natgillin/translations-raw huggingface dataset:
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-293/06 overensstemmelse med en fritagelse i henhold til artikel 3, stk. 1 og 3, samt artikel 11, nr. 1, litra c), i dobbeltbeskatningsoverenskomsten med Italien (1925) er undtaget ved opgørelsen af tysk skat, uanset at valutatabet ikke kan medregnes ved opgørelsen af driftsstedsoverskuddet for så vidt angår italiensk skat, og således hverken tages i betragtning i oprindelsesstaten eller i driftsstedsstaten.
Articles 3(1), 3(3) and 11.1(c) of the 1925 Double Taxation Convention between Germany and Italy, from the basis of assessment for German tax, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for purposes of taxation in Italy and thus cannot be taken into account in either the State of origin or in the State in which the establishment is situate.
2) Det er i strid med artikel 43 EF, sammenholdt med artikel 48 EF, såfremt det nævnte valutatab ganske vist skal indgå ved opgørelsen af tysk skat, men alene er fradragsberettiget som driftsomkostning, i det omfang der ikke foreligger skattefri indkomst fra det faste driftssted i Italien.«
(2) It is contrary to Article 43 EC, in conjunction with Article 48 EC, if the currency loss mentioned above is to be included in the basis for assessment of the German tax but may be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits are obtained from the Italian establishment.
I sag C-293/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) ved afgørelse af 8. juni 2006, indgået til Domstolen den 3. juli 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Finanzgericht Hamburg (Germany), made by decision of 8 June 2006, received at the Court on 3 July 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (refererende dommer), J. Malenovský og T. von Danwitz,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
DOM AF 28.2.2008 — SAG C-293/06 generaladvokat: E. Sharpston justitssekretær: fuldmægtig C. Strömholm, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 13. september 2007, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— den tyske regering ved M. Lumma og C. Blaschke, som befuldmægtigede
— the German Government, by M. Lumma and C. Blaschke, acting as Agents,
— den nederlandske regering ved H.G. Sevenster, M. de Mol og M. de Grave, som befuldmægtigede
— the Netherlands Government, by H. G. Sevenster, M. de Mol and M. de Grave, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Lyal og G. Wilms, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 8. november 2007,
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and G. Wilms, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007,
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af EF-traktatens artikel 52 (efter ændring nu artikel 43 EF) og artikel 58 (nu artikel 48 EF).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 58 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 48 EC).
Anmodningen er blevet forelagt under en sag mellem Deutsche Shell GmbH (herefter »Deutsche Shell«) og Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (herefter »Finanzamt«) angående spørgsmålet om Forbundsrepublikken Tysklands myndigheders skattemæssige behandling af valutanedskrivningen af en indskudskapital (herefter »indskudskapitalen«) bevilget til selskabets faste driftssted, som er beliggende i en anden medlemsstat, ved tilbageførslen af denne kapital.
The reference was made in the course of proceedings between Deutsche Shell GmbH (‘Deutsche Shell’) and the Finanzamt für Großunternehmen in Hamburg (‘the Fi- nanzamt’) concerning the tax treatment by the authorities in the Federal Republic of Germany of the monetary depreciation, upon repatriation, of startup capital granted to Deutsche Shell’s permanent establishment in another Member State.
Artikel 3 i den dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået den 31. oktober 1925 mellem Tyskland og Italien (RGBl. 1925, s. 1146, herefter »overenskomsten«), har følgende ordlyd:
Under Article 3 of the Double Taxation Convention concluded on 31 October 1925 between Germany and Italy (RGBl. 1925 II, p.
»Personlige skatter, som vedrører den skattepligtiges samlede indkomst, opkræves af hver af de kontraherende stater efter følgende regler:
‘Personal taxes relating to the total income of the taxable person shall be levied by each of the States parties to this Convention in accordance with the following provisions:
På indkomst
(1) Income
[…] c) fra handel, industri og anden erhvervsvirksomhed, inkl. indkomst fra skibsfart
(c) arising from commercial, industrial or other similar activities, including income from the operation of marine transport facilities,
[…] anvendes de samme regler, som finder anvendelse på disse indkomster i de pågældende artikler.
… shall be subject to the same provisions as those determined for such income in the relevant articles.
De tyske skattebestemmelser, der fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstæn digheder i hovedsagen
The German tax law applicable at the time of the facts in the main proceedings
1) Kapitalselskaber (aktieselskaber og anpartsselskaber)
(1) capital companies (companies limited by shares, limited liability companies);
§ 12 i den tyske lov om skatter og afgifter (Abgabenordning):
Under Paragraph 12 of the German Tax Code (Abgabenordnung):
Et driftssted er ethvert fast forretningssted eller anlæg, der anvendes til et foretagendes virksomhed.
Any facilities or permanent place of business used for the activities of a company shall be deemed to be an establishment.
Udtrykket driftssteder omfatter især:
In particular, the following shall be regarded as establishments:
§ 2a, stk. 3, i lov om indkomstskat (Einkommensteuergesetz) af 7. september 1990 (BGBl. 1990 I, s. 1898, herefter »EStG«) har følgende ordlyd:
Paragraph 2a(3) of the Law on income tax (Einkommensteuergesetz) of 7 September 1990 (BGBl. 1990 I, p.
»Såfremt indkomst fra erhvervsvirksomhed, der oppebæres af en ubegrænset skattepligtig fra et fast driftssted, der er beliggende i en udenlandsk stat, i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst er fritaget for indkomstskat, skal et tab, der fremkommer i overensstemmelse med indenlandske skatteretlige bestemmelser vedrørende denne indkomst, efter anmodning fra den skattepligtige fradrages ved
‘Where under a double taxation convention the income of a tax payer with unlimited liability deriving from the industrial or commercial activities of a permanent establishment situated abroad is exempt … from income tax, a loss arising in connection with that income according to the provisions of Germany tax law shall, on the
DEUTSCHE SHELL den samlede indkomstopgørelse, under forudsætning af at det af den skattepligtige kunne have været anvendt til udligning eller fradrag, såfremt indkomsten ikke havde været fritaget for indkomstskat, og såfremt det overstiger den positive indkomst fra erhvervsvirksomhed fra andre faste driftssteder i denne udenlandske stat, som er fritaget i henhold til denne overenskomst. […] Beløb, der er fradraget i henhold til første og andet punktum, skal — såfremt indkomst fra erhvervsvirksomhed fra faste driftssteder, der er beliggende i denne udenlandske stat, i et af de efterfølgende skatteår samlet set giver et positivt beløb, som er fritaget i henhold til denne overenskomst — for det pågældende skatteår på ny medregnes ved den samlede indkomstopgørelse. […]«
DEUTSCHE SHELL application of the taxpayer, be deducted when calculating the amount of the income to the extent that the taxpayer would be able offset or deduct that loss if the income were not exempt from tax and in so far as it exceeds positive income which is to be exempt under that convention deriving from industrial or commercial activities from other permanent establishments situated in the same foreign country. … To the extent that, in one of the subsequent tax years, the income deriving from the industrial or commercial activities of permanent establishments situated in that foreign State yields a positive amount overall, which is to be exempt in accordance with that convention, the amount deducted in accordance with the first and second sentences must, with respect to the relevant tax period, be taken into account once again for the calculation of the total amount of income.’
EStG’s § 3c, stk. 1, bestemmer:
Paragraph 3c(1) of the EStG provides that:
»Når udgifter er direkte forretningsmæssigt knyttet til skattefritagne indtægter, kan de ikke fradrages som drifts- eller erhvervelsesomkostninger.«
‘Where it has a direct economic link to taxfree income, expenditure may not be deducted as constituting operating expenditure or costs of acquiring, securing and maintaining income.’
Deutsche Shell, et kapitalselskab med hjemsted og ledelse i Tyskland, oprettede i 1974 et fast driftssted i Italien med henblik på efterforskning og udvinding af naturgas og
Deutsche Shell, a capital company with its registered office and principal place of business in Germany, set up a permanent establishment in Italy in 1974 for the
Mellem 1974 og 1991 havde selskabet forsynet det faste driftssted med økonomiske midler i form af en »indskudskapital«.
Between 1974 and 1991 Deutsche Shell injected capital into that establishment in the form of startup capital.
Ved hjemtagning til Tyskland af overskud fra det faste driftssted blev der i den fremførte indskudskapital foretaget fradrag under anvendelse af kursen mellem tyske mark (DEM) og italienske lire (ITL) på datoen for hver overførsel fra det faste driftssted til Deutsche Shell.
The profits repatriated to Germany from the permanent establishment were deducted from the ‘startup capital’ in amounts calculated on the basis of the exchange rate for the German mark (DEM) and Italian lira (ITL) on the day on which each payment was made by that establishment to Deutsche Shell.
I Italien blev der ikke taget hensyn til valutanedskrivningen af værdien af den indskudskapital, der var bevilget det faste driftssted, ved beskatningen af det faste driftssteds overskud, da beskatningsgrundlaget blev opgjort i italienske lire.
The depreciation of the value of the ‘start-up’ capital granted to the permanent establishment was not taken into account in Italy for the taxation of its profits, as the basis of assessment was established in Italian lira.
Deutsche Shell er i Tyskland fuld skattepligtig af sin globale indkomst i henhold til KStG’s § 1, stk. 1, nr. 1.
In Germany Deutsche Shell has unlimited liability to tax on its worldwide income under Paragraph 1(1) of the KStG.
Den 28. februar 1992 indskød Deutsche Shell det faste driftssteds aktiver, inkl. de skjulte reserver, i et italiensk datterselskab — Sierra Gas Srl.
On 28 February 1992, Deutsche Shell transferred the assets of its permanent establishment to an Italian subsidiary, Sierra Gas Srl, a transaction for which it had to reveal its hidden reserves.
Driftsstedet nedlagdes samtidig med, at aktiverne blev indskudt i datterselskabet. Deutsche Shell afstod samme dag andelene i Sierra Gas Srl til Edison Gas SpA.
The transfer of those assets put an end to the permanent establishment.
Det beløb i italienske lire, der blev opnået ved ovennævnte transaktioner, blev den 17. juli 1992 overført til Deutsche Shell som tilbagebetaling af indskudskapitalen.
The amount in Italian lira obtained as a result of the above transactions was paid to Deutsche Shell on 17 July 1992 as reimbursement of the ‘startup capital’.
Det tilbagebetalte kapitalindskud, der var på 83 658 896 927 ITL, gav ved omregningen til dagskursen, der var på 1 000 ITL for 1,3372 DEM, et beløb på 111 868 677 DEM.
Converted into Deutsche Marks at the exchange rate applicable on that date, ITL 1 000 for DEM 1.3372, the amount of ‘startup capital’ thereby repaid, amounting to ITL 83 658 896 927, produced DEM 111 868 677.
Deutsche Shell anså den negative difference på 122 698 502 DEM, der fremkommer ved sammenholdelse af ovennævnte beløb på 111 868 677 DEM og indskudskapitalen, for et »valutatab«.
Deutsche Shell regarded the negative difference of DEM 122 698 502 resulting from the comparison between the amount of DEM 111 868 677 and the ‘the startup capital’ as a ‘currency loss’.
Ved opgørelsen af Deutsche Shells skattepligtige indkomst for skatteåret 1992 nægtede Finanzamt at tage hensyn til dette tab i den selskabsskatteansættelse, det meddelte Deutsche Shell den 19. september 1997.
In the calculation of Deutsche Shell’s taxable income for the 1992 financial year the Finanzamt refused to take that loss into consideration in the corporation tax assessment notice it sent to Deutsche Shell on 19 September 1997.
Den 2. oktober 1997 indgav Deutsche Shell en klage over skatteansættelsen.
On 2 October 1997 Deutsche Shell entered an objection to the tax assessment notice.
Efter den 16. november 2001 og den 5. august 2003 at have foretaget ændringer af skatteansættelsen af grunde, der ikke er relevante for hovedsagen, afviste Finanzamt klagen ved afgørelse af 7. august 2003.
Having amended the tax assessment notice on 16 November 2001 and 5 August 2003 for reasons which are not relevant to the dispute, the Finanzamt dismissed the objection by decision of 7 August 2003.
Finanzamt fandt bl.a., at Deutsche Shell ikke havde lidt et reelt økonomisk tab, at valutanedskrivningen af værdien af
It took the view, in particular, that Deutsche Shell
For Finanzgericht Hamburg har Deutsche Shell gjort gældende, at den omstændighed, at selskabet ikke med henblik på selskabsskatten kan fradrage det lidte valutatab, er uforenelig med etableringsfriheden.
Before the Finanzgericht Hamburg, Deutsche Shell submitted that the fact that it was unable to deduct the ‘currency loss’ for corporation tax purposes is incompatible with the freedom of establishment.
Selskabet har bl.a. gjort gældende, at det i den foreliggende situation befinder sig i en mindre favorabel situation end hvis indskudskapitalen havde været investeret i et selskab etableret i Tyskland.
In particular it argued that, in this case, it is placed in a less favourable situation than if the ‘startup capital’ had been invested in a company established in Germany.
Finanzgericht har under disse omstændigheder anset afgørelsen af tvisten for at afhænge af fortolkningen af traktatens bestemmelser om etableringsfriheden og har besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Finanzgericht, taking the view that the solution to the dispute before it depends on the interpretation of the provisions of the Treaty relating to the freedom of establishment, decided to stay its proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
»1) Er det i strid med EF-traktatens artikel 52, jf. artikel 58 […], såfremt Forbundsrepublikken Tyskland som oprindelsesstat behandler et valutatab, som det indenlandske moderselskab har lidt som følge af tilbageførsel af såkaldt indskudskapital fra et italiensk driftssted, som en del af driftsstedets overskud, og det i overensstemmelse med en fritagelse i henhold til artikel 3, stk. 1 og 3, artikel 11, nr. 1,
‘(1) Is it contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty … for the Federal Republic of Germany, as the State of origin, to treat a currency loss of a German controlling company resulting from the repatriation of so-called startup capital granted to an Italian establishment as being part of that establishment’s
DEUTSCHE SHELL litra c), i […]overenskomsten […] er undtaget ved opgørelsen af tysk skat, uanset at valutatabet ikke kan medregnes ved opgørelsen af driftsstedsoverskuddet for så vidt angår italiensk skat, og således hverken tages i betragtning i oprindelsesstaten eller i driftsstedsstaten?
DEUTSCHE SHELL profits and to exclude that loss, on the basis of the exemption under Articles 3(1), 3(3) and 11.1(c) of the … Convention … from the basis of assessment for German tax, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for purposes of taxation in Italy and thus cannot be taken into account in either the State of origin or in the State in which the establishment is situate?
2) Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende: Er det i strid med […]traktatens artikel 52, jf. artikel 58 […], såfremt det nævnte valutatab ganske vist skal indgå ved opgørelsen af tysk skat, men alene er fradragsberettiget som driftsomkostning, i det omfang der ikke foreligger skattefri indkomst fra det faste driftssted i Italien?«
(2) If Question 1 is answered in the affirmative: is it contrary to Article 52, in conjunction with Article 58, of the Treaty … if the currency loss mentioned above is to be included in the basis for assessment of the German tax but may be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits are obtained from the Italian establishment?’
Med dette spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om traktatens artikel 52, jf. artikel 58, er til hinder for, at en medlemsstat udelukker et valutatab, som et selskab, der har sit vedtægtsmæssige hjemsted på denne stats område, har lidt ved tilbageførsel af den indskudskapital, det havde bevilget et fast driftssted, som selskabet havde i en anden medlemsstat, ved opgørelsen af det nationale beskatningsgrundlag.
By that question, the referring court asks essentially whether it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State to exclude from the basis of assessment for national tax a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Hvad angår den faktiske situation, der ligger til grund for den tvist, der har givet anledning til den præjudicielle forelæggelse, har Finanzamt og den tyske regering gjort gældende, at der i den foreliggende sag ikke har været et reelt økonomisk tab på grund af de valutakurser, der fandt anvendelse ved overdragelsen af det faste driftssted og ved tilbageførsel af indskudskapitalen i dette.
As regards the factual situation giving rise to the dispute which led to the reference for a preliminary ruling, the Finanzamt and the German Government submit that, in this case, there has not been any real financial loss as a result of the exchange rate applicable at the time when the establishment was transferred and when the startup capital was repatriated.
De har ligeledes gjort gældende, at selskabet Deutsche Shell og det faste driftssted udgjorde en uadskillelig økonomisk enhed, og at der i koncernens regnskab konstant var økonomiske bevægelser knyttet til udviklingen i valutakursen.
They also state that Deutsche Shell and the permanent establishment formed a single economic entity and that, on the group balance sheet, there were always economic fluctuations related to changes in the exchange rate.
Herved bemærkes, at det tilkommer den forelæggende ret at afgøre, om de påståede økonomiske bevægelser inden for rammerne af tvisten i hovedsagen har ført til et valutatab, der udgør et reelt økonomisk tab, som har påvirket Deutsche Shells resultat for det omhandlede regnskabsår.
On that point, it must be observed that it is for the national court to determine whether the currency fluctuations alleged in the main proceedings led to a currency loss constituting a real economic loss affecting Deutsche Shell’s results for the financial year concerned.
Det tilkommer derimod Domstolen at besvare anmodningen om præjudiciel afgørelse ud fra de oplysninger, den forelæggende ret har fremlagt, og give denne brugbare anvisninger med henblik på, at denne kan afgøre den sag, der verserer for den.
It is, however, for the Court to answer the request for a preliminary ruling on the basis of the assessments made by the national court and to give it all the information necessary for it to resolve the dispute.
Under disse omstændigheder skal Domstolen afgøre, om den afgørelse, som Finanzamt har truffet om at udelukke et valutatab, der udgør et reelt økonomisk tab, fra opgørelsen af beskatningsgrundlaget for selskabet, såfremt der forelå et sådant tab, kan udgøre en hindring for udøvelsen af etableringsfriheden.
In those circumstances, the Court must determine whether, if there was a currency loss constituting a real economic loss, the decision taken by the Finanzamt to exclude such a loss from the calculation of that company’s basis of assessment for tax is liable to constitute an obstacle to the exercise of the freedom of establishment.
Domstolen har bl.a. fastslået, at begrænsende virkninger bl.a. kan opstå, når et selskab på grund af en beskatningsregel kan blive afholdt fra at etablere underordnede enheder, såsom et fast driftssted, i andre medlemsstater og fra at udøve sin virksomhed gennem sådanne enheder (jf. dom af 13.12.2005, sag C-446/03, Marks & Spencer, Sml. I, s. 10837, præmis 32 og 33, og af 23.2.2006, sag C-471/04, Keller Holding, Sml. I, s. 2107, præmis 35). 30
The Court has held in particular that such restrictive effects may arise specifically where, on account of a tax law, a company may be deterred from setting up subsidiary bodies such as permanent establishments in other Member States and from carrying on its activities through such bodies (see Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraphs 32 and 33, and Case C-471/04 Keller Holding [2006] ECR I-2107, paragraph 35). 30
Som generaladvokaten har anført i punkt 43 og 44 i forslaget til afgørelse, forøger den beskatningsordning, der er tvist om i hovedsagen, den økonomiske risiko, som et selskab, der er etableret i en medlemsstat, og som ønsker at oprette en enhed i en anden medlemsstat, løber, når der i den anden medlemsstat anvendes en anden valuta end i oprindelsesstaten.
As the Advocate General observed in points 43 and 44 of her Opinion, the tax system concerned in the main proceedings increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin.
I en sådan situation konfronteres hovedvirksomheden ikke blot med de almindelige risici i forbindelse med oprettelsen af en sådan enhed, men skal også, når den stiller en indskudskapital til rådighed for denne enhed, bære en supplerende økonomisk risiko.
In such a situation, not only does the principal establishment face the normal risks associated with setting up such a body, but it must also face an additional risk of a fiscal nature where it provides startup capital for it.
Hvad angår hovedsagen bemærkes, at Deutsche Shell på grund af udøvelsen af etableringsfriheden har lidt et økonomisk tab, som de nationale skattemyndigheder ikke har taget hensyn til ved opgørelsen af grundlaget for opgørelsen af selskabsskat i Tyskland, og som der heller ikke er taget hensyn til ved beskatningen i Italien af selskabets faste driftssted.
As regards the case in the main proceedings, it must be observed that because it exercised its freedom of establishment Deutsche Shell suffered financial loss which was not taken into account either by the national tax authorities for the purposes of calculating the basis of assessment for corporation tax in Germany or with respect to the assessment for tax of its permanent establishment in Italy.
Det må derfor fastslås, at den i hovedsagen omhandlede beskatningsordning udgør en hindring for etableringsfriheden.
It must be held that the tax system at issue in the main proceedings constitutes an obstacle to the freedom of establishment.