natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Formodningen om, at retsakter, der udstedes af Fællesskabets institutioner, er lovlige, indebærer, at de afføder retsvirkninger, så længe de ikke er blevet trukket tilbage, annulleret under et annullationssøgsmål eller erklæret ugyldige som følge af en præjudiciel forelæggelse eller en ulovlighedsindsigelse (dom af 5.10.2004, sag C-475/01, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 8923, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis).
The principle that acts of the Community institutions are presumed to be lawful means that they produce legal effects until such time as they are withdrawn, annulled in an action for annulment or declared invalid following a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality (Case C-475/01 Commission v Greece [2004] ECR I-8923, paragraph 18, and the caselaw cited).
Det følger af artikel 231, stk. 1, EF, at når et annullationssøgsmål er begrundet, erklærer Fællesskabets retsinstanser den anfægtede retsakt ugyldig.
Under the first paragraph of Article 231 EC when an action for annulment is wellfounded, the Community court must declare the contested act void.
Heraf følger, at Fællesskabets retsinstansers afgørelse om annullation fører til, at den anfægtede retsakt bortfalder med tilbagevirkende kraft i forhold til alle dens retssubjekter (dom af 1.6.2006, forenede sager C-442/03 P og C-471/03 P, P & O European Ferries (Vizcaya) og Diputación Foral de Vizcaya mod Kommissionen, Sml. I, s. 4845, præmis 43). 62
It follows that the Community court’s decision of annulment leads to the disappearance retroactively of the contested act with regard to all persons (Joined Cases C-442/03 P and C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2006] ECR I-4845, paragraph 43). 62
Under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen, finder formodningen om, at retsakter er lovlige, og reglen om en annullations tilbagevirkende kraft anvendelse i nævnte rækkefølge.
In circumstances such as those at issue in the main proceedings, the presumption of lawfulness and the rule that annulment is retroactive apply in turn.
Støtte, der er gennemført efter Kommissionens positive beslutning, formodes at være lovlig indtil Fællesskabets retsinstansers afgørelse om at annullere Kommissionens beslutning.
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community court decides to annul that decision.
Efter datoen for Fællesskabets retsinstansers afgørelse anses den omhandlede støtte følgelig efter artikel 231, stk. 1, EF ikke for at have været erklæret forenelig med fællesmarkedet ved den annullerede beslutning, hvorfor gennemførelsen af støtten skal anses for ulovlig.
Subsequently, on the latter decision, the aid in question is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
Efter en positiv kommissionsbeslutning er annulleret, kan det ikke udelukkes, at en virksomhed, der har modtaget den ulovligt gennemførte støtte, vil kunne henvise til ekstraordinære omstændigheder, der hos denne retmæssigt har kunnet skabe en forventning om, at denne støtte var lovlig, og på grundlag heraf undgå tilbagebetaling (jf. analogt dommen i sagen Kommissionen mod Tyskland, præmis 16, der vedrører en endelig negativ kommissionsbeslutning).
After the annulment of a positive decision of the Commission, a recipient of unlawfully implemented aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus from declining to refund that aid (see, by analogy, Commission v Germany, cited above, paragraph 16, as regards a final negative decision of the Commission).
Domstolen har imidlertid allerede i en situation, hvor Kommissionen oprindeligt havde besluttet ikke at gøre nogen indsigelser gældende over for den omtvistede støtte, fastslået, at en sådan omstændighed ikke kunne antages at have givet den støttemodtagende virksomhed grund til at nære nogen berettiget forventning, eftersom Kommissionens beslutning var blevet anfægtet inden for søgsmålsfristen og derpå annulleret af Domstolen (dom af 14.1.1997, sag C-169/95, Spanien mod Kommissionen, Sml. I, s. 135, præmis 53).
However, the Court has already held, in respect of circumstances where the Commission had initially decided not to raise any objections to the aid in issue, that such fact could not be regarded as capable of having caused the recipient undertaking to entertain any legitimate expectation since that decision had been challenged in due time before the Court, which annulled it (Case C-169/95 Spain v Commission [1997] ECR I-135, paragraph 53).
Domstolen har ligeledes fastslået, at så længe Kommissionen ikke har truffet en beslutning om godkendelse, og så længe fristen for at anlægge søgsmål til prøvelse af en sådan beslutning ikke er udløbet, har støttemodtageren ikke vished med hensyn til lovligheden af den påtænkte støtte, hvilket er det eneste, der ville kunne skabe en berettiget forventning hos støttemodtageren (jf. dom af 29.4.2004, sag C-91/01, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 4355, præmis 66).
The Court has also held that, so long as the Commission has not taken a decision approving aid, and so long as the period for bringing an action against such a decision has not expired, the recipient cannot be sure as to the lawfulness of the proposed aid which alone is capable of giving rise to a legitimate expectation on his part (Case C-91/01 Italy v Commission [2004] ECR I-4355, paragraph 66).
Det skal tilsvarende konstateres, at når der er anlagt et annullationssøgsmål, kan en støttemodtager ikke have en sådan vished, så længe Fællesskabets retsinstanser ikke har truffet endelig afgørelse.
It must be held, likewise, that where an action for annulment has been brought, the recipient is not entitled to harbour such assurance so long as the Community court has not delivered a definitive ruling.
Det andet forelagte spørgsmål skal derfor besvares med, at i en processuel situation som den, der foreligger i hovedsagen, omfatter forpligtelsen i artikel 88, stk. 3, sidste punktum, EF til at afhjælpe virkningerne af en ulovlig støtte også, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder — med henblik på beregningen af de beløb, som støttemodtageren skal betale — perioden, der er forløbet mellem en kommissionsbeslutning, der konstaterer, at den omhandlede støtte er forenelig med fællesmarkedet, og Fællesskabets retsinstansers annullation af nævnte beslutning.
The reply to the second question referred must therefore be that in a procedural situation such as that in the main proceedings, the obligation, arising from the last sentence of Article 88(3) EC, to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, and save for exceptional circumstances, to the period between a Commission decision declaring the aid to be compatible with the common market and the annulment of that decision by the Community court.
Sag C-244/06
Case C-244/06
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Koblenz)
(Reference for a preliminary ruling from the Landgericht Koblenz)
»Frie varebevægelser — artikel 28 EF — foranstaltninger med tilsvarende virkning — direktiv 2000/31/EF — national lovgivning om forbud mod postordresalg af videogrammer, når de ikke er blevet vurderet og klassificeret af den kompetente myndighed med henblik på beskyttelse af mindreårige, og når videogrammerne ikke er forsynet med en angivelse fra denne myndighed af, for hvilke aldersgrupper disse videogrammer er tilladt — videogrammer indført fra en anden medlemsstat, som er blevet vurderet og klassificeret af denne stats kompetente myndighed, og som er forsynet med en angivelse af mindstealder — berettigelse — beskyttelse af børn — proportionalitetsprincippet«
(Free movement of goods — Article 28 EC — Measures having equivalent effect — Directive 2000/31/EC — National rules prohibiting the sale by mail order of image storage media which have not been examined and classified by the competent authority for the purpose of protecting children and which do not bear a label from that authority indicating the age from which they may be viewed — Image storage media imported from another Member State which have been examined and classified by the competent authority of that State and bear an age-limit label — Justification — Child protection — Principle of proportionality)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat P. Mengozzi fremsat den 13. september 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 13 September 2007 . .Judgment of the Court (Third Chamber), 14 February 2008 . . . . . . .
Frie varebevægelser — kvantitative restriktioner — foranstaltninger med tilsvarende virkning(Art. 28 EF)
Free movement of goods — Quantitative restrictions — Measures having equivalent effect(Art. 28 EC)
SAMMENDRAG — SAG C-244/06 målet om beskyttelse af børn, som den pågældende medlemsstat forfølger, hvilket er tilfældet, når den ikke er til hinder for enhver form for markedsføring af videogrammer, som ikke er blevet vurderet, og når det er tilladt at indføre og foretage salg til voksne af sådanne videogrammer, idet det sikres, at børn ikke har adgang til disse videogrammer.
SUMMARY — CASE C-244/06 the objective of protecting children pursued by the Member State concerned, as will be the case where the rules do not preclude all forms of marketing of unchecked image storage media and where it is permissible to import and sell such image storage media to adults, while ensuring that children do not have access to them.
Det kan kun forholde sig anderledes, dersom det fremgår, at proceduren for vurdering, klassificering og mærkning, der er fastsat i denne lovgivning, ikke er let tilgængelig eller ikke kan afsluttes inden for en rimelig frist, eller såfremt et afslag ikke kan indbringes for domstolene.
It could be otherwise only if it appears that the procedure for examining, classifying and labelling image storage media established by those rules is not easily accessible or cannot be completed within a reasonable period or that the decision of refusal cannot be open to challenge before the courts.
En national lovgivning, som forbyder salg og overdragelse pr. postordre af videogrammer, som ikke er blevet vurderet og klassificeret af en kompetent national myndighed eller et nationalt organ for frivillig selvkontrol med henblik på beskyttelse af mindreårige, og som ikke er blevet forsynet med nogen angivelse fra denne myndighed eller fra dette organ af de aldersgrupper, for hvilke de er tilladt, udgør ikke en bestemt form for salg, som kan antages direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne, men derimod en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i artikel 28 EF, som i princippet er uforenelig med de forpligtelser, som følger af denne bestemmelse.
National rules which prohibit the sale and transfer by mail order of image storage media which have not been examined and classified by a competent national authority or by a national voluntary self-regulatory body for the purposes of protecting young persons and which do not bear a label from that authority or body indicating the age from which they may be viewed, does not constitute a selling arrangement which is capable of hindering, directly or indirectly, actually or potentially intra-Community trade, but a measure having equivalent effect to quantitative restrictions within the meaning of Article 28 EC and is, in principle, incompatible with the obligations arising from that provision.
(jf. præmis 29, 32, 35, 42, 47 og 48 samt domskonkl.)
(see paras 29, 32, 35, 42, 47, 48, operative part)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATPAOLO MENGOZZI fremsat den 13. september 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
II — De nationale retsregler
MENGOZZIdelivered on 13 September 2007
Denne anmodning om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 28 EF og 30 EF samt bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (»direktivet om elektronisk handel«) 2.
The reference for a preliminary ruling turns on the interpretation of Articles 28 EC and 30 EC and of the provisions of Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the internal market (‘the directive on electronic commerce’). 2
Anmodningen er fremsat under en sag mellem Dynamic Medien Vertriebs GmbH (herefter »Dynamic Medien«) og Avides Media AG (herefter »Avides«), to selskaber efter tysk ret, vedrørende sidstnævntes postordresalg i Tyskland via internettet af videogrammer, der ikke er blevet vurderet af den
Paragraph 1(4) of the Jugendschutzgesetz (Law on the protection of young persons; the ‘JuSchG’) of 23 July 2002 3defines ‘sale by mail order’ for the purposes of that Law as ‘any transaction for consideration carried out by means of the ordering and dispatch of a product by postal or electronic means without personal contact between the supplier and the purchaser or without technical or other safeguards to ensure that the product is not dispatched to children or adolescents’. 4
Ifølge § 1, stk. 4, i Jugendschutzgesetz (lov om beskyttelse af mindreårige, herefter »JuSchG«) af 23. juli 2002 3er »postordresalg« i henhold til samme lov defineret som »enhver handling mod vederlag, der udføres gennem ordre og forsendelse af en vare via postforsendelse eller elektronisk forsendelse uden personlig kontakt mellem køber og sælger eller uden garanti eller anden sikring om, at de fremsendte varer ikke leveres til børn eller unge« 4.
The reference has been made in the context of a dispute between Dynamic Medien Vertriebs GmbH (‘Dynamic Medien’) and Avides Media AG (‘Avides’), two companies incorporated under German law, relating to the sale in Germany by the latter company, by mail order via the internet, of image storage media that have
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-244/06 salgssteder, hvor kunden ikke kommer normalt, eller pr. postordre« 5.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06 customers do not usually enter, or by mail order.’ 5
Ifølge § 12, stk. 1, i JuSchG må indspillede videobånd og andre videogrammer udelukkende gøres frit tilgængelige for børn og unge, såfremt indholdet er godkendt til deres aldersgruppe og mærket af den øverste delstatsmyndighed eller et organ for frivillig selvkontrol inden for rammerne af proceduren i § 14, stk. 6, i JuSchG, eller såfremt det drejer sig om oplysnings-, uddannelses- eller undervisningsprogrammer, som af leverandøren er mærket med »oplysningsprogram« eller »uddannelsesprogram«.
Paragraph 12(1) of the JuSchG provides that prerecorded video cassettes and other image storage media may be made publicly accessible to a child or adolescent only if the programmes have been authorised for that person’s age range and labelled by the highest authority of the Land or a voluntary selfregulation body under the procedure described in Paragraph 14(6) of the JuSchG or if they are information, educational or training programmes labelled by the supplier as ‘information programmes’ or ‘educational programmes’.
III — Faktiske omstændigheder og retsforhandlinger
III — Facts, the questions referred and course of the proceedings
Avides er en erhvervsdrivende virksomhed med hjemsted i Tyskland, som sælger audiogrammer og videogrammer pr. postordre gennem sin internetside og en platform for elektronisk handel.
Avides, a business established in Germany, sells audio and video media by mail order via its internet site and an electronic trading platform.
udbydes til salg eller på anden måde gøres tilgængelige for børn og unge
be offered, transferred or otherwise made accessible to a child or adolescent;
Nærværende sag drejer sig om selskabets postordresalg i Tyskland af videogrammer (DVD og videokassetter) med nogle japanske tegnefilm, der er kendt under betegnelsen »Anime«, og som indføres fra Det Forenede Kongerige.
The case in the main proceedings relates to that company’s sale by mail order in Germany of image storage media (DVDs or video cassettes) imported from the United Kingdom and containing Japanese animated cartoons known as ‘Anime’.
Inden indførslen er programmerne blevet vurderet af British Board of Film Classification (den nationale censurmyndighed, herefter »BBFC«).
Before being imported, these programmes were examined by the British Board of Film Classification (‘BBFC’).
I henhold til de gældende bestemmelser i Det Forenede Kongerige vedrørende beskyttelse af mindreårige har ovennævnte myndighed
Under the rules on the protection of young persons in force in the United Kingdom, that authority checked the
udbydes til salg eller sælges i detailsalg uden for butikker, i kiosker eller andre
be offered or transferred in retail trade outside of commercial premises, in kiosks or in other sales outlets which
5 — Ikke-officiel oversættelse af den originale tekst i JuSchG.
5 — Unofficial translation of the original text of the JuSchG.
DYNAMIC MEDIEN udsat den verserende sag for at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: vurderet, hvilken målgruppe de er egnet til, og vedtaget, at de skal være »forbudt for unge under 15 år«.
DYNAMIC MEDIEN audience which they target and classified them in the category ‘Suitable only for 15 years and over’.
Videogrammerne bærer som følge heraf et mærkat fra BBFC.
The image storage media in question bear a BBFC label to that effect.
»Er princippet om de frie varebevægelser i […] artikel 28 [EF] til hinder for en tysk retsforskrift, som forbyder postordresalg af videogrammer (DVD’er, videokassetter), når de ikke er forsynet med nogen angivelse af, at der er blevet foretaget en tysk vurdering af, om de er uegnet for mindreårige?
‘Does the principle of the free movement of goods within the meaning of Article 28 EC preclude a provision of German law prohibiting the sale by mail order of image storage media (DVDs, videos) that are not labelled as having been examined in Germany as to their suitability for young persons?
Dynamic Medien, som er konkurrent til Avides, har anmodet Landgericht Koblenz (retten i Koblenz) om at forbyde sidstnævnte at sælge de nævnte videogrammer via postordresalg, idet de ikke har været underlagt vurdering og mærkning i Tyskland i overensstemmelse med den nationale retsforskrift på området, og idet de ikke er forsynet med en angivelse fra en kompetent tysk myndighed af, for hvilke aldersgrupper de er tilladt.
Dynamic Medien, a competitor of Avides, seeks an order from the Landgericht (Regional Court) Koblenz to prohibit Avides from selling the image storage media in question by mail order on the ground that they have not been examined and classified in Germany under the relevant domestic rules and bear no minimum age indication corresponding to a classification decision adopted by a competent German authority.
Det ønskes navnlig oplyst, om forbuddet mod postordresalg af sådanne videogrammer udgør en foranstaltning med tilsvarende virkning i artikel 28 EF’s forstand.
Does the prohibition of mail order sales of such image storage media constitute a measure having equivalent effect within the meaning of Article 28 EC?
Under en sag om foreløbige forholdsregler vedtog Oberlandesgericht Koblenz (Appelretten i Koblenz), at postordresalg af videogrammer, som kun er forsynet med en angivelse fra BBFC af, for hvilke aldersgrupper de er tilladt, er i strid med § 12, stk. 3, i JuSchG og dermed udgør en konkurrencestridig handling.
In proceedings for an interim order, the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Koblenz held that the sale of image storage media by mail order bearing only the minimum age indication set by the BBFC contravened Paragraph 12(3) of the JuSchG and constituted anticompetitive conduct.
Ved afgørelse af 25. april 2006, indleveret den 31. maj 2006, har Landgericht Koblenz
By a ruling of 25 April 2006, lodged on 31 May 2006, the Landgericht Koblenz stayed proceedings in order to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-244/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-244/06
I overensstemmelse med artikel 23 i Domstolens statut har Avides, den tyske regering, Irland og Det Forenede Kongeriges regering samt Kommissionen indgivet skriftlige indlæg.
Pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice, written observations were submitted by Avides, the German Government, Ireland, the United Kingdom Government and the Commission.
Det står også klart, at det både gælder leverandører i Tyskland, såsom Avides, og leverandører i andre lande.
Nor is it disputed that it applies both to suppliers established in Germany, such as Avides, and to suppliers established in other States.
Sidstnævnte præcisering er især vigtig, fordi der i denne sag skal tages stilling til det præjudicielle spørgsmål fremsat af Landgericht Koblenz, idet der tages hensyn til nævnte forbud i den udstrækning det gælder for en erhvervsdrivende, der er etableret i Tyskland, og således ikke i den udstrækning, der er gældende for erhvervsdrivende etableret i en anden medlemsstat 6.
This latter fact is important, primarily because, for the purposes of the present case, in replying to the question from the Landgericht Koblenz it is necessary to consider that prohibition only in so far as it applies to a business established in Germany and not in so far as it is applicable to a business established in another Member State. 6
Repræsentanterne for parterne og for Dynamic Medien har fremført mundtlige indlæg ved retsmødet den 2. maj 2007.
The representatives of those parties and those of Dynamic Medien presented oral argument at the hearing on 2 May 2007.
IV — Retlig vurdering
IV — Legal analysis
A — Undersøgelse af den omhandlende tyske retsforskrift
A — The German legislation in question
Det fremgår i det væsentlige af de specifikke bestemmelser på området, at nævnte videogrammer — med undtagelse af videogrammer med oplysende eller uddannelsesmæssigt indhold og som sådan mærket af leverandøren — hvis de er forsynet med angivelsen »forbudt for mindreårige« fra en kompetent tysk myndighed, eller hvis de
It is apparent from those specific rules that, in essence, image storage media — with the exception of those containing information programmes or educational programmes and labelled as such by the supplier — may not, if labelled ‘Not suitable for young persons’ by the competent German authority or bearing no label from that authority because it has not examined them, be made accessible to children
6 — Denne sag hører dog under alle omstændigheder under fællesskabsretten, idet den drejer sig om salg i Tyskland af produkter, der stammer fra Det Forenede Kongerige.
6 — The present case nevertheless undoubtedly falls within the scope of Community law, in so far as it relates to the sale in Germany of products from the United Kingdom.
Den forelæggende ret har koncentreret sig om forbuddet i § 12, stk. 3, nr. 2, i JuSchG mod postordresalg af videogrammer uden mærkning om, at der er blevet udført en vurdering og klassificering med henblik på beskyttelse af mindreårige af den øverste delstatsmyndighed eller et organ for frivillig selvkontrol (herefter den »kompetente tyske myndighed«).
The court of reference focuses on the prohibition, under Paragraph 12(3)(2) of the JuSchG, of the sale by mail order of image storage media not labelled as having been examined and classified for the purpose of protecting young persons by the highest authority of the Land or a voluntary selfregulation body (the ‘competent German authority’).
Det står klart, at forbuddet gælder både postordresalg og elektronisk salg via internettet (bestilling og/eller levering, som udføres pr. post og/eller via internettet).
It is common ground that such a prohibition applies to sales effected both by post and electronically via the internet (order and/or delivery made by post and/or via the internet).