natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Male patients should be advised that cidofovir caused reduced testes weight and hypospermia in animals.
Meespatsiente tuleb teavitada, et tsidofoviir põhjustas loomadel munandite kaalu vähenemist ja hüpospermiat.
High flux haemodialysis has been shown to reduce the serum levels of cidofovir by approximately 75%.
High flux hemodialüüs on vähendanud tsidofoviiri plasmakontsentratsiooni ligikaudu 75%.
Vistide is an antiviral medicine which blocks the replication of CMV by interfering with viral DNA production.
Vistide on viirusevastane ravim, mis blokeerib CMV replikatsiooni, sekkudes viiruse DNA produktsiooni.
In case of uveitis/iritis cidofovir should be discontinued if there is no response to treatment with a topical corticosteroid or the condition worsens, or if iritis/uveitis reoccurs after successful treatment.
Ravi tsidofoviiriga tuleb lõpetada, kui uveiit/iriit ei allu ravile paiksete kortikosteroididega, kui need haigused süvenevad või kui uveiit/iriit tekivad uuesti pärast esialgset edukat ravi.
Adverse reactions possibly or probably related to cidofovir based on clinical trial experience and post-marketing surveillance
Kõrvaltoimed, mille seos tsidofoviiriga on kliiniliste uuringute või turustamisjärgse kogemuse alusel võimalik või tõenäoline
The therapy should be prescribed by a physician experienced in the management of HIV infection.
Ravi peab määrama arst, kellel on HIV infektsiooni ravi kogemus.
Cidofovir therapy should be discontinued and intravenous hydration is advised if serum creatinine increases by ≥ 44 µmol/l (≥ 0.5 mg/dl), or if persistent proteinuria ≥ 2+ develops.
Ravi tsidofoviiriga tuleb lõpetada ning intravenoosne hüdratsioon on soovitatav kui seerumi kreatiniin tõuseb ≥44 μmol/l (≥0,5 mg/dl) või kui ilmneb püsiv proteinuuria ≥2+.
• Vistide caused reduced testes weight and low sperm count (hypospermia) in animals.
• Vistide põhjustas loomadel munandite kaalu vähenemist ja sperma hulga vähenemist (oligospermia).
Renal insufficiency/Haemodialysis
Neerupuudulikkus/hemodialüüs
The safety of cidofovir has not been evaluated in patients receiving other known potentially nephrotoxic agents (e.g. tenofovir, aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, intravenous pentamidine, adefovir and vancomycin).
Tsidofoviiri kasutamise ohutust ei ole hinnatud patsientidel, kes kasutavad teisi teadaolevalt potentsiaalselt nefrotoksilisi ravimeid (nt tenofoviir, aminoglükosiidid, amfoteritsiin B, foskarnet, intravenoosne pentamidiin, adefoviir ja vankomütsiin).
Probenecid tablets are given to lower the risk of kidney damage.
Probenetsiidi tablette antakse, et vähendada neerukahjustuse tekkeriski.
Cidofovir diphosphate inhibits these viral polymerases at concentrations that are 8- to 600-fold lower than those needed to inhibit human cellular DNA polymerases alpha, beta, and gamma.
Tsidofoviirdifosfaat inhibeerib nimetatud viiruse polümeraase kontsentratsioonides, mis on 8...600 korda madalamad nendest, mis inhibeerivad inimese raku DNA alfa, beeta ja gamma polümeraase.
There are no data from the use of cidofovir in pregnant women.
Tsidofoviiri kasutamise kohta rasedatel andmed puuduvad.
Induction treatment.
Indutseeriv ravi.
Vistide is for intravenous infusion only.
Vistide on mõeldud ainult intravenoosseks infusiooniks.
The recommended dose, frequency of use, or rate of infusion must not be exceeded.
Soovituslikku annust, manustamissagedust ega infusioonikiirust ei tohi ületada.
All clinical trials relevant to clinical efficacy evaluation were performed using probenecid concomitantly with cidofovir.
Kõik kliinilised uuringud tsidofoviiri kliinilise efektiivsuse hindamiseks tehti samaaegse probenetsiidi kasutamise foonil.
One of these patients experienced a minor transient change in renal function, while the other patient had no change in renal function (see section 4.4).
Ühel tekkis mööduv neerufunktsiooni häire, teisel neerufunktsiooni muutusi ei esinenud (vt lõik 4.4).
In patients who develop allergic or hypersensitivity symptoms to probenecid (e.g., rash, fever, chills and anaphylaxis), prophylactic or therapeutic use of an appropriate antihistamine and/or paracetamol should be considered.
Patsientidel, kellel esineb probenetsiidi suhtes allergilisi või ülitundlikkusnähte (nt lööve, palavik, külmavärinad ja anafülaksia), tuleb kaaluda antihistamiinikumi ja/või paratsetamooli profülaktilist või raviotstarbelist kasutamist.
HCMV strains resistant to ganciclovir may still be susceptible to cidofovir.
HCMV tüved, mis on gantsükloviiri suhtes resistentsed, võivad olla tsidofoviiri suhtes tundlikud.
(See sub-sections “How to take probenecid with Vistide” and “How IV fluids are given before Vistide” below.)
(Vt allpool olevaid alalõike „Kuidas võtta koos Vistide'ga probenetsiidi tablette?“ ja „Kuidas intravenoosseid lahuseid manustatakse koos Vistide'ga“.)
The signs of nephrotoxicity were partially reversible in some patients.
Mõnedel patsientidel olid nefrotoksilisuse nähud osaliselt pöörduvad.
Following in vitro selection of ganciclovir-resistant HCMV isolates, cross-resistance between ganciclovir and cidofovir was seen with ganciclovir-selected mutations in the HCMV DNA polymerase gene but not with mutations in the UL97 gene.
In vitro selektsioonil gantsükloviir-resistentsete HCMV isolaatidega, täheldati ristresistentsust gantsükloviiri ja tsidofoviiri vahel HCMV DNA polümeraas-geeni gantsükloviir-selektiivsete mutatsioonide puhul, kuid mitte UL97 geeni mutatsioonide puhul.
Patients who can tolerate the additional fluid load may receive up to a total of 2 litres of 0.9% saline intravenously with each dose of cidofovir.
Patsiendid, kes põhimõtteliselt taluvad suuremat vedelikukoormust, võivad saada kuni 2 liitrit 0,9% naatriukloriidi lahust intravenoosselt iga tsidofoviiri infusiooniga.
In addition to probenecid, patients must receive a total of one litre of 0.9% (normal) saline solution intravenously immediately prior to each infusion of cidofovir.
Lisaks probenetsiidile peab patsient saama intravenoosselt ühe liitri 0,9% (füsioloogilist) naatriumkloriidi lahust vahetult enne iga tsidofoviiri infusiooni.
Refrigerated infusion bags should be allowed to warm to room temperature prior to use.
Külmkapist võetud lahuseid tuleb enne manustamist soojendada toatemperatuurini.
Prevention of nephrotoxicity
Nefrotoksilisuse vältimine
The finding of any glycosuria, proteinuria/aminoaciduria, hypouricemia, hypophosphatemia and/or hypokalemia, should prompt for the consideration of cidofovir-related Fanconi syndrome.
Glükosuuria, proteinuuria/aminoatsiduuria, hüpourikeemia, hüpofosfateemia ja/või hüpokaleemia ilmnemise korral tuleb koheselt kaaluda tsidofoviiriga seotud Fanconi sündroomi.
Treatment for CMV retinitis is necessary to reduce the potential for blindness.
CMV retiniidi ravi on vajalik vältimaks võimalikku pimedaksjäämist.
Each pack contains one 5 ml vial.
Pakendis on üks 5 ml viaal.
Patients receiving cidofovir should be advised to have regular follow-up ophthalmologic examinations for possible occurrence of uveitis/iritis and ocular hypotony.
Tsidofoviirravi saavad patsiendid peavad regulaarselt käima oftalmoloogilises kontrollis, et avastada võimalikke uveiidi/iriidi ja okulaarse hüpotoonia juhte.
Treatment with Vistide must not be initiated in patients with creatinine clearance ≤ 55 ml/min, or ≥ 2+ proteinuria (≥ 100 mg/dl), as the optimum induction and maintenance doses for patients with moderate to severe renal impairment are not known.
Ravi Vistide'ga ei tohi alustada patsientidel, kellel kreatiniini kliirens on ≤55 ml/min või ≥2+ proteinuuria (≥100 mg/dl), kuna optimaalsed alg- ja säilitusannused mõõduka kuni raske neerukahjustuse puhul ei ole teada.
Two grams of probenecid should be administered 3 hours prior to the cidofovir dose and one gram administered at 2 and again at 8 hours after completion of the 1 hour cidofovir infusion (for a total of 4 grams).
Kaks grammi probenetsiidi tuleb manustada 3 tundi enne tsidofoviiri annust ja üks gramm 2 ning 8 tundi pärast tunniajalise tsidofoviiri infusiooni lõppu (kokku 4 grammi).
Suspension of maintenance treatment with cidofovir should be considered in accordance with local recommendations for the management of HIV infected patients.
Säilitusravi katkestamisel tsidofoviiriga tuleb arvestada kohalike HIV-infektsiooniga patsientide ravijuhistega.
• If you cannot take the medicine probenecid because of a serious allergy to probenecid or other sulfa-containing medicines (e.g. sulfamethoxazole).
• kui te ei saa kasutada ravimit nimega probenetsiid, kuna te olete probenetsiidi või mõne sulfa-rühma sisaldava ravimi (nt sulfametoksasool) suhtes allergiline
• During treatment with Vistide you should receive regular follow-up eye examinations for possible eye irritation, inflammation or swelling.
• Vistide'ga teostatava ravi ajal peaksite te võimaliku silmaärrituse, -põletiku või -turse tekkeohu tõttu regulaarselt silmaarsti juures läbivaatustel käima.
A significantly increased foetal incidence of external, soft tissue and skeletal anomalies occurred in rabbits at 1.0 mg/kg/day, which was also maternally toxic.
Küülikutel suurenes märkimisväärselt loote väliste, pehmete kudede ja skeletianomaaliate esinemissagedus 1,0 mg/kg/ööpäevas annuste juures, mis oli toksiline ka emasloomale.
Cidofovir administration is contraindicated in patients unable to receive probenecid or other sulfacontaining medication (see section 4.4 Prevention of nephrotoxicity).
Tsidofoviiri kasutamine on vastunäidustatud patsientidele, kes ei saa kasutada probenetsiidi või teisi sulfaate sisaldavaid ravimeid (vt lõik 4.4 Nefrotoksilisuse vältimine).
In a 26-week intravenous toxicity study, a significant increase in incidence of mammary adenocarcinomas was seen in female rats and of Zymbal's gland carcinomas in male and female rats at subtherapeutic plasma levels of cidofovir.
26-nädalases intravenoosse toksilisuse uuringus täheldati märkimisväärset piimanäärmete adenokartsinoomi juhtude tõusu emastel rottidel ning Zymbali-näärmete kartsinoomi nii emastel kui isastel rottidel, ja seda tsidofoviiri subterapeutiliste plasmakontsentratsioonide juures.
Prolonged antiviral effects of cidofovir are related to the half-lives of its metabolites; cidofovir diphosphate persists inside cells with a half-life of 17-65 hours and a cidofovir phosphate-choline adduct has a half-life of 87 hours.
Tsidofoviiri pikendatud antiviraalne toime tuleneb tema metaboliitide poolväärtusajast; tsidofoviirdifosfaat püsib rakusiseselt poolväärtusajaga 17...65-tundi ja tsidofoviirifosfaat-koliin ühendil on poolväärtusaeg 87 tundi.
Incorporation of cidofovir into viral DNA results in reductions in the rate of viral DNA synthesis.
Tsidofoviiri inkorporeerimine viiruse DNAsse põhjustab viiruse DNA sünteesi alanemist.
Cidofovir is a cytidine analogue with in vitro and in vivo activity against human cytomegalovirus (HCMV).
Tsidofoviir on tsütidiini analoog, millel on in vitro ja in vivo aktiivsus inimese tsütomegaloviiruse (HCMV) vastu.
It must not be administered by other methods including intraocular injection (direct injection into the eye) or topically (on the skin).
Seda ei tohi manustada ühelgi teisel viisil, sh ei silmasisese süstena (otse silma süstituna) ega paikselt (nahale kantuna).
8 hours after end of Vistide infusion
8 tundi pärast Vistide infusiooni lõppemist
The following table lists adverse reactions possibly or probably related to probenecid based on clinical trial experience:
Alljärgnevas tabelis on toodud kõrvaltoimed, mille seos probenetsiidiga on kliiniliste uuringute kogemuse põhjal võimalik või tõenäoline
Vistide is contraindicated in patients with renal insufficiency (see section 4.2).
Vistide on vastunäidustatud neerupuudulikkusega patsientidel (vt lõik 4.2).
Vistide must be given by a doctor or nurse with appropriate experience in treating people with AIDS.
Vistide't peab manustama arst või meditsiiniõde, kellel on asjakohased kogemused AIDSi nakatunud inimeste ravimisel.
The mean values of total serum clearance, volume of distribution at steady-state and terminal elimination halflife were 138 (± 36) ml/h/kg, 388 (± 125) ml/kg and 2.2 (± 0.5) h, respectively.
Seerumi kogukliirensi, jaotusruumala ja eliminatsiooni poolväärtusaja keskmised väärtused on vastavalt 138 (±36) ml/h/kg, 388 (±125) ml/kg ja 2,2 (±0,5) h. Annus-sõltuvat kineetikat demonstreeriti tsidofoviiri üksikannustega 3 kuni 7,5 mg/kg.
Although not observed in clinical studies of cidofovir, such changes may occur in humans and cause infertility.
Kuigi selliseid nähte ei täheldatud tsidofoviiri kliinilistes uuringutes, võivad need siiski inimestel ilmneda ja põhjustada viljatust.
The most common side effect observed with Vistide is damage to the kidneys.
Kõige sagedasem kõrvaltoime Vistide puhul on neerukahjustus.
Men should be advised to practice barrier contraceptive methods during and for 3 months after treatment with cidofovir (see sections 4.6 and 5.3).
Meestele tuleb soovitada kasutada rasestumisvastase vahendina tsidofoviiri ravi ajal ja 3 kuud pärast ravi lõppu barjäärimeetodit (vt lõigud 4.6 ja 5.3).
In patients exhibiting ≥ 2+ proteinuria, intravenous hydration should be performed and the test repeated.
Kui ilmneb ≥2+ proteinuuria, tuleb teha intravenoosne hüdratsioon ja seejärel analüüsi korrata.
CMV attacks the retina of the eye and may cause loss of vision, and eventually lead to blindness.
CMV ründab reetinat ja võib põhjustada nägemise kadu ja pimedaksjäämist.
Cidofovir enters cells by fluid-phase endocytosis and is phosphorylated to cidofovir monophosphate and subsequently to cidofovir diphosphate.
Tsidofoviir siseneb rakkudesse lahustunult endotsütoosi teel, fosforüülub tsidofoviirmonofosfaadiks ja seejärel tsidofoviirdifosfaadiks.
At the end of a one-hour infusion of cidofovir 5 mg/kg administered with concomitant oral probenecid, the mean (± SD) serum concentration of cidofovir was 19.6 (± 7.18) µg/ml.
Tsidofoviiri ühetunnise infusiooni lõpus (annuses 5 mg/kg), manustatuna koos suukaudse probenetsiidiga, oli keskmine (±SD) seerumi kontsentratsioon 19,6 (± 7,18) µg/ml.
Evidence for a nephroprotective effect for probenecid was shown in a 52-week study conducted in cynomolgus monkeys administered cidofovir 2.5 mg/kg once weekly intravenously with 1 g of probenecid given orally.
Probenetsiidi nefroprotektiivset efekti demontsreeriti 52-nädalases uuringus cynomolgus-ahvidel, kellele manustati tsidofoviiri intravenoosselt 2,5 mg/kg üks kord nädalas koos 1 g suukaudse probenetsiidiga.
Vistide should be used with caution in diabetic patients due to the potential increased risk of developing low pressure in the eye (ocular hypotony).
Diabeediga patsientidel tuleb ravimit Vistide kasutada ettevaatusega, kuna on oht silmasisese rõhu alanemiseks (okulaarne hüpotoonia).
Other Cidofovir should be considered a potential carcinogen in humans (see section 5.3).
Tsidofoviiri puhul tuleb arvestada, et tegemist võib olla inimesele potentsiaalse kartsinogeeniga (vt lõik 5.3).
If you can tolerate the additional fluid load, your doctor may administer a second litre of fluid.
Kui te olete võimeline taluma täiendava vedeliku manustamisest tulenevat koormust, võib teie arst manustada teile veel 1 liitri 0,9%-list soolalahust.
Your doctor may also instruct you to drink plenty of fluids.
Samuti võib arst soovitada teil juua palju vedelikku.
These side effects usually disappear when treatment with Vistide is stopped.
Kõrvaltoimed kaovad tavaliselt, kui ravi Vistide'ga lõpetatakse.
The recommended dose, frequency, or infusion rate must not be exceeded.
Soovitatud annust, manustamise kiirust ja sagedust ei tohi ületada.
Patients with AIDS are at high risk of developing CMV retinitis or other forms of CMV disease such as colitis (an inflammatory bowel disease).
AIDSiga patsiendid on kõrge riskiga CMV retiniidi suhtes, aga ka muude CMV haiguste nagu soolepõletiku (põletikuline soolehaigus) suhtes.
Method of preparation and administration
Ettevalmistamine ja manustamisviis
Allergic reactions, with skin inflammation, itching, hives and, rarely, severe allergic reactions, and serious skin reaction have occurred.
Teatatud on ülitundlikkusreaktsioonidest, nagu nahapõletik, nahasügelus, nõgeslööve ning harvadel juhtudel rasked allergilised reaktsioonid ja rasked nahareaktsioonid.
Vistide should be administered by health care professionals adequately experienced in the care of AIDS patients.
Vistide manustamist võivad teostada meditsiinitöötajad, kellel on piisavalt kogemusi töös AIDSi patsientidega.
The major route of elimination of cidofovir was by renal excretion of unchanged drug by a combination of glomerular filtration and tubular secretion.
Tsidofoviiri eliminatsiooni peamine tee on renaalne ekskretsioon glomerulaarfiltratsiooni ja tubulaarsekretsiooniga.
There have been reports of leukopenia, hepatic necrosis, nephrotic syndrome, and aplastic anaemia.
Samuti on teatatud leukopeeniast, maksanekroosist, nefrootilisest sündroomist ja aplastilisest aneemiast.
• nausea, vomiting, rash and fever.
• iiveldus, oksendamine, lööve ja palavik.
Antiviral activity is seen at concentrations significantly below those which cause cell death.
Antiviraalset aktiivsust on täheldatud madalamate kontsentratsioonide juures, kui on rakusurma esile kutsuvad kontsentratsioonid.
Paediatric population:
Eakad patsiendid:
Probenecid is known to increase the exposure of many substances (e.g., paracetamol, acyclovir, angiotensin-converting enzyme inhibitors, aminosalicyclic acid, barbiturates, benzodiazepines, bumetanide, clofibrate, methotrexate, famotidine, furosemide, nonsteroidal anti-inflammatory agents, theophylline, and zidovudine).
On teada, et probenetsiid suurendab paljude ainete potentsiaalset kahjuriski (nt paratsetamool, atsükloviir, AKE inhibiitorid, aminosalitsüülhape, barbituraadid, bensodiasepiinid, bumetaniid, klofibraat, metotreksaat, famotidiin, furosemiid, mittesteroidsed põletikuvastased ained, teofülliin ja zidovudiin).
Hypersensitivity reactions, with dermatitis, pruritus, urticaria and, rarely, anaphylaxis, and Stevens-Johnson syndrome have occurred.
On teatatud ülitundlikkusreaktsioonidest, nagu dermatiit, nahasügelus, urtikaaria ning harvadel juhtudel anafülaksia ja Stevensi-Johnsoni sündroom.
Cidofovir suppresses HCMV replication by selective inhibition of viral DNA synthesis.
Tsidofoviir pidurdab HCMV replikatsiooni viiruse DNA sünteesi selektiivse inhibeerimise teel.
Vistide must be administered with oral probenecid and intravenous saline as described below (see section 4.4 for appropriate recommendations, and under section 6.6 for information on obtaining probenecid).
Vistide't peab manustama koos suukaudse probenetsiidi ja intravenoosse isotoonilise naatriumkloriidi lahusega nagu on kirjeldatud allpool (vt lõik 4.4 vajalikke soovitusi ning lõik 6.6 probenetsiidi hankimise kohta käivat informatsiooni).
Breast-feeding should be discontinued during treatment with cidofovir.
Rinnaga toitmine tuleb ravi ajal tsidofoviiriga lõpetada.
Preclinical animal studies demonstrated that nephrotoxicity was the major dose-limiting toxicity of cidofovir.
Prekliinilistes loomuuringutes selgus, et nefrotoksilisus on peamine annust limiteeriv toksilisus.
Cidofovir-selected mutants had a mutation in the DNA polymerase gene and were cross-resistant to ganciclovir, but susceptible to foscarnet.
Tsidofoviir-selektiivsetel mutantidel oli täheldatav mutatsioon DNA polümeraasgeenil ja ristresistentsus gantsükloviiri suhtes, kuid tundlikkus foskarneti suhtes.
If you could get pregnant, you must use an effective method of contraception to stop you getting pregnant during treatment with Vistide
Kui teil on võimalus rasestuda, peate te rasestumise välistamiseks kasutama tõhusaid rasestumisvastaseid vahendeid nii ravi ajal Vistide'ga kui ka1 kuu pärast ravi lõppu.
Patients treated at 3.0 mg/kg, 5.0 mg/kg or 10 mg/kg without concomitant probenecid developed evidence of proximal tubular cell injury, including glycosuria, and decreases in serum phosphate, uric acid and bicarbonate, and elevations in serum creatinine.
Patsientidel, keda raviti tsidofoviiriga annustes 3,0 mg/kg, 5,0 mg/kg või 10 mg/kg ilma samaaegse probenetsiidi manustamiseta, esines proksimaalset tubulaarkahjustust, sh glükosuuriat, seerumi fosfaatide, kusihappe ja bikarbonaadi taseme alanemist ja seerumi kreatiniini taseme tõusu.
Excess Vistide and all other materials used in the admixture preparation and administration should be placed in a leak-proof, puncture-proof container for disposal.
Kasutamata jäänud Vistide lahus ja kõik muud infusioonilahuse valmistamisel ja manustamisel kasutatud materjalid tuleb saata hävitamisele lekke- ja torkekindlas konteineris.
• low white blood cell counts, headache, nausea, vomiting, protein in the urine, increase in blood creatinine (a measure of kidney function), hair loss, rash, weakness/fatigue and fever.
• vere valgeliblede arvu vähenemine, peavalu, iiveldus, oksendamine, valk uriinis, seerumi kreatiniinisisalduse suurenemine (neerufunktsiooni näitaja), juuste väljalangemine, lööve,
Because many medicines are passed through to human milk, nursing mothers should stop Vistide or stop breast-feeding if they continue to receive
Et paljud ravimid erituvad rinnapiima, tuleb lõpetada ravi Vistide'ga või lõpetada rinnaga toitmine, kui jätkatakse Vistide saamist.
It is unknown whether cidofovir/metabolites are excreted in human milk.
Ei ole teada, kas tsidofoviir/metaboliidid erituvad rinnapiima.
At the 4 cidofovir levels (12.5 to 100 µg/ml) tested, the percentage of damaged metaphases and number of aberrations per cell increased in a concentrationdependent manner.
Nelja uuritud tsidofoviiri kontsentratsiooni korral (vahemikus 12,5…100 µg/ml) suurenesid tsidofoviiri kontsentratsioonist sõltuvalt kahjustatud metafaaside protsent ja aberratsioonide arv raku kohta.
There have been reports of reduced white blood counts, liver toxicity, kidney toxicity and destruction of red blood cells.
Samuti on teatatud vere valgeliblede arvu vähenemisest, maksatoksilisusest, neerutoksilisusest ja vere punaliblede lagunemisest.
Continued administration of cidofovir to patients with persistent ≥ 2+ proteinuria following intravenous hydration may result in further evidence of proximal tubular injury, including glycosuria, decreases in serum phosphate, uric acid and bicarbonate, and elevations in serum creatinine.
Jätkuv tsidofoviiri manustamine patsientidele, kellel on püsiv ≥2+ proteinuuria pärast intravenoosset hüdratsiooni, võib viia proksimaalse tubulaarkahjustuseni, sh glükosuuria, seerumi fosfaatide, kusihappe ja bikarbonaadi taseme alanemisele ja seerumi kreatiniini taseme tõusule.
Blood and lymphatic system disorders Very common
Vere ja lümfisüsteemi häired Väga sage
5 ml clear glass vials with a 5 ml nominal fill volume.
5 ml nominaalse täitmismahuga 5 ml läbipaistvates klaasviaalides.
Adverse reactions identified from post-marketing experience are included in italics.
Turustamisjärgselt täheldatud kõrvaltoimed on toodud kursiivkirjas.
In order to reduce the potential for nausea and/or vomiting associated with administration of probenecid, patients should be encouraged to eat food prior to each dose of probenecid.
Et vähendada probenetsiidi kasutamisega seotud võimalikku iiveldust ja/või oksendamist, tuleb julgustada patsiente sööma enne iga probenetsiidi annuse sissevõtmist.
Maintenance treatment.
Säilitusravi.
Therapy must be accompanied by administration of oral probenecid and adequate intravenous saline prehydration (see section 6.6 for information on obtaining probenecid) with each cidofovir dose.
Raviga peab kaasnema suukaudse probenetsiidi manustamine ja adekvaatne intravenoosne prehüdratsioon naatriumkloriidi lahusega (vt lõigust 6.6 probenetsiidi hankimise kohta käivat informatsiooni) iga tsidofoviiri annuse saamise ajal.
If following hydration, a ≥ 2+ proteinuria is still observed, cidofovir therapy should be discontinued.
Kui pärast vedeliku manustamist ilmneb uuesti ≥2+ proteinuuria, tuleb ravi tsidofoviiriga lõpetada.
The saline solution should be infused over a 1 hour period immediately before the Vistide infusion.
Füsioloogilist lahust manustatakse ühe tunni vältel vahetult enne Vistide veenisisest infusiooni.
2 hours after end of Vistide infusion
2 tundi pärast Vistide infusiooni lõppemist