natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er korrekt, at Kommissionen i den begrundede udtalelse præciserede, at den også påtalte, at Den Franske Republik ikke havde iværksat almindelige foranstaltninger til sikring af overholdelsen af fællesskabsbestemmelserne, der finder anvendelse på de procedurer med hensyn til indgåelse af offentlige kontrakter, der gennemføres af OPAC-kontorer og HLM-selskaber. Det må imidlertid fastslås, at dette anbringende ikke er blevet gentaget i stævningen.
It is true that the Commission stated in the reasoned opinion that it also criticised the French Republic for not having adopted a general measure in order to ensure compliance with Community law in relation to procedures for the award of public supply contracts organised by OPACs and SA HLMs.
Genstanden for nærværende sag må følgelig anses for begrænset til de tre udbudsprocedurer, som Kommissionen udtrykkeligt har nævnt i stævningen.
The subject-matter of the present action should therefore be considered as confined to the three award procedures expressly referred to by the Commission in its application.
Kommissionen påpegede, at de pågældende organisationer ikke havde offentliggjort de nævnte bekendtgørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende, hvilket er i strid med kravene i direktivets artikel 11, stk. 2.
The Commission pointed out that the bodies in question had not published those notices in the Official Journal of the European Communities, contrary to the requirements of Article 11(2) of the Directive.
Kommissionen fandt dette svar utilstrækkeligt, og henset til de pågældende organisationers faste praksis, der bestod i at undlade enhver offentliggørelse af udbudsbekendtgørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende, fremsendte
It must be held, as regards OPACs, that it actually follows from the rules relating to them, as described by the Commission, whose arguments, that they fulfilled the thee conditions that characterise a body governed by public law set out in the second subparagraph of Article 1(b) of the Directive.
Det følger heraf, at der skal gives Kommissionen medhold i sagen, for så vidt som den over for Den Franske Republik påtaler, at de to OPAC-kontorerne, som udtrykkeligt er nævnt i sagen, ikke har overholdt den i direktivets artikel 11, stk. 2, fastsatte forpligtelse til at offentliggøre
The Commission was not satisfied with that reply and, in the light of the consistent practice of the
udbudsbekendtgørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
relation to public contracts.
bestemmelser, at driften af HLM-selskaber er underlagt de offentlige myndigheders kontrol, som giver disse mulighed for at udøve indflydelse på de afgørelser, som selskaberne træffer på området for offentlige kontrakter.
It follows from all the provisions that the management of SA HLMs is subject to supervision by the public authorities which allows the latter to influence the decisions of the SA HLMs in relation to public contracts.
Hvad angår HLM-selskaber ligger det fast, hvilket den franske regering i øvrigt ikke har bestridt, at de imødekommer almenhedens behov, dog ikke behov af industriel eller kommerciel karakter, og er juridiske personer.
It follows that the action is well founded in that the charge against the French Republic is that the two OPACs expressly referred to did not comply with the obligation to publish the notices of contract in the Official Journal of the European Communities laid down in Article 11(2) of the Directive.
Det følger heraf, at HLM-selskaber, som også opfylder mindst et af de tre alternative kriterier, der er nævnt i direktivets artikel 1, litra b), andet afsnit, tredje led, dermed opfylder de tre betingelser, der karakteriserer et offentligretligt organ i direktivets forstand, og er ordregivende myndigheder.
As regards SA HLMs, it is common ground, and it is not disputed by the French Government, that they meet needs in the general interest, not having an industrial or commercial character, and that they have legal personality.
Med hensyn til den tredje betingelse, der karakteriserer et offentligretligt organ, skal det undersøges, om de forskellige kontroller, som HLM-selskaber er underlagt, skaber en tilknytning mellem dem og de offentlige myndigheder, som giver de sidstnævnte en mulighed for at påvirke deres afgørelser på om området for offentlige kontrakter.
Consequently, SA HLMs, which also satisfy at least one of the three alternative criteria referred to in the third indent of the second subparagraph of Article 1(b) of the Directive, thus fulfil the three conditions which characterise a body governed by public law within the meaning of the Directive and are contracting authorities.
Der skal følgelig også gives Kommissionen medhold i sagen i den udstrækning, den vedrører SA HLM LogirePs tildeling af en offentlig kontrakt
It follows that the action is also well founded in so far as it concerns the award of a public contract by SA HLM Logirel.
»1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, navnlig artikel 11, stk 2, idet de offentlige planlægnings- og anlægskontorer i Val-de-Mame og Paris såvel som SA HLM Logirel ikke har offentliggjort udbudsbekendtgørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende vedrørende de offentlige kontrakter, der blev annonceret ved bekendtgørelser i henholdsvis Bulletin officiel des annonces des marches publics den 7. og 16. februar 1995 og i Moniteur des travaux publics et du bâtiment den 17. februar 1995.
Declares that, since the public management and construction entities of Val-de-Marne and Paris and the low-rent housing corporation Logirel did not publish contract notices in the Official Journal of the European Communities concerning the public contracts announced by notices in the Bulletin Officiel des Annonces des Marchés Publics of 7 and 16 February 1995 and the Moniteur des Travaux Publics et du Bâtiment of 17 February 1995, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts, in particular Article 11(2) thereof;
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.«
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear its own costs.1
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 19. oktober 2000.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 19 October 2000.
»— at fastslå, at Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne for indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, navnlig artikel 11, stk. 2, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til, at det offentlige planlægnings- og anlægskontor i Val-de-Marne, det almennyttige boligselskab Logirel de Lyon og det offentlige planlægnings- og anlægskontor i Paris offentliggør de udbudsbekendtgørelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som de offentliggjorde i henholdsvis Bulletin officiel des annonces des marchés publics den 7. februar 1995, Moniteur des
'— declare that, in failing to adopt the necessary measures to ensure that the Office public d'aménagement et de construction (public development and construction entity) for the Val-de-Marne, the Logirel Société anonyme d'habitation à loyer modéré (low-cost housing company) of Lyon, and the Paris Office public d'aménagement et de construction published notice in the Official Journal of the European Communities, S series, of the contracts, notice of which was published, respectively, in the Bulletin officiel des annonces des marchés publics of 7 February 1995, the Moniteur des travaux publics et du bâtiment of 16 February 1995, and the Bulletin officiel des annonces des marchés publics of 16 February 1995, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 93/37/EEC of
Sag C-333/99 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Landbrug
Case C-333/99 Commission of the European Communities ν French Republic Agriculture
»Traktatbrudssøgsmål — fællesskabsordningfor bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne — kontrol med fiskeri og hermed forbundne aktiviteter — inspektion af fiskerfartøjer og landinger [artikel 5, stk 2, i forordning (EØF) nr. 170/83 og artikel 1, stk 1, i forordning (EØF) nr. 2241187] — foreløbigt forbud mod fiskeri (artikel 11, stk 2, i forordning nr. 2241/87) — straffesager eller administrative foranstaltninger mod de ansvarlige for overtrædelser af fællesskabsordningen vedrørende bevarelse og kontrol (artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 170/83 og artikel 1, stk 2, i forordning nr. 2241/87)« (Femte Afdeling)
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Community system for the conservation and management of fishery resources — Control of fishing and related activities — Inspection of fishing vessels and monitoring of landings (Article 5(2) of Regulation (EEC) No 170/83 and Article 1(1) of Regulation (EEC) No 2241/87) — Temporary prohibition of fishing activities (Article 11(2) of Regulation No 2241/87) — Penal or administrative action against those responsible for infringing the Community rules on conservation and monitoring (Article 5(2) of Regulation No 170/83 and Article 1 (2) of Regulation No 2241/87)) (Fifth Chamber)
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet CFemte Afdeling) den 21. september 2000.
On 29 September 1992 the Commission sent to the French Republic a reasoned opinion in which it maintained its complaints regarding lack of monitoring of stock management and the late closure of fishing.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Facts and pre-litigation procedure
Præjudiciel »EF-toldkodeL·en og gennemførelsesforordningen hertil — opståen af toldskyld ved indførsel — afgørende tidspunkt — unddragelse fra toldmyndighedernes tilsyn af en vare, hvoraf der skal betales toldafgift ved indførsel —fremlæggelse af oprindelsescertifikater — virkning« (Sjette Afdeling)
In the exercise of its powers under Articles 211 EC and 226 EC, the Commission does not have to show that there is a specific interest in bringing the action since its function is, in the general interest of the Community, to ensure that Member States give effect to the Treaty and to obtain a declaration of any failure to fulfil the obligations deriving therefrom, with a view to bringing it to an end.
Ved kendelse af 2. februar 1999 har Finanzgericht Bremen forelagt fem præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 75, artikel 201, stk. 1, litra ), og stk. 2, artikel 203, stk. 1, og artikel 204, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 (herefter »toldkodeksen«).
Following an exchange of correspondence with the French authorities in regard to the 1990 fishing year, the Commission, after confirming that six quotas allocated to France for that fishing year had been exceeded, once again, by letter of 25 January 1993, charged the French Republic with failing to fulfil its obligations under Regulation No 2241/87 in regard to the monitoring of fishing activities, and gave that Member State formal notice to submit its observations within two months of notification of that letter.
registrerede erklæringen om overgang til fri omsætning.
The Commission sent to the French Republic on 4 June 1997 a reasoned opinion.
Samtidig modtog Wandel underretning om, at der den 14. juli 1994 ville blive foretaget en toldundersøgelse af de angivne varer på firmaets oplagringsplads, der blev anvendt til midlertidig opbevaring i henhold til toldkodeksens artikel 51, stk. 1.
According to settled case-law, the rules of Article 226 EC must be applied without the Commission being obliged to act within a specific period. In the absence of any evidence that the unusual length of the pre-litigation procedure has adversely affected the French Republic's rights of defence, nothing can justify the conclusion that the Commission exercised its discretion under Article 226 EC in a manner contrary to the Treaty.
Da denne undersøgelse imidlertid ikke kunne gennemføres, fordi de angivne varer ikke længere befandt sig i Wandel's varetægt på det tidspunkt, da den tjenestemand, som foretog toldekspeditionen, indfandt sig, forsynede Hauptzollamt originalen af dokumentet 0779 med påtegningen »erklæret for ugyldig (toldkodeksens artikel 66, stk. 1) [...]« og antog, at fjernelsen af varerne fra opbevaringsstedet var en unddragelse af midlertidigt opbevarede ikkefællesskabsvarer fra toldmyndighedernes tilsyn.
By letter of 22 August 1997 the French Government stated that the appropriate detailed rules for utilisation of the quotas allocated to France had been adopted by Decree No 2413/90 of 24 August 1990 distributing certain fishing quotas allocated to France for 1990. So far as monitoring of compliance by fishermen with the Community rules was concerned, the French Government indicated that it had been possible to impose a measure closing fishing before the end of 1990 only in respect of the anchovy stock in ICES Zone VIII.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Wandel den 12. juli 1994 som led i sin bevilling som »godkendt modtager« modtog en sending på 470 kartoner fjernsynschassiser, 24 kartoner platiner og 29 kartoner moduler, som blev indført på Fællesskabets område den 11. juli 1994 under en procedure for ekstern fællesskabsforsendelse.
That measure had been complied with since anchovy catches in November 1990, following the date on which fishing for that species had been closed, had amounted merely to some ten tonnes.
Ved afgørelse af 2. august 1994 pålagde Hauptzollamt i medfør af toldkodeksens artikel 203 Wandel at betale importafgifter på i alt 78 878,46 DEM.
the lack of control measures, contrary to Article 5(2) of Regulation No 170/83, in conjunction with Article 1(1) of Regulation No 2241/87; the late closure of fishing, contrary to Article 11(2) of Regulation No 2241/87; and
For fjernsynschassiserne anvendte Hauptzollamt toldsatserne for tredjelande under henvisning til, at det alene kunne komme i betragtning at indrømme præferencetold,såfremt de præferenceberettigede varer behørigt var overgået til fri omsætning.
In the light of the French authorities' replies to its reasoned opinions of 29 September 1992 and 4 June 1997, the Commission formed the view that the French Republic had failed to ensure compliance with the Community system for the conservation and management of fishery resources, and for that reason brought the present action.
Den 11. august 1994 rejste Wandel indsigelse mod afgørelsen om pålæggelse af importafgifter, hvorved selskabet dog ikke bestred, at der var opstået toldskyld ved indførsel i henhold til toldkodeksens artikel 203, stk. 1 og 3.
Admissibility of the action the absence of penal or administrative sanctions, contrary to Article 5(2) of Regulation No 170/83, in conjunction with Article 1(2) of Regulation No 2241/87.
Den 13. juli 1994 fremlagde Wandel den del af forsendelsesanmeldelsen, der skulle tilgå bestemmelsestoldstedet, for det kompetente toldkontor og angav varerne til overgang til fri omsætning på vegne af et andet selskab i Tyskland. Toldkontoret registrerede det forsendelsesdokument, der udgjorde den summariske angivelse.
According to the French Government, it follows from the wording and purpose of Article 226 EC that an action alleging failure to fulfil obligations must have a defined and circumscribed purpose in order to attain its ultimate objective, namely to secure compliance by the Member State against which the action has been brought. On the other hand, it is not the purpose of such an
Ved en afgørelse af 3. januar 1995 afviste Hauptzollamt Wandel's klage.
the 1988 fishing year, and demonstrating substantial overfishing in 1990.
Da Finanzgericht Bremen, for hvem tvisten blev indbragt, fandt, at dens afgørelse afhang af, hvorledes EFs regler fortolkes, besluttede den at udsætte sagen og forelægge Domstolen en række præjudicielle spørgsmål.
The Commission has further pointed out that, for several fish stocks, landings continued after the national fishing ban had been introduced and even after fishing had been halted by the Commission.
Denne fortolkning bekræftes at ordlyden af toldkodeksens artikel 203, stk. 3, hvoraf fremgår, at det kun har betydning, om der foreligger forsæt, ved afgrænsningen af debitorerne for den toldskyld, som opstår på grund af varens unddragelse.
indispensable for guaranteeing the effectiveness of any system for the conservation and management of fishery resources based on the apportionment, in the form of quotas allocated to the Member States, of the volume of catches available for the Community.
Følgelig udgør enhver udtagelse fra det godkendte opbevaringssted af en vare, der er undergivet toldtilsyn, og som ikke er godkendt af den kompetente toldmyndighed, en unddragelse i toldkodeksens artikel 203, stk. l's forstand, og medfører ifølge denne bestemmelse, at der opstår toldskyld ved indførsel.
It must therefore be concluded that the French authorities' delay in temporarily banning fishing in good time amounts to an infringement of Article 11(2) of Regulation No 2241/87.
Andet og fjerde spørgsmål
The absence of penal or administrative sanctions
Det fremgår imidlertid af toldkodeksens artikel 73, stk. 1, sammenholdt med artikel 75, litra a), første led, at det ikke er muligt at frigive varen i en situation -som den i hovedsagen omhandlede, hvor toldmyndighederne ikke har kunnet foretage en undersøgelse heraf.
It follows from the scale of those figures and the repetition of the situation which they describe that the instances of overfishing could not but have been the consequence of a failure by the French authorities to comply with their monitoring obligations.
Under hensyn til besvarelsen af det første og tredje spørgsmål, er det ufornødent at besvare det andet og fjerde spørgsmål.
The French Government's argument that the Commission is basing itself on no more than a presumption is for that reason unjustified.
Femte spørgsmål
The late closure of fishing
Varen har derfor ikke kunnet opnå status som fællesskabsvare efter en behørig overgang til fri omsætning.
It should be borne in mind that, under Article 5(2) of Regulation No 170/83, it is for the Member States to determine the detailed rules for utilisation of the quotas allocated to them, including the conditions governing their application.
Under hensyn til besvarelsen af det første og tredje spørgsmål skal det femte spørgsmål kun besvares, såfremt der opstår toldskyld ved indførsel i henhold til toldkodeksens artikel 203, stk. 1.
It is settled caselaw that a Member State cannot plead provisions, practices or situations in its internal legal system to justify non-compliance with obligations and time-limits arising from rules of Community law.
Når den pågældende vare ikke behørigt er overgået til fri omsætning, som det er tilfældet under tvisten i hovedsagen, er den begivenhed, der ifølge toldkodeksens artikel 201, stk. 1, udløser toldskylden, ikke indtrådt, hvorfor der ikke er opstået nogen toldskyld i medfør heraf.
It should be stressed in this regard that Article 11 of Regulation No 2241/87 is binding on Member States as a general rule which is
Det fremgår dog af toldkodeksens artikel 37, stk. 1, sammenholdt med artikel 50, 51, stk. 1, og artikel 203, stk. 1, at den sidstnævnte bestemmelses anvendelsesområde går videre end de handlinger, der er nævnt i gennemførelsesforordningens artikel 865, og at begrebet unddragelse må forstås således, at det omfatter enhver handling eller undladelse, som medfører, at toldmyndighederne hindres i, det være sig blot midlertidigt, at få adgang til en vare, der er undergivet toldmyndighedernes tilsyn, og at gennemføre de kontrolforanstaltninger, som er omhandlet i toldkodeksens artikel 37, stk. 1.
Declares that: by failing to determine the appropriate detailed rules for the utilisation of the quotas allocated to it for the 1988 and 1990 fishing years and by failing to ensure compliance with the Community rules on the conservation of species through adequate monitoring of fishing activities and through appropriate inspection of the fishing fleet, actual tendings and catch records for both the 1988 and 1990 fishing years; by not provisionally prohibiting fishing by vessels flying the French flag or registered in French territory in cases where the catches made were deemed to have exhausted the corresponding quota and, where relevant, by prohibiting fishing after the corresponding quota had been largely exceeded, in both the 1988 and 1990 fishing years; and by failing, as regards the 1988 and 1990 fishing years, to take penal or administrative action against any master or other person responsible for fishing after imposition of a fishing ban,
ved indførsel, uanset om der er fremlagt en erklæring om overgang til fri omsætning, som følge af, at en importafgiftspligtig vare unddrages toldtilsyn og altså som følge af en tilsidesættelse af fællesskabsreglerne.
the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 5(2) of Council Regulation (EEC) No 170/83 of 25 January 1983 establishing a Community system for the conservation and management of fishery resources, in conjunction with Article 1(1) of Council Regulation (EEC) No 2241/87 of 23 July 1987 establishing certain control measures for fishing activities, under Article 11(2) of Regulation No 2241/87, and under Article 5(2) of Regulation No 170/83 in conjunction with Article 1(2) of Regulation No 2241/87;
Det hedder i domskonklusionen:
Orders the French Republic to pay the costs.3
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 28. september 2000.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 September 2000.
Sag T-156/98 RJB Mining / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber KS
Case C-66/99 D. Wandel GmbH ν Hauptzollamt Bremen Free movement of goods
»EKSF-traktaten — fusion af virksomheder — formaliteten — statsstøtte« (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Community Customs Code and implementing regulation — Incurrence of a customs debt on importation — Relevant time — Concept of removal from customs supervision of goods liable to import duty — Production of certificates of origin — Effect) (Sixth Chamber)
Faktiske omstændigheder ydes af Forbundsrepublikken Tyskland og Nordrhein-Westfalen.
office of destination to the competent customs office and, on behalf of another German company, declared the goods for release for free circulation.
Disse yderligere bevillinger fra det offentlige er betinget af, at fusionen gennemføres.
The customs office registered the transit document which was serving as a summary declaration.
I henhold til kulkompromiset har Forbundsrepublikken Tyskland endvidere accepteret at fritage RAG for selskabets forpligtelser vedrørende garanterede lån på et nominelt beløb på i alt ca. 4 mia. DEM.
At the same time Wandel was notified that the goods which had been declared were to be examined on 14 July 1994 at the premises being used for temporary storage under Article 51(1) of the Customs Code.
Sagsøgeren er et privatejet kulmineselskab, som har hjemsted i Det Forenede Kongerige, og som har overtaget størstedelen af British Coal's minedrift. Da skabelsen af nye energikilder og en stigende import af kul fra lande uden for EF bevirkede, at efterspørgslen i Det Forenede Kongerige, sagsøgerens »traditionelle« marked, havde været stærkt faldende fra 1990, søgte sagsøgeren uden held et andet geografisk marked for en del af sin overskudsproduktion.
By its first and third questions, which it is appropriate to consider together, the national court is essentially asking whether, where an examination of goods has been ordered by the customs authority for the purposes of verifying a declaration which has been accepted and it has proved impossible to carry out the examination because the goods have been removed from the place of temporary storage without the authorisation of the relevant customs authority, the customs debt on importation is incurred under Article 201(1) of the Customs Code or under Article 203(1) of the Code.