natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Von Hayek (1975) taler varmt for klare videnskabelige metoder til attackle komplekse fænomener og hævder, at det i de fleste tilfælde er nok at udvikle »ufuldkommensand viden« om et fænomen, der er karakteriseret af kompleksitet, dvs. mange indbyrdessammenhænge af individuelle elementer.
Von Hayek (1975) pleads for distinct scientific methods to approach complexphenomena and argues that, in most cases, it is enough to develop ‘imperfect true knowledge’about a phenomenon that is characterised by complexity, i.e. multiple interconnections ofindividual elements.
Følgelig har strategisk ledelse brug for nye redskaber til at se frembrydende mønstre ividenbeholdningen.
As a consequence, strategic management needs new tools to see emergent patterns inknowledge endowments.
Et firma skal være i stand til at identificere den aktuelle viden i og uden forvirksomheden for at kunne tage beslutninger om videnudviklingsprojekter.
A firm has to be able to identify current knowledge inside andoutside the enterprise to decide upon knowledge development projects.
Desuden ervidendannelse en langvarig proces, og det er vanskeligt at foretage investeringer på området, fordividen kun til dels kan overdrages eller omsættes.
Moreover, formationof knowledge is a lengthy process and investments in the field are difficult to make becauseknowledge is only partly transferable or tradable.
Arbejdet og ejendomsretten ændrer karakter
Changes in the nature of work and property
Ændringen af vort samfund til et postindustrielt samfund tyder på, at en krise i de eksisterendekoncepter (Jameson, 1992) udløser fremkomsten af noget helt nyt. Den delvise erstatning aftraditionelle ressourcer med viden bevirker, at der opstår nye arbejdsformer.
The shift of our societies towards the post-industrial society suggests that a crisis in existingconcepts (Jameson, 1992) triggers the creation of something entirely new.
Ejendomsretten bliverfordelt og mere og mere uhåndgribelig og usynlig, fordi de vigtige ressourcer befinder sig inde iselve personerne.
Property isdistributed and is increasingly intangible and invisible because the critical resources reside inthe individuals themselves.
Intellektuel ejendom kontrolleres af virksomhedsaktører og kan ikke sælges, givesvæk eller arves (Stehr, 1994).
Intellectual property is controlled by corporate actors and cannotbe sold, given away or inherited (Stehr, 1994).
Denansatte løber den risiko, at vedkommendes beskæftigelsesevne mindskes, fordi den firmaspecifikkeviden ikke kan overføres, og den risiko bør belønnes ligesom aktionærernes investering af kapital(Blair, 1995).
then a loss in his employability due to the non-transferability of firm-specific knowledge andthat risk should be rewarded like capital investments made by shareholders (Blair, 1995).
De ovenfor nævnte egenskaber ved viden understreger behovet for en effektiv styring, da denusynlige struktur afspejler organisationens og dens medlemmers identitet og fastsætterorganisationsmæssige regler, procedurer og aktioner på det synlige plan.
The above-mentioned characteristics of knowledge stress the need for efficient management,since the invisible structure reflects the identity of the organisation and its members anddetermines organisational rules, procedures and actions on the visible level.
De finansielle strømme ivirksomheden afspejler fordelingen af magt og bemyndigelse og udgør et privilegeret redskab til atmoderere de lederes kontrol og ansvar, som er ansvarlige for firmaets strategiske program.Udgangspunktet bør således være at identificere forbindelsen mellem viden og finans, så definansielle teorier kan tages op til fornyet overvejelse.
Financial flows inthe enterprise reflect the distribution of power and legitimacy and represent a privileged toolto modify the control and accountability of managers responsible for the strategic agenda ofthe firm. Thus, the starting point should be the identification of the link between knowledgeand finance as a means of rethinking financial theory.
Det arbejde, som af forskere er udført inden for området virksomhedsstyring, prøver at forklareforbindelsen mellem ejerskab og kontrol.
The work carried out by corporate governance researchers tries to explain the relationshipbetween ownership and control.
De vigtigste spørgsmål drejer sig om at øgevirksomhedens performance ved kontrol af ledelsen, og således over for aktionærer og andreinteressenter sikre ledelsens pligt til at stå til ansvar.
The main issues deal with enhancement of corporateperformance via the supervision of management, ensuring accountability of managers toshareholders and other stakeholders.
Problemet er at forstå, hvordanstyringsstrukturen og styringsprocessen motiverer handlinger, der øger virksomhedens formue.Virksomhedsstyring refererer til ledernes motivation for at forbedre virksomheden og til kontrol afderes adfærd.
The problem is to understand how the structure andprocess of governance motivate actions that increase the wealth of the business. Corporategovernance covers the motivation of managers towards improving the business and the controlof their behaviour.
På grundlag af teorien om ejendomsret og teorien om ufuldstændige kontrakter forklarer Hart(1995), hvordan fordeling af ejerskabet af aktiverne påvirker forudgående incitamenter tilinvesteringer af ikke-kontraktmæssig art og relationsspecifikt ejet af en anden part, dvs.menneskelige aktiver.
Based on the theory of property rights and the theory of incomplete contracts, Hart (1995)explains how allocation of asset ownership affects ex-ante incentives to investment noncontractible and relationship-specific owned by other parties, i.e. human assets.
Arbejdet omkring virksomhedsstyring følger to hovedretninger: aktionærteorien i snæver forstandog interessentteorien i bredere forstand.
Corporate governance works follow two main directions: shareholder theory in a narrow senseand stakeholder theory in a broader sense.
Aktionærteorien: afkast som et incitament til at løbe en risiko
The shareholder theory: return as an incentive for risk bearing
Den mest almindelige teoretiske struktur for virksomhedsstyring hviler på teorien om ejendomsret(Alchian og Demsetz, 1972) og agenturteorien (Jensen og Meckling, 1976; Fama og Jensen, 1983).
The most common theoretical framework for corporate governance dwells upon the theory ofproperty rights (Alchian and Demsetz, 1972) and the agency theory (Jensen and Meckling,1976; Fama and Jensen, 1983).
Aktionærerne, eller agenturgiverne i agenturteorien, er dem, der bærer den endelige risiko i tilfældeaf, at virksomheden går konkurs, og er berettiget til det endelige afkast i forhold til den kapital, deejer. De kan ikke være sikre på, at ledere, agenter i agenturteorien, handler i deres interesse.
They have no assurance that managers, agents in the agency theory, will act in their interests.Managers need then to be monitored and controlled, which represent agency costs forshareholders.
Lederneskal overvåges og kontrolleres, hvilket indebærer agenturomkostninger for aktionærerne.
The purpose of corporate governance is to reduce those agency costs and makesure that shareholders’ interests are respected.
Interessentteorien: fra et økonomisk til et politisk synspunkt
The stakeholder theory: from an economic to a political position
På basis af teorien om humankapital (Becker, 1975) har Blair (1995) udviklet idéen, at: »Ansattebør betragtes som endelige fordringshavere, fordi de har interesser, som sættes på spil ivirksomheden.« Hun retter fokus mod to hovedforudsætninger, der vedrører det finansielle aspekt:
Based on the human capital theory (Becker, 1975), Blair (1995) develops the idea that:‘employees should be considered as residual claimants because they have a stake that is at riskin the company’. She focuses on two key assumptions about the finance view:
Hun viser, at det i virkeligheden er nærsynet, fordi lovregler ogregnskabsregler begrænser markedets evne til at få oplysninger om strategiske spørgsmål såsom F & U, nye produkter, investeringer i humankapital.
She demonstrates that it is actually myopic because legaland accounting rules constrain the ability of the market to obtain information on strategicissues such as R & D, new products, human capital investments.
H 2: Firmaer skal udelukkende maksimere aktionærens værdi.
(b) H 2: firms should solely maximise shareholders’ value.
Hun foreslår, at man i stedet sersagen fra interessenternes side.
She proposes consideration of thestakeholders’ view instead.
Hvis kapitalejere er berettigede til det endelige afkast for denendelige risiko, de løber, så bliver interessenterne bedt om at foretage firmaspecifikke investeringer(viden), som de ikke kan få fuld kompensation for via fuldstændige kontrakter om muligeerstatningskrav.
If equity holders are entitled to residual return for the residualrisk they bear, stakeholders are asked to make firm-specific investments (knowledge) forwhich they cannot be fully compensated through perfect contingent claim contracts.
De bærer en del af den endelige risiko og er berettiget til at modtage en del af detendelige afkast og udøve en del af kontrollen.
Theybear some of the residual risks and are justified in receiving some of the residual returnand exercising some control.
Becker (1975) kommer med den teoretiske forklaring i sin teori om humankapital: Firmaspecifikkefærdigheder er forbundet med uddannelsesomkostninger, som kan opdeles i omkostninger til almenuddannelse, som dækkes af de ansatte, og omkostninger til speciel uddannelse, som dækkes afarbejdsgiverne.
Becker (1975) gives the theoretical explanation in his human capital theory: firm-specificskills involve training costs which can be divided into costs of general training borne byemployees and costs of specific training borne by employers.
Speciel uddannelse indebærer forsinkede omkostninger mellem arbejdsgiveren ogden ansatte på grund af kontraktmæssige mangler.
Specific training involvesretained investment for both employer and employee due to contractual incompleteness.
Enten siger den ansatte op, og arbejdsgiverenmister udbyttet af sine udgifter til speciel uddannelse, eller den ansatte fyres, og det er denne, dermister udbyttet af sin investering i almen uddannelse.
It ispossible for the employee to quit and the employer lose the reward for his specific trainingexpenditure, or to be fired in which case the employee loses the return for his investment ingeneral training.
Becker konkluderer, at omkostninger tilspeciel uddannelse bør deles mellem arbejdsgiver og den ansatte, for når de ansatte betaler en del afomkostningerne til speciel uddannelse, svarer de lønmæssige virkninger til den almene uddannelse.Ressourcefordelingskonceptet kan i den sammenhæng ses som en individuel proces, som medføreren tydeliggørelse af sammensætningen af de krav, som de enkelte aktionærer og ansatte gør påfinansielle og menneskelige aktiver, der bygger på investeringer.
Becker concludes that specific training costs should be shared betweenemployer and employee because when employees pay a share of the cost of specific training,wage effects are similar to general training. The concept of resource allocation can beanalysed as an individual process that implies clarification of the nature of the claims tofinancial and human assets based on the investments that individual shareholders andemployees make.
Interessentteorien bygger på idéen om, at virksomheden bør drives til gavn for alle, der vurderes athave interesser i denne: investorer, ansatte, kunder, leverandører og relevante dele af samfundet.Argumenter imod anfører, at lederne skal sørge for at opretholde en balance mellem disse grupperog tage deres rettigheder til efterretning, men at interessenter ikke skal have nogen særlige
Arguments against state that managers should hold the balancebetween these groups and take note of their rights but that stakeholders should not receive anyspecific corporate governance rights because this runs against modern capitalism and inspiresnationalisation. In contrast, arguments in favour of stakeholders state that companies cannotsurvive unless they deliver value to their chosen stakeholders.
At opfylde et firmas formål er forbundet med stort ansvar,og dette skal deles af alle interessenter (Campbell, 1997), hvis det ønsker at overleve.
firm is an important responsibility and it should be shared by all the stakeholders (Campbell,1997) if it wants to survive.
Nogle forfattere mener, at interessentmodellen er baseret på etiske grundlag, og at det udelukkendedrejer sig om at behandle folk ordentligt, da ejendomsrettigheder ikke bør betragtes som en form forforpligtelse.
Some authors consider that the stakeholder approach is based on ethical grounds, the idea isthat ‘stakeholding’ is all about treating people properly since property rights should not beconsidered to be without any obligation.
Harrington (1996) bemærker, at det, selv om der holdes fast ved firmaetsagenturteorier, er firmaets interessentteori, der i størst omfang nærmer sig en sand deskriptiv ognormativ måde at drive forretning på.
Harrington (1996) notices that despite the persistenceof agency theories, a stakeholder theory of the firm best approximates the true descriptive andnormative behaviour of business organisations.
Hvis statens rolle er at maksimere hele udvalget afprivate/offentlige forbindelser ved enhver given række af input, er det virksomhedernes rolle atmaksimere balancen mellem diverse interessentgruppers interesser.
If the role of government is to maximise thefull range of private-public relationships for any given series of inputs, the role of corporationsis to maximise the balance of diverse stakeholders’ interests.
Således bliver et paradigme, derhandler om interessentgruppernes interesser, det naturlige grundlag for den etiske analyse af depolitikker, der regulerer forretningsvirksomhed.
Then a stakeholders’ interestsparadigm becomes the natural foundation for the ethical analysis of policies which regulatebusiness
Virksomhedsinvestering og kapitalstruktur
Corporate investment and capital structure
Finansielle teorier betragter virksomheden som en mængde ikke-menneskelige aktiver ellerinvesteringer under fælles ejerskab, som finansieres enten ved egenkapital eller ved lån.
Financial theory considers the enterprise as a bundle of non-human assets, or investments,under common ownership, which are financed either by equity or by debt.
Størrelsenaf hver enkelt finansielle ressource bestemmer den kapitalstruktur, som gør det muligt at analysereegenskaberne ved virksomhedsstyring.
The proportion ofeach financial resource determines the capital structure that permits analysis of corporategovernance characteristics.
Kapitalstrukturteoretikere (se Harris og Raviv, 1991, om detnyeste) har undersøgt kapitalstrukturens rolle, dvs. kort- og langfristede lån sammenlignet medaktier.
Capital structure theorists (see Harris and Raviv, 1991 for a stateof the art), have studied the role of capital structure, i.e. short and long term debt financingversus equity.
Lånefinansiering lader til at være en effektiv måde til fordeling af kontrollen på enstatskontingentagtig måde mellem de finansierende parter og kapitalsvage iværksættere, som privatfår gavn af kontrollen.
Debt financing appears to be an efficient way of allocating control in a statecontingent fashion between providers of financing and wealth-constrained entrepreneurs whoderive private benefit from control.
I store virksomheder med spredt ejerskab giver den bedste løsning med éndel/én stemme store muligheder for, at lederne selv får stor gavn af kontrollen.
As a matter of fact, in large enterprises with dispersedownership the optimality of the one share/one vote rule leaves great opportunities tomanagers’ enjoyment of the private benefits of control.
Hvis viden bør betragtes som værende et aktiv, hvilket næppe kan diskuteres set i lyset afovenstående beskrivelser af den, hvem ejer den?
If knowledge is to be considered as an asset, who owns it?
Hvis de ansatte er ejerne, bør den afspejles ikapitalstrukturen, og de finansielle rettigheder (som egenkapital, hvis videnaktivet tilhørervirksomheden, som gæld, hvis det kun er til låns) bør tillægges dem i form af ejendomsret oggældskontrakt.
If employees are the owners, thecapital structure should reflect it and financial rights (equity if the knowledge asset belongs tothe enterprise, and debt if it is just on loan) should be recognised as property rights and debtcontracting.
Følgelig er dét at betragte uddannelsesudgifter som et aktiv og et passivregnskabsmæssigt set (Guerrero, 1998) et eksempel på, hvilke pragmatiske udviklingsmæssigeskridt der som udgangspunkt kan tages.
Consequently, considering training expenditure as an asset and a liability from theaccounting point of view (Guerrero, 1998) is an example of pragmatic evolutionary measuresthat could be taken as a starting point.
Da god videnstyring er et firmaspecifikt aktiv, som er kendetegnet ved en holistisk læreproces,betyder det, at der er en række tvivlsspørgsmål, som skal løses omkring virksomhedsledelse og –styring.
As a firm-specific asset, characterised by a holistic learning process, proper management ofknowledge implies that a number of challenging questions, in respect to corporatemanagement and governance, would be solved.
Hvordan skal viden måles i regnskabsopgørelserne (aktiver eller udgifter)?
How should knowledge be measured infinancial statements (assets or expenses)?
Det lader til, at der findes to slagsløsninger. Enten er de eksisterende paradigmer og mønstre, som bygger på industriøkonomi, ikkelængere gældende og bør ændres totalt, eller også skal de ændres på en passende måde, således at dekan imødegå problemet, også selv om det kun er delvist.
valid, and they should be entirely changed, or they have to be properly modified, even if justpartially, to cope with the problem,.
Valget står således mellem revolution ogevolution.
The choice is then between revolution and evolution.
Alternativ nummer to lader til at være mest pragmatisk og acceptabelt.
Thesecond alternative appears to be more pragmatic and more palatable.
Denne session behandler spørgsmålet, om det er muligt og ønskværdigt at opstille internationalestandarder for rapportering om humankapital (42)?
This chapter addresses the question ‘Is it possible and is it desirable to establish internationalstandards for reporting on human capital?’.
På dette punkt i drøftelserne er der givet temmelig klare svar på begge dele af spørgsmålet.
(42) At this stage in the proceedings fairly clear answers have been provided to both parts of this question.
Vi har på nuværende tidspunkt set, atvirksomheder allerede er begyndt at indføre humankapitalrapportering med internationale træk. Vihar også hørt, at internationale standarder på dette område ville være ønskværdigte som en metodetil at forbedre kvaliteten af informationerne og beslutningstagningen.
So far we have seen that companiesare already introducing human capital reporting with international salience.
Med dette indlæg vil jeg gerne give en kort opsummering af udviklingen inden for to områder, somer af betydning for indførelsen af internationale standarder.
The aim is to summarise developments in two areas that have a bearing on the emergence ofinternational standards.
For det første sker der fremskridt medudarbejdelsen af en begrebsramme til brug for overvejelserne med hensyn til, hvordan man gørhumankapital (såvel i virksomheden som andre steder) mere gennemsigtig.
First, progress is being made in elaborating a conceptual frameworkfor thinking about ways of making human capital (be it in the firm or elsewhere) moretransparent.
Dette kan så være enhjælp til at vurdere fremskridtene med udviklingen af standarder.
This, in turn, helps with the task of assessing progress towards the developmentof standards.
For det andet er der for øjeblikketforskning i gang inden for OECD, som vedrører en eventuel udarbejdelse af internationalestandarder for humankapitalrapportering på virksomhedsniveau.
Second, there is work under way at the OECD that is pertinent to the eventualcreation of international standards for firm level reporting of human capital.
En ny begrebsramme
Emergence of a conceptual framework
Inden for humankapital har der altid væretanvendelige metoder til at bestemme og forklare en persons færdigheder.
In the field of human capitalthere have always been operational methods for determining and explaining what someone iscapable of doing.
Elevuddannelser,uddannelsesbeviser og sociale betegnelser (f.eks. medicinmand) er metoder til at give indblik i,hvad en person har forstand på.
Apprenticeship grades, educational certificates and social designations (e.g.medicine man), all provide insights into what someone knows how to do.
Figur 22 opsummerer de forskellige dele af en bred begrebsramme,der kan bruges, når man skal se på kilderne til læring, på beslutninger med indflydelse på, hvordanvi bruger og akkumulerer viden, og på de forskellige måder, hvorpå humankapital valideres ellergøres gennemsigtig.
Figure 22 provides asummary of the various parts of a broad conceptual framework for looking at the sources oflearning, the decisions that influence how we use and accumulate knowledge, and the variousways in which human capital is validated or made transparent. (43)
)De synspunkter, der kommer til udtryk i dette indlæg, er forfatterens personlige holdning. Internetadressen til OECD International Futures Programme http://www.oecd.org/sge/au. E-mail adressse: riel.miller@oecd.org .
)The opinions expressed in this paper are the personal views of the author.
) Betegnelsen humankapital er i denne debat begrænset til videnkomponenten eller folks færdigheder.
)The term human capital is restricted in this discussion to the knowledge component or what people knowhow to do.
Selvfølgelig erhumankapitals overordnede status knyttet til en række andre kapacitetsrelaterede faktorer såsom sundhed, økonomiog sociale forhold.
The overall status of human capital depends on a range of other capacity-related factors, likehealth, economic and social conditions.
midterste cirkel, som indeholder en række mekanismer, institutioner og fremgangsmåder, hvisformål er at validere og synliggøre, hvad folk ved og kan.
more transparent what people know.
Selv om vi er langt fra en global enighedom generelt vedtagne standarder for validering og afdækning af folks færdigheder, er dennebegrebsramme alligevel en hjælp til at fremhæve en række områder, hvor vi er ved at kunne mødes.For eksempel er der inden for visse dele af arbejdsmarkedet jobbetegnelser og anerkendelse afkvalifikationer, f.eks. for en C++ programmør, som bruges over hele verden.
Although the world is far from converging on anyuniversally understood standards for validating or revealing what people know how to do, thisconceptual framework helps to highlight a number of areas where convergence is alreadyunderway. For instance, in certain parts of the labour market there are job titles andcertification, such as for a C++ programmer, that are understood world-wide.
Men størstedelen af denyskabelser og ændringer, der opstår inden for validering af humankapital, er noget, der arbejdesmed under det nationale plan.
However, mostof the innovations and changes occurring in the area of human capital validation are beingpioneered below even the national level.
Enkeltpersoner, virksomheder, lokalsamfund og regioner søger allenye måder at styrke anerkendelsen og gennemsigtigheden af humankapital på.
Individuals, firms, local communities and regions areall seeking ways to enhance the recognition and transparency of human capital.
En ting, som på én gang tid komplicerer og motiverer arbejdet for at skabe større gennemsigtighed,er de vigtige ændringer, der finder sted inden for de fleste økonomier og samfundssystemer.
What simultaneously complicates and drives the efforts to increase transparency are theimportant changes taking place in most economies and social systems.