natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Based on the reported data for planned cross-border care under the Regulations, in 2015, Member States issued around 55,000 authorisations for planned treatment abroad.
Lähtuvalt teatatud andmetest piiriülese plaanilise ravi kohta määruste alusel andsid liikmesriigid 2015. aastal umbes 55 000 luba plaaniliseks raviks välisriigis.
The Networks bring together more than 900 highly specialised healthcare units located in around 300 hospitals of 25 Member States (plus Norway).
Võrgustikud ühendavad rohkem kui 900 ülispetsialiseeritud tervishoiuüksust 25 liikmesriigi (ja Norra) umbes 300 haiglas.
[4: The Committee under Article 16 of the Directive and the Cross-border Healthcare Expert Group. ]
[4: Direktiivi artikli 16 alusel moodustatud komitee ja piiriülese tervishoiu eksperdirühm. ]
[12: Directive 2011/24/EU was due to be transposed by the EFTA countries Iceland, Liechtenstein and Norway no later than 1 August 2015.
[12: EFTA riigid Island, Liechtenstein ja Norra pidid direktiivi 2011/24/EL üle võtma hiljemalt 1. augustiks 2015.
Furthermore, Member States are required to notify the Commission of any decision to introduce limitations under Article 7(9).
Lisaks peavad liikmesriigid komisjonile teatama igast otsusest piirata hüvitamist artikli 7 lõike 9 alusel.
Article 20(1) of the Directive requires the Commission to 'draw up a report on the operation of this Directive and submit it to the European Parliament and to the Council' by 25 October 2015, and every three years thereafter.
Direktiivi artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et „hiljemalt 25. oktoobriks 2015 ja seejärel iga kolme aasta tagant koostab komisjon käesoleva direktiivi toimimise kohta aruande ja esitab selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule".
Noting that the OECD Health at a Glance report for 2017 estimates that in EU countries the average spent on healthcare is 10% of GDP; and that Eurostat reported EU GDP in 2017 at €15.3 trillion; the expenditure across the EU on cross-border healthcare incurred under the Directive may therefore be estimated at 0.004% of the EU-wide annual healthcare budget.
Kui arvestada, et OECD 2017. aasta aruande Health at a Glance hinnangul kulutati ELi riikides tervishoiule keskmiselt 10% SKP-st ning Eurostati andmetel oli ELi SKP 2017. aastal 15,3 triljonit eurot, moodustas direktiivi alusel kogu ELis osutatud piiriüleste tervishoiuteenuste kulu hinnanguliselt 0,004% kogu ELi aastasest tervishoiueelarvest.
[10: See, for example, case C-372/04 Watts, paragraph 100.]
[10: Vt nt otsus kohtuasjas C-372/04 Watts, punkt 100.]
This may partly be due to the gradual improvements in the information of citizens regarding the Directive and a better awareness on patient rights as a possible consequence.
Selle põhjuseks võib osaliselt olla kodanike direktiivist teavitamise järkjärguline paranemine ning sellest tuleneda võiv parem teadlikkus patsientide õigustest.
Cross-border patient mobility within the EU shows a slight increasing trend over the last three years.
Patsientide piiriülene liikumine on ELis viimasel kolmel aastal pisut suurenenud.
Article 4(3) requires Member States to observe the principle of non-discrimination with regard to patients from other Member States.
Artikli 4 lõikes 3 on sätestatud, et liikmesriigid peavad teistest liikmesriikidest pärit patsientide puhul järgima mittediskrimineerimise põhimõtet.
Recognition of prescriptions
Retseptide tunnustamine
The data presented below covers reports on mobility for three years (2015-17) but the number of countries in each year is not equal.
Allpool esitatud andmed hõlmavad liikumist kolme aasta jooksul (2015-2017), ent riikide arv on eri aastatel erinev.
[44: Communication on enabling the digital transformation of health and care in the Digital Single Market; empowering citizens and building a healthier society, COM(2018) 233 final, 25.4.2018.]
[44: Teatis tervise- ja hooldusvaldkonna digiteerimise võimaldamise kohta digitaalsel ühtsel turul; kodanike võimestamine ja tervema ühiskonna loomine, COM(2018) 233 final, 25.4.2018.]
The general objective of the Directive 2011/24/EU (hereafter 'the Directive') on patients' rights in cross-border healthcare is to facilitate the access to safe and high-quality healthcare in another Member State.
Patsiendiõigusi piiriüleses tervishoius käsitleva direktiivi 2011/24/EL (edaspidi „direktiiv") üldeesmärk on hõlbustada juurdepääsu kvaliteetsetele tervishoiuteenustele teises liikmesriigis.
Article 7(9) permits Member States to limit application of the rules on reimbursement of cross-border healthcare for overriding reasons of general interest.
Artikli 7 lõikega 9 võimaldatakse liikmesriikidel piirata piiriüleste tervishoiuteenuste hüvitamise eeskirjade kohaldamist üldisest huvist tulenevatel ülekaalukatel põhjustel.
The good results of this resource-intensive work have led to fewer administrative burdens on citizens accessing cross-border healthcare, more compressed prior-authorisation systems and lighter procedures for exercising the basic patient rights enshrined in the Directive.
Selle ressursimahuka töö head tulemused on vähendanud piiriüleselt tervishoiuteenuseid kasutavate kodanike halduskoormust, muutnud eellubade süsteeme kompaktsemaks ning hõlbustanud direktiiviga ette nähtud patsiendi põhiõiguste teostamise protseduure.
By using the toolbox disseminated during the Workshop, all NCPs should now be able to explain the distinction between the two legal routes via their websites and to proactively bring them up in contact with patients.
Seminaril levitatud töömeetodeid kasutades peaksid kõik riiklikud kontaktpunktid nüüd suutma selgitada oma veebisaitidel kahe õigusliku võimaluse erinevusi ning neid suhtluses patsientidega ennetavalt tutvustama.
A recent small-scale survey by IF SBH relating mostly to one Member State (Denmark) found that an overwhelming majority of respondents had not even heard about the existence of NCPs.
Hiljutises peamiselt ühte liikmesriiki (Taani) käsitlenud väikesemahulises IF SBH uuringus leiti, et valdav enamik vastajatest polnud riiklike kontaktpunktide olemasolust kuulnudki.
[49: "Study on Cross-Border Cooperation: Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions", Gesundheit Österreich Forschungs und Planungs GmbH, SOGETI, Maastricht University, 2017][50: See the General Secretariat of the Benelux Union studies, e.g. "Barriers and Opportunities in the Benelux", February 2018.]
[49: „Study on Cross-Border Cooperation: Capitalising on existing initiatives for cooperation in cross-border regions", Gesundheit Österreich Forschungs und Planungs GmbH, SOGETI, Maastrichti Ülikool, 2017][50: Vt Beneluxi peasekretariaadi uuringud, nt „Tõkked ja võimalused Beneluxis", veebruar 2018.]
These patterns previously identified have not changed significantly from 2015 to 2017.
Need juba varem kindlaks tehtud mustrid aastatel 2015-2017 oluliselt ei muutunud.
As a result of a systematic assessment of all notified measures, the Commission opened 11 own-initiative investigations gathering information for proper compliance assessment and others are in the pipeline.
Kõikide teatatud meetmete süsteemse hindamise tulemusena alustas komisjon oma algatusel 11 uurimist, et koguda teavet nõuetekohaseks vastavushindamiseks, ning uurimisi on kavas alustada veelgi.
][13: Seven countries (Czech Republic, Estonia, Finland, Lithuania, The Netherlands, Sweden and Norway) did not choose to introduce a prior authorisation system.]
][13: Eellubade süsteemi otsustasid mitte kehtestada seitse riiki (Eesti, Leedu, Madalmaad, Norra, Rootsi, Soome ja Tšehhi Vabariik).]
Cooperation on HTA post 2020 in line with the proposal is expected to help to make innovative health technologies available to Europe's patients, make better use of available resources and improve business predictability.
Ettepaneku kohaselt peaks tervisetehnoloogia hindamise alane koostöö pärast 2020. aastat aitama teha Euroopa patsientidele kättesaadavaks uuenduslikke tervisetehnoloogiaid, kasutada paremini ära olemasolevaid ressursse ning parandada äritegevuse prognoositavust.
ERNs are not directly accessible by individual patients; instead, healthcare providers refer patients to the relevant Network, with their consent and in accordance with the national health systems rules.
Patsiendid Euroopa tugivõrgustikele otse ligi ei pääse; selle asemel suunavad tervishoiuteenuste osutajad patsiendid asjaomase võrgustiku juurde, hankides neilt nõusoleku ja arvestades riiklike tervishoiusüsteemide eeskirju.
A great majority of the issues of compliance examined with Member States at issue have led to a common agreement.
Enamik koos kõnesolevate liikmesriikidega läbi vaadatud vastavusküsimusi on lahendatud vastastikusel kokkuleppel.
Most of the Member States reported having in place a national HTA system for medicinal products (26 Member States and Norway) and/or medical devices (20 Member States and Norway).
Enamik liikmesriike teatasid, et neil on siseriiklik tervisetehnoloogia hindamissüsteem ravimihindamiseks (26 liikmesriiki ja Norra) ja/või meditsiiniseadmete hindamiseks (20 liikmesriiki ja Norra).
Member States therefore can build a comparable cost-based price for the actual cost of the health service, which should be based on objective and non-discriminatory methodology that does not financially discriminate between "domestic" covered under local public schemes and "cross-border" patients for a given intervention.
Seega võivad liikmesriigid tervishoiuteenuse tegeliku kulu jaoks välja töötada võrreldava kulupõhise hinna, mis peab põhinema objektiivsel ja mittediskrimineerival metoodikal, diskrimineerimata konkreetse sekkumise puhul rahaliselt „kodumaiseid" kohalike riiklike skeemide alusel kindlustatud patsiente ja „piiriüleseid" patsiente.
The latter should be seen as an opportunity to improve access to care for patients, to capitalise on economies of scale and to use resources efficiently.
Selles tuleks näha võimalust patsientide ravilepääsu parandamiseks, mastaabisäästu ärakasutamiseks ning ressursside tõhusaks kasutamiseks.
The Directive calls on NCPs to provide patients and health professionals with information on accessibility of hospitals for persons with disabilities (Article 4(2)(a)).
Direktiiviga kutsutakse riiklikke kontaktpunkte üles andma patsientidele ja tervishoiutöötajatele teavet puudega inimeste haiglatele juurdepääsu kohta (artikli 4 lõike 2 punkt a).
Taking into account the variation in the number of Member States providing feedback on the number of requests received, and noting the limited variation in the spread of requests (in all three years the total number of requests was dominated by Poland and Lithuania which together accounted for more than 50% of all requests for information across all Member States), there has been little change in the level of enquiry about access to cross-border healthcare made by citizens.
Võttes arvesse saadud taotluste arvu kohta tagasisidet andnud riikide arvu erinevust ning pidades silmas, et taotluste jagunemises oli vähe erinevusi (kõigil kolmel aastal paistsid taotluste koguarvu poolest silma Poola ja Leedu, kelle arvele langes üle 50% kõikidest liikmesriikides esitatud infopäringutest), ei ole kodanike piiriülesele tervishoiule juurdepääsu päringute hulk oluliselt muutunud.
These virtual networks that bring together healthcare providers across Europe to tackle complex or rare medical conditions, so that it is the medical knowledge that travels and not the patient, are certainly an example of good practice.
Need virtuaalsed võrgustikud, mis ühendavad tervishoiuteenuste osutajaid kõikjalt Euroopast, et võidelda kompleks- ja harvikhaigustega ning panna patsientide asemel liikuma meditsiinilised teadmised, on kahtlemata parima tava näiteks.
Interestingly, the requirement for professional liability insurance came up during the completeness checks as a problematic issue in several Member States.
Üllatuslikult osutus täielikkuse kontrolli käigus mitmes liikmesriigis probleemseks teemaks kutsealane vastutuskindlustus.
Besides exchanging information on relevant policy developments in the area of HTA, in the past three years the HTA Network developed important policy papers such as the 'Added Value of the European Cooperation in the Joint HTA of Medical Devices' in October 2015 and a 'Reflection Paper on Synergies between Regulatory and HTA issues' in November 2016.
Lisaks tervisetehnoloogia hindamise valdkonna asjaomaste poliitiliste arengutega seotud teabe jagamisele töötas tervisetehnoloogia hindamise võrgustik eelnenud kolme aasta jooksul välja olulised poliitikadokumendid, nagu 2015. aasta oktoobris dokumendi „Tervisetehnoloogia ühishindamise Euroopa koostöö lisandväärtus meditsiiniseadmete alal" ning 2016. aasta novembris „Aruteludokumendi sünergiate kohta reguleerimis- ja tervisetehnoloogia hindamise küsimustes".
[21: It should be noted that France was able to report data on healthcare subject to PA only in 2016.
[21: Tuleb märkida, et Prantsusmaa suutis eellubadega hõlmatud tervishoiuteenuste kohta esitada vaid 2016. aasta andmed.
The proposal sets out a support framework and procedures for cooperation on HTA at Union level and common rules for clinical assessments of health technologies.
Ettepanekus on sätestatud toetusraamistik ja protseduurid tervisetehnoloogia hindamise alaseks koostööks Euroopa Liidu tasandil ning tervisetehnoloogia kliinilise hindamise ühiseeskirjad.
If there is no comparable price for domestic patients, Article 4(4) places an obligation on providers to charge a price calculated according to objective, non-discriminatory criteria.
Kui oma riigi patsientide jaoks võrreldav hind puudub, kohustab artikli 4 lõige 4 teenuseosutajaid kasutama objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumite alusel arvutatud hinda.
[22: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1154&langId=en]
[22: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1154&langId=et]
However, as explained in recital 46 to the Directive, in certain cases, the benefits should be provided under the Regulations, unless otherwise requested by the patient.
Samas, nagu direktiivi põhjenduses 46 märgitud, tuleks soodustusi anda määruste alusel, kui patsient pole taotlenud vastupidist.
The eHealth Network is a voluntary network composed of national authorities responsible for eHealth that works towards interoperable applications and enhanced continuity of and access to care.
E-tervise võrgustik on e-tervise eest vastutavate riiklike asutustest vabatahtlik võrgustik, mis töötab rakenduste koostalitlusvõime ning ravi järjepidevuse ja parema juurdepääsetavuse parandamise nimel.
The Commission identified four priority areas for the compliance assessment which had the greatest potential to act as barriers to patients if left unaddressed: systems of reimbursement, use of prior authorisation, administrative requirements and charging of incoming patients.
Komisjon määras kindlaks neli tähtsaimat vastavushindamise valdkonda, mille puhul mittevastavus võinuks olla patsientidele suurimaks tõkkeks: hüvitamissüsteemid, eellubade kasutamine, haldusnõuded ning mujalt pärit patsientidelt tasu võtmine.
[28: IF SBH (International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus) and EDF (European Disability Forum), "Impact of Cross-border Healthcare on Persons with Disabilities and Chronic Conditions", 2017 ][29: https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/cross_border_care/docs/2015_operation_report_dir201124eu_en.pdf]
[28: IF SBH (International Federation for Spina Bifida and Hydrocephalus) ja EDF (European Disability Forum), „Impact of Cross-border Healthcare on Persons with Disabilities and Chronic Conditions", 2017 ][29: https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/cross_border_care/docs/2015_operation_report_dir201124eu_et.pdf]
A recent study of the Commission on the information provided to patients shows that in-depth information on patients' rights is generally lacking on NCP websites, including insight into what to do in the case of undue delay.
Komisjoni hiljutisest patsientidele antava teabe uuringust nähtub, et riiklike kontaktpunktide veebisaitidel ei pakuta üldjuhul põhjalikku infot patsientide õiguste kohta, sealhulgas selgitusi, kuidas toimida põhjendamatu viivituse korral.
This would suggest that while 50% of patient mobility may be driven by issues of proximity, and possibly also collaborations between clinicians in border regions, a very significant part may also reflect patients' desires to receive healthcare in a place of their choice.
Sellest võiks järeldada, et kuigi 50% patsientide liikumisest võib olla ajendatud lähedusest, ning võimalik, et ka piirialade arstide koostööst, võib märkimisväärne osa olla seotud ka patsientide sooviga saada tervishoiuteenuseid enda valitud kohas.
According to a survey of NCPs, a number of Member States continue to express concern about communicating the complexities of the current legal situation.
Riiklike kontaktpunktide uuringust ilmnes, et mitmed liikmesriigid on endiselt mures praeguse keeruka õigusliku olukorra selgitamise pärast.
Article 9(1) of the Directive requires Member States to ensure that administrative procedures for cross-border reimbursement are based on objective, non-discriminatory criteria which are necessary and proportionate to the objective to be achieved.
Vastavalt direktiivi artikli 9 lõikele 1 peavad liikmesriigid tagama, et piiriülese hüvitamisega seotud haldusmenetlused põhinevad objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumitel, mis on seatud eesmärgi saavutamiseks vajalikud ja proportsionaalsed.
Article 7(11) requires such limitations to be necessary and proportionate, and not to constitute a means of arbitrary discrimination or an unjustified obstacle to free movement.
Artikli 7 lõikes 11 sätestatakse, et need piirangud peavad olema vajalikud ja proportsionaalsed ega tohi kujutada endast meelevaldset diskrimineerimist ega vaba liikumise põhjendamatut takistamist.
In addition, a written confirmation is required from the healthcare provider on its availability to grant the requested healthcare in the period indicated by the applicant for prior authorisation.
Lisaks nõutakse eelloa saamiseks tervishoiuteenuse osutaja kirjalikku kinnitust, et ta on taotleja märgitud ajavahemikul valmis taotletavat tervishoiuteenust osutama.
Information on complaint procedures and settlement of disputes was also scarce, as well as information on the time period required to process reimbursements and prior authorisation requests.
Vähe on ka infot kaebuste esitamise protseduuride ja vaidluste lahendamise kohta, samuti infot hüvitamise ja eelloataotluste menetlustähtaegade kohta.
Under the eHDSI Infrastructure, the first wave of voluntary cross-border exchanges of patient summaries and ePrescriptions is set to begin by a few pioneering countries by the end of 2018; with around 20 Member States expected to participate by 2020.
eHDSI infrastruktuuri raames peaks mõnes eestvedajariigis 2018. aasta lõpuks algama esimesed patsientide andmekaartide ja e-retseptide vabatahtlikud piiriülesed vahetused; 2020. aastaks peaks osalevaid liikmesriike olema umbes 20.
In 2015, some 2 million such requests were issued by Member States, while reimbursements for cross-border treatments under the Directive not requiring PA amounted to just over 180,000 in 2015.
2015. aastal esitasid liikmesriigid umbes 2 miljonit sellist taotlust, samas kui eelloa nõudeta piiriülest ravi direktiivi alusel hüvitati 2015. aastal vaid pisut enam kui 180 000 juhul.
][16: Articles 8(2)(b) and (c) also allow Member States to require prior authorisation when the healthcare involves treatments presenting a particular risk for the patient or the population, or when it is provided by a healthcare provider that could give rise to serious and specific concerns relating to the quality or safety of the care.]
][16: Artikli 8 lõike 2 punktide b ja c kohaselt võivad liikmesriigid nõuda eelluba ka tervishoiuteenuste puhul, millega kaasnev ravi kujutab endast erilist riski patsiendi või elanikkonna jaoks, või mida pakub tervishoiuteenuse osutaja, kelle on puhul on tõsine ja konkreetne põhjus kahelda tervishoiuteenuste kvaliteedis või ohutuses.]
As indicated in recital 44 to the Directive and according to the constant case-law of the Court of Justice, Member States may make reimbursement of the costs of cross-border healthcare subject to prior authorisation when it is both necessary and reasonable; such a scheme must also be based on objective and non-discriminatory criteria.
Vastavalt direktiivi põhjenduses 44 märgitule ning Euroopa Kohtu väljakujunenud kohtupraktikast tulenevalt võivad liikmesriigid piiriüleste tervishoiuteenuste kulude hüvitamise tingimusena nõuda eelluba, juhul kui see on vajalik ja mõistlik; ka peab asjaomane süsteem põhinema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumitel.
[51: See more details in the Commission report on the operation of the Directive published on 4 September 2015 (COM(2015) 421 final).]
[51: Üksikasjalikum teave on 4. septembril 2015 avaldatud komisjoni aruandes direktiivi toimimise kohta (COM(2015) 421 final).]
The main difference between the Directive and the Regulations as regards the reimbursement rights is that under the Regulations, patients are entitled to healthcare abroad as if they were insured under the social security system of the Member State of treatment.
Hüvitise saamise õigustega seoses on direktiivi ja määruste põhierinevuseks asjaolu, et määruste alusel on patsientidel õigus saada välismaal tervishoiuteenuseid nii, nagu oleksid nad kindlustatud selle liikmesriigi sotsiaalkindlustussüsteemi alusel, kus raviteenust osutatakse.
The Network laid the foundations for the eHealth Digital Service Infrastructure (eHDSI), an IT system funded by the Connecting Europe Facility and the Member States, and adopted guidelines on Patient Summaries (November 2013) and on ePrescriptions (November 2014) .
Võrgustikuga pandi alus e-tervise digitaalsete teenuste infrastruktuurile (eHDSI), mis on Euroopa ühendamise rahastu ja liikmesriikide rahastatav IT-süsteem, ning võeti vastu patsientide andmekaartide suunised (novembris 2013) ja e-retseptide suunised (novembris 2014).
Second, in its Communication on the Digital Transformation of Health and Care, the Commission put forward further measures on eHealth (see Chapter 4.2).
Teiseks pani komisjon oma teatises tervise- ja hooldusvaldkonna digiteerimise kohta ette täiendavad e-tervise alased meetmed (vt punkt 4.2).
eHealth
E-tervis
Their aim is to help diagnose and treat patients suffering from rare, complex and low prevalence diseases that require highly specialised healthcare and a concentration of knowledge and resources.
Nende eesmärk on diagnoosida ja ravida patsiente, kellel on harvik-, kompleks- või vähelevinud haigused, mis nõuavad ülispetsialiseeritud tervishoiuteenuseid ning teadmiste ja ressursside koondamist.
Data from Member States on information requests received by National Contact Points
Liikmesriikide andmed riiklikele kontaktpunktidele laekunud infopäringute kohta
This is identical to "conformity checks" in the terminology used in the Commission Communication "EU Law: Better results through better application" C/2016/8600, OJ C 18, 19.1.2017 final, p. 10-20.
See on identne „nõuetele vastavuse " tähendusega komisjoni teatises „ELi õigus: parema kohaldamisega paremad tulemused" C/2016/8600, ELT C 18, 19.1.2017 final, lk 10-20.
The findings show that, while information provision through NCP websites was well taken care of for several categories, there remains a need to further improve the websites.
Järeldustest nähtub, et ehkki mitmes kategoorias on riiklike kontaktpunktide veebisaitidel info esitamise eest hästi hoolt kantud, on endiselt vajalik neid veebisaite edasi arendada.