natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bemærkes, at det fremgår af ordlyden af sjette direktivs artikel 11, punkt A stk. 3, litra b), at bonus, der ydes køberen, og som opnås på det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted, ikke medregnes i beskatningsgrundlaget.
It should be pointed out that, according to the wording of Article HA(3)(b) of the Sixth Directive, price discounts allowed to the customer and accounted for at the time of supply are not to be included in the taxable amount.
Hvad angår levering af goder er det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted i den nævnte bestemmelses forstand, i overensstemmelse med sjette direktivs artikel 5, stk. 1, det tidspunkt, hvor retten til at råde over det købte gode overdrages, hvilket i hovedsagen vil sige det tidspunkt, hvor varerne overtages af forhandleren.
As regards the supply of goods, the time of the supply within the meaning of that provision is, according to Article 5(1) of the Sixth Directive, the time when the right to dispose of the goods purchased is transferred, that is to say, in the case in point, the time when the products are adopted by the agent.
Den franske udgave af bestemmelsen kan ganske vist tyde på, at ordet »opnås« (»acquis«) skal den fulde katalogpris for de goder, der er solgt til kunden, minus bonusen for egne køb af denne pris, eller
(1) the full catalogue price of the goods sold to the customer less the AOP discount on that price; or
Freemans og Kommissionen har ganske vist anført, at sjette direktivs artikel 11, punkt C, stk. 1, sigter til de tilfælde, hvor nedsættelsen af modværdien skyldes en kontraktlig ændring efter det tidspunkt, hvor transaktionen har fundet sted.
Freemans and the Commission submit that Article 11C(1) of the Sixth Directive covers the cases in which the reduction in consideration arises from an amendment to the contract after the time of the supply.
fortolkes som »juridisk erhverves ret til«. Den tyske udgave af bestemmelsen (»erhält«) tyder imidlertid snarere på, at bonusen faktisk skal være betalt på det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted.
It is true that the French version of that provision might suggest that the term 'acquis' should be interpreted as meaning 'juridiquement acquis' ("legally acquired').
Under alle omstændigheder må det konstateres, at ingen af sprogversionerne af artikel 11, punkt A, stk. 3, litra b), indeholder udtryk som »juridisk erhverves ret til« eller »faktisk opnås«, som ville have været klare og utvetydige.
In any event, none of the language versions of Article HA(3)(b) contains the expressions 'legally acquired' or 'actually acquired', which would have been clear and unambiguous.
Bestemmelsen må derfor fortolkes i lyset af formålet med sjette direktivs artikel 11.
The wording must therefore be interpreted in the light of the objectives of Article 11 of the Sixth Directive.
I hovedsagen er forholdet imidlertid det, at hvis Freemans fra begyndelsen kunne beregne momsen på grundlag af katalogprisen med fradrag af de beløb, selskabet godskriver forhandlerne, ville selskabet, såfremt kunderne efterfølgende ikke disponerer over de godskrevne beløb, opnå et beløb svarende til en del af den salgspris, der udgør modværdien for de leverede goder, uden at dette beløb imidlertid ville indgå i beskatningsgrundlaget.
In the present case, Freemans, by calculating VAT from the outset on the catalogue price less the amounts to be credited by it, would obtain, if its customers subsequently did not use the amounts credited, a sum corresponding to a part of the sales price that is the consideration for the goods delivered, but that sum would not be part of the taxable amount.
En sådan metode for beregningen af momsen ville derfor være i strid med sjette direktivs artikel 11, punkt A stk. 1, litra a), fortolket i overensstemmelse med princippet om afgiftsneutralitet.
Such a method of calculating VAT would therefore infringe Article HA(l)(a) of the Sixth Directive, interpreted in accordance with the principle of the neutrality of the tax.
Det skal hertil blot bemærkes, at det efter ordlyden af sjette direktivs artikel 11, punkt C, stk. 1, ikke er en forudsætning for, at bestemmelsen finder anvendelse, at der er sket en sådan efterfølgende ændring af kontraktforholdet.
In that regard, it suffices to state that the wording of Article 11C(1) of the Sixth Directive does not presuppose such a subsequent modification of the contractual relations in order for it to be applicable.
Medlemsstaterne er nemlig i henhold til bestemmelsen i princippet forpligtet til at nedsætte beskatningsgrundlaget i alle tilfælde, hvor den afgiftspligtige efter indgåelsen af aftalen om en transaktion ikke opnår en del af modydelsen eller denne overhovedet.
In principle, it requires the Member States to reduce the taxable amount whenever, after a transaction has been concluded, part or all of the consideration has not been received by the taxable person.
Desuden er der ingen holdepunkter for, at Domstolen i Elida Gibbs-dommen ville begrænse bestemmelsens anvendelsesområde.
Moreover, there is no indication that in its judgment in Elida Gibbs, cited above, the Court wished to restrict the scope of application of that provision.
Det fremgår tværtimod af de faktiske omstændigheder i Elida Gibbs-sagen, at kontraktforholdet ikke var blevet ændret.
On the contrary, it is apparent from the facts of the Elida Gibbs case that there had been no modification of the contractual relations.
Domstolen fandt ikke desto mindre, at sjette direktivs artikel 11, punkt C, stk. 1, fandt anvendelse.
Nevertheless, the Court held that Article 11C(1) of the Sixth Directive was applicable.
En afgiftspligtig person, der anvender en salgsfremmende ordning som den i hovedsagen omhandlede, kan således ikke med rette gøre gældende, at modværdien som omhandlet i sjette direktivs artikel 11, punkt A stk. 1, litra a), fra begyndelsen er den fulde pris minus bonusen for egne køb.
Consequently, a taxable person who uses a sales promotion scheme such as that at issue in the main proceedings is not entitled to claim that from the outset the consideration within the meaning of Article HA(l)(a) of the Sixth Directive is represented by the full price less the AOP discount.
Freemans har imidlertid på det tidspunkt, hvor selskabet godskriver den konto, det har oprettet i sine regnskaber for en forhandler, for det pågældende beløb, endnu ikke reelt betalt bonusen for egne køb til forhandleren.
It must be stated that Article 11C(1) of the Sixth Directive must be interpreted as meaning that, in a sales promotion scheme such as that at issue in the main proceedings, the taxable amount constituted by the full catalogue price must be
Såfremt forhandleren ikke bruger beløbet, kan Freemans nemlig disponere over det ved at medregne det i sin resultatopgørelse.
However, at the time when it credits the amount in question to the agent's account established in its books, Freemans has not yet actually paid the AOP discount to the agent.
Kun såfremt kunden bruger bonusen for egne køb, bliver denne faktisk betalt til kunden, således at beskatningsgrundlaget for købet skal nedsættes tilsvarende på betingelser, som fastsættes af medlemsstaterne, som foreskrevet i sjette direktivs artikel 11, punkt C, stk. 1.
Where the agent does not use that amount, Freemans disposes of it by adding it to its profit and loss account.
Det bemærkes, at sjette direktivs artikel 11, punkt C, stk. 1, må fortolkes således, at beskatningsgrundlaget, som ér den fulde katalogpris, i forbindelse med en salgsfremmende ordning som den i hovedsagen omhandlede skal nedsættes, så snart den endelige forbruger hæver eller på anden måde bruger det beløb, der er
It is only when the customer uses the AOP discount that the discount is actually paid, so that, as Article 11C(1) of the Sixth Directive provides, the taxable amount for the corresponding purchase must be reduced accordingly under conditions to be determined by the Member States.
betaler afdrag til leverandøren — hvorefter bonusen straks kan hæves eller bruges på anden måde af kunden — er den fulde katalogpris jor de goder, der er solgt til kunden, nedsat med bonusbeløbet, når dette hæves eller bruges på anden måde af kunden.*
ofthat discount as and when instalment payments are paid to the supplier-a discount which may then be immediately withdrawn or used in another way by the customer — is the full catalogue price of the goods sold to the customer, reduced accordingly by the amount of mat discount at the time when it is withdrawn or used in another way by the customer. '
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 11. januar 2001.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 11 January 2001.
»Artikel 11, punkt A og artikel 11, punkt C, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at beskatningsgrundlaget, når goder leveres pr. postordre fra et katalog til en kunde til kundens egen brug, og når leverandøren anvender selvfinansieret kredit og giver kunden en rabat i forhold til katalogprisen (rabat for 'eget køb'), idet denne rabat krediteres kunden på det tidspunkt, hvor kunden foretager betaling til leverandøren (eller bruges til at nedbringe eller udligne en betaling), men idet rabatten 'for eget køb' som følge af disse foretagne betalinger umiddelbart kan hæves eller bruges af kunden, selv om kunden senere skal betale forfaldne afdrag, er den fulde katalogpris for de til kunden solgte varer fratrukket rabat for 'eget køb' for denne pris.«
'Article IIA and 11C of the Sixth Council Directive of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as meaning that the taxable amount in respect of goods supplied by mail order from a catalogue to a customer for the customer's own use, where the supplier in operating selffinanced credit terms allows a discount from the catalogue price to the customer ("AOP discount") with the discount being credited to the customer as and when instalment payments are made to the supplier (or use made of the AOP discount in reducing or discharging an instalment payment) but where the AOP discount which has accrued on payments made is available for immediate withdrawal or use by the customer even though future instalments payments will be due from that customer, is the full catalogue price of the goods sold to the customer less the AOP discount on that price.'
Sag C-263/99 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Fri bevægelighed for personer
Case C-2Ö/99 Commission of the European Communities ν Italian Republic Freedom of movement for persons
»Traktatbrud — etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydeber — virksomhed færdselskonsulent* (Sjette Afdeling)
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Freedom of establishment — Freedom to provide services — Activity of transport consultant) (Sixth Chamber)
1Í Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. juli 1999 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter EF-traktatens artikel 52 og 59 (efter ændring nu artikel 43 EF og 49 EF) ved at indføre restriktioner, der hindrer udøvelsen af virksomhed som færdselskonsulent.
By application lodged at the Court Registry on 16 July 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by placing restrictions on the pursuit of the activity of transport consultant, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 52 and 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 43 EC and 49 EC).
Artikel 3 i lov nr. 264/91 stiller en række betingelser for udstedelsen af denne tilladelse, herunder at indehaveren af virksomheden er »italiensk statsborger eller statsborger fra en stat, der er medlem af Det Europæiske
Law No 264 Disciplina dell'attività di consulenza per la circolazione dei mezzi di trasporto (Law No 264 on the activity of transport consultancy) of 8 August 1991 («Law No 264/91') reserves the pursuit of that activity to undertakings and companies which have obtained express authorisation from the relevant provincial administrative authorities.
Økonomiske Fællesskab, og er bosat i Italien«, jf. artikel 3, stk. 1, litra a).
Artide 3 of Law No 264/91 makes the obtaining of that authorisation subject to a number of conditions, including, according to Article 3(l)(a), that the proprietor of the undertaking should be 'an Italian national or a national of a Member State of the European Community residing in Italy*.
Artikel 3, stk. 4, i lov nr. 264/91 betinger udstedelsen af tilladelsen af, at der hos provinsmyndigheden stilles en finansiel kaution på et beløb, der fastsættes nærmere.
Article 3(4) of Law No 264/91 makes the issuing of the authorisation subject to the lodging, with the provincial administration, of a security in an amount to be determined.
Det skal bemærkes, at ved kun at kræve af statsborgere fra de andre medlemsstater og ikke af de italienske borgere, at de har bopæl i Italien for at kunne opnå den påkrævede tilladelse for adgang til at optage og udøve virksomhed som færdselskonsulent i Italien, indebar artikel 3, stk. 1, litra a), i loven fra 1991 i den udgave, der var gældende ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse, en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, hvilket er forbudt i medfør af traktatens artikel 52.
It must be observed that, by requiring that only nationals of other Member States, not including Italian nationals, reside within Italy in order to be entitled to the requisite authorisation in order to take up and pursue activities as transport consultants in Italy, the wording of Article 3(l)(a) of the Law of 1991, as in force upon expiry of the period prescribed in the reasoned opinion, constituted discrimination on the ground of nationality, prohibited by virtue of Article 52 of the Treaty.
Artikel 8 i lov nr. 264/91 fastsætter minimumsog maksimumtakster for udøvelsen af den pågældende virksomhed.
Article 8 of Law No 264/91 provides for the fixing of minimum and maximum fees for the pursuit of the activity in issue.
Overtrædelsen af traktatens artikel 59
Infringement of Article 59 of the Treaty
Lovens artikel 9, stk. 4, bestemmer, at den, der udøver færdselskonsulentvirksomhed uden at have den påkrævede tilladelse, kan pålægges administrative sanktioner og i påkommende tilfælde idømmes straf.
Article 9(4) provides that whoever pursues the activity of transport consultant without being in possession of the requisite authorisation is liable to administrative fines or, depending on the circumstances, fines under the criminal law.
Kommissionen har gjort gældende, at bopælskravet, som skal opfyldes af statsborgere, der er etableret i de andre medlemsstater, ligeledes er i strid med traktatens artikel 59, da det i realiteten fører til en ophævelse af den frie udveksling af tjenesteydelser, som er sikret ved denne bestemmelse.
The Commission submits that the residency condition imposed on nationals established in the other Member States is also contrary to Article 59 of the Treaty on the ground that it constitutes a de facto negation of the freedom to provide services guaranteed by that provision.
Desuden tager bestemmelserne i lov nr. 264/91 vedrørende kautionsstillelse, fastsættelse af minimums- og maksimumtakster og anvendelse af sanktioner i tilfælde af udøvelse af den omhandlede virksomhed uden tilladelse ikke højde for den omstændighed, at tjenesteydere fra andre medlemsstater eventuelt kan være underlagt tilsvarende forpligtelser i den medlemsstat, hvori de er etableret.
Moreover, the provisions of Law No 264/91 relating to the lodging of a security, the fixing of minimum and maximum fees and to imposition of fines for the unauthorised pursuit of the activity concerned does not take account of the fact that service providers from other Member States can, in some circumstances, be subject to similar obligations in the Member State in which they are established.
Under alle omstændigheder står disse bestemmelser ikke i rimeligt forhold til de mål, som ifølge den italienske regering tilsigtes opnået med dem.
In any event, those provisions are disproportionate by comparison with the objectives which, according to the Italian Government, they seek to attain.
Da Kommissionen fandt, at artikel 3, stk. 1, litra a), i lov nr. 264/91 var uforenelig med det grundlæggende princip om forbud mod al forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som fastslået i traktatens artikel 52 for så vidt angår den frie etableringsret, og at bestemmelserne i lovens artikel 3, stk. 1, litra a), sammenholdt med dens artikel 4, 8 og artikel 9, stk. 4, var uforenelige med det grundlæggende princip om fri udveksling af tjenesteydelser som fastslået i traktatens artikel 59, fremsendte Kommissionen den 7. november 1995 en åbningsskrivelse til den italienske regering.
Considering that Article 3(l)(a) of Law No 264/91 was incompatible with the fundamental principle prohibiting any discrimination on grounds of nationality, laid down, with regard to freedom of establishment, by Article 52 of the Treaty, and that the provisions of Article 3(l)(a), in conjunction with Articles 4, 8 and 9(4) of that Law, were incompatible with the fundamental principle of freedom to provide services laid down in Article 59 of the Treaty, the Commission, by letter dated 7 November 1995, gave the Italian Government formal notice.
Da Kommissionen fandt den italienske regerings bemærkninger utilstrækkelige, fremsendte den den 14. juli 1997 en begrundet udtalelse til Den Italienske Republik
Deeming the reply of the Italian Government unsatisfactory, the Commission, on 14 July 1997, sent a reasoned opinion to the Italian Republic.
Da den italienske regering ikke besvarede den begrundede udtalelse, anlagde Kommissionen nærværende sag.
Since the Italian Government has not replied to that reasoned opinion, the Commission brought the present action.
For at kunne afgøre berettigelsen af Kommissionens andet klagepunkt bemærkes det for det første, at kravet om, at statsborgere fra de andre medlemsstater, der ønsker at udøve virksomhed som færdselskonsulent i Italien, skal have bopæl i denne medlemsstat, er i direkte modstrid med den frie udveksling af tjenesteydelser, for så vidt som det gør det umuligt for personer, der er etableret i andre medlemsstater, at udføre tjenesteydelser i Italien.
In order to determine whether the Commission's second complaint is well-founded, it must be observed, first, that the condition that nationals of the other Member States wishing to pursue the activity of transport consultant in Italy must have their residence in that Member State directly negates the freedom to provide services in so far as it makes it impossible for persons established in other Member States to provide services in Italy.
Overtrædelsen af traktatens artikel 52
Infringement of Article 52 of the Treaty
Ifølge fast praksis er en national ordning, hvorefter en person, der er etableret i en anden medlemsstat, under strafansvar kun må præstere bestemte former for tjenesteydelser i det pågældende land, hvis han har opnået en tilladelse hertil fra en administrativ myndighed, en restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i traktatens artikel 59. Det samme gælder de betingelser, der
According to consistent case-law, national legislation which makes the provision of certain services on national territory by an undertaking established in another Member State subject to the issue of an administrative authorisation, failing which a fine is imposed, constitutes a
Kommissionen finder, at artikel 3, stk. 1, litra a), i lov nr. 264/91 indebærer en forskelsbehandling på grundlag af nationalitet ved at bestemme, at færdselskonsulentvirksomhed kun må udøves af statsborgere fra de andre medlemsstater, der er bosat i Italien, hvilket for så vidt angår adgangen til at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed er forbudt ved traktatens artikel 52.
The Commission submits that, by restricting the pursuit of the activity of transport consultant solely to nationals of other Member States residing in Italy, Article 3(l)(a) of Law No 264/91 constitutes discrimination on the
i den medlemsstat, hvori han er etableret.
providing the service is already subject in the Member State in which he is established.
skal opfyldes for at få denne tilladelse, såsom kautionsstillelse.
restriction on the freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty.
Det må imidlertid konstateres, at Kommissionen ikke har forklaret, hvori og i hvilket omfang en tjenesteyder, selv hvis det påhviler ham at overholde minimums- og maksimumtakster i den medlemsstat, hvori han er etableret, ville være udsat for restriktioner for den frie udveksling af tjenesteydelser i traktatens artikel 59's forstand som følge af den omstændighed, at han ligeledes er forpligtet til at overholde sådanne takster i en anden medlemsstat, hvor han udfører sin virksomhed midlertidigt eller lejlighedsvist.
It must however be observed that the Commission has not made clear how and to what extent a service provider, even if he is required to comply with minimum and maximum fees within the Member State in which he is established, is subject to restrictions to the freedom to provide services within the meaning of Article 59 of the Treaty by reason of the fact that, in another Member State, in which he pursues his activity temporarily or occasionally, he is likewise required to comply with similar fees.
Ved at stille krav om, at alle personer skal opfylde de samme betingelser for at opnå den administrative tilladelse, der kræves for at udføre virksomhed som færdselskonsulent i Italien, udelukker lov nr. 264/91, at der tages hensyn til forpligtelser, der allerede er pålagt tjenesteyderen
The freedom to provide services, being one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by the public interest and applicable to all persons and undertakings operating in the territory of the Member State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
Under disse omstændigheder må klagepunktet om overtrædelse af traktatens artikel 59 tages til følge, for så vidt det angår artikel 3, stk. 1, litra a), artikel 4 og artikel 9, stk. 4, i lov nr. 264/91.
In those circumstances, it must be concluded that the complaint alleging infringement of Article 59 of the Treaty is well founded in so far as it relates only to Articles 3(1)(a), 4 and 9(4) of Law No 264/91.
Derimod må det forkastes, for så vidt det angår lovens artikel 8.
On the other hand, it must be rejected in so far as it concerns Article 8 of that Law.
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling') den 8. marts 2001.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 8 March 2001.
Fri bevægelighed for personer
The Italian Republic is ordered to pay the costs.'
Præjudiciel »Forordning (EØF) nr. 1408/71 og 1612/68 — luxembourgske ydelser i anledning af moderskab, fødsel og børnepasning — bopælsbetingelse — rettighederfor enpensionist, der ikke er bosiddende i den medlemsstat, der er kompetent med hensyn tilpensionen —familieydelser og børnetilskud - begreberne »arbejdstager* og »social fordel** (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Regulations (EEC) Nos 1408171 and 1612/68 — Luxembourg maternity, childbirth and child-raising allowances — Residence condition — Rights of a person receiving a pension but not resident in the Member State responsible for the pension — Family allowances and family benefits — Concept of worker and social advantage) (Full Court) work in 1981 and since then has received an invalidity pension paid by the Luxembourg social security services.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
He has not returned to work since his accident.