natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eftersom FIAMM og Fedon betragtede Fællesskaberne som ansvarlige for det tab, som de hævdede at have lidt som følge af, at disse produkter var blandt dem, der mellem den 19. april 1999 og den 30. juni 2001 blev ramt af den tillægstold, der blev indført af myndighederne i Amerikas Forenede Stater, anlagde de ved Retten erstatningssøgsmål mod Rådet og Kommissionen på grundlag af en kombination af bestemmelserne i artikel 235 EF og 288, stk. 2, EF.
Since FIAMM and Fedon considered the Community to be liable for the damage which they claimed to have suffered as a result of the fact that these products were among those subject to the increased customs duty imposed by the United States authorities between 19 April 1999 and 30 June 2001, they brought before the Court of First Instance actions for compensation, founded on Article 235 EC in conjunction with the second paragraph of Article 288 EC, against the Council and the Commission.
FIAMM og Fedon nedlagde en principal påstand støttet på Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold som følge af dets institutioners ulovlige adfærd.
The principal claim advanced by FIAMM and Fedon was that the Community had incurred noncontractual liability by reason of the unlawful conduct of its institutions.
Således som det fremgår af præmis 69 og 92-95 i FIAMM-dommen og af præmis 63 og 85-88 i Fedondommen, gjorde de vedrørende den ulovlige adfærd nærmere gældende, at Rådets og Kommissionens manglende vedtagelse af ændringer af Fællesskabets importordning for bananer for dermed at bringe den i overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelser efter WTO-aftalerne inden for den af DSB fastsatte frist, udgør en tilsidesættelse af princippet pacta sunt servanda, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet, deres ejendomsret og retten til fri erhvervsudøvelse samt, endelig, princippet om god forvaltningsskik.
As is apparent from paragraphs 69 and 92 to 95 of the FIAMM judgment and paragraphs 63 and 85 to 88 of the Fedon judgment, they contended more specifically, as regards the unlawful conduct alleged, that the failure of the Council and the Commission to adopt amendments to the Community regime governing the import of bananas such as to bring it into conformity with the obligations entered into by the Community under the WTO agreements within the time-limit laid down by the DSB infringed the principle pacta sunt servanda, the principles of the protection of legitimate expectations and of legal certainty, their rights to property and pursuit of an economic activity and, finally, the principle of proper administration.
FIAMM og Fedon nedlagde en subsidiær påstand, der var støttet på Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold, selv når dets institutioner ikke har udvist ulovlig adfærd.
In the alternative, FIAMM and Fedon claimed, in particular, that the Community had incurred noncontractual liability even in the absence of unlawful conduct of its institutions.
Retsforhandlingerne for Retten
Proceedings before the Court of First Instance
Det fremgår af præmis 48-59 i FIAMM-dommen og af præmis 48-55 i Fedondommen, at retsforhandlingerne for Retten forløb på følgende måde.
It is apparent from paragraphs 48 to 59 of the FIAMM judgment and paragraphs 48 to 55 of the Fedon judgment that the proceedings before the Court of First Instance took the following course.
FIAMM’s søgsmål blev anlagt den 23. marts 2000 (sag T-69/00).
FIAMM’s action was brought on 23 March 2000 (Case T-69/00).
Kongeriget Spanien fik ved kendelse af 11. september 2000 tilladelse til at intervenere i denne sag.
The Kingdom of Spain was granted leave to intervene in that case by order of 11 September 2000.
Fedons søgsmål blev anlagt den 18. juni 2001 (sag T-135/01).
Fedon’s action was brought on 18 June 2001 (Case T-135/01).
Efter anmodning fra Kommissionen i henhold til procesreglementets artikel 51, stk. 1, andet afsnit, blev disse to sager ved Rettens afgørelser af 4. juli og 7. oktober 2002 henvist til en udvidet afdeling bestående af fem dommere.
Following a request made by the Commission pursuant to the second subparagraph of Article 51(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, both cases were reassigned to a chamber in extended composition, composed of five judges, by decisions of the Court of First Instance of 4 July and 7 October 2002.
Efter ophør af den i de nævnte sager oprindeligt udpegede refererende dommers embedsperiode blev en ny refererende dommer udpeget den 13. december 2002.
Following the departure from office of the Judge-Rapporteur initially designated in those cases, a new Judge-Rapporteur was appointed on 13 December 2002.
Ved kendelse af 3. februar 2003 blev den sag, der gav anledning til FIAMM-dommen, og de sager, der gav anledning til Rettens domme af 14. december 2005, Laboratoire du Bain mod Rådet og Kommissionen (sag T-151/00) og Groupe Fremaux og Palais Royal mod Rådet og Kommissionen (sag T-301/00), forenet med henblik på den mundtlige forhandling.
By order of 3 February 2003, the case which gave rise to the FIAMM judgment and the cases which gave rise to the judgments of the Court of First Instance of 14 December 2005 in Laboratoire du Bain v Council and Commission (Case T-151/00) and Groupe Fremaux and Palais Royal v Council and Commission (Case T-301/00) were joined for the purposes of the oral procedure.
Der blev afholdt et retsmøde i disse sager den 11. marts 2003.
A hearing was held in those cases on 11 March 2003.
Ved beslutninger af 23. marts og 1. april 2004 genåbnede Retten den mundtlige forhandling i de nævnte sager og henviste både dem og de konnekse sager, der gav anledning til Rettens domme af 14. december 2005, CD Cartondruck mod Rådet og Kommissionen (sag T-320/00), og Beamglow mod Parlamentet m.fl. (sag T-383/00, Sml. II, s. 5459) samt Fedondommen, til Rettens Store Afdeling.
By decisions of 23 March and 1 April 2004, the Court of First Instance reopened the oral procedure in those cases and referred to the Grand Chamber of the Court of First Instance both them and the related cases which gave rise to the judgments of the Court of First Instance of 14 December 2005 in CD Cartondruck v Council and Commission (Case T-320/00) and Beamglow v Parliament and Others (Case T-383/00) and to the Fedon judgment.
Ved kendelse af 19. maj 2004 blev disse seks sager forenet med henblik på den mundtlige forhandling.
These six cases were joined for the purposes of the oral procedure by order of 19 May 2004.
Retsmødet blev afholdt den 26. maj 2004.
The hearing was held on 26 May 2004.
Retten frifandt ved de appellerede domme Rådet og Kommissionen.
By the judgments under appeal, the Court of First Instance dismissed the actions brought by FIAMM and Fedon.
Retten forkastede i præmis 84-150 i FIAMM-dommen og i præmis 77-143 i Fedondommen indledningsvis de af appellanterne nedlagte erstatningspåstande, for så vidt som de var støttet på Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold som følge af dets institutioners ulovlige adfærd.
The Court first dismissed, in paragraphs 84 to 150 of the FIAMM judgment and paragraphs 77 to 143 of the Fedon judgment, those applicants’ actions for compensation in so far as they were founded on the regime governing noncontractual liability for unlawful conduct of the Community institutions.
»Sagsøgerne har gjort gældende, at alle de principper, som de sagsøgte har overtrådt, er trinhøjere normer, og at de har til formål at beskytte borgerne.
‘The applicants observe that all the principles infringed by the defendants are higherranking and are designed to protect individuals.
Inden indførslen af den amerikanske tillægstold gav WTO-ordningen sagsøgerne direkte adgang til at importere deres produkter til De Forenede Stater ved betaling af den oprindelige indførselstold til en nedsat sats på 3,5%.
Before the United States increased the import duty, the WTO regime directly granted the applicants the right to import their products into the United States paying the original import duty at the reduced rate of 3.5%.
Selv om det antages, at WTO-aftalerne ikke kan anses for at være direkte anvendelige, burde en sådan virkning tillægges DSB’s afgørelse [af 25.9.1997], der bebrejder Fællesskabet — en afgørelse, som i øvrigt opfylder alle de i Fællesskabets retspraksis fastsatte betingelser.«
Even if the WTO agreements are not to be regarded as directly applicable, such effect must be accorded to the [DSB’s] decision [of 25 September 1997] that found against the Community, which meets all the conditions laid down for that purpose by Community case-law.’
»Sagsøgerne bemærker, at selv om det bør tages i betragtning, at WTO-aftalerne ikke har umiddelbar virkning, bør en sådan egenskab derimod tillægges DSB’s afgørelse [af 25.9.1997], der gik Fællesskabet imod.
‘The applicants observe that, even if the WTO agreements were to be considered not to have direct effect, the DSB’s decision [of 25 September 1997] that found against the Community should on the other hand be recognised as having such a property.
Domstolen har anerkendt, at den er bemyndiget til at kontrollere lovligheden af fællesskabsinstitutionernes handlinger, når de som det er tilfældet i denne sag, tilsigtede at gennemføre en bestemt forpligtelse inden for rammerne af GATT.«
The Court of Justice has acknowledged that it has the power to review the legality of actions of the Community institutions where, as here, they intended to implement a specific obligation assumed within the framework of the GATT.’
Idet Retten traf afgørelse vedrørende spørgsmålet om påberåbelse af WTO-bestem-melser, der forudsætningsvis måtte besvares, fastslog den følgende i præmis 108-115 i FIAMM-dommen og præmis 101-108 i Fedon-dommen:
Ruling on the preliminary question as to whether the WTO rules could be relied upon, the Court of First Instance held in particular, in paragraphs 108 to 115 of the FIAMM judgment and paragraphs 101 to 108 of the Fedon judgment:
»108 [101] Inden Retten foretager en prøvelse af lovligheden af fællesskabsinstitutionernes adfærd, skal det vurderes, om WTO-aftalerne afføder en ret for Fællesskabets borgere til ved domstolene at anfægte gyldigheden af en fællesskabsbestemmelse i det tilfælde, hvor DSB har fastslået, at såvel fællesskabsbestemmelsen som senere bestemmelser vedtaget af Fællesskabet, navnlig
[101] Before examining the legality of the conduct of the Community institutions, it is necessary to decide whether the WTO agreements give rise, for persons subject to Community law, to the right to rely on those agreements when contesting the validity of Community legislation if the DSB has declared that both that legislation and the subsequent legislation adopted
FIAMM M.FL. MOD RÅDET OG KOMMISSIONEN med henblik på at overholde de pågældende WTO-regler, var uforenelige med sidstnævnte.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION by the Community in order to comply with the WTO rules in question are incompatible with those rules.
109 [102] Sagsøgerne har herved påberåbt sig princippet om »pacta sunt servanda«, som faktisk er blandt de retsregler, som fællesskabsinstitutionerne skal overholde ved udøvelsen af deres beføjelser, som et grundlæggende princip i enhver retsorden, navnlig i folkeretssystemet (Domstolens dom af 16.6.1998, sag C-162/96, Racke, Sml. I, s. 3655, præmis 49).
[102] The applicants rely in this connection on the principle pacta sunt serv­anda, which is one of the rules of law with which the Community institutions must comply when carrying out their functions, being a fundamental principle of all legal orders and particularly of the international legal order (Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraph 49).
110 [103] I det foreliggende tilfælde kan princippet om »pacta sunt servanda« imidlertid ikke med føje gøres gældende over for de sagsøgte institutioner, da WTO-aftalerne ifølge fast retspraksis efter deres art og opbygning i princippet ikke udgør regler, med hensyn til hvilke Fællesskabets retsinstanser kontrollerer lovligheden af fællesskabsinstitutionernes adfærd (Domstolens dom af 23.11.1999, sag C-149/96, Portugal mod Rådet, Sml. I, s. 8395, præmis 47, Domstolens kendelse af 2.5.2001, sag C-307/99, OGT Fruchthandelsgesellschaft, Sml.
[103] However, the principle pacta sunt servanda cannot be asserted against the defendants in the present case since, in accordance with settled caselaw, the WTO agreements are not in principle, given their nature and structure, among the rules in the light of which the Community courts review the legality of action by the Community institutions ([judgment in Case C-149/96] Portugal v Council [[1999] ECR I-8395], paragraph 47; order in Case C-307/99 OGT Fruchthandelsgesellschaft [2001] ECR I-3159, paragraph 24; and judgments in Joined Cases C-27/00 and C-122/00 Omega Air and Others [2002] ECR I-2569, paragraph 93, Case C-76/00 P Petrotub and Republica v Council [2003] ECR I-79, paragraph 53, and Case C-93/02 P Biret International v Council [2003] ECR I-10497, paragraph 52).
111 [104] For det første er overenskomsten om oprettelse af WTO baseret på gensidighed og gensidigt fordelagtige aftaler og adskiller sig fra de overenskomster, Fællesskabet har indgået med tredjelande, hvorved der etableres forpligtelser, der ikke er strengt symmetriske.
[104] First, the Agreement establishing the WTO is founded on reciprocal and mutually advantageous arrangements which distinguish it from those agreements concluded between the Community and nonmember States that introduce a certain asymmetry of obligations.
Det er imidlertid ubestridt, at nogle af de kontraherende parter, som handelsmæssigt hører til Fællesskabets vigtigste handelspartnere, har draget den slutning, at WTO-aftalerne ikke udgør en retsorden, hvis lovlighed kontrolleres af de nationale domstole efter deres nationale retssystemer.
It is common ground that some of the most important commercial partners of the Community do not include the WTO agreements among the rules by reference to which their courts review the legality of their rules of domestic law.
En prøvelse af lovligheden af fællesskabsinstitutionernes adfærd i henhold til disse regler kan føre til en uligevægt ved anvendelsen af WTO-bestemmelserne og ville være ensbetydende med, at Fællesskabets lovgivende eller administrative myndigheder mistede den handlefrihed, som de tilsvarende myndigheder hos Fællesskabets handelspartnere har (dommen i sagen Portugal mod Rådet, […], præmis 42-46).
To review the legality of actions of the Community institutions in the light of those rules could therefore lead to an unequal application of the WTO rules depriving the legislative or executive organs of the Community of the scope for manoeuvre enjoyed by their counterparts in the Community’s trading partners (Portugal v Council, cited … above, paragraphs 42 to 46).
112 [105] For det andet vil et krav til de dømmende instanser om, at de skal undlade at anvende nationale regler, der er uforenelige med WTO-aftalerne, være ensbetydende med, at de kontraherende parters lovgivningsmagt eller forvaltning mister den efter FTB’s artikel 22 bestående mulighed for, om end kun midlertidigt, at nå frem til aftalte løsninger med henblik på at nå frem til en for begge parter acceptabel kompensation (dommen i sagen Portugal mod Rådet, […], præmis 39 og 40).
[105] Second, to require the courts to refrain from applying rules of internal law which are incompatible with the WTO agreements would have the consequence of depriving the legislative or executive organs of the contracting parties of the possibility afforded by Article 22 of the DSU of entering into negotiated arrangements, even on a temporary basis, in order to arrive at mutually acceptable compensation (Portugal v Council, cited … above, paragraphs 39 and 40).
114 [107] Kun såfremt Fællesskabet har ønsket at opfylde en særlig inden for rammerne af WTO påtagen forpligtelse, eller når den pågældende fællesskabsretsakt udtrykkeligt henviser til visse bestemmelser i WTO-aftalerne, tilkommer det Retten at prøve lovligheden af fællesskabsinstitutionernes adfærd efter WTO-bestemmelserne (jf. for så vidt angår GATT 1947 Domstolens dom af 22.6.1989, sag 70/87, Fediol mod Kommissionen, Sml. s. 1781, præmis 19-22, og af 7.5.1991, sag C-69/89, Nakajima mod Rådet, Sml.
[107] It is only where the Community intends to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO or where the Community measure refers expressly to specific provisions of the WTO agreements that the Court can review the legality of the conduct of the defendant institutions in the light of the WTO rules (see, as regards the GATT 1947, Case 70/87 Fediol v Commission [1989] ECR 1781, paragraphs 19 to 22, and [Case C-69/89] Nakajima v Council [[1991] ECR I-2069], paragraph 31, and, as regards the WTO agreements, Portugal v Council, cited … above, paragraph 49, and Biret International v Council, cited … above, paragraph 53).
115 [108] Men selv om der foreligger en afgørelse fra DSB, der fastslår, at foranstaltninger truffet af et medlem er uforenelige med WTO-reglerne, finder ingen af disse to undtagelser anvendelse i det foreliggende tilfælde.«
[108] However, notwithstanding the existence of a decision of the DSB finding the measures taken by a member to be incompatible with WTO rules, neither of those exceptions is applicable in this instance.’
Retten anførte derefter grundene til, at den således antog, at ingen af de nævnte undtagelser kunne finde anvendelse.
The Court of First Instance then stated the reasons why it considered that neither of those exceptions could apply.
For så vidt angår undtagelsen om hensigten til at opfylde en særlig inden for rammerne af WTO påtagen forpligtelse fastslog Retten følgende i præmis 116, 121, 122 og 125-137 i FIAMM-dommen og i præmis 109, 114, 115 og 118-130 i Fedon-dommen:
With regard to the exception based on an intention to implement a specific obligation assumed within the WTO, the Court held as follows in paragraphs 116, 121, 122 and 125 to 137 of the FIAMM judgment and paragraphs 109, 114, 115 and 118 to 130 of the Fedon judgment:
»116 [109] Fællesskabet har — efter DSB’s afgørelse af 25. september 1997 — ved at påtage sig forpligtelsen til at overholde WTO-reglerne, ikke ønsket at påtage sig en særlig inden for rammerne af WTO påtagen forpligtelse, der kan begrunde en undtagelse til, at det er umuligt at påberåbe sig WTO-reglerne for Fællesskabets retsinstanser og dermed lade disse prøve lovligheden af fællesskabsinstitutionernes adfærd i forhold til disse regler.
[109] In undertaking, after the adoption of the [DSB’s] decision of 25 September 1997, to comply with the WTO rules, the Community did not intend to assume a specific obligation in the context of the WTO capable of justifying an exception to the principle that WTO rules cannot be relied upon before the Community courts and of allowing the latter to review the legality of the conduct of the Community institutions by reference to those rules.
121 [114] Det pågældende WTO-medlem kan […] ifølge FTB anvende adskillige fremgangsmåder for at gennemføre en henstilling eller afgørelse fra DSB, der fastslår, at en foranstaltning er uforenelig med WTO-reglerne.
[114] The DSU … allows the WTO member involved several methods of implementing a recommendation or ruling of the DSB finding a measure incompatible with WTO rules.
122 [115] Hvis en umiddelbar indstilling af en uforenelig foranstaltning ikke er mulig, kan der ifølge FTB’s artikel 3, stk. 7, blive tale om at yde kompensation til det skadelidte medlem eller at suspendere anvendelsen af indrømmelser eller opfyldelsen af andre forpligtelser midlertidigt, indtil den omtvistede foranstaltning er blevet ophævet (dommen i sagen Portugal mod Rådet, […], præmis 37).
[115] Where immediate withdrawal of the incompatible measure is impracticable, the DSU envisages, in Article 3(7), that the member harmed may be granted compensation or may be authorised to suspend the application of concessions or other obligations on an interim basis pending the withdrawal of the incompatible measure (see Portugal v Council, cited … above, paragraph 37).
125 [118] Selv ved udløbet af den frist, der er fastlagt for at bringe en uforenelig foranstaltning i overensstemmelse med WTO-reglerne, og efter tilladelsen til og vedtagelsen af indrømmelser eller suspensionen af indrømmelser efter FTB’s artikel 22, stk. 6, spiller forhandlinger mellem tvistens parter under alle omstændigheder en væsentlig rolle.
[118] Even on expiry of the period of time set for bringing the measure declared incompatible into conformity with WTO rules and after authorisation and adoption of measures granting compensation or suspending concessions under Article 22(6) of the DSU, considerable importance is still accorded to negotiation between the parties to the dispute.
126 [119] FTB’s artikel 22, stk. 8, understreger således den midlertidige karakter af suspensionen af indrømmelser eller andre forpligtelser og begrænser varigheden heraf, »indtil den foranstaltning, der er fundet uforenelig med en omfattet aftale, er bragt til ophør, eller det medlem, som skal gennemføre henstillinger eller kendelser, kommer med en løsning på annulleringen eller forringelsen af fordele, eller indtil der opnås en gensidigt tilfredsstillende løsning«.
[119] Article 22(8) of the DSU thus makes it clear that the suspension of concessions or other obligations is temporary in nature and states that the suspension is only to be applied “until such time as the measure found to be inconsistent with a covered agreement has been removed, or the Member that must implement recommendations or rulings provides a solution to the nullification or impairment of benefits, or a mutually satisfactory solution is reached”.
127 [120] ]Det fastsættes endvidere i samme bestemmelse, at DSB i overensstemmelse med FTB’s artikel 21, stk. 6, fortsat fører tilsyn med gennemførelsen af vedtagne henstillinger og kendelser.
[120] Article 22(8) further provides that, in accordance with Article 21(6), the DSB is to continue to keep the implementation of adopted recommendations or rulings under surveillance.
128 [121] I tilfælde af uenighed om foreneligheden af foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme DSB’s henstillinger og kendelser, er det i FTB’s artikel 21, stk. 5, fastsat, at en sådan tvist afgøres »ved hjælp af procedurerne for bilæggelse af tvister«, hvilket omfatter, at parterne finder en forhandlingsløsning.
[121] In the event of disagreement as to the compatibility with a WTO agreement of measures taken to comply with the DSB’s recommendations and rulings, Article 21(5) of the DSU provides that the dispute is to be decided “through recourse to these dispute settlement procedures”, which include pursuit by the parties of a negotiated solution.
129 [122] Hverken udløbet af den frist, som DSB har pålagt Fællesskabet for at bringe importordningen for bananer i overensstemmelse med DSB’s afgørelse af 25. september 1997, eller afgørelsen af 9. april 1999, hvorved DSB’s voldgiftsmænd udtrykkeligt fastslog uforeneligheden af de nye bestemmelser om import af bananer i forordning nr. 1637/98 og nr. 2362/98, har betydet, at de i FTB fastsatte fremgangsmåder for bilæggelse af tvister er udtømt.
[122] Neither the expiry of the period set by the DSB for the Community to bring its banana import regime into conformity with the DSB’s decision of 25 September 1997 nor the decision of 9 April 1999, by which the DSB arbitrators expressly found that the new mechanism for banana imports established by Regulations No 1637/98 and No 2362/98 was incompatible with WTO rules, resulted in exhaustion of the methods for settling disputes made available by the DSU.
130 [123] I dette omfang kunne Fællesskabets retsinstansers prøvelse af lovligheden af de sagsøgte institutioners adfærd i forhold til WTO-reglerne bevirke, at Fællesskabets forhandleres stilling — når der søges en for begge parter acceptabel løsning på tvisten, som er i overensstemmelse med WTO-reglerne — svækkes.
[123] To that extent, review by the Community courts of the legality of the conduct of the defendant institutions by reference to WTO rules could have the effect of weakening the position of the Community negotiators in the search for a mutually acceptable solution to the dispute that is consistent with WTO rules.