natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The efficacy and safety of vancomycin has not been established for the intrathecal, intralumbar and intraventricular routes of administration.
Vankomütsiini tõhusust ja ohutust ei ole hinnatud intratekaalse, intralumbaarse ja intraventrikulaarse manustamisteede korral.
There is very little metabolism of the drug.
Vankomütsiin metaboliseerub väga vähe.
The elderly are particularly susceptible to auditory damage.
Eakad on kuulmisfunktsiooni kahjustuse suhtes vastuvõtlikumad.
Intravenous vancomycin should be infused slowly.
Intravenoosset vankomütsiini tuleb manustada aeglaselt.
For information about the preparation of the solution, please see section 6.6.
Juhiseid lahuse valmistamise kohta vt lõik 6.6 .
If vancomycin is administered during a peritoneal dialysis intraperitoneally, approximately 30-65% reach the systemic cycle during the first 6 hours.
Vankomütsiini manustamisel peritoneaaldialüüsi ajal intraperitoneaalselt liigub ligikaudu 30-65% manustatud annusest esimese 6 tunni jooksul süsteemsesse tsirkulatsiooni.
Complicated skin and soft tissue infections -Non necrotizing
Tüsistunud naha ja pehmete kudede infektsioonid - mitte-nekrotiseeruv
Exfoliative dermatitis, Stevens-Johnson syndrome, Lyell's syndrome, Linear IgA bullous dermatosis
Väga harv eksfoliatiivne dermatiit, Stevensi-Johnsoni sündroom, Lyelli sündroom, lineaarne IgA bulloosne dermatiit
Gram-negative bacteria are resistant.
Gramnegatiivsed bakterid on resistentsed.
Use in the elderly
Kasutamine eakatel
Where appropriate, vancomycin should be administered in combination with other antibacterial agents.
Kui vaja, tuleb vankomütsiini manustada kombinatsioonis teiste antibakteriaalsete ainetega.
Vancomycin capsules are not appropriate for children under 12 years or for adolescents unable to swallow them.
Vankomütsiini kapslid ei ole sobilikud alla 12 aasta vanustele lastele ega noorukitele, kes ei suuda neid neelata.
Orally administered Vancomycin capsules are not effective for other types of infections.
Suukaudselt manustatud vankomütsiini kapslid ei ole efektiivsed teist tüüpi infektsioonide korral.
Adults and adolescents (from 12 years and older) The dosage will be calculated according to your body weight.
Täiskasvanud ja noorukid (12 aasta vanused ja vanemad) Annus arvutatakse välja vastavalt teie kehakaalule.
Vancomycin can cause allergic reactions, although serious allergic reactions (anaphylactic shock) are rare.
Vankomütsiin võib põhjustada allergilisi reaktsioone, kuigi tõsised allergilised reaktsioonid (anafülaktiline šokk) on harvad.
For establishing the dosing regimen for neonates, the advice of a physician experienced in the management of neonates should be sought.
Vastsündinute annustamiskeemi paika panemiseks tuleb konsulteerida arstiga, kes on kogenud vastsündinute ravis.
If you are allergic to vancomycin or any of the other ingredients of this medicine (listed in section 6).
Kui olete vankomütsiini või selle ravimi mis tahes koostisosade (loetletud lõigus 6) suhtes allergiline.
PMA: post-menstrual age [(time elapsed between the first day of the last menstrual period and birth (gestational age) plus the time elapsed after birth (post-natal age)].
PMA: postmenstruaalne vanus [(aeg menstruaalperioodi viimase päeva ja sünni (gestatsioonivanus) vahel pluss aeg peale sündi (sünnijärgne vanus)].
Renal function must be taken into consideration for subsequent doses and interval of administration.
Neerufunktsiooni peab arvesse võtma järgnevate annuste ja manustamise intervallide määramisel.
Anaerobic species Clostridium innocuum
Anaeroobsed liigid Clostridium innocuum
- You develop any skin reaction during the treatment.
- Teil tekib mis tahes nahareaktsioon ravi ajal.
Supplemental doses may be needed for patients on Automated Peritoneal Dialysis (APD) because rapid exchanges in APD may lead to inadequate time to achieve therapeutic levels when vancomycin is given via intraperitoneal intermittently.
Asendusannuseid võib vaja minna patsientidel, kes on automaatse peritoneaaldialüüsi peal (APD), sest kiired vahetused APD puhul võivad viia ebaadekvaatse ajani, mida vaja terapeutiliste tasemete saavutamiseks, kui vankomütsiini manustatakse vahelduvalt intraperitoneaalselt.
The frequency and severity of thrombophlebitis can be minimized by administering the medicinal product slowly as a dilute solution (see section 4.2) and by changing the sites of infusion regularly.
Tromboflebiidi esinemissagedust ja raskust saab vähendada, manustades ravimpreparaati aeglaselt, lahjendatult lahusena (vt lõik 4.2) ning vahetades regulaarselt infusioonikohti.
In contrast, high concentrations of vancomycin are found in the faeces (>3100 mg/kg with doses of 2 g/day).
Seevastu on leitud vankomütsiini kõrged kontsentratsioonid roojas (> 3100 mg/kg annustes 2 g/ööpäevas).
The volume of distribution is about 60 L/1.73 m2 body surface.
Jaotusruumala on umbes 60 l/1,73 m2 kehapinna kohta.
[This section should read as follows:]
[See lõik peaks olema järgmine:]
The reactions abate when administration is stopped, generally between 20 minutes and 2 hours.
Reaktsioonid taanduvad manustamise lõpetamisel, üldiselt vahemikus 20 minutit kuni 2 tundi pärast ravimi manustamise lõpetamist.
After parenteral administration it is excreted almost completely as microbiologically active substance (approx. 75-90% within 24 hours) through glomerular filtration via the kidneys.
Pärast parenteraalset manustamist eritatakse vankomütsiin peaaegu täielikult mikrobioloogiliselt aktiivse vormina (ligikaudu 70…80% 24 tunni jooksul) glomerulaarfiltratsiooni teel uriini kaudu.
Dose adjustments in adult patients could be based on glomerular filtration rate estimated (eGFR) by the following formula:
Täiskasvanud patsientide annuse kohandamine võib põhineda glomerulaarfiltratsiooni kiirusel (eGFR), mis on hinnatud järgneva valemi abil:
In case of severe persistent diarrhoea the possibility of pseudomembranous enterocolitis that might be life-threatening has to be taken into account (see section 4.8).
Raske püsiva kõhulahtisuse korral tuleb arvestada pseudomembranoosse enterokoliidi võimalusega, mis võib osutuda eluohtlikuks (vt lõik 4.8).
Children Vancomycin will be used with particular care in premature infants and young infants, because their kidneys are not fully developed and they may accumulare vancomycin in the blood.
Vankomütsiini kasutatakse erilise ettevaatusega enneaegsetel ja noortel imikutel, sest nende neerud ei ole täielikult välja arenenud ja neil võib vankomütsiin veres kuhjuda.
The maximum daily dose should not exceed 2 g. If you suffered other episodes (infection of the mucosa) before you may need different dose and different duration of the therapy.
Maksimaalne ööpäevane annus ei tohi ületada 2 g. Kui teil on olnud episoode (limaskestapõletiku) ennegi, võite vajada teistsugust annust ja ravi kestust.
In patients receiving vancomycin over a longer-term period or concurrently with other medications which may cause neutropenia or agranulocytosis, the leukocyte count should be monitored at regular intervals.
Patsientidel, kes saavad vankomütsiini pikema perioodi jooksul või samaaegselt koos teiste ravimitega, mis võivad põhjustada neutropeeniat või agranulotsütoosi, tuleb regulaarsete intervallide järel jälgida leukotsüütide arvu.
The dose given to you will depend on: - your age, - your weight, - the infection you have, - how well your kidneys are working,
Teie annus sõltub: - teie vanusest, - teie kehakaalust, -teie infektsiooni tüübist, -kui hästi teie neerud töötavad, -teie kuulmisvõimest, -teistest ravimitest, mida te võtate.
If symptoms or signs of SJS (e.g. progressive skin rash often with blisters or mucosal lesions) are present, vancomycin treatment should be discontinued immediately and specialised dermatological assessment be sought.
Kui esinevad SJS sümptomid (nt progresseeruv nahalööve, tihti koos villide või limaskestahaavanditega), tuleb ravi vankomütsiiniga otsekohe katkestada ja otsida spetsiaalset dermatoloogilist konsultatsiooni.
The frequency of infusion-related reactions (hypotension, flushing, erythema, urticaria and pruritus) increases with the concomitant administration of anaesthetic agents (see section 4.5).
Infusiooniga seotud reaktsioonide esinemissagedus (hüpotensioon, nahaõhetus, erüteem, urtikaaria ja pruuritus) suureneb koos samaaegselt manustatavate anesteetikumidega (vt lõik 4.5).
Very common (≥ 1/10); common (≥ 1/100 to < 1/10); uncommon (≥ 1/1,000 to < 1/100); rare (≥ 1/10,000 to < 1/1,000); very rare (< 1/10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Väga sage (≥ 1/10); sage (≥ 1/100 kuni < 1/10); aeg-ajalt (≥ 1/1,000 to < 1/100); harv (≥ 1/10,000 kuni < 1/1,000); väga harv (< 1/10,000), teadmata (ei saa hinnata olemasolevate andmete alusel).
Healthcare professionals are asked to report any suspected adverse reactions via the national reporting system listed in Appendix V.
Tervishoiutöötajatel palutakse teavitada kõigist võimalikest kõrvaltoimetest riikliku teavitamissüsteemi www.ravimiamet.ee, kaudu.
In patients with normal renal function, the serum concentration of vancomycin should be monitored on the second day of treatment immediately prior to the next dose.
Normaalse neerufunktsiooniga patsientidel peab vankomütsiini kontsentratsiooni seerumis jälgima teisel ravi päeval koheselt enne järgmist annust.
The recommended dose is 15 to 20 mg/kg of body weight every 8 to 12 h (not to exceed 2 g per dose).
Soovitatav annus on 15 kuni 20 mg/kg kehakaalu kohta iga 8 kuni 12 tunni järel (mitte ületada 2 g annuse kohta).
The recommended vancomycin dose is 125 mg every 6 hours for 10 days for the first episode of nonsevere CDI.
Soovitatav vankomütsiini annus on 125 mg iga 6 tunni järel 10 päeva jooksul esimese mitte-ägeda CDI episoodi korral.
Gram positive aerobic species Erysipelothrix rhusiopathiae, Heterofermentative Lactobacillus, Leuconostoc spp
Erysipelothrix rhusiopathiae, Heterofermentative Lactobacillus, Leuconostoc spp
In the first 24 hours, approximately 80 % of an administered dose of vancomycin is excreted in the urine through glomerular filtration.
Esimese 24 tunni jooksul eritatakse umbes 80% manustatud vankomütsiini annusest glomerulaarfiltratsiooni teel uriini kaudu.
Vancomycin PK has shown wide inter-individual variability in preterm and term neonates.
Vankomütsiini FK on näidanud laia individuaalset varieeruvust enneaegsetel ja ajalistel vastsündinutel.
The usual starting dose for adult patients is 15 to 20 mg/kg that could be administered every 24 hours in patients with creatinine clearance between 20 to 49 ml/min.
Tavapärane algannus täiskasvanud patsientidel on 15 kuni 20 mg/kg, mida manustatakse iga 24 tunni järel patsientidele, kellel kreatiniini kliirens on 20 kuni 49 ml/min.
Amendments to relevant sections of the summary of product characteristics and the package leaflets
Ravimi omaduste kokkuvõtte ja pakendi infolehtede oluliste lõikude parandused
However, use of high-flux membranes and continuous renal replacement therapy (CRRT) increases vancomycin clearance and generally requires replacement dosing (usually after the haemodialysis session in case of intermittent haemodialysis).
High-flux membraanide kasutamine ja pidev neeruasendusravi (CRRT) suurendavad vankomütsiini kliirensit ja tavaliselt on vajalik asendusannustamine (vahelduva hemodialüüsi korral tavaliselt peale hemodialüüsi sessiooni).
Testing for Clostridium difficile colonization or toxin is not recommended in children younger than 1 year due to high rate of asymptomatic colonisation unless severe diarrhoea is present in infants with risk factors for stasis such as Hirschsprung disease, operated anal atresia or other severe motility disorders.
Clostridium difficile koloniseerumise või toksiini testimine ei ole soovitatav lastel alla 1 eluaasta asümptomaatilise kolonisatsiooni suure esinemise tõttu, välja arvatud raske kõhulahtisuse korral imikutel, kellel on staasi riskifaktorid nagu Hirschsprungi tõbi, opereeritud anaalatreesia või teised tõsised soolemotoorikahäired.
Linerarity/non-linearity
Lineaarsus/mitte-lineaarsus
In patients with impaired renal function the terminal elimination half- life of vancomycin is prolonged and the total body clearance is reduced.
Kahjustatud neerufunktsiooniga patsientidel on vankomütsiini lõpliku eliminatsiooni poolväärtusaeg pikenenud ja kogu keha kliirens on vähenenud.
In the critically ill patient with renal insufficiency, the initial loading dose (25 to 30 mg/kg) should not be reduced.
Neerupuudulikkusega kriitiliselt haige patsiendi algannust (25 kuni 30 mg/kg) ei tule vähendada.
Van genes have rarely been found in Staphylococcus aureus, where changes in cell wall structure result in “intermediate” susceptibility, which is most commonly heterogeneous.
Harvadel juhtudel on van geen esinenud Staphylococcus aureus`es, kus muutused rakuseina ehituses annavad „keskmise“ tundlikkuse, mis on kõige sagedamini heterogeenne.
If a bullous disorder is suspected, the drug should be discontinued and specialised dermatological assessment should be carried out.
Kui kahtlustatakse bulloosset häiret, tuleb ravimi manustamine lõpetada ja viia läbi spetsiaalne dermatoloogiline läbivaatus.
During multiple dosing of 250 mg every 8 hours for 7 doses, faecal concentrations of vancomycin, in volunteers, exceeded 100 mg/kg in the majority of samples.
250 mg mitmekordsel annustamisel iga 8 tunni järel 7 annusega rooja vankomütsiini kontsentratsioonid vabatahtlikel ületasid 100 mg/kg enamustes proovides.
Staphylococcus aureus Methicillin-resistant Staphylococcus aureus coagulase-negative Staphylococci Streptococcus spp.
Staphylococcus aureus Metitsilliin-resistentne Staphylococcus aureus Koagulaas negatiivsed stafülokokid Streptococcus spp.
Reversible neutropenia usually starting one week or more after onset of intravenous therapy or after total dose of more than 25 g.
Pöörduv neutropeenia avaldub tavaliselt üks nädal pärast intravenooset ravi alustamist või pärast koguannuse manustamist, mis on suurem kui 25 g.
Tell your doctor immediately if you get any sudden wheeziness, difficulty in breathing, redness on the upper part of the body, rash or itching.
Rääkige oma arstile otsekohe, kui teil tekib järsku mistahes vilistav hingamine, hingamisraskus, ülakeha punetus, lööve või sügelus.
Acquired resistance to glycopeptides is most common in enterococci and is based on acquisition of various van gene complexes which modifies the D-alanyl-D-alanine target to D-alanyl-D-lactate or Dalanyl-D-serine which bind vancomycin poorly.
Omandatud resistentsus glükopeptiidide suhtes esineb kõige sagedamini enterokokkidel ja põhineb erinevate van geeni komplekside omandamisel ning D-alanüül-D-alaniini sihtmärgi muutmisel Dalanüül-D-laktaadiks või D-alanüül-D-seriiniks, mis seovad vankomütsiini halvasti.
Vancomycin should be infused slowly (see sections 4.2 and 4.4).
Vankomütsiini infusioon peab olema aeglane (vt lõike 4.2 ja 4.4).
In these subpopulations vancomycin serum concentration were found higher than expected in male healthy adults (see section 4.2).
Nendes alampopulatsioonides leiti kõrgemad vankomütsiini seerumikontsentratsioonid kui meessoost tervetel täiskasvanutel (vt lõik 4.2).
This dose can be increased to 500 mg every 6 hours for 10 days in case of severe or complicated disease.
Annust võib tõsta 500 mg-ni iga 6 tunni järel 10 päeva jooksul tõsise või tüsistunud haiguse korral.
Intravenous administration of vancomycin is not effective for the treatment of Clostridium difficile infection.
Vankomütsiini intravenoosne manustamine ei ole efektiivne Clostridium difficile infektsiooni raviks.
Stevens-Johnson syndrome (SJS) has been reported with the use of vancomycin (see section 4.8).
Vankomütsiini kasutamisel on teatatud Stevensi-Johnsoni sündroomist (SJS) (vt lõik 4.8).
In some cases, your doctor may decide to give a higher daily dose of up to 500 mg every 6 hours.
Mõnedel juhtudel võib arst otsustada anda teile suurema ööpäevase annuse kuni 500 mg iga 6 tunni järel.
To reduce the risk of ototoxicity, blood levels should be determined periodically and periodic testing of auditory function is recommended.
Ototoksilisuse riski vähendamiseks tuleb perioodiliselt määrata ravimi plasmakonsentratsiooni ning on soovitatav perioodiline kuulmisfunktsiooni testimine.
Position changes should be delayed until the infusion is completed to allow for postural adjustment (see section 4.5).
Kehaasendi muutmine tuleb edasi lükata kuni infusiooni lõppemiseni (vt lõik 4.5).
Neonates, infants and children less than 12 years old
Vastsündinud, imikud ja lapsed alla 12 aasta
Vancomycin has a spectrum of antibacterial activity limited to Gram-positive organisms.
Vankomütsiini antibakteriaalse aktiivsuse spekter on limiteeritud grampositiivsetele organismidele.
[The below should be introduced in section 4.2 for all vancomycin products powder for concentrate]
[Allolev peab olema väljatoodud lõigus 4.2 kõikide vankomütsiini kontsentraadi pulbrite toodete korral]
Intraperitoneal administration
Intraperitoneaalne manustamine
Anti-diarrhoeic medicinal products must not be given.
Kõhulahtisusevastaseid preparaate ei tohi kasutada.
Vancomycin shall only be administered as slow intravenous infusion of at least one hour duration or at a maximum rate of 10 mg/min (whichever is longer) which is sufficiently diluted (at least 100 ml per 500 mg or at least 200 ml per 1000 mg) (see section 4.4).
Vankomütsiini võib manustada ainult aeglase intravenoosse infusioonina vähemalt 60 minuti jooksul või maksimaalse kiirusega 10 mg/min (milline iganes on pikema kestvusega), piisavalt lahjendatuna (vähemalt 100 ml-s 500 mg kohta või vähemalt 200 ml-s 1000 mg kohta) (vt lõik 4.4).
In infants and older children, the volume of distribution ranges between 0.26-1.05 L/kg while clearance varies between 0.33-1.87 ml/kg/min.
Imikutel ja vanematel lastel kõigub jaotusruumala vahemikus 0,26-1,05 l/kg ning kliirens varieerub 0,33-1,87 ml/kg/min.
In patients with multiple recurrences, consideration may be given to treat the current episode of CDI with vancomycin, 125 mg four times daily for 10 days followed by either tapering the dose, i.e., gradually decreasing it until 125 mg per day or a pulse regimen, i.e., 125-500 mg/day every 2-3 days for at least 3 weeks.
Patsientidel, kellel esineb mitmeid haiguse episoode, võib kaaluda hetkese CDI episoodi ravimist vankomütsiiniga, 125 mg neli korda päevas 10 päeva jooksul, millele järgneb annuse muutmine, näiteks järjestikune annuse vähendamine kuni 125 mg-ni ööpäevas või pulssravi, nt 125-500 mg/ööpäevas iga 2-3 päeva järel vähemalt 3 nädala jooksul.
24 hourly
24-tunnine
Due to the very low systemic absorption, dose adjustment is unlikely, unless substantial oral absorption may occur in case of inflammatory intestinal disorders or Clostridium difficile-induced pseudomembranous colitis (see section 4.4).
Väga madala süsteemse imendumise tõttu ei ole annuse kohandamine vajalik, välja arvatud juhul, kui põletikulise soolehaiguse või Clostridium difficile tekitatud pseudomembranoosse koliidi tõttu esineb märkimisväärne suukaudne imendumine (vt lõik 4.4).
Vancomycin distribution may be altered in overweight patients due to increases in volume of distribution, in renal clearance and possible changes in plasma protein binding.
Vankomütsiini jaotus võib olla muutunud ülekaalulistel patsientidel jaotusruumala, renaalse kliirensi suurenemise tõttu ja plasmavalkudega seondumise võimalike muutuste tõttu.
For the intraperitoneal treatment of peritoneal dialysis-associated peritonitis (PDP) in children with residual renal function, intermittent therapy should only be indicated provided that vancomycin serum levels can be monitored in a timely manner.
Peritoneaaldialüüsiga seotud peritoniidi (PDP) intraperitoneaalseks raviks residuaalse neerufunktsiooniga lastel, on vahelduvravi näidustatud vaid juhul, kui vankomütsiini seerumitasemeid on võimalik ajastatult jälgida.
4 to 6 weeks***
4 to 6 nädalat***
Preterm and term newborn infants (from 0 to 27 days) The dosage will be calculated according to post-menstrual age (time elapsed between the first day of the last menstrual period and birth (gestational age) plus the time elapsed after birth (post-natal age).
Enneaegsed ja ajalised vastsündinud (vanuses 0 - 27 päeva) Annus arvutatakse vastavalt postmenstruaalsele vanusele (aeg menstruaalperioodi viimase päeva ja sünni (gestatsioonivanus) vahel pluss aeg peale sündi (sünnijärgne vanus)).
Hospital-acquired pneumonia, including ventilator-associated pneumonia
Haiglatekkeline pneumoonia, sealhulgas kunstliku kopsuventilatsiooniga seotud pneumoonia
Treatment duration
Ravi kestus
- Inflammation of the bowel which causes abdominal pain and diarrhea, which may contain blood
- sooltepõletik, mis põhjustab kõhuvalu ja kõhulahtisust, mille puhul võib väljaheites olla verd
Term neonates (from birth to 27 days of post-natal age) and preterm neonates (from birth to the expected date of delivery plus 27 days)
Ajalised vastsündinud (sünnist kuni 27. sünnijärgse päevani) ja enneaegsed vastsündinud (sünnist kuni oodatava sünnikuupäevani pluss 27 päeva)
Plasma clearance is about 0.058 L/kg/h and kidney clearance about 0.048 L/kg/h.
Plasma kliirens on umbes 0,058 l/kg/h ja neeru kliirens umbes 0,048 l/kg/h.
The administration of vancomycin by intraperitoneal injection during continuous ambulatory peritoneal dialysis has been associated with a syndrome of chemical peritonitis.
Vankomütsiini manustamist intraperitoneaalse süstena pideval ambulatoorsel peritoneaaldialüüsil on seostatud keemilise peritoniidi sündroomiga.
Whenever possible the antibacterial suspected to have caused CDI should be discontinued.
Kui võimalik, tuleks lõpetada ravi antibakteriaalse ravimiga, mida kahtlustatakse CDI tekkepõhjusena.
Patients aged 12 years and older
12-aastased ja vanemad patsiendid
Severe bullous reactions
Ägedad bulloossed reaktsioonid
Appropriate consideration should be given to the concomitant administration of medicinal products that may reduce vancomycin clearance and/or potentiate its undesirable effects (see section 4.4).
Hoolikalt tuleb kaaluda selliste ravimite koosmanustamist vankomütsiiniga, mis võivad vähendada vankomütsiini kliirensit ja/või potentseerida selle kõrvaltoimeid (vt lõik 4.4).
Pseudomembranous enterocolitis
Pseudomembranoosne enterokoliit
In patients with severe renal impairment (creatinine clearance below 20 ml/min) or those on renal replacement therapy, the appropriate timing and amount of subsequent doses largely depend on the modality of RRT and should be based on serum vancomycin trough levels and on residual renal function (see section 4.4).
Ägeda neerupuudulikkusega patsientidel (kreatiniini kliirens alla 20 ml/min) või neeruasendusravi saajatel sõltuvad järgnevate annuste aeg ja kogus suuresti RRT modaalsusest ja peaks põhinema vankomütsiini seerumiläve tasemetel ja neeru residuaalfunktsioonil (vt lõik 4.4).
Synergism
Sünergism
If you have an inflammatory disorder of the digestive tract (you may be at risk of side effects, especially if you also have a kidney disorder).
Kui teil esineb seedetrakti põletikuline haigus (võib esineda kõrvaltoimete tekke risk, eriti kui teil on ka neeruhaigus).
After intraperitoneal administration of 30 mg/kg serum levels of approximately 10 mg/l are reached.
Pärast 30 mg/kg annuse manustamist intraperitoneaalselt saavutatakse seerumi kontsentratsiooni ligikaudu 10 mg/l.
In the case of patients with normal renal function, intravenous infusion of multiple doses of 1g vancomycin (15 mg/kg) for 60 minutes produces approximate average plasma concentrations of 50-60 mg/L, 20-25 mg/L and 5-10 mg/L, immediately, 2 hours and 11 hours after completing the infusion, respectively.
Normaalse neerufunktsiooniga patsientidel mitmete 1 g vankomütsiini (15 mg/kg) annuste intravenoossel infusioonil 60 minuti jooksul on ligikaudsed keskmised plasmakontsentratsioonid 50-60 mg/l, 20-25 mg/l ja 5-10 mg/l koheselt, 2 tundi ja 11 tundi peale infusiooni lõppu.
Minimum inhibitory concentration (MIC) breakpoints established by the European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing (EUCAST) are as follows:
Antimikroobse Tundlikkuse Euroopa Analüüsikomitee (European Committee on Antimicrobial Susceptibility Testing, EUCAST) määratud minimaalse inhibeeriva kontsentratsiooni (MIC) murdepunktide väärtused: