natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Det er vel ikke vovet eller prætentiøst at antyde, at den rolige adstadighed, som er det luxembourgske miljøs genius loci, har en lille bitte smule af æren for succesen bag en institution, der per se ville fungere dårligt i en atmosfære af uro og forjagethed.
“Would it be too daring, or pretentious, to suggest that the genius loci, the calm placidity of the Luxembourg environment, has at least something to do with the success of an institution which, by its very nature, would not function well in an atmosphere of anxiety and harassment.
Derfor ville vi tilsvarende udforme denne bygning således, at den i kraft af sin ydre ramme og indretning udtrykker et ønske om utvungenhed, uforstyrrethed, en afstandtagen fra det, der blot er ikke-lovbundent, og om at invitere på en rejse ind i granskningens og fordybelsens verden.
We therefore wanted this building to be designed in such a way as to reect, by its setting and its layout, that need for detachment, for tranquillity, for distance from the merely contingent and for an opportunity to embark on an internal journey of study and meditation.
Styrken i bygningens skelet af specialstål, der fra naturens hånd er følsomt over for korrosion, ligesom den europæiske retslære udledt af Domstolens praksis vil være det, står i kontrast til lysspillet og de mangfoldige reekser, som spredes af de store glasvægge.
The rigidity of its special steel skeleton, naturally immune to corrosion, like the body of European legal theory to be derived from your case-law, contrasts with the play of light and the manifold reections from the great expanse of glass.
Med denne lysende åbning mod vidderne vil Domstolen ikke kunne sidde realiteterne i Fællesskabets samfundsliv overhørig.
With this luminous window on the outside world, the Court cannot be unaware of the simple facts of Community life.
Alt dette skaber en atmosfære af strenghed og respekt, der igen opblødes af changerende former og farver.
All this creates an atmosphere of rigour and respect tempered by shimmering shapes and colours.
Jeg kan kun beskrive denne usædvanlige sammensætning ved at opfordre Dem til at kaste blikket på kunstnerens gengivelse af gudinden Justitia i denne sal. Hun svinger ikke sværdet, men holder godt fast om sin vægt med en gestus, der er yndefuld og frisk som en ung piges blik.
I can think of no better way to illustrate this than to invite you to look at the artist’s depiction in this room of Justice, who does not brandish a sword, but holds her scales firmly, with all the grace and freshness of a young girl.
Arkitekterne Conzemius, Jamagne og Vander Elst har afgjort ernet sig fra konformismens slagne vej og skabt en bygning, som udvendigt forbløer tilhængere af klassicismen fra Themis’ templer, men som ved brug af moderne materialer og en intelligent anvendelse af masse og rum indvendigt har fået en atmosfære af mådeholden rigdom og funktionel lethed.
The architects, Messrs Conzemius, Jamagne and Vander Elst were determined to cast o the shackles of conformism to create a building which, while externally it confounds the champions of the classicism of the temples of Themis, internally, in its use of modern materials and intelligent use of mass and space, has an atmosphere of sober opulence and functional freedom.
Et sådant bygningsværk kræver særlige kunstneriske bidrag.
The execution of this plan required a particular contribution from artists.
På forslag fra Domstolens præsident har fremragende kunstnere fra forskellige medlemsstater, Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú og Wercollier, med deres bemærkelsesværdige værker bidraget til udsmykningen af dette hus og dets omgivelser.«
At the suggestion of the President of the Court of Justice, eminent artists from the Member States, including Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú and Wercollier, helped to embellish the building and its surroundings through their remarkable works of art.”
Tale af statsminister og formand for regeringen, Pierre Werner, i anledning af indvielsen af De Europæiske Fællesskabers Domstols Justitspalæ i Luxembourg den 9. januar 1973.
Address by Mr Pierre Werner, Minister of State and President of the Government of Luxembourg, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
» … de mest ophøjede symboler skal rodfæstes i realiteternes jord.
“… the most elevated symbols must be rooted in the ground of reality.
Det var netop tanken hos den luxembourgske regering og parlament, som har påtaget sig at give Domstolen en rummelig ramme, der er tilpasset dens behov og udstyret med de mest moderne faciliteter, og hvor funktionelle formål og æstetiske hensyn er forenet.« »… Vi skulle blot vente!
This is the thinking of your Government and your Parliament which undertook to create for our Court a spacious setting adapted to its needs, equipped with the most up-to-date facilities and creating a happy marriage of functional objectives and decorative concerns.” “… All we had to do was wait.
Vente på arbejdets færdiggørelse for at kunne træde ind i disse lokaler og opdage, at der bag materialets dunkle ydre fremtræden befandt sig et sandt glaspalæ.
Wait for the completion of the work so that we could enter these premises to discover, behind the sombre exterior of the material, a veritable palace of glass.
Viollet-le-Duc havde således ret i, at »bygninger er en tidsalders hylster«.
Viollet-le-Duc was right: “buildings reect the society of an era”.
I dag er det nok at slå øjnene op for at se, at konstruktionen er behagelig, komfortabel, harmonisk, af menneskelige proportioner, genoprettende for den horisontale linje og opført på et lyst og bemærkelsesværdigt sted.«
Today all we need do is open our eyes to see that the construction is pleasing, comfortable, harmonious and of human proportions, it celebrates the horizontal line, and is constructed in full light on a remarkable site.”
Tale af Domstolens formand Robert Lecourt i anledning af indvielsen af De Europæiske Fællesskabers Domstols Justitspalæ i Luxembourg den 9. januar 1973.
Address by Mr Robert Lecourt, President of the Court of Justice, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
Blæktegning, som André Hambourg udførte på en »førstedags«-konvolut under indvielsesceremonien for Domstolens Justitspalæ (den 9.1.1973). Donation fra André Hambourg til Domstolen.
Ink drawing by André Hambourg on a first day cover to mark the occasion of the inauguration ceremony of the Palais of the Court of Justice (9 January 1973).
1973-1999 ed udformningen af Justitspalæet, som blev indviet den 9. januar 1973, ville arkitekterne følge traditionel europæisk domstolsarkitektur, men
1973-1999 hen designing the Palais inaugurated on 9 January 1973, the architects tried to remain faithful to traditional European court architecture by
V samtidig give bygningen sin egen karakter, identitet og synlighed i det omkringliggende landskab.
W giving the building an independence, an identity and a degree of visibility in relation to its immediate surroundings.
Bygningens metalskelet og de andre dele, facaden bestod af, blev udført i »corox«-stål.
The metal skeleton of the building and the other parts of the exterior were constructed of Corox steel.
De øvrige mere traditionelle materialer, som blev anvendt i og omkring bygningen, blev valgt på grund af deres funktionelle egenskaber, og fordi de på harmonisk vis kunne forenes med metalskelettet.
The other, more traditional, materials used in and around the building were chosen for their compatibility and harmony with the main metallic structure as well as for their functional value.
Det tilstødende område var indrettet med to hovedelementer: den omkringliggende plads og parken.
The landscaping of the surrounding area has two essential aspects: the plaza and the park.
Pladsen med tilhørende sokkel tjente som fundament for bygningen og fæstnede denne til jorden.
The raised plaza serves as a base for the building and anchors it to the ground; the design of the plaza echoes the contour of the whole structure.
Pladsens omrids havde samme form som metalstrukturen.
With extensive planting of indigenous trees and shrubs, the building enjoys a leafy setting and fits naturally into its surroundings.
Udformningen af området var styret af hensynet til at integrere bygningen i landskabet og dermed skabe balance i forhold til bygningens arkitektoniske strenghed.
Once this building was opened, all the staff of the Court could be accommodated under one roof.
De kraftige træ- og kratbevoksninger omgav bygningen med grønt, således at den faldt naturligt ind i området.
This situation, however, lasted for only a short time as, in 1985, the administrative and translation services of the Court had to be relocated.
På grund af lokalemangel i kølvandet på de efterfølgende tiltrædelser til Fællesskabet blev det efterhånden nødvendigt at tage de indendørs rekreative områder i brug for at kunne indrette nye kontorer.
The need for additional premises as a result of successive accessions of States to the Community led first of all to the amenity areas within the buildings gradually being taken over for use as oces.
I sidste ende var man nødsaget til at udnytte en del af det område, der omgav Justitspalæet, til opførelsen af tre tilbygninger, der blev udformet af de luxembourgske arkitekter Fritsch, Herr og Huyberechts og den italienske arkitekt Paczowski: nemlig som den første »Erasmus-bygningen« (1988), der skulle huse den nyoprettede Ret i Første Instans, dernæst Thomas More-bygningen (1993) og endelig C-bygningen (1994).
Ultimately it was impossible to avoid giving up part of the landscaped area surrounding the Palais and building three extensions, designed by the Luxembourg architects Fritsch, Herr and Huyberecht and the Italian architect Paczowski: first the Erasmus building (1988) to accommodate the Court of First Instance which had just been established, then the Thomas More building (1993), and finally the C building (1994).
Justitspalæets popularitet og et ønske om at bevare dets æstetiske ydre og symbolværdi førte til indførelse af et strengt krav til arkitekterne i forbindelse med tilbygningernes opførelse: Niveaumæssigt skulle de ligge lavere end pladsen foran Justitspalæet.
The attachment to the Palais and the desire to preserve its aesthetics and its symbolic function resulted in a severe restriction being imposed on the architects for the construction of these annexes: not to build above the level of the Palais square.
Dominique Perraults arkitektoniske projekt levede fuldt ud op til disse forventninger.
The architectural design submitted by Dominique Perrault perfectly fullled these requirements.
Det består af:
It comprises:
D grund af forekomsten af asbest samt at imødekomme de nye
A construction project, prompted by both the need to vacate the
- en bygning på to etager, der trods sin rektangulære form kaldes »Ringen«, fordi den omkranser det gamle Justitspalæ.
- a two-storey peristyle building called the “Anneau” (literally, “Ring” in English) in spite of its rectangular form, because it encircles the original Palais.
Ringen er udformet således, at den kan rumme op til 40 dommerkabinetter på et ikke oentligt tilgængeligt område, forbeholdt det arbejde, der udføres af dommerne, generaladvokaterne og deres medarbejdere behov som følge af den kommende store udvidelse, påbegyndte Domstolen i starten af 1990’erne planlægningen af et nyt ambitiøst byggeprojekt.
The Anneau is designed to be a non-public area reserved for the work of the Judges and Advocates General along with their sta, which can accommodate up to 40 Members and their chambers;
- det gamle Justitspalæ, der er bevaret, men i renoveret form.
- the original Palais, preserved but remodelled.
Hele det ledige område anvendes nu til retssale, dvs. der, hvor retsudøvelsen er synlig for oentligheden.
The entire available space is now given over to courtrooms, in other words, to the public face of justice.
Retssalene, der har tilstrækkelig kapacitet til at imødekomme en øget judiciel aktivitet, er i overensstemmelse med Domstolens ønsker blevet forsynet med det nødvendige tekniske udstyr til tolkning
The Luxembourg authorities asked the architect Dominique Perrault to draw up a plan taking into account not only the needs of the Court but also the spirit in which the Court wanted the project to be carried out.
- to tårne, der på sigt formentlig vil blive suppleret med et tredje tårn, hvis opførelse ikke kommer til at bryde med bygningsværkets ånd
- two Towers to be joined, eventually, by a third tower, the construction of which will not jar with the overall scheme of the architectural project;
For Domstolen var der ikke længere tale om at opføre endnu en tilbygning, men om at revidere det samlede kompleks med henblik på at opføre et nyt justitspalæ, idet der blev taget hensyn til følgende forhold:
For the Court, the project was not about simply constructing a new extension but about reviewing the entire complex of Court buildings so as to design a new Palais, taking into account the need:
- et galleri, der sikrer den arkitektoniske og funktionelle sammenhæng i det nye kompleks ved at forbinde de nye og de gamle bygninger.
- a Gallery, which gives an architectural and functional unity to the new complex by linking all the new and existing buildings.
- behovet for en klar adskillelse mellem oentligt tilgængelige områder til brug for retssagsbehandlingen og »private« områder bestående af dommerkabinetternes og tjenestegrenenes kontorer, navnlig for at kunne tilrettelægge sikkerheden bedst muligt
- to separate clearly, in particular for the purpose of making optimum security arrangements, the public areas essential to any judicial proceedings and the “private” areas consisting of the Members’ chambers and the oces of the services of the Court;
- behovet for at give den nye bygning den samme symbolværdi som det justitspalæ, der blev indviet i 1973.
- to give the new building the same iconic value as the Palais inaugurated In 1973;
Projektet »sammenføjer bygninger i en komposition, der respekterer og fremhæver de eksisterende bygninger«.
The project works by adding buildings in an arrangement which respects and enhances existing buildings.
Retssalene omstolens gamle Justitspalæ, hvis ydre fremtoning og oprindelige struktur er blevet bevaret, er i dag fuldt ud helliget den del af retsudøvelsen, som er synlig for oentligheden, dvs. det sted, hvor der afholdes retsmøder, som oentligheden kan overvære.
The courtrooms he original Palais of the Court, the external appearance and original structure of which have been preserved, is now dedicated entirely to the public face of justice, as the place where hearings, which are open to the public, are held.
Bygningen indeholder fem retssale fordelt på tre niveauer, som man ledes hen til gennem store åbne rum forbundet med hinanden, der samlet udgør vandrehallen.
The building houses the five courtrooms on three floors, the courtrooms preceded by large interconnecting halls, known as “salles des Pas Perdus”.
Det er her, de mundtlige kontradiktoriske forhandlinger foregår, dommene afsiges, og generaladvokaternes forslag til afgørelse fremsættes.
The courtrooms are where the parties argue their cases, the Advocates General deliver their Opinions and judgments are given.
Forskellige aktører deltager i retsforhandlingerne alt efter sagens art.
According to the nature of the case, dierent persons appear before the Court.
Hovedparten af sagerne forelægges af nationale dommere, som anmoder Domstolen om at udtale sig om fortolkningen eller gyldigheden af en fællesskabsretlig bestemmelse.
The majority of cases come from the national courts, which refer questions to the Court on the interpretation or validity of a provision of Community law.
I disse såkaldte præjudicielle sager deltager advokaterne for parterne i sagen for den nationale dommer, som stiller spørgsmålet, repræsentanterne for de af medlemsstaternes regeringer, der har fundet anledning til at afgive indlæg, og repræsentanterne for institutionerne, dvs. i første række Kommissionen, som er traktaternes vogter.
In such a case, known as a reference for a preliminary ruling, those appearing before the Court are the lawyers of the parties before the national court which has referred the question, agents of the Governments of the Member States which submitted observations and the agents of the institutions, primarily of the Commission, guardian of the Treaties.
I de øvrige typer af sager, som indbringes for Domstolen, dvs. direkte søgsmål og appelsager til prøvelse af afgørelser truet af Retten i Første Instans, deltager de befuldmægtigede for de berørte medlemsstaters regeringer, institutionernes befuldmægtigede og, i appelsager, parternes advokater.
In the other categories of case brought before the Court, that is to say, direct actions and appeals against the decisions of the Court of First Instance, the agents of the Governments of the Member States concerned, the agents of the institutions and, in appeals, the lawyers of the parties, appear before the Court.
I 2008 afholdt Domstolen 229 retsmøder i 154 præjudicielle sager og 75 direkte søgsmål og appelsager.Der blev fremsat 192 forslag til afgørelse og afsagt 333 domme.
In 2008, the Court held 229 hearings in 154 references for a preliminary ruling and 75 direct actions and appeals. 192 Opinions and 333 judgments were delivered.
Indgangshallen med hovedtrappen udgør en enkel, helt fritliggende passage, der er badet i dagslys, og som leder ned til Store Retssal.
The entrance hall, the grand staircase: an almost natural, unimpeded pathway, bathed in daylight, which leads to the main courtroom.
Et højtideligt rum, som indgyder den nødvendige distance til og respekt for retsudøvelsen.
A solemn space which creates the distance and the respect necessary for the dispensing of justice.
Intet justitspalæ uden en vandrehal, dvs. et rum, som adskiller det »verdslige« fra det »hellige«, og som lidt efter lidt giver adgang til retssalen, hvor der oentligt og højtideligt værnes om lov og ret.
There can be no court without a “salle des Pas Perdus”, that is to say, without that space separating the “profane” from the “sacred” which allows access in stages to the courtroom where justice is dispensed in public and with ceremony.
Retssalene
The Courtrooms
De fem retssale har samme struktur og er udformet efter samme model: podiet, hvor dommerne tager sæde sammen med generaladvokaten til venstre og retsmødets justitssekretær til højre, advokaternes eller de befuldmægtigedes borde og pulte, retssalsbetjentenes borde samt tilhørerpladserne.I størstedelen af de sager, som indbringes for Domstolen, afholdes et retsmøde.
Identical in structure, the five courtrooms all follow the same design : the rostrum where the Judges sit, the Advocate General on the left and the registrar for the hearing on the right ; the tables and lecterns for the lawyers or agents ; the tables for the Court ushers ; the public benches.In most of the cases brought before the Court a hearing is held.
Det er tillige i retssalene, at generaladvokaterne fremsætter deres forslag til afgørelse, og dommerne afsiger dom.Valget af retssal i de enkelte sager sker under hensyn til dommerkollegiets sammensætning (plenum, store afdeling, afdeling med fem dommere eller afdeling med tre dommere), antallet af intervenienter, behovet for tolkning og det forventede antal tilstedeværende besøgende.
It is in the courtrooms, too, that the Advocates General present their Opinions and judgments are delivered by the Judges The decision as to which courtroom will be used in each case depends on the composition of the bench hearing the case (full court, Grand Chamber, 5-member chamber, 3-member chamber), the number of interveners, the language requirements and the number of visitors.
Det er dog kun Store Retssal, der kan rumme Domstolens plenum.I Store Retssal afholdes de højtidelige retsmøder, hvor de tre retsinstansers medlemmer aflægger ed for Domstolen.
However, only the main courtroom can accommodate the full court. In the main courtroom the formal sittings for the swearing of the oath before the Court by the Members of the three courts take place.
Det er også i denne store sal, at medlemmerne af Europa-Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret samt ombudsmanden højtideligt påtager sig deres forpligtelser i henhold til traktaterne.
It is also in the main courtroom that the solemn undertakings provided for by the Treaties are given by the Members of the European Commission, of the European Court of Auditors and by the European Ombudsman.
Indgang.
Entrance.
På niveau 2: Store Retssal (41 medlemmer, 300 pladser, 23 tolkekabiner).
On level 2, the main courtroom (41 Members, 300 seats, 23 interpretation booths).
På niveau 6: to retssale (17 medlemmer, 100 pladser, 19 tolkekabiner).På niveau 8: to retssale (9 medlemmer, 107 pladser, 11 tolkekabiner).
On level 6, two courtrooms (17 Members, 100 seats, 19 interpretation booths).On level 8, two courtrooms (9 Members, 107 seats, 11 interpretation booths).
Store Retssal.
The Main Courtroom.
Podiet med dommernes, generaladvokatens og justitssekretærens pladser.
The rostrum where the Judges, the Advocate General and the registrar for the hearing sit.
Tolkekabinerne
The interpretation booths
Statutten for Domstolen og de processuelle regler fastsætter en streng sprogordning baseret på, at der i hver sag vælges et processprog.
The Statute of the Court of Justice and its Rules of Procedure establish strict language arrangements based on the concept of the language of the case.
Hvert af de officielle sprog kan være processprog. Parternes advokater og institutionernes befuldmægtigede skal anvende dette sprog, hvorimod de befuldmægtigede for medlemsstaternes regeringer kan anvende deres eget sprog.
Any of the ocial languages may be the language of the case and it is in that language that the parties’ lawyers and the agents of the institutions must express themselves, while the agents of the Governments of the Member States use their own language.
I præjudicielle sager, der er forelagt af en national dommer, er processproget den nationale dommers sprog.I direkte søgsmål kan sagsøgeren vælge processproget, medmindre sagsøgte er en medlemsstat.
In a reference for a preliminary ruling, by a national court, the language of the case is that of the national court. In direct actions, the language of the case is chosen by the applicant, unless the defendant is a Member State.
På denne baggrund er det klart, at ordningen med simultantolkning spiller en væsentlig rolle, hvis det skal sikres, at der er lige adgang til Domstolen, og at alle sagens aktører kan forstå hinanden.
Against that background it is clear that simultaneous interpretation plays an essential role in ensuring that all have equal access to justice and that all those involved in proceedings can understand one another.
Antallet af tolkekabiner i funktion under et retsmøde afhænger af de sproglige behov hos sagens aktører.
The number of booths used at a hearing depends on the linguistic needs of those involved.
Retsforhandlingernes kvalitet afhænger selvfølgelig af tolkningens kvalitet.
The quality of the discussion at hearings clearly depends on the quality of the interpretation.
Domstolens tolke forbereder derfor retsmøderne grundigt ud fra sagens akter.
The interpreters of the Court of Justice therefore prepare thoroughly for the hearings using the case-les.
Disse særligt krævende arbejdsforhold har været bestemmende for indretningen og det tekniske udstyr i retssalenes tolkekabiner.
The particularly demanding working conditions determined the design and technical specication of the interpretation booths in the courtrooms.
Adgangen til de øvrige retssale.
The other courtrooms.
Justitspalæet er åbent for besøgende, bl.a. jurister, som ønsker at udvide deres juridiske kompetencer, jurastuderende og europæiske borgere.
The Palais is open to visitors – legal practitioners wishing to increase their legal knowledge, law students, European citizens.
Hvert år modtager Domstolen ca. 15 000 besøgende.
Every year, the Court receives 15000 visitors.