natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In patients undergoing coronary catheterisation, pulsed-wave Doppler ultrasonography was used to measure the average peak velocity (APV) of CBF before and up to 30 minutes after administration of regadenoson (400 micrograms, intravenously).
Patsientidel, kellel kateteriseeriti pärgarterit, kasutati impulsslainelist Dopleri ultrasonograafiat, et mõõta CBF-i keskmist tippkiirust (APV) enne ja 30 minutit pärast regadenosooni (400 mikrogrammi intravenoosselt) manustamist.
Rapiscan is supplied in a carton containing a single use 5 ml glass vial with a rubber stopper and aluminium sealed cap.
Rapiscan on müügil karbis, mis sisaldab ühekordseks kasutamiseks 5 ml klaasviaali, millel on kummikork ja alumiiniumist hermeetiline kork.
(n = 1,871)
Kombineeritud uuringud (n = 1871)
Regadenoson stimulates sympathetic output and may increase the risk of ventricular tachyarrhythmias in patients with a long QT syndrome.
Regadenosoon stimuleerib sümpaatilist aktiivsust ja võib suurendada ventrikulaarse tahhüarütmia tekkimise ohtu pika QT sündroomiga patsientidel.
Studies
Uuring
Aminophylline may be administered in doses ranging from 50 mg to 250 mg by slow intravenous injection (50 mg to 100 mg over 30-60 seconds) to attenuate severe and/or persistent adverse reactions to regadenoson but should not be used solely for the purpose of terminating a seizure induced by regadenoson.
Regadenosooni tõsiste ja/või püsivate kõrvaltoimete leevendamiseks võib manustada aminofülliini annusevahemikus 50 mg kuni 250 mg aeglase intravenoosse süstena (50 mg kuni 100 mg 30-60 sekundi jooksul), kuid seda ei tohi kasutada ainult regadenosooni esilekutsutud krambihoo lõpetamiseks.
Clinical studies have demonstrated the efficacy and safety of regadenoson in patients indicated for pharmacologic stress radionuclide MPI and for the measurement of FFR.
Kliinilistes uuringutes on ilmnenud regadenosooni efektiivsus ja ohutus patsientidel, kellele on näidustatud farmokoloogilise koormusradionukliidi abil läbiviidav müokardi perfusiooni kuvauuring ja fraktsioneeritud voolureservi mõõtmine.
The pharmacokinetics of regadenoson in patients on dialysis has not been assessed.
Regadenosooni farmakokineetikat ei ole hinnatud dialüüsi saavatel patsientidel.
Rapiscan is also used during catheterisation and imaging arteries of the heart (invasive coronary angiography) to expand the arteries of the heart to measure the difference in pressure, caused by a narrowing within one or more arteries.
Rapiscani kasutatakse ka südame arterite kateteriseerimise ja ülesvõtete tegemise ajal südame arterite laiendamiseks (invasiivne koronaarangiograafia), et mõõta rõhuerinevust, mis on põhjustatud ühe või mitme arteri kitsenemisest.
Effect of caffeine
Kofeiini toime
Very common Electrocardiogram ST segment changes Common
ST-segmendi muutused elektrokardiogrammis
Consideration should be given to delaying regadenoson administration until blood pressure is well controlled
Tuleb kaaluda regadenosooni manustamise edasilükkamist kuni vererõhu piisava languse saavutamiseni.
Rapiscan contains the active substance regadenoson.
Rapiscan sisaldab toimeainet regadenosoon.
How to store Rapiscan
Kuidas Rapiscani säilitada
Adenosine was treated as a gold standard to estimate sensitivity, specificity, and the proportion of accuracy.
Tundlikkuse, spetsiifilisuse ja täpsuse suhte hindamiseks kasutati standardina adenosiini.
Continuous ECG monitoring should be performed and vital signs should be monitored at frequent intervals until the ECG parameters, heart rate and blood pressure have returned to pre-dose levels.
EKG-d tuleb katkematult jälgida ja elutähtsaid näitajaid tuleb väikeste ajavahemike järel kontrollida, kuni EKG näitajad, pulss ja vererõhk on jälle annustamiseelsetel tasemetel.
Convulsions, syncope, transient ischaemic attack, unresponsiveness to stimuli, depressed level of consciousness, tremor, somnolence
Krambid, minestus, mööduv isheemiline hoog, vastuse puudumine ärritusele, väiksem teadvusaste, värin, somnolentsus
Systolic blood pressure and diastolic blood pressure changes were variable, with the greatest mean change in systolic pressure of −3 mm Hg and in diastolic pressure of −4 mm Hg approximately 1 minute after regadenoson administration.
Süstoolse ja diastoolse vererõhu muutused olid erinevad; suurim keskmine süstoolse rõhu muutus −3 mm Hg ja diastoolse rõhu muutus −4 mm Hg tekkis ligikaudu üks minut pärast regadenosooni manustamist.
Based on a population pharmacokinetic analysis, age has a minor influence on the pharmacokinetics of regadenoson.
Vastavalt uuritavate farmakokineetilisele analüüsile on vanuse mõju regadenosooni farmakokineetikale väike.
• excessive sweating
• ülemäärane higistamine
Respiratory effects
Respiratoorsed toimed
Fetal toxicity was noted following repeated daily administration of regadenoson, but at doses sufficiently in excess of the recommended human dose.
Lootetoksilisust täheldati regadenosooni korduva igapäevase manustamise järgselt, kuid annustes, mis olid tunduvalt suuremad, kui inimeste soovitatav annus.
• if you have slow heart rate (high degree heart block or sinus node disease), and don't have a pacemaker fitted.
• kui teil on aeglane pulss (kõrge astme südameblokaad või siinussõlmetõbi) ja teile ei ole paigaldatud südamerütmurit;
Aminophylline has been used to attenuate adverse reactions to regadenoson (see section 4.4).
Aminofülliini on kasutatud regadenosooni kõrvaltoimete leevendamiseks (vt lõik 4.4).
Your doctor may then give you an injection of a medicine called aminophylline that reduces these effects.
Arst võib teile siis toimete leevendamiseks süstida ravimit, mida nimetatakse aminofülliiniks.
In the second study in 48 patients with mild to moderate asthma who had previously been shown to have bronchoconstrictive reactions to adenosine monophosphate, the rate of FEV1 reduction > 15% from baseline was the same (4%) following both regadenoson and placebo dosing.
Teises uuringus, milles osales 48 kerge kuni mõõduka astmega astmaga patsienti, kellel olid eelnevalt teadaolevalt tekkinud bronhokonstriktsiooni reaktsioonid adenosiini monofosfaadi manustamisel, oli FEV1 vähenemise > 15% lähtenäitajatest esinemissagedus ühesugune (4%) nii pärast regadenosooni kui ka platseebo annustamist.
Regadenoson should be used with caution and should only be administered in a medical facility with cardiac monitoring and resuscitation equipment.
Regadenosooni tuleb kasutada ettevaatusega ja seda tohib manustada ainult meditsiiniasutuses, kus on südamemonitooringu- ja elustamisseadmed.
The greatest mean change from baseline (21 bpm) occurs approximately 1 minute after administration of regadenoson.
Suurim keskmine muutus võrreldes algnäitajaga (21 lööki/min) tekib ligikaudu ühe minuti jooksul pärast regadenosooni manustamist.
Patients should avoid consumption of any products containing methylxanthines (e.g. caffeine) as well as any medicinal products containing theophylline for at least 12 hours before Rapiscan administration (see section 4.5).
Patsiendid peavad vältima metüülksantiine (nt kofeiin) ja ka teofülliini sisaldavate mis tahes ravimite kasutamist 12 tundi enne Rapiscani manustamist (vt lõik 4.5).
• sudden stopping of the heart or damage to the heart, heart block (a disorder of the heart's electrical signal, where the signal cannot pass from the upper to the lower chambers), rapid heart beat
• südame äkiline seiskumine või südamekahjustus, südameblokaad (südame elektrisignaalihäire, kui signaali ei õnnestu saata ülemistest kambritest alumistesse), kiire pulss;
Adenosine receptor agonists including regadenoson induce arterial vasodilation and hypotension.
Adenosiiniretseptorite agonistid, sh regadenosoon, tekitavad arterite vasodilatatsiooni ja hüpotensiooni.
In the first and second studies, dyspnoea was reported as an adverse reaction following regadenoson dosing (61% for patients with COPD; 34% for patients with asthma) while no subjects experienced dyspnoea following placebo dosing.
Esimeses ja teises uuringus esines pärast regadenosooni annustamist kõrvaltoimena düspnoe (61% COPD-ga patsientidel ja 34%-l astmaga patsientidel); platseebo annustamise järgselt ei tekkinud düspnoed ühelgi patsiendil.
The most common cardiovascular conditions were patients with a medical history of hypertension, dyslipidemia / hypercholesterolemia, diabetes mellitus, smoking, prior PCI and prior MI.
Anamneesis kõige sagedamini esinenud kardiovaskulaarsete haiguste hulka kuulusid hüpertensioon, düslipideemia/hüperkolesteroleemia, diabeet, suitsetamine, eelnev PCI ja eelnev MI.
The ADVANCE MPI 1 and ADVANCE MPI 2 studies, individually and combined, demonstrated that regadenoson is similar to adenosine in assessing the extent of reversible perfusion abnormalities:
Uuringud ADVANCE MPI 1 ja ADVANCE MPI 2 näitasid nii eraldi kui ka kombineeritult, et pöörduvate perfusioonianomaaliate hindamisel on regadenosoon ja adenosiin sarnase toimega.
FFR was measured after IV infusion of adenosine and IV injection of regadenoson (400 μg).
FFR-i mõõdeti pärast adenosiini intravenoosset infusiooni ja regadenosooni (400 µg) intravenoosset süstimist.
Subsequentially, patients from both groups, returned 1-14 days later, to undergo a second stress MPI regadenoson study without exercise.
1…14 päeva järel viidi läbi mõlema rühma patsientidel regadenosoon uuringu teine MPI koormustest ilma koormuseta.
(n = 1,113)
ADVANCE MPI 1 (n = 1113)
• ringing in the ears
• kõrvus vilistamine
The recommended dose is a single injection of 400 micrograms regadenoson (5 ml) into a peripheral vein, with no dose adjustment necessary for body weight.
Soovitatav annus on 400 mikrogrammi regadenosooni (5 ml) ühekordne süste perifeersesse veeni ja annuse kohandamine kehakaalule ei ole vajalik.
Use of regadenoson involving exercise has been associated with serious adverse reactions including hypotension, hypertension, syncope and cardiac arrest.
Regadenosooni kasutamist koos füüsilise koormusega on seostatud tõsiste kõrvaltoimete tekkimisega, kaasa arvatud hüpotensioon, hüpertensioon, minestus ja südame seiskus.
Patients should remain sitting or lying down and be monitored at frequent intervals after the injection until the ECG parameters, heart rate and blood pressure have returned to pre-dose levels.
Patsiendid peavad jääma istuma või pikali ja neid tuleb pärast süstimist väikeste ajavahemike järel jälgida, kuni EKG näitajad, pulss ja vererõhk on jälle annustamiseelsetel tasemetel.
If you are unable to exercise enough to reach sufficient stress to the heart, Rapiscan will be injected to provide a stress of similar amplitude to the heart to increase the blood flow.
Kui te ei suuda koormustestil südamele piisavalt koormust anda, süstitakse südamele vajaliku koormuse andmiseks ja verevoolu suurendamiseks Rapiscani.
In clinical trials, increased systolic blood pressure (≥ 50 mm Hg) was observed in 0.7% of patients and increased diastolic blood pressure (≥ 30 mm Hg) in 0.5% of patients.
Kliinilistes uuringutes täheldati süstoolse vererõhu tõusu (≥ 50 mm Hg) 0,7% patsientidest ja diastoolse vererõhu tõusu (≥ 30 mm Hg) 0,5% patsientidest.
In ADVANCE MPI 1 and ADVANCE MPI 2, the following pre-specified safety and tolerability endpoints comparing regadenoson to adenosine achieved statistical significance: (1) a summed score of both the presence and severity of the symptom groups of flushing, chest pain, and dyspnoea was lower with regadenoson (0.9 ± 0.03) than with adenosine (1.3 ± 0.05); and (2) the symptom groups of flushing (21% vs 32%), chest pain (28% vs 40%), and ‘throat, neck or jaw pain' (7% vs 13%) were less frequent with regadenoson ; the incidence of headache (25% vs 16%) was more frequent with regadenoson .
Uuringutes ADVANCE MPI 1 ja ADVANCE MPI 2 olid regadenosooni võrdlemisel adenosiiniga statistiliselt olulised järgmised fikseeritud ohutuse ja taluvuse lõppnäitajad: (1) sümptomirühmades, kuhu kuulusid nahaõhetus, valu rindkeres ja düspnoe, oli koguskoor nii nende sümptomite esinemise kui ka tõsiduse kohta regadenosoonil väiksem (0,9 ± 0,03) kui adenosiinil (1,3 ± 0,05); (2) sümptomirühmades, kuhu kuulusid nahaõhetus (21% vs 32%), valu rindkeres (28% vs 40%) ning valu kurgus, kaelas või lõualuus (7% vs 13%), oli esinemissagedus regadenosooni kasutamisel väiksem; peavalu (25% vs 16%) esinemissagedus oli regadenosooni kasutamisel suurem.
The risk of serious hypotension may be higher in patients with autonomic dysfunction, hypovolemia, left main coronary artery stenosis, stenotic valvular heart disease, pericarditis or pericardial effusions, or stenotic carotid artery disease with cerebrovascular insufficiency.
Tõsise hüpotensiooni oht võib olla suurem patsientidel, kellel esineb autonoomne düsfunktsioon, hüpovoleemia, vasaku pärgarteri peatüve stenoos, klapistenoosiga südamehaigus, perikardiit või perikardiaalne efusioon või stenootiline unearterihaigus koos tserebrovaskulaarse puudulikkusega.
Comparison of the images obtained with regadenoson to those obtained with adenosine was performed as follows.
Regadenosooni kasutamisel tehtud skaneeringuid ja adenosiini kasutamisel tehtud skaneeringuid võrreldi järgmiselt.
No serious cardiac adverse reactions occurred in patients receiving regadenoson 1 hour following inadequate exercise stress.
Patsientidel, kes said regadenosooni 1 tund peale mittepiisavat koormus, ei esinenud tõsiseid kardiaalseid kõrvaltoimeid.
Each 5 ml vial of Rapiscan contains 400 micrograms of regadenoson.
Üks Rapiscani 5 ml viaal sisaldab 400 mikrogrammi regadenosooni.
Suboptimal Exercise Stress Test
Suboptimaalne koormustest
In the third study dyspnoea was reported more frequently following regadenoson (18% for patients with COPD; 11% for patients with asthma) than placebo, but at a lower rate than reported during clinical development (see Section 4.8).
Kolmandas uuringus esines düspnoed pärast regadenosooni manustamist sagedamini (18% kroonilise obstruktiivse kopsuhaigusega patsientidest; 11% astmaga patsientidest) kui platseebo kasutamisel, kuid väiksema sagedusega kui kliinilise väljatöötamise ajal (vt lõik 4.8).
• pain or discomfort around the area injected, body pain
• valu või ebamugavustunne süstekoha ümber, kehavalu
Use product only in medical facilities with cardiac monitoring and resuscitation equipment.
Ravimit kasutada ainult meditsiiniasutustes, kus on südamemonitooringu- ja elustamisseadmed.
• anxiety, difficulty sleeping
• ärevus, magamisraskus
When possible, dipyridamole should be withheld for at least two days prior to Rapiscan administration (see section 4.5).
Võimalusel tuleb vältida dipüridamooli kasutamist vähemalt kahe päeva jooksul enne Rapiscani manustamist (vt lõik 4.5).
Rarely, Rapiscan can cause a stroke (also known as a cerebrovascular accident).
Rapiscan võib harva põhjustada insulti (ehk aju veresoonkonna häiret);
In clinical trials, decreased systolic blood pressure (> 35 mm Hg) was observed in 7% of patients and decreased diastolic blood pressure (> 25 mm Hg) was observed in 4% of patients within 45 minutes of regadenoson administration.
Kliinilistes uuringutes alanes süstoolne vererõhk (>35 mm Hg) 7% patsientidest ja diastoolne vererõhk (>25 mm Hg) 4% patsientidest 45 minuti jooksul pärast regadenosooni manustamist.
Your doctor will only give you Rapiscan if it is clearly necessary.
Arst manustab teile Rapiscani ainult ilmse vajalikkuse korral.
In the first study in 49 patients with moderate to severe COPD, the rate of FEV1 reduction > 15% from baseline was 12% and 6% following regadenoson and placebo dosing, respectively (p=0.31).
Esimeses uuringus, milles osales 49 mõõduka kuni tõsise astmega COPD-ga patsienti, oli FEV1 vähenemise > 15% lähtenäitajatest esinemissagedus pärast regadenosooni ja platseebo manustamist vastavalt 12% ja 6% (p = 0.31).
In clinical trials first degree AV block (PR prolongation > 220 msec) developed in 3% of patients within 2 hours of regadenoson administration; transient second degree AV block with one dropped beat was observed in one patient receiving regadenoson.
Kliinilistes uuringutes tekkis esimese astme AV-blokaad (PR-i pikenemine >220 msek) 3% patsientidest kahe tunni jooksul pärast regadenosooni manustamist; pöörduv teise astme AV-blokaad koos ühe vahelejäänud südamelöögiga tekkis regadenosooni saaval ühel patsiendil.
Regadenoson may cause myocardial ischaemia (potentially associated with fatal cardiac arrest, lifethreatening ventricular arrhythmias, and myocardial infarction), hypotension leading to syncope and transient ischaemic attacks, elevated blood pressure leading to hypertension and hypertensive crises, and SA/AV node block leading to first, second or third degree AV block, or sinus bradycardia requiring intervention (see section 4.4).
Regadenosoon võib põhjustada müokardi isheemiat (mis võib kutsuda esile surmaga lõppevat südameseiskumist, eluohtlikke ventrikulaarseid arütmiaid ja müokardiinfarkti), minestust ja mööduvaid isheemilisi hooge esile kutsuvat hüpotensiooni, hüpertensiooni ja hüpertensiivseid kriise põhjustavat kõrgenenud vererõhku, SA/AV-sõlme blokaadi, mis toob kaasa esimese, teise või kolmanda astme AV-blokaadi või sekkumist nõudvat siinusbradükardiat (vt lõik 4.4).
Appropriate bronchodilator therapy and resuscitative measures should be available prior to regadenoson administration.
Enne regadenosooni manustamist peab olema valmis pandud asjakohane bronhodilataator ja elustamisvahendid.
With increasing renal impairment, from mild (CLcr 50 to < 80 ml/min) to moderate (CLcr 30 to < 50 ml/min) to severe renal impairment (CLcr < 30 ml/min), the fraction of regadenoson excreted unchanged in urine and the renal clearance decreased, resulting in increased elimination halflives and AUC values compared to healthy subjects (CLcr ml/min).
Võrreldes tervete uuritavatega (CLcr ≥80 ml/min) vähenes regadenosoonifraktsiooni muutumatul kujul eritumine uriini kaudu ja neerukliirens vastavalt neerukahjustuse süvenemisastmele kergest (CLcr 50 kuni <80 ml/min) mõõduka (CLcr 30 kuni <50 ml/min) kuni tõsise neerukahjustuseni (CLcr <30 ml/min), põhjustades elimineerimise poolestusaegade ja AUC-i väärtuste suurenemist.
Caution should be used when administering regadenoson to patients with a history of seizures or other risk factors for seizures, including the concomitant administration of medicinal products that lower seizure threshold (e.g. antipsychotics, antidepressants, theophyllines, tramadol, systemic steroids and quinolones).
Regadenosooni manustamisel patsientidele, kellel on esinenud krambihooge või muid krambihoogude tekkimise riskitegureid, sealhulgas krambiläve alandavate ravimite (nt antipsühhootikumid, antidepressandid, teofülliinid, tramadool, süsteemsed steroidid ja kinoloonid) samaaegne kasutamine, tuleb olla ettevaatlik.
No dose adjustment is needed in elderly patients.
Annuse kohandamine eakatel patsientidel ei ole vajalik.
The A2B and A3 adenosine receptors have been implicated in the pathophysiology of bronchoconstriction in susceptible individuals (i.e., asthmatics).
A2B ja A3 adenosiiniretseptorid on vastuvõtlikel inimestel (nt astmaatikutel) seotud bronhokonstriktsiooni patofüsioloogiaga.
Regadenoson does not significantly inhibit the transporters OAT1, OAT3, OCT1, OATP1B1, OATP1B3, MATE1, MATE2-K, BCRP, P-gp, BSEP, ENT 1 or ENT2 at 1 µM.
Regadenoson ei inhibeeri 1 µM juures oluliselt transportereid OAT1, OAT3, OCT1, OATP1B1, OATP1B3, MATE1, MATE2-K, BCRP, P-gp, BSEP, ENT 1 ja ENT2 ning andmed ei ole piisavad, et teha järeldusi nende transporterite tasemel esinevate koostoimete ohu kohta, arvestades, et enamikul juhtudest põhines hindamine ühel kontsentratsioonil.
The most common cardiovascular histories included hypertension (81%), coronary artery bypass graft (CABG), percutaneous transluminal coronary angioplasty (PTCA) or stenting (51%), angina (63%), and history of myocardial infarction (41%) or arrhythmia (33%); other medical history included diabetes (32%) and COPD (5%).
Anamneesis kõige sagedamini esinenud kardiovaskulaarsete haiguste hulka kuulusid hüpertensioon (81%), koronaaršunteerimine, perkutaanne transluminaalne koronaarangioplastika (PTCA) või stent (51%), stenokardia (63%) ning läbipõetud müokardiinfarkt (41%) või arütmia (33%); teiste haiguste hulka kuulusid diabeet (32%) ja COPD (5%).
Patients from both groups (exercise with regadenoson and regadenoson only) underwent a SPECT Myocardial Perfusion Imaging (MPI) at 60-90 minutes post-regadenoson administration.
Mõlema rühma (koormus koos regadenosooniga rühm ja ainult regadenosooni rühm) patsientidel viidi läbi SPECT müokardi perfusiooni kuvauuring (MPI) 60…90 minutit peale regadenosooni manustamist.
The pharmacokinetic parameters of regadenoson have not been specifically evaluated in those with varying degrees of hepatic impairment.
Regadenosooni farmakokineetilisi näitajaid ei ole spetsiaalselt hinnatud erinevate maksakahjustuse astmetega uuringus osalejatel.
Aminophylline may be used to attenuate severe or persistent adverse reactions to regadenoson.
Regadenosooni tõsiste või püsivate kõrvaltoimete leevendamiseks võib kasutada aminofülliini.
Transient dose dependent increases in heart rate occurred following administration of each dose of regadenoson, whereas no consistent dose-related effect on systolic blood pressure was observed.
Pärast iga regadenosooni annuse manustamist tekkis mööduv annusest sõltuv südame löögisageduse tõus, samas ei täheldatud ühtlast annusest sõltuvat toimet süstoolsele vererõhule.
The doctor performing the catheterisation may also want to measure the difference in pressure (fractional flow reserve) due to a narrowing detected in one or more arteries of the heart.
Kateteriseerimist teostav arst võib samuti mõõta rõhuerinevust (fraktsioneeritud voolureservi), mis on tingitud ühes või mitmes südame arteris avastatud kitsenemisest.
• an allergic reaction which can cause rash, wheals/weals, swelling under the skin near the eyes or throat, throat tightness, difficulty breathing
• allergiline reaktsioon, mis võib põhjustada löövet, kupli/vermeid, nahaalust turset silmade või kõri piirkonnas, pitsitustunnet kõris, hingamisraskusi
Cardiac resuscitation equipment and trained staff should be available before administering regadenoson (see section 4.4).
Enne regadenosooni manustamist peavad olema valmis pandud elustamisseadmed ja kohal peab viibima väljaõppinud personal (vt lõik 4.4).
The most common adverse reactions reported during clinical development in a total of 1,651 patients/subjects were: dyspnoea (29%), headache (27%), flushing (23%), chest pain (19%), electrocardiogram ST segment changes (18%), gastrointestinal discomfort (15%) and dizziness (11%).
Kliinilises uuringus kokku 1651-l patsiendil / uuringus osalejal kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed olid: düspnoe (29%), peavalu (27%), nahaõhetus (23%), valu rindkeres (19%), ST-segmendi muutused elektrokardiogrammis (18%), ebamugavustunne maos ja seedetraktis (15%) ja pearinglus (11%).
The disposition of regadenoson was studied in 18 subjects with various degrees of renal function and in 6 healthy subjects.
Regadenosooni mõju uuriti 18-l erineva neerufunktsiooni kahjustuse astmega uuritaval ja 6-l tervel uuritaval.
This makes more blood flow to the muscles of the heart.
See suurendab verevoolu südamelihastesse.
Fractional Flow Reserve (FFR)
Fraktsioneeritud voolureserv (FFR)
Aminophylline may be used to attenuate severe or persistent adverse reactions to regadenoson but should not be used solely for the purpose of terminating a seizure induced by regadenoson (see section 4.4).
Regadenosooni tõsiste või püsivate kõrvaltoimete leevendamiseks võib kasutada aminofülliini, kuid seda ei tohi kasutada ainult regadenosooni esilekutsutud krambihoo lõpetamiseks (vt lõik 4.4).
Aminophylline
Aminofülliin
5 ml solution in a single use Type 1 glass vial with (butyl) rubber stopper and aluminium over-seal.
5 ml lahus ühekordseks kasutamiseks 1. tüüpi klaasviaalis, millel on (butüül)kummist kork ja alumiiniumist hermeetiline kate.
When possible, dipyridamole should be withheld for at least two days prior to regadenoson administration (see section 4.2).
Võimalusel tuleb vältida dipüridamooli kasutamist vähemalt kahe päeva jooksul enne regadenosooni manustamist (vt lõik 4.2).