natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly by this diuretic action reducing plasma volume, with consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
Tiasiidide toime avaldub läbi Na+Cl- sümporteri inhibeerimise, konkureerides Cl- saidi pärast ning mõjutades sel viisil elektrolüütide tagasiimendumise mehhanisme: suurendades otseselt naatriumi ja kloriidi eritumist ligikaudu võrdsel määral ning vähendades kaudselt diureetilise toime kaudu plasmamahtu, mille tagajärjel suureneb plasma reniini aktiivsus, aldosterooni sekretsioon ja kaaliumi kaotus uriiniga ning väheneb seerumi kaaliumisisaldus.
Effects of other medicinal products on amlodipine
Teiste ravimite toime amlodipiinile
The risk of hypokalaemia is greater in patients with cirrhosis of the liver, patients experiencing brisk diuresis, patients with inadequate oral electrolyte intake and patients receiving concomitant therapy with corticosteroids or adrenocorticotropic hormone (ACTH) (see sections 4.5 and 4.8).
Hüpokaleemia risk on suurem patsientidel, kellel esineb maksatsirroos, kiire diurees, kes ei saa suu kaudu piisavalt elektrolüüte ja kes saavad samaaegset ravi kortikosteroidide või adrenokortikotroopse hormooniga (AKTH) (vt lõigud 4.5 ja 4.8).
As with any antihypertensive medicinal product, excessive reduction of blood pressure in patients with ischaemic cardiopathy or ischaemic cardiovascular disease could result in a myocardial infarction or stroke.
Nagu kõikide antihüpertensiivsete ravimite puhul, võib ülemäärane vererõhu langus isheemilise kardiopaatia või isheemilise kardiovaskulaarse haigusega patsientidel põhjustada müokardiinfarkti või insuldi teket.
- vitamin D and calcium salts.
- D-vitamiin ja kaltsiumisoolad.
Hydrochlorothiazide should not be used for gestational oedema, gestational hypertension or pre-eclampsia due to the risk of decreased plasma volume and placental hypoperfusion, without a beneficial effect on the course of the disease.
Hüdroklorotiasiidi ei tohi kasutada raseduseaegsete tursete, raseduseaegse hüpertensiooni või preeklampsia korral, kuna esineb plasmamahu vähenemise ja platsenta hüpoperfusiooni risk ilma kasuliku mõjuta haiguse kulule.
In children 6 to 12 years and in adolescents 13-17 years of age the typical oral clearance (CL/F) was 22.5 and 27.4 l/hr respectively in males and 16.4 and 21.3 l/hr respectively in females.
Lastel vanuses 6 kuni 12 aastat ja noorukitel vanuses 13 kuni 17 aastat oli tüüpiline suukaudne kliirens (CL/F) meessoost patsientidel vastavalt 22,5 ja 27,4 l/h ning naissoost patsientidel vastavalt 16,4 ja 21,3 l/h.
Use in patients with heart failure
Kasutamine südamepuudulikkusega patsientidel
CARTON OF SINGLE PACK/CARTON OF UNIT PACK (perforated unit dose blister)
ÜKSIKPAKENDI PAPPKARP/ÜHEANNUSELISE PAKENDI PAPPKARP (perforeeritud üheannuseline blister)
Obstruction of the outflow tract of the left ventricle (e.g. high grade aortic stenosis).
Vasaku vatsakese väljavoolutrakti obstruktsioon (nt raske aordistenoos).
- if the level of calcium in your blood is too high.
- kui kaltsiumi sisaldus teie veres on liiga kõrge.
Other substances that act directly on the renin-angiotensin-aldosterone system have been associated with serious foetal malformations and neonatal death.
Teisi otseselt reniini-angiotensiini-aldosterooni süsteemi mõjutavaid ravimeid on seostatud loote tõsiste väärarendite ja vastsündinu surmaga.
an “angiotensin converting enzyme inhibitor” such as enalapril, lisinopril, ramipril etc.
„angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid” näiteks enalapriil, lisinopriil, ramipriil jne.
Excessive hypotension was uncommonly (0.1%) seen in patients with uncomplicated hypertension treated with aliskiren alone.
Ülemäärast vererõhu langust täheldati aeg-ajalt (0,1%) tüsistumata hüpertensiooniga patsientidel, kes said aliskireeni monoteraapiana.
With amlodipine, available data suggest that gross overdose could result in excessive peripheral vasodilatation and possibly reflex tachycardia.
Olemasolevad andmed on näidanud, et suur üleannustamine amlodipiini puhul võib põhjustada ülemäärast perifeerset vasodilatatsiooni ja võimalikku reflektoorset tahhükardiat.
General In the event of severe and persistent diarrhoea, Rasitrio therapy should be stopped (see section 4.8).
Üldine Raske ja püsiva kõhulahtisuse tekkimisel tuleb ravi Rasitrio-ga katkestada (vt lõik 4.8).
In patients ≥65 years the incidence was 10.2% with Rasitrio versus up to 5.4% with dual combinations.
Patsientidel vanuses 65 ja enam eluaastat oli esinemissageduseks Rasitrio puhul 10,2% ja kaksikkombinatsioonidega 5,4%.
Do not take Rasitrio and talk to your doctor if you are taking any of the following medicines: - ciclosporin (a medicine used in transplantation to prevent organ rejection and also in other conditions, e.g. rheumatoid arthritis or atopic dermatitis).
Ärge võtke Rasitrio-t ja rääkige oma arstiga, kui te kasutate mõnda järgnevatest ravimitest: - tsüklosporiin (ravim, mida kasutatakse siirdamise korral, et vältida siirdatud organi äratõukereaktsiooni ja muude seisundite puhul, näiteks reumatoidartriit või atoopiline dermatiit).
Therefore particular caution is recommended when administering Rasitrio to patients aged 65 years and over, and extreme caution in patients aged 75 years or older (see sections 4.2, 4.4, 4.8 and 5.1).
Seetõttu on vajalik eriline ettevaatus Rasitrio manustamisel 65-aastastele ja vanematele patsientidele ja ülim ettevaatus manustamisel 75-aastastele ja vanematele patsientidele (vt lõigud 4.2, 4.4, 4.8 ja 5.1).
Treatment If symptomatic hypotension should occur with Rasitrio, supportive treatment should be initiated.
Ravi Kui Rasitrio võtmisel esineb sümptomaatiline hüpotensioon, tuleb alustada toetavat ravi.
A population pharmacokinetic study has been conducted in 74 hypertensive children aged from 1 to 17 years (with 34 patients aged 6 to 12 years and 28 patients aged 13 to 17 years) receiving amlodipine between 1.25 and 20 mg given either once or twice daily.
Populatsiooni farmakokineetika uuring viidi läbi 74-l hüpertensiooniga lapsel vanuses 1 kuni 17 aastat (34 patsienti olid vanuses 6 kuni 12 aastat ja 28 patsienti vanuses 13 kuni 17 aastat), kes said amlodipiini annuses 1,25 kuni 20 mg üks või kaks korda päevas.
Dose adjustment of the antidiabetic medicinal product may be necessary (see section 4.4).
Vajalikuks võib osutuda diabeediravimi annuse korrigeerimine (vt lõik 4.4).
In addition, an increased incidence of adverse events was observed with aliskiren compared to placebo (37.9% versus 30.2%).
Lisaks märgati platseeboga võrreldes aliskireeni puhul kõrvaltoimete esinemise tõusu (37,9% vs. 30,2%).
Rasitrio is available in packs containing 30 or 90 tablets in blisters.
Rasitrio on müügil pakendites, mis sisaldavad 30 või 90 tabletti blistrites.
The results from a food effect study using a standard high-fat meal with the 300/10/25 mg fixed combination tablet showed that food reduced the rate and extent of absorption of aliskiren in the fixed combination tablet with a similar magnitude of effect as for aliskiren monotherapy.
Toidu mõju uuringus, kus kasutati standardset suure rasvasisaldusega toitu koos 300/10/25 mg fikseeritud kombinatsiooniga tabletiga, näidati, et toit vähendas aliskireeni imendumise kiirust ja ulatust fikseeritud kombinatsioonist samamoodi nagu aliskireeni monoteraapia korral.
The combined rates of cardiovascular death, hospitalisation for heart failure, recurrent heart attack, stroke and resuscitated sudden death were similar in the aliskiren group and the placebo group.
Kardiovaskulaarse suremuse, südamepuudulikkuse tõttu hospitaliseerimise, korduva südamelihase infarkti, insuldi ja elustatud äkksurma kombineeritud esinemissagedused olid sarnased aliskireeni grupis ja platseebogrupis.
Information on Rasitrio
Teave Rasitrio kohta
- if you have experienced the following forms of angioedema (difficulties in breathing or swallowing, or swelling of the face, hands and feet, eyes, lips and/or tongue): angioedema when taking aliskiren, hereditary angioedema, angioedema without any known cause.
- kui teil on esinenud mõni järgnevatest angioödeemi (hingamis- või neelamisraskus või näo, käte ja jalgade, silmade, huulte ja/või keele turse) vormidest: angioödeem aliskireeni kasutamise ajal, pärilik angioödeem, teadmata põhjusega angioödeem.
Patients should be rehydrated before administration.
Enne manustamist on vajalik patsientide rehüdreerimine.
Haemodynamically unstable heart failure after acute myocardial infarction.
Hemodünaamiliselt ebastabiilne südamepuudulikkus pärast ägedat müokardiinfarkti.
No controlled clinical data are available on the use of Rasitrio in patients with unilateral or bilateral renal artery stenosis, or stenosis to a solitary kidney.
Puuduvad kontrollitud kliinilised andmed Rasitrio kasutamise kohta ühe- või kahepoolse neeruarteri stenoosiga või ainsat neeru varustava neeruarteri stenoosiga patsientidel.
The efficacy and safety of aliskiren-based therapy were compared to ramipril-based therapy in a 9month non-inferiority study in 901 elderly patients (≥65 years) with essential systolic hypertension.
Aliskireenil põhinenud ravi efektiivsust ja ohutust võrreldi ramipriilipõhise raviga 9 kuud kestnud samaväärsusuuringus 901-l essentsiaalse süstoolse hüpertensiooniga eakal patsiendil (≥65 aastat).
- Digoxine or digitalis glycosides
- Digoksiin või teised digitaalise glükosiidid
Aliskiren has been studied in 1,864 patients aged 65 years or older, and in 426 patients aged 75 years or older.
Aliskireeni kasutamist on uuritud 1864-l 65-aastasel ja vanemal patsiendil ning 426-l 75-aastasel ja vanemal patsiendil.
Rasitrio is not recommended in early pregnancy, and must not be taken when more than 3 months pregnant, as it may cause serious harm to your baby if it is used after the third month of pregnancy.
Rasitrio-t ei soovitata kasutada varase raseduse ajal ning seda ei tohi võtta juhul, kui te olete üle 3 kuu rase, sest pärast kolmandat raseduskuud kasutatuna võib ravim põhjustada tõsist lootekahjustust.
Whereas other medicinal products that inhibit the RAAS (ACEI and angiotensin II receptor blockers (ARB)) cause a compensatory rise in plasma renin activity (PRA), treatment with aliskiren decreases PRA in hypertensive patients by approximately 50 to 80%.
Kui teised RAAS-i inhibeerivad ained [angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) inhibiitorid ja angiotensiin II retseptorite blokaatorid (ARB)] põhjustavad plasma reniini aktiivsuse (PRA) kompensatoorset suurenemist, väheneb hüpertensiivsetel patsientidel aliskireenravi tulemusena PRA ligikaudu 50...80%.
These reduce the amount of angiotensin II the body can make.
Need ravimid vähendavad angiotensiin II sisaldust organismis.
• kidney problems including acute renal failure (severely decreased urine output)
• neeruhäired, sealhulgas äge neerupuudulikkus (tõsiselt vähenenud uriinieritus)
Non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs), including selective cyclooxygenase-2 inhibitors (COX-2 inhibitors), acetylsalicylic acid and non-selective NSAIDs: As with other agents acting on the renin-angiotensin system, NSAIDs may reduce the anti-hypertensive effect of aliskiren.
Mittesteroidsed põletikuvastased ravimid (MSPVA'd), sh selektiivsed tsüklooksügenaas-2 inhibiitorid (COX-2 inhibiitorid), atsetüülsalitsüülhape ja mitteselektiivsed MSPVA'd: Sarnaselt teiste reniin-angiotensiini süsteemi mõjutavate ravimitega võivad MSPVA'd vähendada aliskireeni antihüpertensiivset toimet.
It has been shown that there is a high-affinity receptor in the renal cortex as the primary binding site for the thiazide diuretic action and inhibition of NaCl transport in the distal convoluted tubule.
On tõestatud, et neerukoores on suure afiinsusega retseptor, mis on põhiline seondumiskoht tiasiiddiureetikumi toimeks ja NaCl transpordi inhibeerimiseks distaalses torukeses.
If anaphylactic reactions or angioedema occur, Rasitrio should be promptly discontinued and appropriate therapy and monitoring provided until complete and sustained resolution of signs and symptoms has occurred.
Anafülaktilise reaktsiooni või angioödeemi tekkimisel tuleb Rasitrio kasutamine kohe lõpetada ning alustada asjakohast ravi ja jälgimist kuni sümptomite täieliku ja püsiva taandumiseni.
As for any medicinal product that acts directly on the renin-angiotensin-aldosterone system, aliskiren should not be used during the first trimester of pregnancy and is contraindicated during the second and third trimesters (see section 4.3).
Nagu ka teisi otseselt reniiniangiotensiini-aldosterooni süsteemi mõjutavaid ravimeid, ei tohi ka aliskireeni kasutada raseduse esimese trimestri ajal, või rasedust planeerivatel naistel ning ravim on vastunäidustatud raseduse teisel ja kolmandal trimestril (vt lõik 4.3).
Rifampicin, which is an inducer of P-gp, reduced aliskiren bioavailability by approximately 50% in a clinical study.
P-gp indutseerija rifampitsiin vähendas kliinilises uuringus aliskireeni biosaadavust ligikaudu 50%.
• sugar in the urine.
• suhkrusisaldus uriinis.
When combined, the consolidated effects of inhibition of the reninangiotensin-aldosterone system, calcium channel-mediated vasodilatation and sodium chloride excretion result in a reduction of blood pressure to a greater degree than the corresponding dual combinations.
Kombineeritud kasutamisel annab reniiniangiotensiini-aldosterooni süsteemi, kaltsiumikanali kaudu vahendatud vasodilatatsiooni ja naatriumkloriidi ekskretsiooni pärssimine tulemuseks suurema vererõhu languse kui vastavad kaksikkombinatsioonid.
By inhibiting the enzyme renin, aliskiren inhibits the RAAS at the point of activation, blocking the conversion of angiotensinogen to angiotensin I and decreasing levels of angiotensin I and angiotensin II.
Ensüümi reniini inhibeerides pärsib aliskireen reniini-angiotensiini-aldosteroonisüsteemi (RAAS) aktivatsiooni, blokeerides angiotensinogeeni konversiooni angiotensiin I-ks ning vähendades angiotensiin I ja angiotensiin II sisaldust.
When Rasitrio is used in patients with renal impairment, periodic monitoring of serum electrolytes including potassium, creatinine and uric acid serum levels is recommended.
Kui Rasitrio-t kasutatakse neerukahjustusega patsientidel, on soovitatav seerumi elektrolüütide, sealhulgas kaaliumi-, kreatiniini- ja kusihappe taseme perioodiline jälgimine.
Hydrochlorothiazide also accumulates in erythrocytes at approximately 3 times the level in plasma.
Hüdroklorotiasiid kuhjub ka erütrotsüütides, kus selle sisaldus on ligikaudu kolm korda suurem kui plasmas.
The fertility of rats was unaffected at doses of up to aliskiren 250 mg/kg/day and hydrochlorothiazide 4 mg/kg/day (see section 5.3).
Rottide fertiilsust ei mõjutanud aliskireeni manustamine annustes 250 mg/kg ööpäevas ega hüdroklorotiasiidi manustamine annustes 4 mg/kg ööpäevas (vt lõik 5.3).
- Pressor amines (e.g. noradrenaline, adrenaline) Hydrochlorothiazide may reduce the response to pressor amines such as noradrenaline.
- Pressoorsed amiinid (nt noradrenaliin, adrenaliin) Hüdroklorotiasiid võib vähendada pressoorsete amiinide, näiteks noradrenaliini toimet.
The usual dose of Rasitrio is one tablet a day.
Rasitrio annus on üks tablett ööpäevas.
The fixed dose combination should only be used after a stable effect on the monocomponents, given concurrently, has been established after dose titration.
Fikseeritud annustega kombinatsiooni on lubatud kasutada alles pärast seda, kui samal ajal manustatavate üksikkoostisainetega on annuse tiitrimise järel saavutatud stabiilne toime.
No relevant interactions with atenolol, digoxin, amlodipine or cimetidine have been observed.
Ei ole täheldatud olulisi koostoimeid atenolooli, digoksiini, amlodipiini ega tsimetidiiniga.
In hypertensive patients with normal renal function, therapeutic doses of amlodipine resulted in a decrease in renal vascular resistance and an increase in glomerular filtration rate and effective renal plasma flow without change in filtration fraction or proteinuria.
Normaalse neerufunktsiooniga hüpertensiivsetel patsientidel vähenes amlodipiini terapeutiliste annuste manustamise tulemusena neeruveresoonte vastupanu ning suurenes glomerulaarfiltratsiooni kiirus ja efektiivne plasmavool neerudes ilma filtratsioonifraktsiooni muutuse või proteinuuria tekketa.
Patients aged 65 years old or over, are more susceptible to hypotension-related adverse reactions following treatment with Rasitrio (see sections 4.2, 4.8, 5.1 and 5.2).
Patsiendid vanuses 65 eluaastat või rohkem on ravi järel Rasitrio-ga vastuvõtlikumad hüpotensiooniga seotud kõrvaltoimetele (vt lõigud 4.2, 4.8, 5.1 ja 5.2).
The clinical implications of the differences in effect on PRA are not known at the present time.
PRA-le erineva mõju kliiniline tähtsus on praegu teadmata.
• difficulty breathing with fever, coughing, wheezing, breathlessness (respiratory distress including pneumonitis and pulmonary oedema)
• raskendatud hingamine koos palavikuga, köha, vilisev hingamine, hingeldus (respiratoorne distress, sealhulgas pneumoniit ja kopsuturse)
Grapefruit juice should not be taken together with Rasitrio (see section 4.5).
Rasitrio-t ei tohi võtta koos greipfruudimahlaga (vt lõik 4.5).
Meals (low or high fat content) have been shown to reduce the absorption of aliskiren substantially (see section 4.2).
- Koostoime toiduga Väikese ja suure rasvasisaldusega toidud on oluliselt vähendanud aliskireeni imendumist (vt lõik 4.2).
In patients treated with both aliskiren and oral furosemide or torasemide, it is therefore recommended that the effects of furosemide or torasemide be monitored when initiating and adjusting furosemide, torasemide or aliskiren therapy to avoid changes in extracellular fluid volume and possible situations of volume overload (see section 4.4).
Seetõttu on patsientidel, kes saavad nii suukaudset furosemiidi või torasemiidi kui aliskireeni, ravi alustamisel furosemiidi või torasemiidi ja aliskireeniga ja annuse kohandamisel soovitatav furosemiidi või torasemiidi toimet jälgida, et vältida muutusi ekstratsellulaarse vedeliku mahus ja võimalikku vedeliku ülekoormust (vt lõik 4.4).
Symptomatic hypotension could occur after initiation of treatment with Rasitrio in the following cases:
Rasitrio-ga ravi alustamise järgselt võib tekkida sümptomaatiline hüpotensioon järgmistel juhtudel:
Aliskiren is minimally excreted via the renal route, and only 0.6% of the aliskiren dose is recovered in urine following oral administration (see section 5.2).
Aliskireen eritub neerude kaudu vähesel määral, suukaudsel manustamisel eritub ainult 0,6% aliskireeni annusest uriiniga (vt lõik 5.2).
• low level of white blood cells and blood platelets
• väike valgete vereliblede ja vereliistakute arv
When administered alone, the AUC of aliskiren in geriatric subjects (>65 years) is 50% higher than in young subjects.
Geriaatrilistel inimestel (>65 eluaasta) on aliskireeni AUC eraldi manustamise korral 50% kõrgem kui noortel.
Patients with history of angioedema may be at increased risk of experiencing angioedema during treatment with aliskiren (see sections 4.3 and 4.8).
Patsiendid, kellel on anamneesis angioödeem, võivad olla enam ohustatud angioödeemi tekkest aliskireenravi ajal (vt lõigud 4.3 ja 4.8).
The use of Rasitrio in patients aged 75 years or older should be restricted to patients for whom blood pressure control has been established for the free combination of aliskiren, amlodipine and hydrochlorothiazide given concurrently without accompanying safety concerns, in particular hypotension.
Rasitrio kasutamine 75-aastastel või vanematel patsientidel peab olema piiratud patsientidega, kellel vererõhu kontroll on saavutatud aliskireeni, amlodipiini ja hüdroklorotiasiidi samaaegsel manustamisel ilma kaasnevate probleemideta, eriti hüpotensioonita.
The amlodipine component of Rasitrio inhibits the transmembrane entry of calcium ions into cardiac and vascular smooth muscle.
Rasitrio amlodipiinkomponent inhibeerib kaltsiumiioonide transmembraanset sisenemist südame- ja veresoonte silelihasrakkudesse.
Additional information on individual components Other adverse reactions previously reported with one of the individual components may occur with Rasitrio even if not observed in clinical trials.
Teised kõrvaltoimed, mida on varem täheldatud üksikute koostisainete puhul võivad tekkida ka Rasitrio kasutamisel, kuigi neid kliinilistes uuringutes ei täheldatud.
If this combination proves essential, careful monitoring of serum lithium level is recommended during concomitant use.
Kui selle kombinatsiooni kasutamine on vajalik, soovitatakse samaaegse manustamise ajal hoolikalt jälgida seerumi liitiumisisaldust.
- medicines that may reduce the amount of sodium in your blood, such as antidepressants,
- ravimid, mille toimel võib väheneda vere naatriumisisaldus, näiteks antidepressandid,
Co-administration of lithium and hydrochlorothiazide is not recommended.
Liitiumi ja hüdroklorotiasiidi samaaegne manustamine ei ole soovitatav.
• severe allergic reaction (anaphylactic reaction)
• tõsised allergilised reaktsioonid (anafülaktiline reaktsioon)
- quinidine (a medicine used to correct heart rhythm).
- kinidiin (ravim, mida kasutatakse südamerütmi korrigeerimiseks).
• bleeding, tender or enlarged gums
• veritsevad, hellad või suurenenud igemed
Haemoglobin decreased, haematocrit decreased, blood creatinine increased *Isolated cases of liver disorder with clinical symptoms and laboratory evidence of more marked hepatic dysfunction.
Hemoglobiini taseme langus, hematokriti taseme langus, kreatiniini sisalduse suurenemine veres *Maksahäirete üksikud juhud kliiniliste sümptomite ja laboratoorse tõendusega rohkem väljendunud maksatalitluse düsfunktiooni kohta.
The recommended starting dose of aliskiren in this group of patients is 150 mg. No clinically meaningful additional blood pressure reduction is observed by increasing the dose to 300 mg in the majority of elderly patients.
Aliskireeni soovitatav algannus sellel patsientide rühmal on 150 mg. Enamusel eakatest patsientidest ei täheldatud pärast annuse tõstmist 300 mg-ni kliiniliselt olulist täiendavat vererõhu langust.
As for other medicinal products acting on the RAAS, caution should be exercised when Rasitrio is given in the presence of conditions pre-disposing to kidney dysfunction such as hypovolaemia (e.g. due to blood loss, severe or prolonged diarrhoea, prolonged vomiting, etc.), heart disease, liver disease, diabetes mellitus or kidney disease.
Nagu teiste RAAS-i mõjutavate ravimite puhul, tuleb ka Rasitrio manustamisega olla ettevaatlik, kui samal ajal esinevad neerutalitluse häireid soodustavad tegurid, nagu hüpovoleemia (tuleneb nt vere kaotusest, ägedast või pikaajalisest diarröast, pikaajalisest oksendamisest jms), südamehaigus, maksahaigus, diabeet või neeruhaigus.
• swelling of hands, ankles or feet (peripheral oedema)
• turses käed, pahkluud või jalad (perifeerne ödeem)
- alcohol, sleeping pills and anaesthetics (medicines allowing patients to undergo surgery and other procedures).
- alkohol, unerohud ja anesteetikumid (tuimestid, mida kasutatakse operatsioonide ja muude protseduuride ajal).
What Rasitrio is and what it is used for
Mis ravim on Rasitrio ja milleks seda kasutatakse
A number of these patients had a history of angioedema or symptoms suggestive of angioedema, which in some cases followed use of other medicinal products that can cause angioedema, including RAAS blockers (angiotensin converting enzyme inhibitors or angiotensin receptor blockers) (see section 4.8).
Mitmel sellisel patsiendil oli anamneesis angioödeem või angioödeemile viitavad sümptomid, mis olid mõnel juhul tekkinud angioödeemi põhjustada võivate teiste ravimpreparaatide, sealhulgas RAAS blokaatorite (angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid või angiotensiini retseptori blokaatorid) kasutamise järgselt (vt lõik 4.8).
- verapamil, a medicine used to lower high blood pressure, to correct heart rhythm or to treat angina pectoris.
- verapamiil, ravim, mida kasutatakse vererõhu alandamiseks, südamerütmi korrigeerimiseks või rinnaangiini raviks.