natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indledningsvis har Kommissionen anført, at det følger af Domstolens praksis, at modregning som betalingsmåde og som en mekanisme, der medfører, at to gensidige fordringer ophører samtidigt, kan ske i henhold til et fællesskabsretligt princip, der er inspireret af principper, som er fælles for alle medlemsstaterne, selv uden nogen udtrykkelig bestemmelse.
(Appeal — Commission decision effecting set-off between two claims governed by separate legal orders — Set-off in disregard of the rules of national law governing one of the claims concerned — Illegality) (Full Court)
Domstolen konstaterer med hensyn til det andet appelanbringende, at såfremt det antages, at modregning faktisk er tilladt på visse betingelser af fællesskabsretten, kan uden udenretlig modregning under alle omstændigheder, i modsætning til hvad Retten har fastslået i den appellerede doms præmis 60 og 61, ikke være betinget af en forudgående forpligtelse til at forvisse sig om, at det på trods af den påtænkte modregning fortsat er sikkert, at de pågældende midler bliver brugt til de fastsatte formål, og at de aktioner, der har berettiget tildelingen af de nævnte midler, bliver gennemført.
By application lodged at the Court Registry on 21 February 2001, the Commission of the European Communities brought an appeal under Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 14 December 2000 in Case T-105/99 CEMR ν Commission [2000] ('the judgment under appeal'), whereby the Court of First Instance upheld the application of the Council of European Municipalities and Regions ('the CEMR'), an association constituted under French law, for annulment of the Commission decision contained in its letter to the CEMR of 15 February 1999 ('the contested letter') to effect set-off between their mutual claims.
Anbringendet om tilsidesættelse af principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning og om god retspleje
- set aside the contested judgment and draw all the appropriate inferences from that annulment.
Retten fastslog, at Kommissionen ikke var berettiget til at træffe den anfægtede beslutning uden en forudgående undersøgelse for at sikre, at den ikke medførte en risiko med hensyn til de pågældende midlers anvendelse til de formål, som de var bestemt til, og med hensyn til gennemførelsen af de omtvistede aktioner, der havde berettiget tildelingen af disse midler, hvorefter den annullerede beslutningen på dette grundlag.
In support of its appeal, the Commission puts forward three grounds of appeal, alleging, respectively, breach of the Community principle of set-off of claims, breach of the principle of effectiveness of Community law and breach of the principles of sound financial management and the proper administration of justice.
I henhold til artikel 61 i statutten for Domstolen skal der, da sagen er moden til påkendelse, træffes realitetsafgørelse om den påstand om annullation af den anfægtede beslutning, som CCRE har nedlagt i første instans.
The Commission maintains, first of all, that it follows from the Court's case-law that set-off, as a procedure for payment and a mechanism effecting the simultaneous extinction of two mutual claims, may be effected by virtue of a principle of Community law inspired by the principles common to all the Member States, even in the absence of an express provision.
I stævningen har CCRE fremført et første annullationsanbringende om, at den anfægtede beslutning er blevet truffet, skønt der ikke er generel eller speciel retlig hjemmel til at foretage den omtvistede modregning.
In deriving such an obligation from a principle of effectiveness of Community law which means that the Community funds must be made available and used for the intended purpose, the Court of First Instance made an error of law.
Ifølge Domstolen er det tilstrækkeligt at fastslå, at uanset eventuelle bestemmelser i fællesskabsretten på dette område var en modregning som den, der er sket ved den anfægtede beslutning, under alle omstændigheder udelukket, da de regler i belgisk ret, der fandt anvendelse på den ene af de pågældende fordringer, åbenbart ikke tillod den påtænkte modregning, hvilket er tilstrækkeligt til at berettige, at beslutningen annulleres.
It follows that the Court of First Instance was not entitled to annul the contested decision on the ground that the Commission had ignored an alleged obligation to ascertain in advance that the use of the funds concerned for the prescribed purposes and the completion of the activities which justified the grant of those funds would remain assured in the case of set-off; and, accordingly, the Commission's second ground of appeal must be declared well founded.
I dette tilfælde er den ene af de pågældende fordringer, som parterne samstemmende har erkendt, omfattet af belgisk ret i henhold til MED-URBS-kontrakterne og de andre af fællesskabsretten.
Ground of appeal alleging breach of the principles of sound financial management and the proper administration of justice
En udenretlig modregning mellem fordringer, der er omfattet af to forskellige retsordener, kan imidlertid, da den bevirker, at to forpligtelser ophører samtidigt, kun ske, såfremt den opfylder kravene i begge de pågældende retsordener.
The Court of First Instance concluded that the Commission was not entitled to adopt the contested decision without first ensuring that it did not pose a risk for the use of the Community funds in question for the purposes for which they were intended and for the carrying out of the activities which had justified the grant of the funds, and then annulled the decision on that account.
Nærmere bestemt kræver enhver modregning af denne art, at det med hensyn til hver af de pågældende fordringer sikres, at betingelserne for modregning i den retsorden, som de hver især er omfattet af, ikke er tilsidesat.
In formulating such a requirement for a preliminary examination, the Court of First Instance made an error of law.
Det hedder i domskonklusionen:
The action at first instance
»1) Dommen, der er afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 14. december 2000, CCRE mod Kommissionen (sag T-105/99), ophæves.
Since, in accordance with Article 61 of the EC Statute of the Court of Justice, the state of the proceedings is such as to permit final judgment to be given in the matter, it is appropriate to rule on the substance of the application for annulment of the contested decision presented by the CEMR at first instance.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning i dens skrivelse af 15. februar 1999 om at foretage modregning over for Conseil des communes et regions d'Europe (CCRE) af deres gensidige fordringer annulleres.
First, it submits, there is not, particularly in the light of the case-law of the Court of Justice, any general principle of Community law on which the Commission could rely in order to effect set-off between a claim which it has against an entity and debts which it has incurred on a different basis vis-à-vis that entity. Second, it cannot
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler de omkostninger, der er afholdt af den selv og af Conseil des communes et régions d'Europe (CCRE) såvel i første instans som under appellen.«
More specifically, any set-off of that nature makes it necessary to ensure, as regards each of the claims concerned, that the conditions relating to set-off provided for in the relevant legal order are not disregarded.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 17. september 2002.
In that regard, it is immaterial that, in the present case, one of the legal orders concerned is the Community legal order and the other the legal order of one of the Member States.
Præjudiciel »Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber — ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte — lokalt ansatte — Kommissionens repræsentation i Østrig — anvendelse af nationale bestemmelser vedrørende repræsentation og varetagelse af arbejdstagernes interesser« (Domstolens plenum)
Annuls the decision of the Commission of the European Communities contained in its letter to the Council of European Municipalities and Regions (CEMR) of 15 February 1999, effecting set-off of their mutual claims;
Kommissionens repræsentation, som straks blev underrettet om valget og om den umiddelbart efterfølgende konstituering af Samarbejdsudvalget, anfægtede ikke valget.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 17 September 2002.
Arbeits- und Sozialgericht Wien (Østrig), som påbedømte sagen i første instans, afviste søgsmålet bl.a. med den begrundelse, at bestemmelserne i ArbVG som følge af EF-rettens forrang, særligt vedtægtens artikel 9, ikke finder anvendelse, og at valget af Samarbejdsudvalget derfor er ubetinget ugyldigt, således at dette hverken har partsevne eller proceshabilitet.
Preliminary ruling (Staff Regulations of Officials of the European Communities — Conditions of Employment of Other Servants—Local staff—Representation of the Commission in Austria —Applicability of national legislation concerning the representation of workers and defence of their interests) (Full Court)
Oberlandesgericht Wien (Østrig) stadfæstede som appelinstans denne afgørelse, idet den ligeledes i det væsentlige henviste til EF-rettens forrang, som forhindrer, at der inden for fællesskabsinstitutionerne både findes et Personaleudvalg som defineret i vedtægtens artikel 9, der som internt organ ikke selv har den nødvendige rets- eller partsevne, og et af personalet oprettet organ, som det i ArbVG omhandlede Samarbejdsudvalg, som i henhold til § 53 i ArbVG har partsevne.
By order of 14 March 2001, received at the Court on 18 April 2001, the Oberster Gerichtshof (Supreme Court) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Article 9 of and Annex II to the Staff Regulations of Officials of the European Communities and Article 79 of the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities.
Samarbejdsudvalget indbragte den af Oberlandesgericht Wien trufne afgørelse for Oberster Gerichtshof i form af anke til »Revision«.
On 12 March 1998 a works council was elected, pursuant to the provisions of the ArbVG [Bundesgesetz betreffend die Arbeitsverfassung (Arbeitsverfassungsgesetz) (Federal law on labour relations) of 13 December 1973], by the local staff of the Commission's representation in Vienna.
»1) Skal artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne [artikel 3 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968], hvorefter ansættelsesvilkårene for lokalt ansatte, især a) de nærmere enkeltheder for deres ansættelse og afskedigelse, b) ferie- og orlovsordningerne, og c) deres vederlag fastsættes af hver institution på grundlag af de ordninger og sædvaner, der er gældende på det sted, hvor den ansatte gør tjeneste, fortolkes således, at der henvises til pågældende nationale arbejdsret, som i Republikken Østrigs tilfælde fastsætter, at bestemmelserne om virksomhedernes organisation i del II i ArbVG også skal finde anvendelse?
At the end of October 1998, the works council learnt of the existence of a monitoring device which allowed personal data on the employees to be recorded, since, to gain access to the office, they had to use a personalised microchip card and enter a code.
Skal bestemmelserne i artikel 9 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (artikel 2 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29.2.1968) og i bilag II til vedtægten vedrørende den personalerepræsentation, der også varetager interesserne for de lokalt ansatte i Fællesskaberne, fortolkes således, at de udtømmende regulerer den kollektive arbejdsret og medbestemmelsesretten for så vidt angår de lokalt ansatte, og at en anvendelse af bestemmelserne om virksomhedernes organisation i del II i ArbVG derfor er udelukket for så vidt angår lokalt ansatte, der er ansat ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers repræsentation i Wien?«
The Arbeits- und Sozialgericht Wien (Labour and Social Court, Vienna) (Austria), at first instance, dismissed the application inter alia on the ground that, by virtue of the primacy of Community law, in particular Article 9 of the Staff Regulations, the provisions of the ArbVG did not apply and the election
De præjudicielle spørgsmål
of the works council was therefore null and void, so that it did not have capacity to be a party or to bring proceedings.
Fællesskabslovgiver har med vedtagelsen af forordning nr. 259/68 sørget for, at lokalt ansatte kan deltage i varetagelsen af personalets interesser i den institution, som har ansat dem, i henhold til de samme regler for personalerepræsentation som dem, fællesskabslovgiver har indført for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og for øvrige ansatte, som henhører under ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
The Oberlandesgericht Wien (Higher Regional Court, Vienna) (Austria), on appeal, upheld that decision, again essentially on the ground of the primacy of Community law, which precluded the coexistence within the Community institutions of a staff committee within the meaning of Article 9 of the Staff Regulations, which, as an internal body, lacked the necessary legal personality and capacity to being proceedings itself, and a body emanating from the staff, such as the works council within the meaning of the ArbVG, with capacity to bring proceedings under Paragraph 53 of the ASGG.
Under disse omstændigheder bør det dernæst undersøges, om artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte skal fortolkes således, at bestemmelsen tillader, eller endog påbyder, at en institutions lokalt ansatte ligeledes har ret til at deltage i varetagelsen af deres interesser i henhold til den nationale lovgivning, som gælder i den medlemsstat, hvor de gør tjeneste.
Regarding it as clear that the Commission's representation in Vienna does not fall within the exception under Paragraph 33(2)(2) of the ArbVG, that it constitutes an establishment within the meaning of Paragraph 34(1) of that law and that it permanently employs at least five workers entitled to vote within the meaning of Paragraph 49(1) of that law, the Oberster Gerichtshof considers that the representation is obliged to set up a works council in accordance with Paragraph 40(1) of the ArbVG, if Part II of the ArbVG applies to it.
Som fastslået af Domstolen i præmis 23 i dom af 9. november 2000 i Vitari-sagen (sag C-126/99), følger heraf, at den nationale lovgivning i den medlemsstat, på hvis område den lokalt ansatte udfører sine opgaver, ikke uden videre skal anvendes på arbejdsforholdet mellem en fællesskabsinstitution og en lokalt ansat.
Observing in that connection that the Court has not yet ruled on whether Article 79 of the Conditions of Employment refers also to legislation such as Part II of the ArbVG, or on whether the provisions of the Staff Regulations relating to the Staff Committee are capable of restricting the application ofthat national law, the Oberster Gerichtshof decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
Mens afsnit II og III i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, som vedrører midlertidigt ansatte og hjælpeansatte, dernæst udførligt redegør for de regler, som gælder for disse ansatte, bl.a. med hensyn til ansættelsesvilkår og vilkårene for ansættelsens ophør, arbejdsvilkår, herunder ferie og orlov, og vederlag, henviser artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, som er opført i disse vilkårs afsnit IV vedrørende lokalt ansatte, for så vidt angår de samme aspekter af disses ansættelsesforhold til de ordninger og sædvaner, der er gældende på det sted, hvor den lokalt ansatte gør tjeneste.
Is Article 79 of the Conditions of Employment (Article 3 of Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of 29 February 1968), under which the conditions of employment of local staff, in particular (a) the details of their engagement and termination of their contract, (b) their leave, and (c) their remuneration, are to be determined by each institution in accordance with current rules and practice in the place where they are to perform their duties, to be understood as a reference to the relevant national law on employment, which, in the case of Austria, also requires the application of the law on labour relations in establishments laid down in Part II of the ArbVG?
Det må endelig understreges, at artikel 79 i ansættelsesvilkårene ikke kan fortolkes således, at den på et bestemt punkt og hvad angår den samme kategori af medarbejdere i en institution kan føre til vedtagelse af divergerende, endog modstridende, foranstaltninger, som er fastsat i forskellige sammenhænge og i henhold til forskellige regler.
Are the provisions of Article 9 of the Staff Regulations (Article 2 of Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of 29 February 1968) and those of Annex II to the Staff Regulations concerning the Staff Committee, which is also responsible for representing the local staff of the Communities, to be interpreted as laying down exhaustive rules on collective employment law and the rights of co-decision of local staff and thus as precluding the application of the rules on labour relations in establishments laid down in the ArbVG to local staff serving in the representation of the Commission of the European Communities in Vienna?'
Det fremgår af det foregående, at de nærmere bestemmelser for repræsentation og varetagelse af interesserne for de lokalt ansatte i en fællesskabsinstitution ikke figurerer blandt »arbejdsvilkårene« ifølge definitionen i artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, men at disse nærmere bestemmelser er udtømmende reguleret i vedtægtens artikel 9, sammenholdt med dennes bilag II og med artikel 7 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
By adopting Regulation No 259/68, the Community legislature ensured that local staff are able to take part in representing the interests of the staff of the institution which has engaged them, on the same terms of staff representation as those it established for the benefit of officials of the European Communities and the other staff covered by the Conditions of Employment.
Følgelig kan den i artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte indeholdte henvisning til de ordninger og sædvaner, der er gældende på det sted, hvor de lokalt ansatte gør tjeneste, ikke indbefatte dette steds nationale bestemmelser med hensyn til de ansattes deltagelse i driften af den virksomhed, hvori de er beskæftiget, således som det følger af del II i ArbVG.
In those circumstances, it must be examined, second, whether Article 79 of the Conditions of Employment must be interpreted as allowing, or indeed requiring, the local staff of an institution also to enjoy the right to take part in representing their interests under the national legislation in force in the Member State where they are to perform their duties.
»Bestemmelserne i artikel 9 og i bilag II til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber samt bestemmelserne i artikel 79 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne skal fortolkes således, at de er til hinderfor, at den østrigske lovgivning om virksomhedernes organisation, som omhandlet i del II i Bundesgesetz betreffend die Arbeitsverfassung (Arbeitsverfassungsgesetz) (forbundslov om arbejdsforhold og organisation i virksomheder) af 13. december 1973, finder anvendelse på de lokalt ansatte ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers repræsentation i Wien.«
As the Court held in Case C-126/99 Vvtari [2000], paragraph 23, it follows that the national law of the State in which a member of the local staff performs his duties is not applicable as it stands to the employment relationship between a Community institution and a member of the local staff.
Generaladvokat L.A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 10. april 2003.
It is clear, first, that the conditions under which contract staff may vote for and be elected to the Staff Committee are laid down in Article 7 of the Conditions of Employment, which, since it forms part of Title I, applies to all the staff covered by the Conditions of Employment.
»Dumping — afgørelse om at afslutte en fornyet undersøgelse af foranstaltninger, som udløber — fællesskabsinteresse — annullationssøgsmål« (Anden Udvidede Afdeling)
Consequently, the reference in Article 79 of the Conditions of Employment to current rules and practice in the place where local staff are to perform their duties cannot include the national legislation applicable to that place concerning the participation of workers in the undertaking which employs them, such as the rules in Part II of the ArbVG.
Sag T-65/02 Michelle Chetaud / Europa-Parlamentet Tjenestemandsvedtægten
Case T-132/01 Euroalliages, Péchiney électrométallurgie, Vargön Alloys AB, Ferroatlántica, SL ν Commission of the European Communities Commercial policy
»Tjenestemænd —pension — rette justeringskoefficient — bevis for bopæl — tilbagekaldelse -betydning for bevisbyrden« (En enkelt dommer)
(Dumping — Decision terminating expiry review — Community interest — Application for annulment) (Second Chamber, Extended Composition)
»Konkurrence — kartel — lysin — retningslinjer f or beregningen af bødebeløbet — anvendelighed — overtrædelsens grovhed og varighed — omsætning — formildende omstændigheder« (Fjerde Afdeling)
(Control of concentrations — Concentration coveredpartly by the ECSC Treaty andpartly by the EC Treaty — Decision to authorise on the basis of Article 66(2) CS — Decision declaring compatibility with the common market on the basis of Article 6(1) (b) of Regulation (EEC) No 4064/89 — Conditions for admissibility under the ECSC Treaty and the EC Treaty — Relationship between the rules on control of concentrations laid down in the ECSC Treaty and the EC Treaty — Duty to state reasons — Erroneous assessment) (Third Chamber)
Sagens faktiske omstændigheder
Not available at time of publication.
Lysin er den vigtigste aminosyre, som anvendes i dyrefoder i ernæringsmæssigt øjemed.
Case T-65/02 Michelle Chetaud v European Parliament Staff Regulations of Officials
Efter at have gennemført proceduren vedtog Kommissionen beslutning 2001/418/EF af 7. juni 2000.
(Officials — Pension — Weighting applicable — Proof of residence — Suspension of measure — Effect on the burden of proof) (Sole Judge)
Beslutningen indeholder følgende bestemmelser:
Inc. offered to cooperate with the Commission in proving the existence of a cartel in the lysine market and its effects in the European Economic Area ('EEA').
[ADM] Company og selskabets europæiske datterselskab [ADM] Ingredients [...], Ajinomoto Company, Incorporated, og selskabets europæiske datterselskab Eurolysine SA, Kyowa Hakko Kogyo Company Limited og selskabets europæiske datterselskab Kyowa Hakko Europa GmbH, Daesang Corporation og selskabets europæiske datterselskab Sewon Europe GmbH samt Cheil [...] har overtrådt EF-traktatens artikel 81, stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, ved at deltage i aftaler om priser og salgsmængder samt udveksling af individuelle oplysninger om salgsmængder for syntetisk lysin omfattende hele EØS.
[ADM Company] and its European subsidiary [ADM Ingredients], Ajinomoto Company Incorporated and its European subsidiary Eurolysine SA, Kyowa Hakko Kogyo Company Limited and its European subsidiary Kyowa Hakko Kogyo Europe GmbH, Daesang Corporation and its European subsidiary Sewon Europe GmbH, as well as [Cheil] have infringed Article 81(1) of the EC Treaty and Article 53(1) of the EEA Agreement by participating in agreements on prices, sales volumes and the exchange of individual information on sales volumes of synthetic lysine, covering the whole of the EEA.