natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EONN-websted, der udelukkende vedrører kandidatlande: http://candidates.emcdda.eu.int FN’s Kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet: http://www.unhchr.ch/udhr/index.htm Det Europæiske Center for Epidemiologisk Overvågning af aids/WHO-UNAIDS Collaborating Centre: http://www.eurohiv.org/Verdenssundhedsorganisationen: http://www.who.int/substance_abuse/Pompidou-gruppen: http://www.coe.int/T/E/Social_cohesion/Pompidou_Group/
EMCDDA web site dedicated exclusively to candidate countries: http://candidates.emcdda.eu.int United Nations Office on Drugs and Crime: http://www.unodc.org/odccp/index.html European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS/WHO-UNAIDS Collaborating Centre http://www.eurohiv.org/World Health Organisation: http://www.who.int/substance_abuse/Pompidou Group: http://www.coe.int/T/E/Social_cohesion/Pompidou_Group/
Udarbejdelsen af en ny traktat for Den Europæiske Union er en eneståendemulighed for at sætte større fokus pånarkotikapolitikken.
The drafting of a new treaty for the European Union provides an excellentopportunity to give greater priority topolicy on drugs.
Samarbejdet mellemmedlemsstaterne er intensiveret som følgeaf de nye beføjelser, der blev givet i Maastricht- og Amsterdam-traktaten, mender er brug for en yderligere tilnærmelseaf de nationale narkotikastrategier og enbedre koordinering mellem landene indenfor bekæmpelsen af narkotika.
Although cooperationbetween Member States has increased asa result of new powers conferred by the Maastricht and Amsterdam Treaties, thereis scope for greater alignment of nationaldrugs strategies and for improvedcoordination between States in combatingdrugs.
Vi er nødttil at undersøge de eksisterendemekanismer nærmere og finde udaf, hvor der kan ske forbedringer.« en stigning i den ulovlige narkotikahandelvia kandidatlandene og det voksendeproblem med stofafhængighed ognarkotikarelaterede sundhedsrisici, bl.a.faren for spredning af smitsommesygdomme i de nye medlemsstater.
‘We know that robust coordinationsystems at local, national and atinternational level are an essentialtool in bringing together thedisparate elements of drugs policy— treatment and socialinterventions and law enforcement.We need to examine our presentmechanisms closely, and askourselves whether there is room forimprovement.’
Begge bekymringer understreger behovetfor en klar aftale (lovgivning) pånarkotikaområdet, som kan dannegrundlag for en fælles narkotikastrategi forsåvel de nuværende som de kommendemedlemsstater.
Both these concerns underline the needfor a robust accord (acquis) on drugs toprovide a basis for a common approachto drugs between both present and future Member States.
Georges Estievenart EONN's administrerende direktør
Georges Estievenart EMCDDA Executive Director
Udvidelsen af EU udgør desuden nyeudfordringer for den europæiskenarkotikastrategi. Dette skyldes risikoen for
Furthermore, enlargement poses newchallenges to the European drugs strategy
Der er international konsensus om behovetfor lokal, national og internationalkoordinering af indsatsen for at bekæmpenarkotika. Det er mere usikkert, hvadkoordineringen mere præcist skal omfatte, og hvilke roller de nationalekoordineringsorganer og de nationalekoordinatorer skal spille.
There is international consensus on theneed for local, national and internationalcoordination of efforts to combat drugs.However, there is a lack of clarity aboutprecisely what coordination should entail,and what the roles of nationalcoordinating bodies and nationalcoordinators should be.
Denneusikkerhed gør det vanskeligt at kommevidere i det internationale samarbejdeinden for narkotikabekæmpelse.
This lack ofclarity is a barrier to further progress ininternational cooperation on combatingdrugs.
»Her på tærsklen til EU’sudvidelse er det endnu vigtigereend før, at vi enes om en fællesstrategi over for narkotikatruslen.Det er et vigtigt led i en effektiv narkotikapolitik, at indsatsen koordineres bådeinden for og på tværs af deenkelte lande.«
‘As we approach Europeanenlargement it is more criticalthan ever that we take acommon approach to the drugsmenace. Coordination of effortsboth within and betweencountries is a vital componentof an effective drugs policy.’
Marcel Reimen Formand EONN's bestyrelse
Marcel Reimen Chairman EMCCDA Management Board
I nogle lande dækkerkoordineringsmekanismerne ikke alleaspekter af narkotikapolitikken, dvs.retshåndhævelse og sundhedsmæssige ogsociale spørgsmål.
Some,but not all, States have appointednational drug coordinators andestablished dedicated coordination units.Some States lack coordinationmechanisms which embrace all aspects ofdrugs policy, including law enforcementand health and social issues.
1.Der er generel enighed om, at koordinering er en af hjørnestenene i en effektiv narkotikapolitik.
4.All EU countries report that they have mechanisms inplace for coordinating their national drugs policy.
2.Det Europæiske Konvent kan sætte øget fokus på narkotika på europæisk plan.
2.The meeting of the European Convention provides anopportunity to give greater priority to drugs at EU level.
5.Næsten samtlige EU-lande har oplyst, at dereskoordineringsmekanismer dækker alle aspekter afnarkotikapolitikken.
5.Almost all EU countries have stated that coordinationmechanisms cover all aspects of drugs policy.
3.Den Europæiske Unions udvidelse udgør en storudfordring på narkotikaområdet og kræver, at Den Europæiske Union indgår en klar aftale med de nye medlemsstater om narkotikapolitikken.
3.EU enlargement constitutes a major challenge in the fieldof drugs and requires the EU to provide future Member States with a robust accord on drugs policy.
6.Ifølge EU’s handlingsplan for bekæmpelse afnarkotikamisbrug (2000-2004) skal der ske en styrkelse af de nationale mekanismer til koordinering afnarkotikapolitikken.
6.The EU drugs action plan (2000–04) calls for astrengthening of national coordination mechanisms fordrugs policy.
Koordinering af narkotikapolitikken — Oversigt
Coordination of drugs policy — Overview
Bred enighed om behovetfor at koordinerenarkotikapolitikken
The need for coordinationof drugs policy is widelyacknowledged
Det Europæiske Konvent, der er trådtsammen for at udarbejde en ny traktat ogen fælles forfatning for EU, er enenestående mulighed for at styrkekoordineringen på narkotikaområdet indenfor EU.
The European Convention, meeting todraft a new treaty and overarchingconstitution for the EU, offers an excellentopportunity to strengthen coordination ondrugs at European level.
EU’s medlemsstater har alleredetilsluttet sig princippet om en omfattende,afbalanceret og koordineret indsats pånarkotikaområdet, og mange af dem harogså gennemført det i praksis, menretsgrundlaget mangler stadig.
The principle thataction on drugs should be comprehensive,balanced and coordinated is alreadyrecognised at EU level and implementedin many countries, but it lacks a legalbasis.
På trods af den internationale konsensuser det usikkert, hvad koordineringen merepræcist skal omfatte.
Despite this international consensus, thereis a lack of clarity about precisely whatcoordination should entail.
Koordinering er etvagt begreb, som er vanskeligt at måle.Det er formentlig den manglendekoordinering, der falder mest i øjnene. I EONN’s rapport fra 2001 blevkoordineringen på narkotikaområdetdefineret som strukturering eller integreringaf de forskellige elementer i den nationalenarkotikaindsats med henblik på atsamordne arbejdet og mere implicit øgeeffektiviteten.
Coordination isan ill-defined concept and difficult tomeasure. It is perhaps most evident whenit is lacking.
Der er i de seneste 15 år opnåetinternational konsensus om behovet for enkoordineret og tværgående indsats for atbegrænse stofmisbrug og handel medulovlige stoffer.
Over the past 15 years, an internationalconsensus has developed around the needfor coordinated and multidisciplinaryaction to tackle drug abuse and thesupply of illegal drugs.
Det var FN, der i sineretningslinjer for narkotikabekæmpelsen(»Comprehensive Multidisciplinary Outlineof Future Activities in Drug Abuse Control«)første gang understregede betydningen afen koordineret indsats.
The importance ofcoordinated action was firstacknowledged, in an internationalagreement in 1987, by the United Nations comprehensive multidisciplinaryoutline of future activities in drug abusecontrol.
I de internationaleaftaler, der efterfølgende er indgået i FN-og EU-regi, har koordinering udgjorthjørnestenen i en afbalanceret ogomfattende narkotikapolitik, senest ierklæringen om retningsgivende principperfor nedbringelse af efterspørgslen efternarkotika, som blev vedtaget på De Forenede Nationers generalforsamlingssærlige møde i juni 1998 (UNGASS).
Subsequent internationalagreements by the United Nations and European Union have identifiedcoordination as a cornerstone of abalanced and comprehensive drugspolicy, most recently in the 1998 United Nations declaration on the guidingprinciples of drug demand reduction(UNGASS).
Medlemsstaterne arbejder tættere sammentakket være de beføjelser, de fik gennem Maastricht- og Amsterdam-traktaten.
Weak or ill-defined coordinationsystems would be a missed opportunity foreffective action in the field of drugs in anenlarged Europe.
Mender er stadig et betydeligt behov for enyderligere tilnærmelse af de nationalenarkotikapolitikker og -strategier og for enbedre koordinering inden for og på tværsaf de enkelte lande.
Research shows that in the field of drugscontrol and treatment, coordination maybe confused with the exchange ofinformation or with simple cooperation.
Utilstrækkelige ellerdårligt tilrettelagte koordineringsordningerkan betyde, at muligheden for at gørenoget reelt ved narkotikaproblemet i detudvidede EU forpasses.
To achieve progress in tackling the supplyand abuse of illegal drugs, a newconsensus is needed to establish acommon working definition ofcoordination in the field of drugs.
Undersøgelser har vist, at man iforbindelse med narkotikabekæmpelse ogbehandling af stofafhængige undertidenforveksler koordinering medinformationsudveksling eller almindeligtsamarbejde.
Within the European Union, the need forboth national and internationalcoordination is widely accepted.
For at begrænse udbuddetog brugen af ulovlige stoffer yderligerekræves der en ny konsensus, som gør detmuligt at fastlægge en fællesarbejdsdefinition af, hvad der skal forståsved koordinering på narkotikaområdet.
Member States have taken steps to coordinatedomestic drug policies, by adoptingnational drugs policies and strategies,establishing central coordination units andappointing national drugs coordinators.
Inden for EU er der generel enighed ombehovet for såvel national sominternational koordinering.Medlemsstaterne har taget skridt til atkoordinere de nationale narkotikapolitikkerved at fastlægge nationalenarkotikapolitikker og -strategier, oprettecentrale koordineringsinstanser og udpegenationale narkotikakoordinatorer.
The drafting of a new foundation treatyfor Europe provides an opportunity toenshrine within the Union’s legalconstitution the importance of coordinationand to promote a more commonapproach to tackling drugs.
Udarbejdelsen af en ny grundtraktat for EU vil gøre det muligt at understregevigtigheden af koordinering i EU’s forfatning og fremme en mere fællesstrategi for bekæmpelse af narkotika.
Drugs coordination approaches in the European Union
Koordinering af narkotikabekæmpelsen i EU
Coordination reported as global
En fælles strategi forbekæmpelse af narkotika erafgørende for EU’s udvidelse
A common approach tocombating drugs is imperativein the context of Europeanenlargement
Premierministeren varetagerkoordineringen
Responsibility under the prime minister
Indenrigsministeriet varetagerkoordineringen
Responsibility under the Ministryof the Interior
Sundheds-/socialministeriet varetagerkoordineringen
Responsibility under the Ministryof Health/Social Affairs
Det er derfor etvigtigt led i kandidatlandenesforberedelser inden tiltrædelsen af EU, atder tages fat på bekæmpelsen afnarkotikahandelen.
Units in ministerial departmentsin charge of drugs coordination
Samtidig er brugen af stoffer i fritiden ogeksperimentel stofbrug ved at vinde indpas
As a result,tackling drug trafficking is a key issue inpreparing candidate countries foraccession.
De fleste EU-lande har i overensstemmelsemed disse anbefalinger oplyst, at de haretableret mekanismer, der dækker alleaspekter af narkotikapolitikken.
In line with these recommendations, most EU countries report that they now havemechanisms in place to encompass allaspects of drug policy.
I 14 af landene (2) ligger ansvaret hos enminister i regeringen, mens det i to lande(Italien og Frankrig) ligger hospremierministeren.
Similarly, there is variation betweencountries as to where ministerialresponsibility for coordination of drugs policy is located. In 14 countries(2
Kandidatlandene bliver nødt til at indgåen aftale med EU eller overtage EU’slovgivning på narkotikaområdet.
At the same time, recreational drug useand experimentation are becoming anincreasing part of youth culture in most ofthe candidate countries.
Det tættesamarbejde, Kommissionen og EONN harindledt med disse lande, er meget vigtigt,men ikke tilstrækkeligt i sig selv.
Drug abuse,including opiate injection, in thesecountries is now approaching similarlevels to those seen in EU Member States.Whilst recreational drug use gives rise tosome concerns, the increase in opiateinjection is a much more serious problem,because of the associated spread ofinfectious disease and social deprivation.
Når flere forskellige instanser ogorganisationer deltager i implementeringenaf politikker, er det vigtigt med en effektivkoordinering, for at den offentlige forvaltningkan fungere tilfredsstillende.
Where a number of different agenciesand organisations are involved in policydelivery, effective coordination is a vitalcomponent in the management of publicadministration.
Det gælder ikkemindst for narkotikapolitikken, hvor derinddrages mange forskellige aktører, somvaretager relaterede, men afgrænsedeopgaver i forbindelse med løsningen af dettekomplekse og mangesidede problem. Der skal fortsat arbejdes på at sikre, atkoordineringsmekanismerne er tilstrækkeligomfattende.
This is particularly true ofdrugs policy, where many different actorsare involved in performing connected butdistinct activities aimed at addressing thiscomplex and many-sided phenomenon.Further work is needed to ensure thatcoordination mechanisms are trulycomprehensive.
Ti lande har udpeget en embedsmand,der skal fungere som nationalnarkotikakoordinator og varetagekoordineringen af regeringens aktiviteterpå narkotikaområdet.
Candidate countries will be required toadopt a Community accord or acquiscommunautaireon drugs.
I seks af landene sernarkotikakoordinatoren ikke ud til at havenogen klart defineret rolle.
The closecooperation embarked on by the Commission and the EMCDDA with thesecountries is vital, but insufficient in itself.
Udvidelsen understreger behovet forveltilrettelagte og solidekoordineringsmekanismer på bådenationalt plan og EU-plan.
Enlargement underlines the need for welldefined and robust coordinationmechanisms at both national and EUlevel.
De eksisterendemekanismer er ofte utilstrækkelige og børudvikles yderligere.
In many cases, existing mechanismsare not up to the challenge and need tobe developed further.
EU-landenes nationalestrategier for narkotikabekæmpelse bygger på fællesprincipper, men iværksættesmeget forskelligt
National strategies to tackledrugs in EU countries arebased on common principles,but there is wide variation intheir implementation
I Den Europæiske Unions handlingsplanfor bekæmpelse af narkotikamisbrug(2000-2004) understreges det, sompræsident Mitterand anbefalede i 1989,at der bør oprettes nationalenarkotikakoordinatorer, og at de nationalekoordinatorer eller andre instanser, dervaretager koordineringen afnarkotikapolitikken, bør mødes to gangeom året inden for rammerne af Den Horisontale Narkotikagruppe for atudveksle oplysninger og gennemgåmulighederne for øget samarbejde.
The European Union drugs action plan(2000–04) restates Mitterand’s 1989 callfor the appointment of a national drugscoordinator and recommends that nationalcoordinators or those responsible for thecoordination of drugs policy meet twice ayear, within the framework of the Horizontal Working Party on Drugs, toexchange information and reviewopportunities for increased cooperation.
Der er ganske vist bred konsensus ombehovet for koordineringsmekanismer pånarkotikaområdet såvel nationalt sominternationalt, men det er ret uklart, hvilkestrategier der er mest effektive.
Whilst there is a broad consensus aboutthe need for coordination mechanisms inthe field of drugs at both national andinternational level, little is known aboutwhich approaches are most effective.Some form of coordinating mechanism isin place at local and national level in all EU countries.
Samtlige EU-lande har oprettet lokale og nationalekoordineringsmekanismer i en eller andenform. Disse mekanismer er imidlertid ikkealtid så vidtspændende, at de bådeomfatter sundhedsmæssige og socialetiltag og retshåndhævelse.
However, these mechanismsare not always interdisciplinary,embracing health and social interventionsand law enforcement.
Der er ogsåstore forskelle landene imellem medhensyn til de nationale koordinatorers ogcentrale koordineringsorganers beføjelser.
There is alsoconsiderable variation between States asto how much power national coordinatorsand central coordinating units wield.
Dækker de nuværendekoordineringsmekanismer alleaspekter afnarkotikapolitikken?
Do present coordinationmechanisms encompass allaspects of drugs policy?
Alle EU-landene har tilsluttet sig princippetom koordinering som et væsentligt element iden nationale narkotikapolitik.
All EU countries have endorsed theprinciple that coordination is an essentialelement of national drug policy.
Landene harhver især nedsat et tværministerielt udvalg,som danner forum for koordineringen af denpolitik, der føres på topplan.
In every State, there is a cross-departmentalministerial committee that acts as theforum for coordinating top-level policy.
Længere nedei systemet er der i mange lande oprettetcentrale koordineringsinstanser, somiværksætter politikken og yder fagligrådgivning til ministrene.
At the next tier down many countries haveestablished central coordinating units toimplement policy and provide technicaladvice to ministers.
I det europæiske narkotikabekæmpelsesprogram fra 1992 blevmedlemsstaterne opfordret til at tilkendegive,hvor effektive deres koordineringsmekanismervar.
In 1992, the European programme tocombat drugs raised the idea of Member States comparing their respective experienceof the effectiveness of their coordinationmechanisms.
Over ti år senere understreges det igen i EU’s handlingsplan for bekæmpelse afnarkotika (2000-2004), at der er behov foren evaluering af de nuværende koordineringsordninger, og at medlemsstaterne skal styrke deres nationale mekanismer forkoordinering af narkotikapolitikken.Midtvejsevalueringen af handlingsplanen fra2002 går et skridt videre.
More than 10 years later, the EU drugs action plan (2000–04) again callsfor an evaluation of present coordinationarrangements and for Member States tostrengthen national coordination mechanismsfor drugs policy.
Heri peges der påbehovet for en bedre koordinering afmedlemsstaternes retshåndhævelse og for enbedre koordinering på EU-plan af alleaspekter af narkotikapolitikken.
The 2002 mid-term reviewof the action plan goes further and identifiesthe need for better coordination of lawenforcement within Member States as wellas improved coordination at EU level acrossall aspects of drugs policy.
I syv lande erder oprettet særlige organer med ansvarfor koordineringen på narkotikaområdet,hvorimod den koordinerende rolle i deøvrige ni lande varetages af eksisterendeafdelinger eller instanser under etministerium eller en statslig myndighed.
In sevencountries, dedicated drug coordinationagencies have been established, whilst inthe other nine the coordination role is theresponsibility of existing offices or units
Der er også forskel på, hvilke ministre dervaretager koordineringen afnarkotikapolitikken i de enkelte lande.
The second European programme tocombat drugs, adopted in 1992, containsa number of recommendations relating todrug coordination mechanisms.
Der peges direkte på behovet forkoordineringsmekanismer mellem demyndigheder, der bekæmper den ulovligenarkotikahandel, og de myndigheder, derstår for behandlingsprogrammerne.
It explicitlyrefers to the need for coordinationmechanisms between the authoritiesresponsible for combating drug traffickingand those in charge of treatmentprogrammes.
Det anbefales, at disse koordineringsmekanismer dækker alle aspekter afnarkotikapolitikken, heriblandt behandlingog sociale tiltag, retshåndhævelse og internationalt samarbejde, og at de letter udvekslingen af information påtværs af de statslige sektorer (oginternationalt).
It recommends that thesecoordination mechanisms shouldencompass all aspects of drugs policy,including treatment and socialinterventions, law enforcement andinternational collaboration, and facilitatethe exchange of information across sectorsof government (and internationally).
Der bør i lyset heraf iværksættesyderligere undersøgelser af deeksisterende koordineringsmekanismerseffektivitet for bl.a. at sikre, at nyeinitiativer til styrkelse af koordineringenfører til reelle forbedringer.
In the light of these requests, furtherresearch into the effectiveness of existingcoordinating mechanisms is desirable andshould help to ensure that renewed effortsto strengthen coordination yield genuineimprovement.
Koordinering af den nationale og internationale indsats for at bekæmpenarkotika — politiske overvejelser
Coordination of national and international efforts to combat drugs — Policy considerations
4.Der er stor forskel på de mekanismer, landene haretableret for at koordinere narkotikapolitikken, og der erikke udpeget nationale koordinatorer i alle lande.
4.Mechanisms for coordinating drugs policy varyconsiderably between countries and not all countrieshave appointed a national coordinator.
5.Koordineringen skal dække alle aspekter af den nationalenarkotikapolitik, herunder sundhedspleje, socialeanliggender, retshåndhævelse og internationalt samarbejde.
2.The redrafting of the European Union’s constitutionprovides an opportunity to strengthen the commonapproach to combating drugs.
2.Udarbejdelsen af Den Europæiske Unions nye forfatningvil gøre det muligt at styrke den fælles strategi for bekæmpelse af narkotika.
5.Coordination needs to encompass all aspects of nationaldrugs policy, including healthcare, social issues, lawenforcement and international collaboration.
3.Der bør tilstræbes og sikres en bedre koordineringmellem Den Europæiske Unions medlemsstater under hensyn til den kommende udvidelse.
6.Research into the effectiveness of present mechanisms fordrugs coordination at both national and internationallevel is a prerequisite for improvement.
6.Hvis der skal opnås forbedringer, kræver det, at denuværende koordineringsmekanismers effektivitetundersøges nærmere på såvel nationalt sominternationalt plan.
3.Enhanced coordination must be promoted and secured at European Union level among all Member States in the context of forthcoming enlargement.
Den Europæiske Unions Narkotikastrategi (2000-2004), Cordrogue, 64, december 1999.Den Europæiske Unions handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004), Cordrogue, 32, juni 2000.
European Union drugs strategy(2000–04), Cordrogue, 64, December 1999.European Union action plan on drugs(2000–04),Cordrogue, 32, June 2000.
Europa-Kommissionen, »Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om midtvejsevalueringen af EU’shandlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug« (2000-2004), KOM(2002) 599, endelig udg., november 2002.
European Commission, ‘Communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the mid-termevaluation of the EU action plan on drugs’ (2000–04), COM(2002) 599 final, November 2002.