natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ej heller bør man vælge diabetikere, thyrotoksikere og epileptikere, da uregelmæssige arbejdstider og dermed forbunden reduktion i søvnmængde sandsynligvis vil gøre deres tilstand værre (Rutenfranz, Colquhoun, Knauth & Ghata, 1977). Selv folk med identiske sygehistorier adskiller sig imidlertid med hensyn til deres evner til at magte eller tåle de forskellige forstyrrelser, der er forbundet med skiftarbejde, og der er gjort flere forsøg på at skelne imellem dem. Disse forsøg kan i store træk inddeles i to hovedfremgangsmåder.
Nevertheless, this correlation, between the 'mean' adjustment score and the scores on the Rs scale of the CTQ, was one that might have been predicted (see Monk & Aplin, 1980). Thus Rigid sleepers tended to be more disrupted, i.e. showed less adjustment, than flexible sleepers. This correlation was not, however, echoed on the CTI Rs scale. There are at least two possible reasons for these dis appointing results. First, the time change involved was a very small one, and indeed the results of related jet-lag studies would predict immediate adjustment to a change of this magnitude. Although we have previously shown a significant disruptive effect of such a onehour change (Monk & Folkard,1976) and indeed have found small but significant correlations with individual difference measures (Monk & Aplin, 1980), the data tends to be rather 'noisy'. Thus the failure to find more substantial correlations may simply reflect the impoverished nature of the data. Secondly, and perhaps more importantly, the study was con ducted on the Spring change when people effectively 'lose an hour1 in bed. Thus no adjustment would result in people waking up later than normal. Given the fact that many of the sample had to get up by a certain time in order to get to work, or take their children to school, etc., many of them would have Page 121
For det andet,i det andet ydertilfælde kan folks pointantal på standard personlighedsopgørelser undersøges i håbet om, at disse kan have sammenhæng med tilpasning. En tredje forskningsretning, et 'kompromis', kan også skelnes og søger at kombinere fordelene ved begge fremgangsmåder.
23 been forced to adjust immediately, by using alarm clocks, even though their natural' sleep/wake cycle may not have adjusted.
Dette har medført udviklingen af målrettede spørgeskemaer, der forsøger at skelne mellem folk, hvis normale cirkadiske rytmer har forskellige karakteristikker.
In view of this we are currently conducting a study on a sub-sample of the general public group to examine individual differences in the adjust ment to the Autumn change.
Fordelene ved denne kompromis-fremgangsmåde er (a) at den undgår den tidsrøvende nødvendighed af at indsamle store datamængder for at kunne bestemme et menneskes cirkadiske rytmer og (b) at den afslører dimensioner af 'personlighed', der har indlysende sammenhæng med karakteristikker af cirkadiske rytmer, dvs. prøverne har høj nominel validitet.
4.4.(b) The adjustment of the shiftworkers' circadian rhythms in temperature These results are described in detail in Appendix 5.
Ulemperne ved denne fremgangsmåde er, at den mangler objektiviteten ved en faktisk bestemmelse af menneskers rytmekarakteristikker, og at der ulig 'standard' personlighedsdimensioner kun findes ringe teoretisk baggrund som basis for resultaternes fortolkning.
Briefly, of the 34 shiftworkers who completed the individual difference questionnaires, 12 provided relatively complete two-hourly temperature readings while awake for an entire shift cycle (28 days).
Af praktiske grunde vil disse vidnesbyrd blive overvejet inden for rammerne af den ovenstående klassifikation, skønt det bør bemærkes, at denne klassifikation i nogle tilfælde er ret vilkårlig.
Inspection of these individuals' data indicated that they differed markedly from one another in the response of their circadian temperature rhythm to the shift system.
På dette område har hovedvægten været lagt på at skelne mellem folk, hvis rytmer når et maksimum tidligt på dagen, og folk, hvis maksimum nåes senere på dagen.
Some showed virtually no adjustment of their temperature rhythm, while others showed extremely good adjust ment.
Disse 'faseforskelle' i cirkadiske rytmer er blevet givet megen opmærksomhed og har medført udviklingen af forskellige spørgeskemaer med sigte på 'morgenhed' (se afsnit 1.4 (c)).
It was found that for all but three of these subjects these differences could be expressed in terms of the 'dominant periodicity' in their data, assessed by means of fitted co sines.
Man har formodet, at forskelle mellem menneskers fase for deres 'normale' cirkadiske rytmer kan genspejle forskelle i deres rytmers 'endogene' periode.
These dominant periods ranged from 2 3.8 to 25.3 hours, and were found to show a high negative correlation (r = -0.725) with scores on the Horne/Ostberg M scale.
Folk med en sen fase kan således have en endogen periode, der er noget større end for folk med en tidlig fase.
Thus evening types tended to show complete adjustment, while morning types showed none.
Da cirkadisk tilpasning til skiftarbejde, og især til natskift, medfører 'strækning' eller 'sammentrækning' af cirkadiske rytmer (afhængigt af vekslingsretningen), taler sandsynligheden for, at disse forskelle kan være vigtige
The implications of these findings are discussed in Appendix 5, but they do suggest that the Horne/Ostberg M scale may be a powerful predictor of the circadian adjustment to shiftwork.
I almindelighed støtter litteraturen på dette område dette synspunkt, idet folk med sene maksima udviser bedre tilpasning (se Âkerstedt & Froberg, 1976). De iagttagne forskelle har imidlertid i mange tilfælde været ret små, og der er vidnesbyrd, som tyder på, at folk med sene maksima tilpasser sig hurtigere, selv til faseavanceringer, hvor folk med tidlige maksima teoretisk set skulle være fordelagtigt stillet (Colquhoun, 1979). Opmærksomheden har i mindre grad været rettet imod amplituden af folks cirkadiske rytmer. Aschoff (1978) og Reinberg et^ al.
General Adjustment 5.1 Do scores on the scales relate to more general measures of adjustment? We have made no attempt to relate scores on the various scales to more general measures of adjustment in experienced shiftworkers during the course of this year.
Folk med små rytmeamplituder kan således tilpasse sig hurtigere end dem med store amplituder. Disse resultater bør ses i kontrast med resultater af Andlauer et_ al.
Nevertheless, it is of interest to note that our CTQ has recently been used in two shiftwork studies in which general measures of adjustment have been obtained, since such studies can at least give some evidence of concurrent validity.
(1965, 1977, 1979), der fandt, at langtids tolerans over for skiftarbejde står i forbindelse med en relativ stor amplitude på mundtemperatur.
5.2 Summary of Gianni Costa's shiftwork study In this study, conducted by Gianni Costa in Verona, an Italian version of the CTQ was administered to 120 experienced nurses working on a rotating shift system.
Disse resultater fremhæver tydeligvis nødvendigheden af ikke blot at betragte cirkadisk tilpasning, men også mere almindelige mål for tilpasning til skiftarbejde.
In addition to the completing of the CTQ, these subjects were also given a set of seven questions (using visual analogue scales) con cerning their general adjustment to shiftwork.
Det kan ikke antages, at folk, hvis cirkadiske rytmer udviser bedst tilpasning, nødvendigvis er dem, der bedst er i stand til at magte eller tåle skiftarbejde.
These questions are detailed in Table 5.2.1. and included questions on health, sleep and social life.
De af Reinberg et al. opnåede resultater (1980) lader endog formode, at i forhold til amplitude kan det mod satte være tilfældet.
Of the 120 nurses (36 males and 49 females), 85 provided complete records.
Endeligt bør det tilføjes, at konsekvensen af folks cirkadiske rytmer fra dag til dag også kan være vigtig ved bestemmelse af tilpasningsevne.
Correlations were computed between the scores on the Rs, V and M scales of the CTQ and the scores on the seven general adjustment scores from these 85 nurses.
Der er kun udført relativt lidt forskning over denne aspekt, men der er tegn som tyder på, at den kan vise sig at være en vigtig dimension af individuelle forskelle i cirkadiske rytmers karakteristikker (Colquhoun & Folkard, 1978; Folkard, Monk & Lobban, 1979). 1.4 (b) Personlighedsforske11e
As a check, the correlations were also computed separately for the males and females, but their results were very similar.
I dette afsnit skal vi betragte forskelle mellem mennesker, der er baseret på 'standard' personlighedsopgørelser, frem for dem, der er specielt beregnet til at udlede karakteristikker af cirkadiske rytmer.
In view of this only the correlations for the whole group are shown in Table 5.2.1.
Praktisk talt al denne forskning omhandler personlighedsdimensionen af 'ekstroversion/ introversion', der er en af hoveddimensionerne i H.J. Eysenck's (1967) teori om personlighed.
The scores on some of the questions have been inverted such that high scores always reflect good adjustment. The results shown in Table 5.2.1. are clearly encouraging.
Personlighedsforskelle mellem ekstroverte og introverte antages at genspejle en forskel i hvileniveauet af corticalvækkelse og autonom aktivering.
All three scales showed significant correlations with these general measures of adjustment.
Vækkelse betegner i denne sammenhæng en almindelig, ikke-specifik tilvækst i fysiologisk aktivitet,og introverte anses ifølge Eysenck for at være kronisk mere vakte end ekstroverte.
Of the three scales, the V scale showed the greatest number of significant correlations although it is noteworthy that the sign of the correlations
Colquhoun (1960) var sandsynligvis den første, der lod formode, at der kunnevære en forbindelse mellem introversion/ekstroversion og tidspunktet på dagen.
Thus there was a tendency for Flexible sleepers, who were also vigorous and evening types, to show better adjustment than Rigid sleepers who were languid and morning types.
Noget senere (1967) fandt Blake en betydningsfuld, positiv vekselvirkning mellem introversion og legemstemperatur om morgenen (kl. 8.00) og en betydningsfuld negativ vekselvirkning kl.21.0 og 23.0 og kl. 1.0 om natten.
5.3 Summary of Michael Frese and Anne Rieger's shiftwork study The second study was conducted by Michael Frese and Anne Rieger in West Berlin on 'blue collar' workers in two chemical plants.
Som et 24-timers gennemsnit var vekselvirkningen mellem temperatur og personlighed imidlertid ikke betydningsfuld, muligvis fordi forskellen mellem ekstroverte og introverte i hovedsagen skyldtes, at temperaturen af introverte var tilbøjelig til at stige hurtigere om morgenen og falde tidligere om aftenen.
They used an abbreviated German version of the CTQ but found, following factor analysis, that only the V scale was reliable on this version.
En fornyet analyse af Blake's data viste endvidere, at temperaturforskellen mellem introverte og ekstroverte var betydelig mere udpræget i neurotiske end i 'stabile' emner (Colquhoun & Folkard, 1978). I de fleste af disse undersøgelser anvendtes Heron personlighedsopgørelsen (og ikke EPI), der stort ser er en "uselskabelighedsskala".
Nevertheless, their results were encouraging in that scores on this V scale were found to be highly correlated with various measures of these shiftworkers ' 'well-being'.
Langt de fleste undersøgelser på dette område har skelnet mellem morgen- og aftentyper, hvor de cirkadiske rytmer af enkeltpersoner, som normerer sig selv som morgentyper, når et maksimum eller højdepunkt noget tidligere end aftentypers (Horne & Ostberg, 1976). Skønt det ikke har fået den samme teoretiske validering som EPI eller Heron personlighedsopgørelse, giver Horne/Ostberg spørgeskemaet en nyttig omend ad hoc Eysenck personlighedsopgørelse
However, as Frese and Rieger point out, this could either reflect languid (i.e. non-vigorous) types being unable to cope with shiftwork, or the inability to cope resulting in people becoming more languid.
Der er fundet en større tolerans hos aftentyper til et skift i sove/vågen cyklen (Hildebrandt & Streatman, 1979; Akerstedt & Froberg, 1976b) med et overvejende antal morgentyper, der overføres fra skiftarbejde (Andersen, 1970). Resultater af Ostberg (1973b) lader endvidere formode, at aften typer er mere smidige i deres rutiner end morgentyper, der anses for at være noget mere introverte og usmidige i personlighed (Patkai, 1970, 1971). Denne formodning styrkes af resultaterne, som er opnået af Folkard & Monk (1980) (se tillæg 5) og viser, at aftentyper udviser betydelig bedre tilpasning af deres temperaturrytme til et ugentligtvekslende skiftsystem. Endelig står det klart, at der er andre karakteristikker i cirkadiske rytmer, som kan adskille folk, og som det kan vise sig muligt at bringe for dagens lys ved hjælp af spørgeskemaer.
Namely, that we have identified two dimensions, the rigidity of sleeping habits (Rs) and the ability to overcome drowsiness (V) that not only appear to relate to circadian rhythms and their adjustment, but also to more general measures of adjust ment to shiftwork.
I en tidligere undersøgelse (Folkard, Monk & Lobban, 1979) udviklede vi den cirkadiske type af spørgeskema, der har skalaer for smidigheden af folks sovevaner (faktor Rs) og deres evne Page 100
Furthermore, it appears that these dimensions can be tapped by means of questionnaires, and we have made some progress towards their development.
s til at overvinde søvnighed (faktor V) og en skala for morgenhed (faktor M).
It is, of course, the case that most of the concurrent validity correlations were small and certainly not large enough to allow us to consider using the questionnaires for counselling purposes at their present level of development.
Det vigtigste mål for dette års forskning har været at validere det cir kadiske spørgeskema, sammen med en udvikling derav, den cirkadiske opgørelse .
There are, perhaps, two main reasons for this.
I de følgende afsnit skal vi derfor behandle : De indbyrdes forhold mellem de forskellige skalaer, som er blevet udviklet; den grad i hvilken points på disse skalaer har fobindelse med cirkadiske mål og deres tilpasning; og - i mindre uds trækning - med mere almindelige mål for tilpasning. Før disse resultater betragtes, er det imidlertid nødvendigt at introducere de emnegrupper, der fik tildelt spørgeskemaerne, og naturligvis selve spørgeskemaerne.
First, our estimates of circadian characteristics and adjustment were in many cases based on rather sparse and 'noisy' data. Secondly, our scales as they stand include items that may be relatively insensitive.
I løbet af dette kontraktår har tre prøver af emner udfyldt forskellige spørgeskemaer og givet mål for enten 'normale' cirkadiske rytmer eller for deres tilpasning eller begge dele.
This analysis could take the form of either a factor analysis, or a Guttman or Makken scalogram analysis, and we are currently investigating the relative merits of these procedures.
Disse prøver var vidt forskellige med hensyn til befolkningen, som de blev udtaget af, og med hensyn til de cirkadiske mål, der blev taget.
Indeed, we had hoped to undertake some form of item analysis for inclusion in the current report, but we felt that without better measures against which to judge their success, such analyses would be pointless.
Den første undersøgelse blev foretaget på 123 medlemmer af denne afdelings 'forskningsgruppe'.
This, of course, brings us to our second objective, namely to obtain more reliable estimates of circadian characteristics against which to judge the success of our scales.
Medlemmer rekrutteres fra det brede publikum, der lever i og omkring Brighton, ved hjælp af annoncer indsat i den lokale presse.
What we need are good estimates of the 'normal' characteristics, namely phase, amplitude, and consistency from day to day in a non-shiftworking, but also non-student, population.
De kommer fra et bredt spektrum af baggrunde og adskiller sig i udtalt grad med hensyn til alder, samfundsøkonomisk klasse og intelligens.
If possible, we also need estimates of the adjustment of circadian rhythms in people who are naive to shiftwork. In view of these requirements we have
I betragtning af vort krav om, at de skulle deltage i eksperimenter i arbejdstiden,er der en høj proportion af kvinder.
27 embarked on a study of the autumn daylight saving time change, where measures of adjustment are less contaminated by the masking effects of social and work pressures.
Af de 123 medlemmer af denne gruppe, der deltog i nærværende undersøgelse, var 98 kvinder og 25 mænd.
We are obtaining hourly readings, while awake, for the week before and week after this change in order to allow us to assess the characteristics of 'normal' rhythms, and their adjustment.
Deres gennemsnitsalder var 39,8 år med en standard afvigelse på + 11,1 år.
About 50 members of our General Public group volunteered to take part in this study, and, at the time of writing, over thirty had returned sufficiently complete sets of data for them to be included in our analyses.
Disse medlemmer af det brede publikum udfyldte nogle af spørgeskemaerne om individuelle forskelle, da de deltog i et forberedelsesmøde.
In sum, we feel we have met some success in identifying factors that may prove important in determining adjustment to shiftwork.
Nogen tid senere deltog de alle i en undersøgelse af tilpasningen af deres opvåg ningstid til den tidsændring på en time, som skyldtes forårsovergangen til britisk sommertid.
We have scales that tap ..these factors, although they need to be refined before being used in a longitudinal study.
Denne undersøgelse omfattede deres registrering af deres opvågningstidspunkt hver dag i en uge før og efter denne overgang, der altid finder sted kl. 02.00 på en søndag morgen.
We are currently considering the best way of achieving this refinement, and collecting further data against which to measure its success.
Den anden undersøgelse (vi retter en varm tak til Victoria Leng og
Shiftwork and Health.
Den 3. undersøgelse blev foretaget på 34 skiftarbejdere, der arbejdede på et stort datamatanlæg.
BJERNER, B. & SWENSSON, A. (1953) Shiftwork and rhythm. Acta Medica Scandinavica, Supp. 278, 102 ­ 107. Page 128
Tredive af dem var mandlige og fire kvindelige, og deres gennemsnitsalder var ca. 29 år (standard afvigelse = 6 år).
BLAKE, M. J. F. (1967) Relationship between circadian rhythm of body temperature and introversión-extraversión.
De arbejdede i et ugentligtvekslende skiftsystem, der vekslede i rækkefølgen: Dag - aften - nat - fri.
Nature, 215, No. 5103, 896 - 897.
Desværre fuldførte kun 16 af dem undersøgelsen, og af disse gav kun 12 fuldtud tilstrækkelige temperaturregistreringer,som kunne gøres genstand for detaljeret analyse.
BROWNE, R. C. (19 49) The day and night performance of teleprinter switchboard operators.
Antallet af emner i denne undersøgelse varierede således mellem 34 og 12, afhængigt af dataene, der blev betragtet.
Occupational Psychology, 23, 121 - 126.
Det drejede sig om Heron personlighedsopgørelsen, der havde megen lighed med Eysenck personlighedsopgørelsen, og to afkortede versioner af Horne & Ostbergs morgenhedsspørgeskema, ét vi udviklede, og ét udviklet af Torsvall & Page 102
Springfield, Illinois:Harper & Row. EYSENCK, H. J. & EYSENCK, S. B. G. (1963) The Eysenck Person ality Inventory. Hodder & Stoughton: London. EYSENCK, H. J. & EYSENCK, S. B. G. (1964) Manual of the Eysenck Personality Inventory. University of London Press Ltd. FOLKARD, S. & MONK, T. H. (19 80) Circadian rhythms in human memory. Brit. J. Psychol. 71, 295 - 30 7. FOLKARD, S., MONK, T. H. & LOBBAN, M. C. (19 78) Short and long-term adjustment of circadian rhythms in 'permanent' night nurses. Ergonomics, 21, 785 - 799. Page 129
De fire spørgeskemaer, der overvejes i denne rapport, var således (a) Horne/Ostberg spørgeskemaet, (b) Eysenck personlighedsopgørelsen, (c) det cirkadiske spørgeskema og (d) den cirkadiske opgørelse.
In: P. Colquhoun, S. Folkard, P. Knauth & J. Rutenfranz, (Eds), Experimental Studies of Shift Work. Westdeutscher Verlag: Opladen. OSTBERG, O. (1973a) Circadian rhythms of food intake and oral temperature in 'morning' and 'evening' groups of indi­viduals. Ergonomics, 16, 203 ­ 209.
3.1 Horne/Ostberg morgenhedsspørgeskemaet
OSTBERG, O. (1973b) Interindividual differences in circadian fatigue patterns of shiftworkers. Br. J. Industr. Med. 30, 341 ­ 351.
I nogle ikke offentliggjorte undersøgelser, inkluderende en af vore egne, er der udført faktoranalyser på pointantallene fra dette spørgeskema, og det har vist sig at tappe ikke én, men to dimensioner og somme tider flere.
PATKAI, P. (19 70) Diurnal differences between habitual morning workers and evening workers in some psychological and physiological functions.
På trods af denne komplikation "virker" skalaen så åbenbart i den forstand, at den faktisk skelner mellem folk, hvis cirkadiske rytmer er forskellige.
Report from Psychological Laboratories, University of Stockholm, 311.
Eysenck personlighedsopgørelsen (Eysenck & Eysenck, 1963, 1964) er en af de bedst etablerede personlighedsopgørelser i almindelig brug. Den tapper to hoveddimensioner af personlighed, ekstroversion-introversion og neurose-stabilitet, og har desuden en tredje L-skala til kontrol af, hvorvidt folk 'simulerer godt'. Denne L-skala kan også anses for at være en skala for "samfundsmæssig konformitet", skønt den ikke blev udarbejdet med særligt henblik på dette. Hoveddimensionen af ekstroversion kan foruden underinddeles i to "mindre" dimensioner af "impulsivitet" og "omgængelighed", en vigtig fordel i sammenligning med Heron personlighedsopgørelsen, da der er formodninger om, at høj- og lavimpulsive kan have forskellige cirkadiske rytmer. (Se Revelle et aj_., 1980, og afsnit 1.4 i denne rapport). En gengivelse af Eysenck personlighedsopgørelsen er vist i tillæg 2. Page 103
PROKOP, O. & PROKOP, L. (1955) Ermüdung und Einschlafen am Steuer. Deutsch Zeitschrift fur die gesamte gerichtliche Medizin, 44, 343. REINBERG, Α., ANDLAUER, P., GUILLET, P. & NICOLAI, A. (19 80) Oral temperature, circadian rhythm amplitude, ageing and tolerance to shiftwork. Ergonomics, 23, 55­64. REINBERG, Α., VIEUX, Ν., GHATA, J., CHAUMONT, A. J. & LAPORTE, A. (1978) Circadian rhythm amplitude and individual ability to adjust to shiftwork. Ergonomics, 21, 763 ­ 766 REVELLE, W., HUMPHREYS, M. S., SIMON, L. & GILLILAND, K. (1980) The interactive effect of personality, time of day and caffeine: a t < =st of the arousal model. J. Exp. Psychol. (General), 109, 1 ­ 31. RUTENFRANZ, J., COLQUHOUN, W. P., KNAUTH, P. & GHATA, J. N. (1977) Biomedical and psychosocial aspects of shift work. A review. Scand. J. Work Environ. & Health, 3, 165 ­ 182. Page 131
3.3 Den cirkadiske type af spørgeskema
TAYLOR, P. J. (1969) The problems of shift work. Laboris et Salutis, 4, 15-30.
Vi udviklede selv dette spørgeskema, og det beskrives i enkeltheder af Folkard, Monk & Lobban (1979). Det blev udviklet i et forsøg på at tappe de forskellige dimensioner, ad hvilke individuelle menneskers cirkadiske rytmer kan variere. Mens således Horne/Ostberg spørgeskemaet koncentrerer sig om den cirkadiske rytmes fase, kan individuelle mennesker også have rytmer af forskellige amplituder, af forskellig konstans eller rytmeændringer fra dag til dag. Spørgeskemaet, der vises i tillæg 3, består af tyve spørgs mål,der bruger 10 cm lange visuelle, analoge svarskalaer. Ved en indledende forundersøgelse blev det brugt af 50 sygeplejersker på natarbejde, og der blev foretaget en faktoranalyse af deres pointantal. Der blev funder tre hoveddimensioner. (i) Usmidigheden eller smidigheden af folks sovevaner eller andre vaner (faktor Rs); (ii) evnen eller manglende evne til at overvinde søvnighed, dvs. "vigør" (faktor V) og (iii) morgenhed (faktor M).
TORSVALL, L. & AKERSTEDT, T. (19 79) Shiftwork and diurnal type: A questionnaire study. (Swedish version: Karolinska Institutet, Pubi. No. 102,) VAN LOON, J. H. (1963) Diurnal body temperature curves in shiftworkers. Ergonomics, 6, 267 - 273.