natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kapitel 7Behandling — dækning af behovene hos personer med problemer vedvarende afholdenhed fra stoffer.
Chapter 7Treatment — meeting the needs of those with problems from drugs.
Traditionelt har stoffribehandling medført indlæggelse i længere tid, f.eks iterapeutiske miljøer. I dag foregår denne behandling ogsåofte ude i samfundet.
Traditionally, drug-free treatment has beenresidential and long-term, e.g. in therapeutic communities.Today, it is often also community-based.
Der kan anvendes medicin modabstinenser, ofte begrænset til antidepressiver og/ellerbenzodiazepiner.
Medication may beused to alleviate withdrawal symptoms.
I visse behandlingsmiljøer tilbyder man dog ikke sådanne lægemidler(111).
This is usuallyrestricted to antidepressants and/or benzodiazepines,although in some therapeutic communities no such drugs are provided (111).
Mange af de personer, der har fået et stofbrugsproblem,kan med fordel kontakte et behandlingssted.
As medically assisted treatment is usually available only foropioid users, some form of drug-free treatment is generallythe only therapeutic option available for those experiencingproblems with non-opioid drugs.
I EU findes enrække forskellige behandlingsmuligheder, som afspejlersåvel den nationale og historiske baggrund som forskellenemellem de befolkningsgrupper, der har brug for hjælp.
Many of those who have developed a problem with druguse will benefit from contact with a treatment agency.Arange of different treatment options is available acrossthe European Community, reflecting both national andhistoric contexts as well as the differing characteristics ofthe population in need of help.
Dissemuligheder beskrives kort nedenfor.
These are summarisedbelow.
Mulighederne for at fåbehandling varierer fra land til land, og der er genereltfærre behandlingsmuligheder i de nye medlemsstater.
The availability of treatment varies betweencountries and is, in general, less developed in the new Member States.
Dersynes dog generelt at blive investeret løbende i at øgebehandlingskapaciteten, og mulighederne for at hjælpepersoner med stofproblemer er bestemt blevet bedre.
However, overall there appears to be anongoing investment in increasing capacity in this sector withevidence of an improvement in the opportunities availablefor those with drug problems.
Medicinsk støttet behandling omfatter såvelsubstitutionsbehandling med agonister som behandling medantagonister.
Methadone continues to be the most commonly prescribedsubstitution substance in the enlarged EU.
Til denne form for farmakologisk behandlinganvendes typisk Naltrexon (en antagonist) eller en affølgende opioidagonister: metadon, buprenorfin,dihydrocodein, heroin eller depotmorfin.
However, inrecent years treatment options have widened. By 2002 allof the ‘old’ 15 Member States except the Netherlands and
Som noget nyt er man begyndt at anvende detkommunikationspotentiale, der ligger i nyinformationsteknologi, f.eks er internettet taget i brug for atforbedre tilbuddene til stofbrugere.
A new development in this area is the use of thecommunication potential of new technology, like the Internet, to enhance the services available to drug users.Considerable attention has been given to the role of the Internet in the promotion of illegal drug use.
Man er megetopmærksom på internettets rolle i promoveringen af illegalstofbrug, og det er derfor positivt, at en række lande somf.eks.
It is therefore apositive finding that some countries, such as the Netherlands and Finland, have taken initiatives to explorethe potential of this medium to improve the information andcare options available.
Nederlandene og Finland har taget initiativ til atundersøge mulighederne for at benytte internettet for atforbedre informationsniveauet og behandlingsmulighederne.Blandt andet udnyttes de direkte kommunikationsforbindelser,som e-post og mobiltelefoner har muliggjort, ligesom detundersøges, hvorledes e-rådgivnings- og sms-tjenester kanudnyttes til fordel for stofbrugere.
Activities have included exploitingthe direct communication links provided by e-mail andmobile phones, and also looking at how e-counsellingservices and SMS (text) services can benefit drug users.
Inden 2002havde samtlige de 15 gamle EU-medlemsstater bortset fra Nederlandene og Irland (hvor det kun bruges i forbindelse med afgiftning)(112) rapporteret om brug af buprenorfin.
Ireland (where it is only used for detoxification)(112
Generelt er tendensen i EU den, at narkotikarelateretbehandling er blevet flyttet fra hospitalerne tilbehandlingscentre i lokalsamfundene.
A general trend across the EU is that drugrelated treatmenthas moved away from hospitals and into treatment centresin community settings.
Denne udvikling ermindre åbenlys i de nye medlemsstater, hvor psykiatriskehospitaler fortsat er den primære kilde til behandling(Estland, Letland, Litauen, Slovenien), selv om der er tegnpå, at dette er ved at blive ændret i nogle lande. F.eks.tilbyder Tjekkiet behandling både på hospitaler og ibehandlingscentre.
This development is less evident inthe new Member States, where psychiatric hospitals remainthe primary treatment providers (Estonia, Latvia, Lithuania,Slovenia), although this may be changing in somecountries; for example, in the Czech Republic care isprovided in both settings.
Beskrivelse af behandlingstilbud
Characteristics of treatment services
Stoffri behandling
Drug-free treatment
I den stoffrie behandling inddrages psykosociale ogpædagogiske teknikker med henblik på at opnå en
Drug-free treatment involves the application of psychosocialand educational techniques to achieve longterm abstinence
Målt i absolutte tal er substitutionsbehandling blevet denmest almindelige form for specialiseret narkotikabehandlingfor opiatbrugere i EU, idet over 400000 personermodtager denne type behandling. Bortset fra Slovenien erdenne behandlingsform dog mindre anvendt i de nye EU-medlemsstater, hvor stoffrie behandlingsmulighederdominerer(114).
In terms of absolute numbers, substitution treatment hasbecome the most commonly available form of specialiseddrug treatment for opiate users in the EU, with over400000 individuals receiving treatment of this kind.However, with the exception of Slovenia, this form ofintervention is far less available within the new Member States of the EU, where drug-free treatment optionsdominate (114).
)Se figur 13 OL: Stoffrie behandlingsmetoder, der involverer hospitalsindlæggelse.)I Irland anvendes buprenorfin kun til behandling af abstinensymptomer.)Se tabel 9 OL: Anvendte substitutionsstoffer i EU-medlemsstaterne.)Se figur 14 OL: Substitutionsbehandling eller stoffri behandling for opiatbrug.
)See Figure 13 OL: Inpatient drug-free treatment modes.)In Ireland, buprenorphine is used for treatment of withdrawal symptoms only.)See Table 9 OL: Applied substitution substances in the EU Member States.)See Figure 14 OL: Substitution treatment or drug-free treatment predominance for opiate use.
Adgang til substitutionsbehandlingogadgangskriterier have en socialrådgiver knyttet til sig, er der i praksis ikkealtid tilstrækkelig kapacitet til at muliggøre dette.
Accessibility and admission criteria to substitution treatment every client of substitution treatment should be allocated asocial consultant, in practice there is not always sufficientcapacity to achieve this.
Af endansk undersøgelse fremgår det, at metadonklienter, somikke modtager psykosocial støtte, meget oftere anvender etsekundært stof end de klienter, der modtager en sådanstøtte.
One Danish study found thatmethadone clients who do not receive any psychosocialsupport use a secondary drug significantly more often thanthose who do receive such support.
Det undersøges for tiden, om en udvidetpsykosocialstøtte kan forbedre behandlingsresultaterne(Pedersen,2001). Den irske forening af praktiserendelæger har godkendt bevisbaserede retningslinjer forsubstitutionsbehandling (2003), som fremhævernødvendigheden af psykosocial støtte.
Further research iscurrently investigating whether expanded psychosocialsupport can improve treatment outcomes (Pedersen, 2001).The Irish College of General Practitioners has endorsedevidence-based substitution treatment guidelines (2003)stressing the need for a psychosocial component.
Nytten af psykosocial støtte afhænger dog også afklienternes opfattelse af denne behandlingsmulighed.IGrækenland benytter patienter, der deltagerimetadonbehandlingsprogrammer, ofte psykosocialrådgivning, mens det i Letland kun er få patienter, der ervillige til at modtage denne form for hjælp.
The usefulness of psychosocial support depends also,however, on clients’ perceived value of this kind oftherapeutic option. In Greece, it is reported that patientsinmethadone treatment programmes make frequent useofpsychosocial counselling, whereas in Latvia only a fewpatients are willing to receive this kind of intervention.
Tendensen til at gøre kriterierne for adgang tilsubstitutionsbehandling mindre restriktive fortsætter.Tidligere var adgangskriterierne ofte yderst selektive,således at substitutionsbehandling blev forbeholdtpersoner, der blev anset for at have særlig kroniskeproblemer.
The trend towards making admission criteria for substitutiontreatment less restrictive continues.
I dag er adgangen til substitutionsbehandlingnormalt begrænset til personer på 18 år og derover medét-to års problematisk stofbrug bag sig (f.eks. Belgien,Irland, Nederlandene).
Historically, admissioncriteria were often highly selective, limiting this kind oftreatment to those who were regarded as havingparticularly chronic problems.
De fleste nye medlemsstater melderom højere tærskler, f.eks. en mindstealder på 20 år ogmindst fem års problematisk brug (f.eks.
Most new Member States report higher thresholds, e.g. a minimumage of 20 years and a history of problematic use of at leastfive years (e.g. Estonia and Latvia), although Sloveniaallows drug users to receive substitution treatment from theage of 16.
Estland og Letland), selv om Slovenien allerede giver adgang tilsubstitutionsbehandling for personer på 16år og derover.Også Grækenland, Finland, Sverige og Norge harforholdsvis strenge adgangskriterier, idet mindstealderenher er fastsat til mellem 20 og 25 år, mens de pågældendeskal have mindst fire-fem års problematisk brug bag sig.
Relatively strict inclusion criteria are also foundin Greece, Finland, Sweden and Norway, with the minimumage for treatment ranging from 20 to 25, and arequirement of 4–5 years of problematic use.
Trods den øgede adgang til substitutionsbehandling angiveren række lande, at efterspørgslen stadig overstigerudbuddet, og der meldes om ventelister i Belgien, Tjekkiet,Grækenland, Estland, Ungarn, Irland, Sverige og Norge.Adgangen kan ligeledes begrænses ved den måde, hvorpånarkotikatjenesterne er organiseret.
Despite the increase in availability of substitution treatment,a number of countries report that demand still exceedssupply, and waiting lists are reported from Belgium, the Czech Republic, Greece, Estonia, Hungary, Ireland, Swedenand Norway.
F.eks. skal patienterne i Litauen betale for deres medicin, og dette begrænserefterspørgslen efter substitutionsbehandling.
Access can also be limited by the way inwhich drug services are organised; for example, in Lithuania patients have to pay for their medication, and thisreduces service uptake.
Kvalitetskontrol af behandling kan defineres som et»systematisk forsøg på at overvåge, dokumentere ogforbedre kvaliteten af de tilbudte tjenester«.
Quality assurance of treatment can be defined as a‘systematic attempt to monitor, document and improve thequality of services provided’.
I EU anerkenderman generelt fem kvalitetskontrolforanstaltninger:akkreditering af behandlingsudbydere,behandlingsstandarder, personaleuddannelse, overvågningaf klienter og resultater og endelig evaluering afretentionsprocenter, resultater, tilfredshed, udskrivelsemv.(figur19).
Five quality assurancemechanisms are generally accepted in the EU: accreditationof treatment services, standards for treatment, training ofstaff, monitoring of clients and outcomes and, finally,evaluation of retention rates, outcomes, satisfaction,discharge, etc. (Figure 19).
Der er stor forskel på, hvornår medlemsstaterne har indførtsubstitutionsbehandlingen.
There is considerable variation between Member Statesregarding the timing of the implementation of substitutiontreatment.
Nogle medlemsstater indførtemetadonsubstitutionsprogrammer helt tilbage i slutningen af1960’erne og begyndelsen af 1970’erne, mens andrelande først indførte denne behandlingsform generelt i1990’erne (Belgien, Grækenland, Frankrig, Norge).Substitutionsbehandling er en forholdsvis ny udvikling i defleste af de nye medlemsstater, hvoraf størstedelen førstindførte substitutionsbehandling i 1990’erne, mens Estlandførst indførte sit program i 2001.
Some Member States introduced methadonesubstitution programmes as long ago as the late 1960s andearly 1970s, whereas some countries did not introduce thisform of treatment on a widespread basis until the 1990s(Belgium, Greece, France, Norway). Substitution treatmentis a relatively recent development in most of the new Member States, with most countries launching substitutiontreatment during the 1990s and Estonia introducing its firstprogramme only in 2001.
Undtagelsen er Slovenien,som allerede i 1990 indførte substitutionsprogrammer(115).
The exception is Slovenia, whichhas had established programmes since 1990 (115).
Psykosocial støtte i substitutionsbehandling
Psychosocial support in substitutiontreatment
Selv om det er bredt anerkendt, at substitutionsbehandlingbør ledsages af psykosocial støtte, indgår en sådan støttesjældent rutinemæssigt i behandlingen.
New developments regarding quality assurance in drugtreatment services are its inclusion in national drugsstrategies (Greece, Spain, France, Ireland, Sweden) or thesetting-out of minimum requirements for such services(Belgium, the Czech Republic, Germany, the Netherlands,Poland, Slovenia and the United Kingdom).
I Tjekkiet, Tysklandog Nederlandene tilbydes der ikke psykosocial støtte somfølge af manglende ressourcer.
Accreditation oftreatment services is a quality assurance mechanism in anumber of countries (Germany, Spain, France, Ireland,Luxembourg, the Netherlands, Poland, Portugal and the United Kingdom), although some admit that furtherimplementation is still required (the Czech Republic, the Netherlands).
Og i Norge, hvor hverklient, der modtager substitutionsbehandling, i teorien skal
Many countries report increased training ofstaff, although the actual extent and coverage is not alwayssystematically monitored.
Som noget nyt indgår kvalitetskontrollen afbehandlingsudbyderne i nogle lande nu i de nationalenarkotikastrategier (Grækenland, Spanien, Frankrig,Irland, Sverige), mens der i andre lande er fastsatmindstekrav, der skal opfyldes af udbyderne (Belgien,Tjekkiet, Tyskland, Nederlandene, Polen, Slovenien og Det Forenede Kongerige).
There are three ‘pillars’ of social reintegration: (1) housing;(2) education; and (3) employment and vocational training.Housing is a prerequisite for a stable life, and interventions
Akkreditering afbehandlingsudbydere er en kvalitetskontrolforanstaltning,der er indført i en række lande (Tyskland, Spanien,Frankrig, Irland, Luxembourg, Nederlandene, Polen,Portugal og Det Forenede Kongerige), selv om nogle afdem indrømmer, at de endnu ikke er færdige med atimplementere foranstaltningen (Tjekkiet, Nederlandene).Mange lande melder om øget personaleuddannelse, selvom det faktiske omfang og den faktiske dækning ikke altidovervåges systematisk.
Although it is widely acknowledged that substitutiontreatment should be accompanied by psychosocial support,this is far from being a routine component of treatment.Inthe Czech Republic, Germany and the Netherlands, ashortage of resources limits the delivery of adequatepsychosocial support.
)Se figur 15 OL: Indførelse af metadonbehandling i EU.
)See Figure 15 OL: Introduction of methadone treatment in the EU.
Kapitel 7: Behandling — dækning af behovene hos personer med problemer
Chapter 7: Treatment — meeting the needs of those with problems
Figur 19: Kvalitetskontrol af narkotikarelateret behandling
Figure 19:Quality assurance of drugrelated treatment
Mindstekrav til tjenester
Minimum requirements of services
Akkreditering af behandlingscentre
Accreditation of treatment centres
Systematisk evaluering eller overvågning (
Systematic evaluation or monitoring (1
Social reintegration bygger på tre søjler: 1) boligtilbud,2)uddannelse og 3) beskæftigelse og erhvervsuddannelse.Tag over hovedet er en forudsætning for et stabilt liv, og dettilstræbes at skaffe stofbrugere (tidligere eller nuværende) etsted at bo og/eller at yde boligstøtte.
) aim at providing drug users (former or current) with a placeto live and/or subsidising the rent.
De fleste stofbrugerehar modtaget forholdsvis lidt formel uddannelse og vil havefordel af at få forbedret deres skrive-, læse- regne- ogandre færdigheder. Endelig tager beskæftigelses- ogerhvervsuddannelsesinitiativerne sigte på at gøre klientenuafhængig af social støtte ved at integrere ham iarbejdsmarkedet enten ved at skaffe et job, eventuelt medløntilskud, eller gennem specifik erhvervsuddannelse.
Most drug users havereceived relatively little formal education and would benefitfrom upgrading of their literacy, numeric or other skills.Finally, employment and vocational training initiatives aimto achieve social independence by integrating the client intothe labour market either by finding, or even subsidising, ajob or through specific skills training.
Social reintegration anvendes sjældnere som løsning på etstofbrugsproblem end behandling, hvorfor overvågningenog rapporteringen på dette område er lidt utilfredsstillende.En række medlemsstater har angivet, at dette områdekræver meget mere opmærksomhed og øgede bevillinger(Tyskland, Estland, Finland). Men i visse lande er der øgetpolitisk opmærksomhed omkring social reintegration, idetdisse lande har indarbejdet dette aspekt i deres nationalenarkotikastrategier eller har ydet øget økonomisk støtte tilsådanne sociale reintegrationsforanstaltninger(Grækenland, Irland, England og Wales)(116).
Social reintegration is a less well-established response toproblem drug use than is treatment and, consequently,monitoring and reporting in this field are also more patchy.Some Member States report that this area needs much moreattention and financial resource (Germany, Estonia,Finland).
Der er tendens til, at såvel narkotikatjenesterne som deresklienter er koncentreret om bykerner og byområder, hvorstofproblemer ledsages af en række andre sociale ogsundhedsmæssige problemer, som alle optræder hyppigstimarginaliserede og ugunstigt stillede lokalsamfund.
problems, all of which are more common withinmarginalised and disadvantaged communities.
Det generelle billede, der tegnes af de nyeste TDI-data ognationale rapporter, bekræfter de senere års tendens til etstigende antal personer i behandling.
The general picture revealed by the most recent TDI dataand national reports continues to reflect the trend reportedin recent years of an increase in the total number ofindividuals entering treatment services.
Trods den generellestigning i behandlingsantallet synes antallet af nye behandlingsanmodninger, dvs. personer, der kommer ibehandling for første gang, at være forholdsvis stabilt(
The increase in overalldemand can be explained by a combination of factors,including, in particular, improvements in the coverage ofthe reporting system itself and some expansion in the availability of treatment (118
Stigningen i den generelle efterspørgsel kan forklares veden kombination af forskellige faktorer, herunder navnlig
Both drug services and their clients tend to be concentratedin inner cities and urban areas, where drug problems occurin combination with a range of other social and health
De fleste klienter kommer i specialiseretnarkotikabehandling, når de er i 20’erne eller begyndelsenaf 30’erne, idet den samlede gennemsnitsalder for klienter,der kommer i behandling for første gang, er knap 27 år.Imidlertid varierer aldersfordelingen, jf. de fremlagte datafor Europa, idet der i nogle lande findes flest personer over
Most clients enter specialised drug treatment in their 20s orearly 30s, with the mean age of clients entering treatmentfor the first time being 26 years. However, the agedistribution observed across the European data set is notuniform and shows peaks among those aged over 39 andunder 20.
)Se figur 16 OL: Oversigt over sociale reintegrationsforanstaltninger.)Se figur 17 OL: Antal nye klienter i narkotikabehandling i en række EU-medlemsstater.)Se Behandling, tabel 1 og Behandling, tabel 2 i Statistical Bulletin 2004.
)See Figure 16 OL: Overview of social reintegration provision.)See Figure 17 OL: New clients in treatment by year in some EU countries.)See TDI_Tbl 1 and TDI_Tbl 2 in the 2004 statistical bulletin.)See TDI_Tbl 5 in the 2004 statistical bulletin.
Årsberetning 2004: Narkotikasituationen i Den Europæiske Union og Norge uddannelse på sekundærtrinnet(122).
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway are living with children; evidence suggests that the childrenof drug users may face a range of difficulties.
Andelen af klienter uden regelmæssig beskæftigelse er høj i forhold til dengenerelle arbejdsløshed, og i visse lande er over halvdelen af de stofbrugere, der er i behandling, arbejdsløse(123).
Drugproblems also make parenting particularly challenging(Murphy-Lawless, 2002).
Danmark, Tysklandog Finland, er klienterne således typisk yngre end i landesom Grækenland, Spanien og Nederlandene, hvor heroinog kokainproblemer dominerer. Narkotikaproblemetshistoriske udvikling er ligeledes bestemmende foraldersfordelingen.
The historical development of the drugproblem also plays a role in determining the age of thetreatment population; for example, in Finland clients arerelatively young, reflecting the fact that the drug problem isa comparatively new one.
Nogettilsvarende kunne forventes for mange af de nyemedlemsstater, hvor narkotikaproblemerne ligeledes ofte eret relativt nyt historisk fænomen, men her er det isærproblematiske heroinbrugere, der søgernarkotikabehandling(120).
Similar results could be expectedfor many of the new Member States, where again drugproblems are often a relatively new historical phenomenon,although for the most part heroin problems predominatewithin those seeking drug treatment (120).
TDI registrerer såvel det primære stof, for hvilket der søgesbehandling, og det eventuelle sekundære stof. De tre stoffer,der hyppigst registreres som enten det primære eller detsekundære stof, er opiater, kokain og cannabis (figur20).
In the TDI, both the primary drug for which treatment issought and the secondary substance of use, if any, arerecorded.
Selv om de mandlige stofbrugere er i overtal i samtligeeuropæiske lande, varierer forholdet mellem mandlige ogkvindelige stofbrugere betydeligt mellem landene, nemligfra 3:1 til 6:1.
Although male drug users predominate in all Europeancountries, the male to female ratio varies considerablybetween countries, ranging from 3:1 to 6:1.
Forskellene mellem landene afspejler igenarten af narkotikaproblemet og regionale forskelle (manfinder forholdsvis flest kvindelige stofbrugere i denordeuropæiske lande og i de nye medlemsstater) samtklientens alder.
Differencesbetween countries again reflect the type of drug problem aswell as region (the highest proportions of female drug usersare found in northern European countries and the new Member States) and client age.
Det er interessant at bemærke, at de fleste klienter, dersøger behandling for brug af heroin, kokain, sovemidlereller beroligende midler, har et dagligt indtag af dissestoffer, mens indtagelseshyppigheden for andre stoffer ermere ujævnt fordelt.
Producing a clear picture of the drugs that are responsiblefor individuals seeking drug treatment is complicated by thefact that drug users commonly consume a range ofpsychoactive substances.
Det er ofte vanskeligt atbestemme, i hvilken udstrækning en persons problemer hartilknytning til ét bestemt stof.
It is often difficult to identify towhat extent an individual’s problems are related to any onesubstance in particular.