disorder and Post-traumatic Stress Disorder has not been sufficiently demonstrated.
Paroksetiini pikaajalist efektiivsust sotsiaalfoobia, generaliseerunud ärevushäire ja posttraumaatilise stressihäire ravimisel ei ole piisavalt demonstreeritud.
Paroxetine should not be used for the treatment of children and adolescents as controlled clinical trials have found paroxetine to be associated with increased risk for suicidal behaviour and hostility.
Paroksetiini ei tohi kasutada laste ja noorukite ravimiseks, kuna kontrollitud kliinilistest uuringutest on ilmnenud, et paroksetiini kasutamisel on suurenenud suitsidaalse käitumise ja vaenulikkuse tekke oht.
Some of the adverse drug reactions listed below may decrease in intensity and frequency with continued treatment and do not generally lead to cessation of therapy.
Mõnede järgnevalt loetletud kõrvaltoimete intensiivsus ja esinemissagedus võivad väheneda ravi jätkumisel ega vaja üldjuhul ravi lõpetamist.
PHARMACEUTICAL FORM <Tablet> <Coated tablet> <Film-coated tablet> <Oral solution> <Oral suspension>
RAVIMVORM <Tablett> <Kaetud tablett> <Õhukese polümeerkilega kaetud tablett> <Suukaudne lahus> <Suukaudne suspensioon>
Long-term use should be regularly evaluated (see section 5.1 Pharmacodynamic Properties).
Pikaajaline ravi vajab regulaarset kontrolli (vt lõik 5.1 Farmakodünaamilised omadused).
In accordance with this selective action, in vitro studies have indicated that, in contrast to tricyclic antidepressants, paroxetine has little affinity for alpha1, alpha2 and beta-adrenoceptors, dopamine (D2), 5-HT1 like, 5-HT2 and histamine (H1) receptors.
In vitro uuringute põhjal on selgunud, et erinevalt tritsüklilistest antidepressantidest on paroksetiin nõrgalt afiinne α1-, α2- ja β-adrenoretseptorite, dopamiini (D2), 5-HT1 taoliste, 5-HT2 ja histamiini (H1) retseptorite suhtes.
Denmark NM Pharma A/S Lautrupvang 8
NM Pharma A/S Lautrupvang 8
Medibial - Produtos Médicos e Farmacêuticos, S.A, Av. Da Siderurgia Nacional, 4745-457 S. Mamede do Coronado
Da Siderurgia Nacional, 4745-457 S. Mamede do Coronado
Endocrine disorders Very rare: syndrome of inappropriate anti-diuretic hormone secretion (SIADH).
Väga harv: antidiureetilise hormooni mittekohase sekretsiooni sündroom.
Belgium Eurogenerics N.V. Heizel Esplanade Heysel B 22 B-1020 Brussel
Heizel Esplanade Heysel B 22 B-1020 Brussel Belgium
Paroxetine should only be used during pregnancy when strictly indicated.
Paroksetiini tohib raseduse ajal kasutada vaid äärmisel vajadusel.
Paroxetine should not be used in combination with thioridazine, because, as with other drugs which inhibit the hepatic enzyme CYP450 2D6, paroxetine can elevate plasma levels of thioridazine (see section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interaction).
Paroksetiini ei tohi kasutada koos tioridasiiniga, kuna sarnaselt teiste CYP450 2D6 pärssivate ravimitega võib paroksetiin põhjustada tioridasiini plasmakontsentratsiooni suurenemist (vt lõik 4.5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed).
Paroxetine is extensively distributed into tissues and pharmacokinetic calculations indicate that only 1% of the paroxetine in the body resides in the plasma.
Farmakokineetilised arvutused näitavad, et plasmas leidub ainult 1% paroksetiinist.
GlaxoSmithKline UK Limited Stockley Park West Uxbridge
Ühendkuningriik GlaxoSmithKline UK Limited Stockley Park West
Drug metabolising enzymes
Ravimit metaboliseerivad ensüümid
Dosage of paroxetine should be increased gradually until an optimal response is reached (see section 4.3 Contraindications and section 4.5 Interactions with other medicinal products and other forms of interaction).
Paroksetiini annust tuleb suurendada järk-järgult kuni optimaalse ravivastuse saavutamiseni (vt lõik 4.3 Vastunäidustused ja lõik 4.5 Koostoimed teiste ravimitega ja muud koostoimed).
Based on the assessment of data from clinical trials and from post marketing the CHMP concluded that there is a possibility of an increased risk of suicidal related behaviour associated with paroxetine in young adults (18-29 years), even though the increased risk was not statistically significant.
Kliiniliste uuringute ja turule toomise järgsete andmete hindamise alusel otsustas Patentravimite Komitee (CHMP), et esineb suurenenud võimalus paroksetiiniga seotud suitsidaalse käitumise tekkimiseks noortel täiskasvanutel (18-29 aastat), kuigi suurenenud risk ei olnud statistiliselt oluline.
Due to first-pass metabolism, the amount of paroxetine available to the systemic circulation is less than that absorbed from the gastrointestinal tract.
Esmase maksapassaaži tõttu on paroksetiini kogus süsteemses tsirkulatsioonis väiksem kui seedetraktist imendunud paroksetiini kogus.
In the treatment of depressive disorders, paroxetine exhibits comparable efficacy to standard antidepressants.
Depressiooni ravis on paroksetiini efektiivsus võrreldav standardsete antidepressantidega.
London E16 2QJ, UK
London E16 2QJ,