natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While there is optimism in Europe about the economy recovering, the risks to growth in developing economies have increased somewhat recently.
Kuigi Euroopas ollakse majandusolukorra paranemise suhtes üldiselt optimistlikud, on viimasel ajal mõnevõrra suurenenud riskid arenevate turgude kasvu suhtes.
Eesti Pank's forecast in December predicted that growth in the economy will accelerate this year and will stand at 2.6% in 2014.
Eesti Panga detsembris avaldatud prognoosi järgi majanduskasv sellel aastal kiireneb ja 2014. aasta kasvuks kujuneb 2,6%.
Additional information:  Ingrid Mitt  Public Relations Office  Eesti Pank  Eurosystem  Tel: +372 668 0965, +372 512 6843  Email: ingrid.mitt [at] eestipank.ee  Press enquiries: press [at] eestipank.ee
Lisateave:  Ingrid Mitt  Avalike suhete allosakond  Eesti Pank  Eurosüsteem  Tel: 668 0965  E-post: ingrid.mitt [at] eestipank.ee  Meediapäringud: press [at] eestipank.ee
Preliminary assessments show that average annual inflation in the euro area slowed in January from 0.8% to 0.7%*.
Euroala keskmine aastane hinnakasv pidurdus jaanuaris esialgse hinnangu kohaselt 0,8%lt 0,7%ni*.
The causes of the slowdown in inflation in Estonia were similar to those in the other countries of the euro area.
Inflatsiooni aeglustumise põhjused olid Eestis sarnased ülejäänud euroala riikidega.
This is why inflation fell despite the faster rise in the prices for the rest of the consumer basket.
See oli ka põhjus, miks inflatsioon hoolimata ülejäänud tarbijakorvi hinnakasvu kiirenemisest aeglustus.
Among these were several manufactured products and food products.
Nende hulgas oli  mitmeid tööstustooteid ning toiduaineid.
Food products as a whole were 3.2% more expensive in January than a year earlier.
Toiduained tervikuna kallinesid jaanuaris 3,2% võrreldes aasta varasemaga.
Price growth was maintained by a seasonal rise in the prices of fruit and vegetables and by an increase in alcohol excise.
Hinnatõusu hoidis üleval  puu- ja köögiviljade hooajaline kallinemine ning alkoholi aktsiisi tõus.
The rise in tobacco excise will most likely be passed into consumer prices during the next three months because of stocks in warehouses, as happened last year.
Tubakaaktsiisi tõusu mõju avaldub olemasolevate laovarude tõttu tarbijahindades tõenäoliselt järgmise kolme kuu jooksul, nii nagu see toimus ka eelmisel aastal.
Prices for food commodities fell on world markets in January, with rises in only some product groups, notably dairy and meat products.
Toiduainete hinnatase maailmaturul jaanuaris langes, aastavõrdluses kallinesid vaid üksikud kaubagrupid, eelkõige piima- ja lihatooted.
Core inflation in Estonia without energy and food accelerated to 0.8% in January from 0.4% in December.
Eesti alusinflatsioon, st tarbijakorvi kallinemine ilma energia ning toiduaineteta, kiirenes jaanuaris 0,8%ni (detsembris 0,4%).
With communications included, services inflation was 1.2% in January.
Koos sidega oli teenuste hinnatõus jaanuaris 1,2%.
Factors holding down core inflation other than the fall in communication prices were weak economic activity in Estonia's neighbours and a strengthening of the euro over the year.
Lisaks side odavnemisele hoidsid alusinflatsiooni väiksena ka nõrk majandusaktiivsus Eesti naaberriikides ning euro kursi tugevnemine aastavõrdluses.
However core inflation rose by an estimated 0.3 percentage points as the effect of free public transport in Tallinn passed out of the calculation.
Alusinflatsiooni suurendas samas arvestuslikult 0,3 protsendipunkti Tallinna tasuta ühistranspordi mõju kadumine.
The slowing of inflation in clothing and footwear prices since autumn was noteworthy among prices of manufactured goods.
Tööstuskaupade hulgas on tähelepanuväärne riiete ja jalatsite inflatsiooni aeglustumine alates eelmise aasta sügisest.
Eesti Pank’s forecast expects consumer price inflation in Estonia to be 2.1% in 2014.
Eesti Panga prognoosi kohaselt kujuneb Eesti tarbijahindade inflatsiooniks 2014. aastal 2,1%.
Background
SISSEJUHATAVAD MÄRKUSED
Statistically, this is captured by official growth data of early 90ies (Figure 1).
Statistiliselt kajastavad seda ametlikud kasvuandmed 90ndate aastate alguses (Joonis 1).
Following a clear rule-based monetary policy has been one central ingredient of the transition strategy in this 'environment of change'.
Sellises 'muutuvkeskonnas' rakendatud üleminekustrateegia keskseks komponendiks on olnud selgelt piiritletud reeglitel rajaneva rahapoliitika järgimine.
Estonia started with DEM-based currency board arrangement immediately after the introduction of an independent legal tender and has followed this strategy ever since.
Kohe pärast sõltumatu seaduslikult kehtiva oma raha sisseviimist rakendas Eesti DEM-il baseeruva fikseeritud valuutakursi ning pole sellest strateegiast seni kõrvale kaldunud.
Although many other elements of economic restructuring carried probably also a big part of the burden, the monetary strategy has been probably the single most important factor in anchoring the functioning of the market economy and supporting stable framework for reallocation of resources and building up new private and public sector institutions (Table 1).
Kuigi suure osa koormast võtsid kõigi eelduste kohaselt enda kanda teised majanduse ümberkorraldamise faktorid, on monetaarstrateegia tõenäoliselt olnud tähtsaim tegur turumajanduse funktsioneerimise kinnistamisel, ressursside ümberjaotamise stabiilse raamistiku toetamisel ja uute era- ja riigisektori ettevõtete ja asutuste ülesehitamisel (Tabel 1).
Dynamics and flexibility of the labor force has been high, especially in 1992-1994 when the average yearly hiring and separation rates reached well above 20%.
Tööjõu dünaamika ja paindlikkus on olnud kõrge, eriti aastatel 1992-1994, kui keskmine igaastane tööhõive alustamise ja katkestamise määr ületas tunduvalt 20%.
Leaving aside the transitional recession immediately after the 1992 currency reform lasting till 1995, the average growth rate of the Estonian economy has exceeded 5 percent (in the years 1995-2001).
Jättes kõrvale üleminekuga seotud majandussurutise, mis algas vahetult pärast 1992. a rahareformi ja kestis kuni 1995. aastani, on Eesti majanduse kasvumäär ületanud 5 protsenti (aastatel 1995-2001).
GDP per capita in constant prices has increased by about 40 percent, nominal wages 2.4 times and real wages by a third over the same period.
Samal perioodil on SKP inimese kohta püsihindades kasvanud ligi 40 protsenti, nominaalpalk 2,4 korda ja reaalpalk kolmandiku võrra.
Productivity growth in manufacturing over the last five years has exceeded two times the cumulative rate of REER.
Tootlikkuse kasv töötlevtööstuses on viimase viie aasta jooksul ületanud kaks korda REER kumulatiivmäära.
Even with the current slowdown in Estonia's subcontracting industry direct exports have maintained their positive and quite stable growth rate (~10% y-o-y).
Isegi praeguse languse juures Eesti alltöövõtutööstuses on otseeksport säilitanud oma positiivse ja küllaltki stabiilse kasvutempo (~10% läbi aastate).
Experiences of transition under currency board - overview
ÜLEMINEKU KOGEMUS FIKSEERITUD VALUUTAKURSI TINGIMUSTES - ÜLEVAADE
It is of course difficult to compare different periods of transition along the same parameters.
On muidugi raske võrrelda ülemineku erinevaid perioode ühesuguste parameetrite alusel.
However, there are clearly some general conclusions from these 10 years that are relevant for analyzing optimality of different scenarios towards the European Economic and Monetary Union (EMU).
Kuid võib selgelt teha üldise iseloomuga järeldused neist 10 aastast, mis on olulise tähtsusega selleks, et analüüsida erinevate stsenaariumide optimaalsust Euroopa Raha- ja Majanduse Liidu (EMU) suhtes.
The first conclusion is clearly of no surprise: exchange rate stability has brought about decisive and successful stabilization of inflation.
Esimene järeldus on ootuspärane: vahetuskursi stabiilsus on toonud endaga kaasa inflatsiooni otsustava ja eduka stabiliseerumise.
This is, of course, not too surprising given the openness of Estonian economy as well as its early adoption of liberal trade and capital mobility regimes.
See ei üllata, kui võtta arvesse Eesti majanduse avatust ning selle õigeaegset kohandumist liberaalse kaubanduse ja kapitali mobiilsuse reþiimiga.
Even more importantly, both inflation and real effective exchange rate have generally followed a fairly stable path over these difficult years.
Veel enam, nii inflatsioon kui ka reaalne toimiv vahetuskurss on nende raskete aastate kestel käinud üldjoontes küllaltki stabiilset rada.
In particular, after the "testing periods" of Asian and Russian crisis of 1997 and 1998, the credibility has remained solid.
Muuseas on pärast Aasia ja Venemaa 1997 ja 1998 kriiside "katsetusi" usaldusväärsus jäänud püsima.
Thirdly, while Estonian economy experienced considerable output volatility in 1998-1999, the subsequent quick recovery from a strong external shock is a sign that the currency board provides fast and credible signals for the economy to react on changes in global environment.
Kolmandaks, kui Eesti majandus koges tunduvat toodanguväljaske kõikumist aastatel 1998-1999, siis järgnev kiire taastumine seda tabanud välisest löögist on märk, et fikseeritud vahetuskurss võimaldab saada kiireid ja usaldusväärseid vihjeid, mis võimaldavad majandusel reageerida globaalse keskkonna muudatustele.
As a result, the periods of restructuring have been fairly short and reallocation of resources has happened efficiently.
Selle tulemusena on restruktureerimisperioodid olnud küllaltki lühikesed ja ressursside ümberjaotamine on toimunud tõhusalt.
Specifically, by stabilizing external prices, it has provided at least some anchor not only for inflation but also for unavoidable and massive changes in the price structure.
Täpsemalt, läbi välishindade stabiliseerimise on see võimaldanud saada vähemalt mingi ankru mitte ainult inflatsioonile, vaid ka vältimatutele ja massilistele muudatustele hinnastruktuuris.
This leads us to a conclusion, that in addition to a macroeconomic stabilization, credible fixed exchange rate regime provides the economy also microeconomic advantages and assists its flexibility.
Selle põhjal saame järeldada, et lisaks makromajanduslikule stabiliseerumisele võimaldab usaldusväärne fikseeritud vahetuskursireþiim majandusel saada mikromajanduslikke eeliseid ja soodustada majanduse paindlikkust.
This, by definition, reduces the merits of exchange rate as a tool for adjustment.
Kindlasti vähendab see vahetuskursi väärtust reguleerimisvahendina.
In conclusion, Estonian experience has shown that with sufficient credibility and relevant policy support in the fiscal and structural front (eg financial sector strength), fixed exchange rate arrangement can deliver the effects expected from it in theory
Järelikult on Eesti kogemus näidanud, et piisava usaldusväärsuse ja asjakohase toetuse puhul fiskaalsel ja struktuursel rindel (näiteks finantssektori tugevus), suudab fikseeritud vahetuskursisüsteem anda tulemusi, mida sellelt teooria põhjal oodatakse.
Linking past with future - from currency board to monetary union?
MINEVIKU SIDUMINE TULEVIKUGA - FIKSEERITUD VAHETUSKURSILT RAHALIITU?
Keeping the above in mind, it is not surprising that the currency board framework has built up considerable legitimacy among Estonian electorate.
Ülaltoodut arvestades pole üllatav, et suur osa Eesti valijaskonnast loeb fikseeritud vahetuskursi süsteemi õigustatuks.
Therefore, it is rational to assume, that voters require very thorough and understandable reasoning to change the system that has proven its efficiency.
Seepärast on loomulik eeldada, et hääletajad nõuavad põhjalikku ja arusaadavat motiveeringut oma tõhusust juba tõestanud süsteemi muutmiseks.
The only obvious alternative that seems to be accepted by the public today is to join a stable monetary union -- EMU.
Ainsaks avalikkuse poolt praegu aktsepteeritavaks alternatiiviks on liitumine stabiilse rahaliiduga, milleks on EMU.
At some point the public acceptance of single currency seemed to be even stronger than joining the European Union itself.
Teatud ajahetkel näis ühtse valuuta aktsepteerimine rahva poolt olevat isegi tugevam kui soov liituda Euroopa Liiduga.
Definitely, there is a threat that in this context the public misunderstands some critical elements.
Kindlasti aga on olemas teatud oht, et selles kontekstis jäävad avalikkusele mõned olulised momendid segaseks või saadakse neist valesti aru.
Most importantly, currency union, contrary to unilateral commitments, is by definition a "team-project" that could theoretically influence some economic policy discussions - ie restrain independent policy-making even beyond monetary policy framework.
Tähtis on mõista, et rahaliit on, vastupidiselt ühepoolsetele kohustustele, kindlalt "meeskonnaprojekt", mis võib teoreetiliselt mõjutada teatud majanduspoliitika väitlusi, st pidurdada sõltumatut poliitikaloomet isegi väljaspool monetaarpoliitika raamistikku.
However, compared to the currency board situation, objective argumentation should not be very different.
Kuid võrreldes fikseeritud vahetuskursi puhul kehtiva olukorraga ei tohiks objektiivne argumentatsioon olla palju erinev.
From economic point of view there would be only few technical differences for the economic agents on monetary front.
Majanduslikust vaatevinklist vaadatuna pole tehnilised erinevused majandustegijate jaoks raharindel suured.
The interest and exchange rate policies change only to the extent there are inefficiency margins today due to independent currency system (Figure 3).
Intressi- ja vahetuskursi poliitika muutub vaid sedavõrd, kuivõrd tänapäeval eksisteerivad, tänu sõltumatule valuutasüsteemile, ebatõhususe marginaalid (Joonis 3).
Transmission mechanism works to large extent similarly under credible currency board and within the monetary union.
Ülekandemehhanism töötab suures osas analoogiliselt usaldusväärse fikseeritud vahetuskursi puhul ning rahaliidu piires.
There are definitely some changes due to presumably deeper integration of real economy and financial markets.
Vaieldamatult toimuvad mõningad muudatused tänu eeldatavalt sügavamale materiaalmajanduse ja finantsturgude integratsioonile.
However, this does not change basic paradigm the firms and individuals have been working recent 10 years.
Kuid see ei muuda alusparadigmat, mille järgi ettevõtted ja füüsilised isikud on viimase 10 aasta kestel töötanud.
It is therefore not surprising that when combining politics and economics the only serious strategy towards the EMU is the one that leads directly from currency board towards eurozone.
Seepärast pole üllatav, et poliitika ja majanduse ühendamisel on ainsaks tõsiseks strateegiaks liikumisel EMU poole see, mis viib fikseeritud vahetuskursilt otse eurotsooni suunas.
It is logical to assume that baseline scenario for Estonia, which is least shocking for the economy, is to continue with the unilateral currency board commitment until the EMU accession and to join the single currency with the present parity.
On loogiline eeldada, et baasiliseks stenaariumiks Eesti jaoks, mis ei seaks ohtu majanduse, oleks jätkata ühepoolse fikseeritud vahetuskursiga kuni astumiseni EMU-sse ja liitumiseni ühtse rahaga praeguse pariteedi alusel.
However, the above argumentation should not in any way give a false signal that the accession is not facing potential threats even under the currency board.
Kuid ülaltoodud argumentatsioon ei tohiks mingil viisil anda valesignaali, et liitumisega ei kaasne potentsiaalseid ohtusid, mis on olemas isegi fikseeritud vahetuskursi puhul.
Broadly speaking, these could be separated into two.
Laias laastus võib neid ohtusid jagada kaheks grupiks.
Firstly, there are, like under any other currency regime, question marks about how well the macroeconomic stability is preserved in the accession process.
Esiteks, nagu iga teise valuutareþiimi puhul tekib küsimus, kas liitumisprotsessis säilib makromajanduslik stabiilsus.
Secondly, even if the logic of baseline scenario is definitely a strong one, there are questions about its fitness into "the club rules" that can not be overlooked.
Teiseks, isegi kui baas-stsenaariumi loogika on vaieldamatult tugev, tekivad küsimused selle sobivuse kohta "klubireeglitega", mida ei saa ignoreerida.
Economic challenges of monetary accession are two-fold.
Rahaliitu astumisega seonduvad majanduslikke raskuseid on kahte tüüpi.
Firstly, there are doubts that higher credibility and possibly also some sort of accession-related speculations could induce too high level of both private and public investment, that by definition should be partially financed by capital inflows.
Esiteks on väljendatud kahtlust, et suurem usaldusväärsus ja võib-olla samuti mingid liitumisega seonduvad mõttekäigud võivad stimuleerida liiga kõrge era- ja riiklike investeeringute taseme, mida osaliselt finantseeritakse kapitali sissevoolu teel.
Leaving aside credibility related issues of the accompanying current account deficit, there is acute threat of resource misallocation and/or excessive price pressures and maybe also resulting speculative pressures on financial markets.
Jättes kõrvale sellega kaasneva jooksevkonto defitsiidi ja usaldusväärsusega seonduvad küsimused, on olemas terav ressursside väärjaotuse ja/või liiga tugeva hinnasurve oht, ning samuti sellest tulenev spekulatiivse surve oht finantsturgudel.
Arguably, if materialized, this could hamper the prospects for fast real convergence.
Väidetakse, et realiseerudes võib see takistada kiire reaalse konvergentsi väljavaateid.
Secondly, there are doubts, whether Estonian good track record of fiscal discipline could be preserved during the accession, possibly hurting the basis of efficient functioning of the currency board or even the smooth functioning of economy in the monetary union.
Teiseks väljendatakse kahtlust, kas Eesti suudab liitumisprotsessis säilitada oma fiskaalse distsipliini reputatsiooni, andes seega löögi fikseeritud vahetuskursi tõhusa toimimise alustele või isegi majanduse sujuvale funktsioneerimisele rahaliidus.
This threat could be generated by excessive financing needs of accession related projects if other expenses are not correspondingly restrained.
Selle ohu võivad esile kutsuda liitumisega seonduvate projektide ülemäärased finantseerimisvajadused, kui teisi kulusid ei õnnestu vastavalt ohjata.
Or if accession related "herd behavior" of the financial markets makes the temptation of higher borrowing so overwhelming that the political establishment gives in to the pressure.
Või kui liitumisega seonduv finantsturgude "karjainstinkt" teeb suurenenud laenuvõtmise kiusatuse sedavõrd mõjusaks, et poliitilised struktuurid annavad pressingule järele.
Both of these risks could potentially have detrimental effect on the baseline scenario.
Mõlemal neist riskidest võivad potentsiaalselt olla baas-stsenaariumile hukutavad mõjud.
This could happen predominantly because its basic argument - the assumption that long-preserved exchange rate parity provides also equilibrium exchange rate for the entrance to the monetary union - becomes considerably weaker in the public debate.
See võib juhtuda peamiselt seetõttu, et põhiargument - eeldus, et kaua toiminud vahetuskursi pariteet võimaldab saavutada tasakaalus vahetuskursi sisenemiseks rahaliitu - jääb avalikus debatis jõuetuks.
However, even if these threats should be taken seriously during the policy discussions, they are definitely not sufficient to ex ante challenge present base-line scenario.
Kuid isegi kui neid ohtusid tuleb poliitikat puudutavates diskussioonides tõsiselt võtta, on nad kindlasti ebapiisavad olemasoleva baas-stsenaariumi ex ante kõigutamiseks.
Firstly, Estonian economy and monetary system has already faced restructuring pressures over the transition period.
Esiteks on Eesti majandust ja monetaarsüsteemi juba üleminekuperioodil tabanud restruktureerimisega seonduvad pinged, mis on edukalt ületatud.
And one should not forget that Estonian trade and capital flows have been fully liberalized already for nearly 10 years.
Samuti ei tohi unustada, et Eesti kaubandus- ja kapitalivood on olnud peaaegu 10 aastat täiesti liberaalsed.
The shocks have been massive both in terms of capital and trade flows as well as prices.
Löögid majandusele on olnud tunduvad, nii kapitali- ja kaubandusvoogude kui ka hindade mõttes.
One example is interest rates where the largest share of EU accession effect is already priced in.
Üheks näiteks võib võtta intressimäärad, kus on arvestatud lõviosa EL-ga liitumise mõjudest.
Also, much of the legislation is already or will be harmonized well before monetary union.
Samuti on tunduv osa seadusandlusest juba harmoniseeritud või harmoniseeritakse kindlasti enne rahaliitu.
In this light it is quite difficult to envisage that the future periods would by definition generate bigger threats to stability or per se induce less conservative macromanagement on fiscal side.
Selles valguses on päris raske ette kujutada, et tulevikuperioodid peaksid tekitama suuremaid ohte stabiilsusele või per se stimuleeriks vähem konservatiivset makrojuhtimist fiskaalsel poolel.
If the rigid monetary framework has managed to stabilize economy thus far, there are no reasons to believe it would do less so either within the EU or even within the EMU.
Kui jäigal monetaarsel raamistikul on õnnestunud seni majandust stabiliseerida, pole põhjust uskuda, et seda ei õnnestu teha EL või isegi EMU raames.
Therefore, although both of these challenges should be taken seriously, there are no arguments why they should work against otherwise logical move from currency board towards the EMU.
Seepärast, olgugi et mõlemat probleemi peab võtma tõsiselt, pole olemas pädevaid argumente, mis osutaks, et nad töötavad ülejäänus vastu loogilisele liikumisele fikseeritud vahetuskursilt EMU suunas.
Additionally, several of above-mentioned risks are actually better coped within currency union and not outside of it.
Peale selle, mitme ülalnimetatud riskiga saab tegelikult kergemini hakkama rahaliidu piires, mitte sellest väljaspool.
Challenges of accession - "rules of the club"
LIITUMISE PROBLEEMID - "KLUBIREEGLID"
This is not to say that Estonia does not potentially face these problems.
Sellega ei taheta aga öelda, et Eestil ei tuleks nende probleemidega rinda pista.
There are different academic arguments why the transition economies should face the equilibrating real exchange rate appreciation during the transition.
On toodud mitmesuguseid akadeemilisi väiteid tõestamaks, miks üleminekumajandused peavad tingimata kokku põrkuma üleminekuperioodil reaalset vahetuskurssi tasakaalustava revalveerimisega.
True, there are theoretical discussions why, how fast and how much exactly.
Tõsi, on olemas teoreetilised arutlused, kui kiiresti ja kui palju täpselt.
But even if we do not agree to which level (Vienna?
Kuid kui me isegi ei nõustu tasemega (Viin?
Andalusia?
Andaluusia?
Helsinki?) and when (5, 10 or 20 years?) we should expect this convergence to happen then for simplicity one should plainly restate the statistics, that there is considerable room for potential price level convergence over the coming years (Figure 4).
Helsinki?) ja ajakavaga (5, 10 või 20 aastat?), millal selline konvergents peaks toimuma, peaks lihtsuse mõttes statistiliste andmete najal näitama, et lähiaastatel on potentsiaalse hinnataseme konvergentsi jaoks tunduv kasvuruum olemas (Joonis 4).
As exchange rate has been fixed to Euro, Estonian experience is similar to the results delivered in many theoretical works.
Kuna vahetuskurss on fikseeritud Euro suhtes, on Eesti kogemus sarnane tulemustega, mis on esitatud paljudes teoreetilistes töödes.
Over the last couple of years the inflation differential has fluctuated around an average of 2% level compared to Eurozone (Figure 5) while growth differential has reached on average about 3,5% level.
Viimase paari aasta jooksul on inflatsiooni diferentsiaal võrreldes eurotsooniga kõikunud umbes 2% tasemel (Joonis 5), samal ajal on kasvudiferentsiaal saavutanud keskmise taseme 3,5%.