natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Generaladvokat LA Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling') den 19. juni 2003.
This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Original version: French Completed on 30.09.2003 Catalogue No: QD-AC-03-017-EN-C
Ugen 23. - 27. juni 2003
OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
Sag C-72/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Portugisiske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-72/02 Commission of the European Communities v Portuguese Republic Environment and consumers
Sag C-233/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-233/00 Commission of the European Communities v French Republic Environment and consumers
Sag C-404/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Statsstøtte
Case C-404/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain State aid
Sag T-72/01 Norman Pyres / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case T-287/02 Asian Institute of Technology (AIT) ν Commission of the European Communities External relations
Sag T-175/03 . ~ Norbert Schmitt / Det Europæiske Genopbygningsagentur Tjenestemandsvedtægten
Case T-41/01 Rafael Pérez Escolar ν Commission of the European Communities State aid
Sag T-287/02 Asian Institute of Technology (AIT) / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Forbindelserne udadtil
Case C-293/00 Kingdom of the Netherlands ν Commission of the European Communities
Sag T-41/01 Rafael Pérez Escolar / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
Case C-222/01 British American Tobacco Manufacturing BV ν Hauptzollamt Krefeld
Sag C-293/00 Kongeriget Nederlandene / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-396/01 Commission of the European Communities ν Ireland
Sag C-501/01 Kongeriget Nederlandene / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-246/01 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands
Sag C-496/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Case C-4967Ö1 Commission of the European Communities ν French Republic
Sag C-72/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Portugisiske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-72/02 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Environment and consumers
»Traktatbrud — direktiv 92/43IEØF og 79I409IEØF — bevaring af naturtyper og vilde fugle* (Domstolens plenum)
(Failure of a Member State to fulfil its obligations -Directives 92/43/EEC and 79/409/EEC -Conservation of natural habitats and wild birds) (Full Court)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 4. marts 2002 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 23 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dytog planter, og i henhold til artikel 18 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, idet Den Portugisiske Republik ikke i sin retsorden har gennemført følgende bestemmelser:
By application lodged at the Court Registry on 4 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action in which it sought a declaration that, by failing to implement in national law:
- artikel 3, stk. 3, artikel 10, artikel 11 og artikel 12, stk. 4, i direktiv 92/43
Article 3(3), Article 10, Article 11 and Article 12(4) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, and
- artikel 7, 8 og 12 i direktiv 79/409, og ikke har foretaget en korrekt gennemførelse af følgende bestemmelser:
Article 7, Article 8 and Article 12 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, and by failing to implement correctly:
- artikel 1, artikel 6, stk. 1-4, og artikel 12, stk. 1, litra d), i direktiv 92/43
Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(lXd) of Directive 92/43, and
- artikel 2, artikel 4, stk. 1 og 4, samt artikel 6 i direktiv 79/409.
Article 2, Article 4( 1 ) and (4) and Article 6 of Directive 79/409, the Portuguese Republic has failed to fulfil its obligations under Article 23 of Directive 92/43 and Article 18 of Directive 79/409.
Hvad angår de klagepunkter, som Kommissionen har anført, er det med undtagelse af den manglende gennemførelse af artikel 12 i direktiv 79/409 ubestridt, at artikel 3, stk. 3, artikel 10, artikel 11 og artikel 12, stk. 4, i direktiv 92/43 samt artikel 7 og 8 i direktiv 79/409 ikke er blevet gennemført i portugisisk ret.
As regards the claims made by the Commission other than that alleging failure to implement Article 12 of Directive 79/409, it is not disputed that Article 3(3), Article 10, Article 11 and Article 12(4) of Directive 92/43 and Article 7 and Article 8 of Directive 79/409 have not been implemented in Portuguese law.
Det er ligeledes ubestridt, at artikel 1, artikel 6, stk. 1-4, og artikel 12, stk. 1, litra d), i direktiv 92/43 samt artikel 2, artikel 4, stk. 1 og 4, og artikel 6 i direktiv 79/409 ikke er blevet korrekt gennemført i intern ret af de portugisiske myndigheder. Følgelig bør der gives Kommissionen medhold i dens søgsmål vedrørende disse bestemmelser.
Nor is it disputed that Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(lXd) of Directive 92/43 and Article 2, Article 4(1) and (4) and Article 6 of Directive 79/409 were not correctly implemented in national law by the Portuguese authorities.
Kommissionen den, for at Kommissionen kan kontrollere medlemsstaternes overholdelse af det pågældende direktiv.
Artide 12(1) of Directive 79/409 requires the Member States to draw up every three years a report on the implementation of national provisions taken under that directive and forward it to the Commission so that it can check that the directive has been complied with by the Member States.
Denne bestemmelse vedrører således kun forholdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen.
That provision thus concerns only the relations between those Member States and the Commission.
I denne sag har Kommissionen på ingen måde godtgjort, at overholdelsen af denne forpligtelse kræver vedtagelse af særlige gennemførelsesforanstaltninger i den nationale retsorden.
In the present case, the Commission has not established that compliance with that obligation requires the adoption of specific implementing measures in national law.
— artikel 3, stk. 3, artikel 10, artikel 11 og artikel 12, stk 4, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter artikel 7 og 8 i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, og ikke har foretaget en korrekt gennemførelse af følgende bestemmelser: artikel 1, artikel 6, stk 1-4, og artikel 12, stk 1, litra d), i direktiv 92/43
Article 3(3), Article 10, Article 11 and Article 12(4) of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, and
- artikel 2, artikel 4, stk 1 og 4, samt artikel 6 direktiv 79/409.
Article 7 and Article 8 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds, and by failing to implement correctly:
I øvrigt frifindes Den Portugisiske Republik
Article 1, Article 6(1) to (4) and Article 12(l)(d) of Directive 92/43, and
Præjudiciel »Landbrug —fælles markedsordning for korn — løbende licitationsprocedure — kärnprodukt bestemt til udførsel til AVS-lande — omstændighed, der f år fristen for fremlæggelse af bevis for overgang til fri omsætning i modtagerlandet til at løbe — artikel 8, stk 2, andet afsnit, andet led, i forordning (EF) nr. 2372/95 og artikel 47, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3665/87* (Tredje Afdeling)
Preliminary ruling (Agriculture —Common organisation of the markets in cereals —Standing invitation to tender — Cerealproducts for export to ACP States —Event causing time to begin to run for production of proof of entry for consumption into the State of destination —Second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation (EC) No 2372/95 and Article 47(2) of Regulation (EEC) No 3665/87) (Third Chamber)
Ved kendelse af 17. juli 2001 har Verwaltungsgericht Frankfurt am Main forelagt et præjudicielt spørgsmål om fortolkningen af artikel 8, stk. 2, andet afsnit, andet led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2372/95 af 10. oktober 1995, og artikel 47, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2955/94 af 5. december 1994.
By order of 17 July 2001 the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main (Administrative Court, Frankfurt am Main) referred to the Court for a preliminary-ruling a question on the interpretation of the second indent of the second paragraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 and of Article 47(2) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987, as amended by Commission Regulation (EC) No 2955/94 of 5 December 1994.
Glencore deltog i den licitation, der blev åbnet ved forordning nr. 2372/95.
Glencore took part in the standing invitation to tender opened by Regulation No 2372/95.
Selskabet fik tilslag for en mængde på i alt 102 359 tons blød hvede, og det stillede derpå den sikkerhed på 60 ECU/ton, der nævnes i artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 2372/95.
It was awarded a total quantity of 102 359 tonnes of common wheat and then furnished the security of ECU 60 per tonne provided for in Article 8(2) of Regulation No 2372/95.
Den bortliciterede bløde hvede gennemgik toldformaliteterne og forlod pr. skib Fællesskabets område i løbet af januar-marts 1996.
The common wheat in question was cleared through customs and left the territory of the Community by ship between January and March 1996.
I henhold til artikel 8, stk. 2, andet afsnit, første led, i forordning nr. 2372/95 blev sikkerheden på 20 ECU/ton frigivet af Bundesanstalt, efter at der var fremlagt bevis for, at den afhentede vare havde forladt Fællesskabets toldområde.
In accordance with the first indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation No 2372/95, the security of ECU 20 per tonne was released by the Bundesanstalt following production of proof that the goods had left the customs territory of the Community.
Imidlertid blev de dokumenter, der godtgjorde, at varen var overgået til fri omsætning i det eller de modtagende AVS-lande, først indleveret til Bundesanstalt den 24. juni 1997, altså mere end 18 måneder efter antagelsen af udførselsangivelsen.
However, the documents proving entry of the goods for consumption into the ACP State or States of destination were not lodged with the Bundesanstalt until 24 June 1997, that is to say more man 18 months after acceptance of the export declaration. laration.
Bundesanstalt inddrog 15% af den stillede sikkerhed på 40 ECU/ton og henviste som hjemmel til artikel 22, stk. 2 og 3, og artikel 29 i forordning nr. 2220/85, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, andet afsnit, andet led, og artikel 2 i forordning nr. 2372/95, artikel 17, stk. 5, i forordning nr. 2131/93 samt til artikel 18 og artikel 47, stk. 2, i forordning nr. 3665/87.
The Bundesanstalt declared 15% of the security of ECU 40 per tonne to be forfeit, citing as legal basis Article 22(2) and (3) and Article 29 of Regulation No 2220/85, in conjunction with the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) and Article 2 of Regulation No 2372/95, Article 17(5) of Regulation No 2131/93, and Articles 18 and 47(2) of Regulation No 3665/87.
Efter forgæves at have klaget over denne afgørelse om sikkerhedens delvise fortabelse anlagde Glencore den 3. april 1998 sag ved Verwaltungsgericht Frankfurt am Main med påstand om annullation af afgørelsen.
After unsuccessfully contesting the decision on the partial forfeiture of its security, Glencore brought an action before the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main on 3 April 1998, seeking annulment ofthat decision.
Da Verwaltungsgericht Frankfurt am Main fandt, at afgørelsen af den verserende tvist kræver en fortolkning af artikel 8, stk. 2. andet afsnit, andet led, i forordning nr. 2372/95 og artikel 47, stk. 2, i forordning nr. 3665/87, har den besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Taking the view that the outcome of the dispute before it required an interpretation of the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation No 2372/95 and of Article 47(2) of Regulation No 3665/87, the
»Skal artikel 8, stk. 2, andet afsnit, andet led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2372/95 af 10. oktober 1995 fortolkes således, at artikel 47, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 kun anvendes analogt på den betingelse, at tolvmånedersfristen for beviset for indførsel til det pågældende AVS-land først begynder at løbe, når hovedforpligtelsen i henhold til denne forordning, nemlig indførslen til AVS-landet, er opfyldt?«
'Must the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 be interpreted as meaning that Article 47(2) of Commission Regulation (EC) No 3665/87 of 27 November 1987 must be simply applied by analogy, so that the 12-month time-limit for supplying proof of importation into the ACP State concerned does not begin to run until the primary requirement imposed by that regulation, namely the importation into the ACP State, is fulfilled?'
Det fremgår af bestemmelserne i artikel 8, stk 2, andet afsnit, andet led, i forordning nr. 2372/95 og artikel 47, stk. 2, i forordning nr. 3665/87, at den frist på 12 måneder, som en erhvervsdrivende har for at føre bevis for den bløde hvedes overgang til fri omsætning i det eller de modtagende AVS-lande, begynder at løbe på datoen for antagelsen af udførselsangivelsen.
It is clear from the second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Regulation No 2372/95 and Article 47(2) of Regulation No 3665/87 that the 12-month period within which the operator must supply proof of entry for consumption of the common wheat into the ACP State or States of destination starts to run on the date of acceptance of the export declaration.
Det fremgår klart af anden og tredje betragtning til forordning nr. 2372/95, at dens hovedformål er at sikre, at den bløde hvede faktisk når frem til bestemmelsesstedet.
It is evident from the second and third recitals in the preamble to Regulation No 2372/95 that its principle objective is to ensure mat the common wheat actually reaches its destination.
Med dette formål for øje er der sat en streng frist for forpligtelsen til at eksportere til det eller de modtagende AVS-lande, og den sikkerhed, der er fastsat i samme forordnings artikel 8, stk. 2, bidrager til at sikre overholdelsen af denne forpligtelse.
To that end, the obligation to export to the ACP State or States of destination is subject to a strict time-limit, compliance with which is in part ensured by the security provided for in Article 8(2) ofthat regulation.
»Artikel 8, stk 2, andet afsnit, andet led, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2372/95 af 10. oktober 1995 om åbning af løbende licitationer vedrørende salg afbageegnet blød hvede fra det franske og det tyske interventionsorgan med henblik på udførsel til en rækkeAVS-lande i løbet afproduktionsåret 1995/96 skal fortolkes således, at beviset for indførsel afvaren til de pågældende AVS-lande, som krævesfor frigivelse af sikkerheden på 40 ECU/ton, i henhold til artikel 47, stk 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner f or landbrugsprodukter, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2955/94 af 5. december 1994, skal føres inden for en frist på 12 måneder efter datoen for antagelsen af udførselsangivelsen, undtagen i tilfælde af force majeure, eller såfremt eksportøren, skønt han hargort sig umagefor at fremskaffe dette bevis, ikke har kunnet fremlægge det inden for nævnte frist, og den kompetente myndighed har givet ham forlængede frister. «
'The second indent of the second subparagraph of Article 8(2) of Commission Regulation (EC) No 2372/95 of 10 October 1995 on the issuing of standing invitations to tender for the sale of common wheat ofbreadmaking quality held by the French and German intervention agencies for export to certain ACP countries in the 1995/96 marketing year must be interpreted as meaning that proof of importation of the goods into the ACP State or States concerned, which is necessary for release of the security of ECU 40 per tonne, must be supplied, in accordance with Article 47(2) of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products, as amended by Commission Regulation (EC) No 2955/94 of 5 December 1994, within 12 months following the date of acceptance of the export declaration, except in cases offorce majeure or where the exporter, having acted with diligence in seeking to obtain thatproof, is unable to submit it within that period and the competent authority has granted an extension of the deadline. '
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 23 January 2003.
Præjudiciel »Erhvervstilknyttet pensionsforsikring — forsikring tegnet hos et selskab, der er etableret i en anden medlemsstat —forskellig skattemæssig behandling —foreneligheden med artikel 49 EF* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Occupational endowment pension insurance —Policy taken out with a company in another Member State —Difference in tax treatment — Compatibility with Article 49 EC) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 23. oktober 2001 har Regeringsrätten (Sveriges øverste forvaltningsdomstol) forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktaten, særlig artikel 49 EF.
By order of 23 October 2001 the Regeringsrätten (Supreme Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the EC Treaty and, in particular, Article 49 EC.
Ola Ramstedt og Skandia (herefter »sagsøgerne i hovedsagen«) har aftalt, at en del af Ola Ramstedts pension skal sikres ved, at Skandia tegner en erhvervstilknyttet pensionsforsikring i det danske livsforsikringsselskab Skandia Link Livsforsikring A/S, i det tyske livsforsikringsselskab Skandia Lebensversicherung AG eller i det britiske livsforsikringsselskab Skandia Life Assurance Ltd (herefter »de udenlandske forsikringsselskaber«).
Mr Ramstedt and Skandia agreed that part of Mr Ramstedt's pension was to be provided by Skandia's taking out an occupational pension insurance policy with the Danish life assurance company Skandia Link Livforsikring A/S, the German life assurance company Skandia Lebensversicherung AG or lhe English Ufe assurance company Skandia Life Assurance Ltd (the 'foreign insurance companies').
Ola Ramstedt og Skandia anmodede Skatterättsnämnden om forhåndsbesked med henblik på at få oplyst 1) om Skandia havde ret til fradrag i indkomsten for præmierne til en forsikring tegnet hos et af de ovenfor nævnte udenlandske forsikringsselskaber og i bekræftende fald, på hvilket tidspunkt, 2) om det havde betydning for besvarelsen af dette spørgsmål, at de udenlandske forsikringsselskaber forpligtede sig til at give de svenske skattemyndigheder oplysninger om de beløb, der ville blive udbetalt til Ola Ramstedt i medfør af den omhandlede forsikringsaftale, og 3) om Ola Ramstedt skulle angive de til ham udbetalte beløb som erhvervsindkomst og i bekræftende fald, på hvilket tidspunkt.
Mr Ramstedt and Skandia applied for an advance ruling from the Skatterättsnämnden (Council for Advance Tax Rulings) in order to establish (1) whether Skandia was entitled to deduct from taxable income the premiums for an insurance policy taken out with one of the above foreign insurance compames and, if so, (2) whether the answer to that question would be different if those foreign insurance companies undertook to provide income statements to the Swedish tax authorities for the payments made to Mr Ramstedt under the insurance policy in question, and (3) whether Mr Ramstedt should declare the payments received from the insurance as earned income and, if so, when.
I sin forhåndsbesked af 1. februar 2000 udtalte Skatterättsnämnden, at Skandia ikke havde ret til fradrag for betalte præmier, men at en ret til fradrag for pensionen ville opstå, når denne kom til udbetaling.
In its advance ruling of 1 February 2000 the Skatterättsnämnden found that Skandia was not entitled to deduct premiums paid but that a right to deduct arose in respect of the pension benefits when they were paid out.
Endvidere blev det oplyst, at Ola Ramstedt skulle beskattes af pensionsudbetalingerne.
It also found that Mr Ramstedt should be taxed on the benefits paid under the contract.
Ola Ramstedt og Skandia har anlagt sag til prøvelse af forhåndsbeskeden ved Regeringsrätten.
Mr Ramstedt and Skandia appealed against this advance ruling to the Regeringsrätten.
Herefter har Regeringsrätten besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
It is against that background that the Regeringsrätten decided to stay proceedings and refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»Skal fællesskabsrettens bestemmelser om fri bevægelighed for personer, tjenesteydelser og kapital, særligt artikel 49 EF, sammenholdt med artikel 12 EF, fortolkes således, at de er til hinder for anvendelse af nationale skatteregler, som indebærer, at en forsikring, som tegnes hos et forsikringsselskab i England, Tyskland eller Danmark, og som opfylder de betingelser, som i Sverige stilles til en erhvervstilknyttet pensionsforsikring - bortset fra betingelsen om, at den skal være tegnet hos et forsikringsselskab, der er etableret i Sverige - behandles som en kapitalforsikring med de heraf følgende indkomstskattemæssige virkninger, som, alt efter omstændighederne i det enkelte tilfælde, kan være mindre fordelagtige end de skattemæssige virkninger, som en erhvervstilknyttet pensionsforsikring medfører?«
'Are the provisions of Community law on freedom of movement for persons, services and capital, in particular Article 49 EC, in conjunction with Article 12 EC, to be interpreted as meaning that they preclude application of national tax rules under which an insurance policy issued by an insurance company in the UK, Germany or Denmark which meets the conditions laid down in Sweden for occupational pension insurance, apartfrom the condition that the policy must be issued by an insurance company operating in Sweden, is treated as an endowment insurance policy with income tax effects which, depending on the circumstances in the individual case, may be less favourable than the tax effects of an occupational pension policy?'
Spørgsmålet, om traktatens bestemmeher om fri udveksling af tjenesteydelser finder anvendelse
Applicability of Treaty provisions relating to freedom to provide services
I det foreliggende tilfælde udgør de præmier, som Skandia betaler, den økonomiske modydelse for den pension, der vil blive udbetalt til Ola Ramstedt, når denne ophører med at arbejde.
In fact, the premiums which Skandia pays are the consideration for the pension which will be paid to Mr Ramstedt when he retires.
Det har ingen betydning, at Ola Ramstedt ikke selv betaler præmierne, da artikel 50 EF ikke kræver, at tjenesteydelsen betales af den, som modtager ydelsen.
It is irrelevant mat Mr Ramstedt does not pay the premiums himself, as Article 50 does not require that the service be paid for by those for whom it is performed.
Efter de svenske regler skal en arbejdsgiver, som har tegnet en forsikring hos et forsikringsselskab i en anden medlemsstat, vente, indtil pensionen til den tidligere ansatte kommer til udbetaling, for at kunne gøre brug af fradragsretten.
In the Swedish system, an employer who has taken out an insurance policy with an insurer established in another Member State has to wait until pension benefits are paid to his employee to enjoy the right to deduct.