natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Påstand om uforskriftsmæssig annullering af spørgsmål 27 fra stopprøve a)
The alleged irregular annulment of question 27 from pre-selection test a)
1.1Klageren gjorde gældende,at Kommissionen uforskriftsmæssigt havde annulleretspørgsmål 27 fra stopprøve (a),og at den burde give ham en begrundelse herfor,især hvadangår det faktum,at et lignende spørgsmål ikke var blevet annulleret i en tidligere åbenudvælgelsesprøve.
1.1The complainant alleged that the Commission had irregularly annulled question 27from pre-selection test (a) and should give the complainant a justification for it,especiallywith regard that the fact that a similar question was not annulled in a previous open competition.
Kommissionen henviste til en afgørelse fra Den Europæiske Ombudsmand i klage 761/99/BB vedrørende en lignende sag om en ansøger,som havde
The Commission referred to the decision of the European Ombudsman in complaint761/99/BB,concerning a similar case of a candidate who had participated in open competition COM/A/11/98,in which the Ombudsman had concluded that there was no maladministration.
1.2I sin afgørelse i klage 761/99/BB fandt Ombudsmanden,at i et sådant tilfælde,hvoret spørgsmål i en prøve viser sig at være uklart,er beslutningen om at lade dette spørgsmålude af betragtning rimelig,under forudsætning af at dette gøres på en sådan måde,at detsikres,at ansøgernes interesser ikke påvirkes negativt.
1.2In his decision on complaint 761/99/BB,the Ombudsman considered that,in the casewhere a question of a test proves to be ambiguous,the decision to eliminate this questionfrom the test is reasonable,provided that this elimination is carried out in such a way asto ensure that the interests of candidates are not negatively affected.
På baggrund af de beviser,somklageren fremsendte,mente Ombudsmanden ikke,at noget tydede på,at denne forudsætning ikke blev overholdt i nærværende sag,eftersom Kommissionen syntes at have ladt detpågældende spørgsmål ude af betragtning for alle ansøgere.
On the basis of theevidence submitted to him,the Ombudsman took the view that there was nothing tosuggest that this condition was not complied with in the present case,given that the Commission appeared to have eliminated the relevant question for all candidates.
1.3På baggrund af ovenstående syntes der ikke at have foreligget fejl eller forsømmelserfra Kommissionens side,for så vidt angik den første påstand,som klageren havde fremsat.
1.3On the basis of the above,there appeared to be no maladministration on the part ofthe Commission in so far as the first allegation of the complainant was concerned.
Påstand om undladelse af at tage hensyn til oplysninger fra høringen på tværsaf tjenestegrenene
The alleged failure to take into account the information from the inter-serviceconsultation
2.1Klageren gjorde gældende,at ansættelsesmyndigheden i forbindelse med sinafgørelse af 18. februar 2000 ikke tog oplysningerne fra høringen på tværs af tjenestegrenene eller fra klagerens skrivelse af 14. oktober 1999 med i sine overvejelser.Kommissionen bemærkede,at hvis klageren ikke anså ansættelsesmyndighedens svar forat være tilfredsstillende eller fyldestgørende,kunne han have valgt at henvende sig tildomstolen inden for tre måneder.
2.1The complainant alleged that the decision of the Appointing Authority of 18 February2000 did not take into account the information from the interservice consultation and thecomplainant’s letter of 14 October 1999. The Commission observed that,if thecomplainant considered that the answer from the Appointing Authority was not satisfactory or incomplete,he could have opted to apply to the Court within three months.
2.2Det fremgik af dokumenterne i sagen,at klageren den 13. juli 1999 indgav en klagei henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90,stk. 2.
2.2From the documents in the file,it appeared that on 13 July 1999 the complainant haslodged an appeal under Article 90.2 of the Staff Regulations.
Denne klage blev registreret den23. juli 1999 (R/463/99).
His appeal was registered on23 July 1999 (R/463/99).
Klageren deltog den 29. september 1999 i en høring på tværs aftjenestegrenene,hvor han fik mulighed for at forklare sine synspunkter.
On 29 September 1999 the complainant participated in an interservice consultation during which he was given the possibility to explain his point of view.
I forlængelse afdenne høring sendte klageren en ny skrivelse den 14. oktober 1999,hvori han uddybedesin oprindelige klage.
Further to this interservice consultation,the complainant sent a new letter on 14 October1999 clarifying his initial appeal.
2.3Ombudsmanden analyserede omhyggeligt ansættelsesmyndighedens afgørelse af 18.februar 2000.
2.3The Ombudsman carefully analysed the decision of the Appointing Authority dated18 February 2000.
Det var sandt,at beslutningen hverken henviste til høringen på tværs aftjenestegrenene eller til klagerens skrivelse af 14. oktober 1999.
It was true that this decision neither referred to the interservice consultation nor to the complainant’s additional letter of 14 October 1999.
Klagerens skrivelse blevimidlertid fremsendt tre måneder efter,at han havde indgivet den første klage.
However,thecomplainant’s additional letter was sent 3 months after the lodging of the initial appeal.
2.4Ombudsmanden bemærkede,at de omstændigheder,der lå til grund for klagen,blevbeskrevet først i ansættelsesmyndighedens afgørelse.
2.4The Ombudsman noted that the decision of the Appointing Authority first describedin detail the facts at the root of the complaint.
Derefter blev klagerens klagepunkter fra skrivelsen af 13. juli 1999 beskrevet.
The decision then set out the complainant’sallegations contained in his letter of 13 July 1999.
Ansættelsesmyndigheden gav derefter tosiders juridisk vurdering af klagerens påstande,før den afviste klagen.
The Appointing Authority finally madea two page legal assessment of the complainant’s claims,before rejecting the appeal.
På baggrund afovenstående konkluderede Ombudsmanden,at den ansættende myndigheds afgørelse gavklageren alle de begrundelser,der var nødvendige for,at han forstod,hvorfor hans klagevar blevet afvist.
The Ombudsman concluded from the above that the decision of the Appointing Authorityprovided the complainant with all the reasons necessary to understand the rejection of hisappeal.
Der blev således ikke påvist et tilfælde af fejl eller forsømmelser medhensyn til dette aspekt af sagen.
No instance of maladministration was therefore found with regard to this aspect ofthe complaint.
Påstand om manglende besvarelse af klagerens klage af 13. juli 1999
The alleged failure to reply to the complainant’s appeal of 13 July 1999
3.1Klageren gjorde gældende,at Kommissionen ikke havde svaret inden fire måneder påhans klage af 13. juli 1999.
3.1The complainant alleged that the Commission did not reply within 4 months to hisappeal of 13 July 1999.
Kommissionen bemærkede,at klageren i en skrivelse af 30.november 1999 underrettedes om,at han klage var blevet afvist som stiltiende afvisningden 23. november 1999,og at det officielle svar ville følge senere.
The Commission observed that complainant was informed byletter of 30 November 1999 that his appeal had been rejected by implied decision of 23November 1999 and that the official answer would follow.
Kommissionen anførte,at klageren kunne have indgivet en klage til Retten i Første Instans,efter at han havdemodtaget denne skrivelse.
The Commission stated that,after receiving this letter,the complainant could have lodged an appeal to the Court of First Instance.
Den udtrykkelige beslutning om afvisning blev sendt tilklageren den 18. februar 2000.
The explicit rejection decision was sent to the complainant on 18 February 2000.
3.2I henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90,stk. 2,skal myndigheden meddeleden pågældende sin begrundede beslutning inden fire måneder fra den dag,hvor klagenblev indgivet.
3.2According to Article 90.2 of the Staff Regulations “(…) The authority shall notify theperson concerned of its reasoned decision within four months from the date on which thecomplaint was lodged.
Hvis klageren ikke har modtaget et svar inden for denne periode,anses det
If at the end of that period no reply to the complaint has beenreceived,this shall be deemed to constitute an implied decision rejecting it,against whichan appeal may be lodged under article 91”.
3.3I sin afgørelse i klage 1479/99/(OV)MM mente Ombudsmanden,at ifølge dennebestemmelse skal ansættelsesmyndigheden meddele den pågældende sin begrundedebeslutning inden fire måneder fra den dag,hvor klagen blev indgivet.
3.3In his decision on complaint 1479/99/(OV)MM,the Ombudsman considered that,according to this provision,the Appointing Authority shall notify the person concerned ofits reasoned decision within four months.
Dette er i overensstemmelse med principperne for god forvaltningsskik.
This is in line with principles of good administration.
Hvis ansættelsesmyndigheden ikkehandler på denne måde,dvs. hvis den ikke følger principperne for god forvaltningsskik,erden pågældende beskyttet mod en yderligere forsinkelse på grundlag af bestemmelsen om,at et manglende svar udgør en negativ beslutning.
If the Appointing Authority fails to act in this way,i.e. does not follow the principles of good administration,the person concerned is protected from further delay by therule that the lack of reply constitutes a negative decision.
Formålet med denne sidstnævntebestemmelse er at give en borger et muligt retsmiddel,selv i de tilfælde,hvor ansættelsesmyndigheden ikke overholder sine retslige forpligtelser.
This last rule is meant to establish a possibility of a legal remedy for a citizen,even when the Appointing Authority doesnot follow its legal obligations.
Den giver på ingen mådeansættelsesmyndigheden ret til fritagelse for forpligtelsen til at følge principper for godforvaltningsskik.
It does not in any way give the right to the Appointing Authority to omit from its obligation to follow a good administrative behaviour.
3.4I nærværende sag blev klagen indgivet den 13. juli 1999.
3.4In the present case,the appeal was lodged on 13 July 1999.
Den 30. november 1999,dvs. to uger efter,at den fire-måneders periode,som angives i tjenestemandsvedtægtensartikel 90,stk. 2,var udløbet,meddelte Kommissionen klageren,at den implicit havdeafvist hans klage den 23. november 1999.
On 30 November 1999,i.e. two weeks after the expiry of the 4 months period indicated in Article 90.2 of the Staff Regulations, the Commission informed the complainant that it had implicitly rejected hisappeal on 23 November 1999.
Den udtrykkelige beslutning blev først sendt tilklageren den 18. februar 2000,dvs. mere end syv måneder efter klagens indgivelse,ogmere end tre måneder efter udløbet af den frist,som angives i tjenestemandsvedtægten.Ombudsmanden fandt,at dette forsinkede svar udgjorde et tilfælde af fejl eller forsøm-melser,og fremsatte nedenstående kritiske bemærkning.
The explicit decision was sent to the complainant only on18 February 2000,i.e. more than 7 months after the lodging of the complaint and morethan 3 months after the expiry of the deadline indicated in the Staff Regulations. The Ombudsman considered that this late reply constitutes an instance of maladministrationand made the critical remark below.
På baggrund af Den Europæiske Ombudsmands undersøgelser af tredje del af denne klagevar det nødvendigt af fremsætte følgende kritiske bemærkning:
On the basis of the European Ombudsman’s inquiries into part 3 of this complaint,itappears necessary to make the following critical remark:
I henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90,stk. 2,skal ansættelsesmyndighedenmeddele den pågældende sin begrundede beslutning inden fire måneder.
According to Article 90.2 of the Staff Regulations,the Appointing Authority shall notify theperson concerned of its reasoned decision within four months.
Dette er i overensstemmelse med principperne for god forvaltningsskik.
This is in line with princi-
Idenne sammenhæng påpegede klageren,at den havde modtaget leveringsfakturaer udstedtaf selskabets speditør i Angola og behørigt undertegnet af “modtagerens arbejdstagere” i Luanda (hvor ét af lagrene var).
If the Appointing Authority fails to act in this way,i.e. doesnot follow the principles of good administration,the person concerned is protected fromfurther delay by the rule that the lack of reply constitutes a negative decision.
Dette betød,at forsikringsselskabet ikke kunne undersøgeårsagerne til manglen. Forsikringsselskabet ville derfor kun betale et beløb på 30.510 EURpå grund af de manglende kartoner i nogle af de containere,som der ifølge Socotec varblevet brudt ind i under transporten.
This last ruleis meant to establish a possibility of a legal remedy for a citizen,even when the Appointing Authority does not follow its legal obligations.
Klageren hævdede,at såvel Socotec som EU’s delegation i Luanda havde været klar over,at det var vigtigt for Socotec straks at underretteklageren.
It does not in any way give the right to the Appointing Authority to omit from its obligation to follow a good administrative behaviour.
Klageren hævdede,at Kommissionen skulle betale det udestående beløb,dvs. 53.310EUR,og tilbagebetale den bod,klageren var blevet idømt.
Given that this aspect of the case concerns procedures relating to specific events in thepast,it is not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.
I sin klage til Ombudsmanden i juni 2000,fremsatte klageren følgende påstande:
Decision on complaint821/2000/GG againstthe European Commission
(1)Kommissionen skulle betale klageren et endnu udestående beløb på 61.226 EUR somfølge af en kontrakt om levering af solsikkeolie til Angola.
In January 1998,the complainant,a Portuguese company,entered into a contract for thesupply of 1 800 metric tonnes of sunflower oil to Angola in the context of an EU food aidaction.
(2)Kommissionen havde ikke skriftligt begrundet,hvorfor den nægtede at betale detpågældende beløb.
According to the complainant,Socotec has to beconsidered as the Commission’s representative or agent.
Kommissionens udtalelse
The Commission furthermore imposed a penalty of
Socotec havde kontrolleret forsendelserne ved ankomsten og havde attesteret en mangelpå godt 102,5 ton,der enten var blevet beskadiget eller gået tabt under transporten ellerslet ikke var blevet afsendt.
As a result,the insurance company only accepted to pay an amount of 30510on account of cartons missing in some containers that had been reported by Socotec as having been violated during transport.
Klageren havde fået fuld betaling i henhold til kontrakten forde varer,der var blevet leveret,med fradrag af en mindre konventionalbod for forsinket ogmangelfuld levering.
The complainant alleged that both Socotec and the EU’s delegation in Luanda had been aware of the fact that it was crucial for Socotec toinform the complainant immediately.
Socotec var blevet udvalgt og betalt for sine ydelser af Kommissionen,men optrådte somen uafhængig tjenesteudbyder,der drev forretning under eget professionelt ansvar.Eventuelle fejl og mangler i forbindelse med dette selskabs udøvelse af sine forpligtelserkunne ikke tilskrives administrativ forsømmelse fra Kommissionens side.
53310,and reimburse the penalty it had been asked to pay. It further complained thatthe Commission had never explained in writing its reasons for refusing to pay,despite various reminders from the complainant.
Kommissionens reaktion på klagerens krav om fuld betaling var udgangspunkt for omfattende korrespondance mellem parterne.
In its complaint lodged with the Ombudsman in June 2000,the complainant made thefollowing claims :
Kommissionens holdning var ligeledes blevetdrøftet med klagerens repræsentant på et møde den 25. november 1999 og var blevetbekræftet i en fax af 12. maj 2000.
(1)The Commission should pay to it an amount of 61226 that was still outstanding onaccount of a contract for the supply of sunflower oil to Angola.
I sine bemærkninger til Kommissionens udtalelse var klageren af den mening,at selv om Socotec handlede selvstændigt i henhold til kontrakten med Kommissionen,var selskabetstadig forpligtet til at opfylde sine betingelser som tilsynsførende.
In its observations on the Commission’s opinion,the complainant took the view that evenif Socotec was to act independently under the terms of its contract with the Commission,it still had the obligation to fulfil its obligations as a surveyor.
Ifølge klageren så Kommissionen fuldstændigt bort fra,at Socotec ikke havde opfyldt sine betingelser.Klageren insisterede ligeledes på,at Kommissionen ikke på noget tidspunkt skriftligthavde tilkendegivet sin holdning og begrundet,hvorfor den nægtede at betale.
According to thecomplainant,the Commission entirely disregarded the fact that Socotec had failed to doso. The complainant also insisted that the Commission had never communicated in writingits position and the reasons for refusing to pay.
Manglende betaling af et beløb på 61.226 EUR
Failure to pay an amount of 61 226
1.1Klageren,et portugisisk selskab,indgik en kontrakt om levering af 1.800 ton solsikkeolie til Angola som et led i EU’s fødevarehjælp.
1.1The complainant,a Portuguese company,entered into a contract for the supply of1800 metric tonnes of sunflower oil to Angola in the context of an EU food aid action.The materials had to be delivered to warehouses in Angola.
Varerne skulle leveres til lagre i Angola.Kommissionen ville betale kontraktbeløbet mod fremlæggelse af et leveringscertifikatudstedt af Socotec,som Kommissionen havde udnævnt som tilsynsførende.
Payment of the contract sumby the Commission was dependent on the presentation of a supply certificate issued by Socotec, a surveyor nominated by the Commission.
Da Socotechavde rapporteret om mangler,betalte Kommissionen kun klageren for den mængde,deri henhold til den tilsynsførendes certifikat var blevet leveret,med fradrag af en konventionalbod på grund af manglen.
After Socotec had reported that therehad been shortages,the Commission paid the complainant only for the quantities that hadbeen delivered according to the surveyor’s certificate,minus a penalty on account of theshortage.
Ifølge klageren underrettede Socotec for sent klageren ommanglerne,hvilket betød,at klagerens forsikringsselskab kun betalte for en del af disse.Klageren hævder,at Kommissionen skulle betale klageren for resten af manglen (53.310EUR) og endvidere tilbagebetale den bod,klageren havde betalt (7.916 EUR).
According to the complainant,Socotec informed it too late of the shortages,which meant that the complainant’s insurance only paid for part of the shortage.
Eventuelle fejl og mangler i forbindelse med detteselskabs udøvelse af sine forpligtelser kunne derfor ikke tilskrives administrativ forsømmelse fra Kommissionens side.
Thecomplainant claims that the Commission should pay it for the remainder of the shortage
I særdeleshed er Ombudsmanden afden opfattelse,at det ikke er hans opgave at forsøge at fastslå,om nogen af parterne hargjort sig skyldige i et eventuelt kontraktbrud. Dette spørgsmål henhører udelukkendeunder en kompetent domstol,som kan påhøre parternes argumenter vedrørende den relevante nationale lovgivning og vurdere modstridende beviser vedrørende de forhold,der ergenstand for tvister.
1.2The Commission claims that Socotec had been selected and paid for its services bythe Commission but acted as an independent service provider that transacted business
Ombudsmanden konkludere,at hans undersøgelse ikke har afsløret et tilfælde af fejl ellerforsømmelser.
If that isthe case,the Ombudsman will conclude that his inquiry has not revealed an instance ofmaladministration.
Denne konklusion vil ikke berøre parternes ret til at få deres aftaleretligetvist undersøgt og endeligt afgjort ved en kompetent domstol.
This conclusion will not affect the right of the parties to have theircontractual dispute examined and authoritatively settled by a court of competent jurisdiction.
1.7I nærværende sag er klagerens argument,at den af Kommissionen udpegede tilsynsførende ikke i god tid underrettede klageren om manglerne.
1.7In the present case,the complainant argues that the surveyor appointed by the Commission failed to inform it in good time that there were shortages.
Kommissionen er dog af denmening,at Socotec var en uafhængig tjenesteudbyder,der drev forretning under egetprofessionelt ansvar,og at eventuelle fejl og mangler fra Socotecs side ikke kunnetilskrives Kommissionen.
However, the Commission takes the view that Socotec was an independent service provider that transacted business under its own professional responsibility and liability and that eventualerrors and omissions on its part could not be attributed to the Commission.
1.8Ombudsmanden mener,at Kommissionen holdning tilsyneladende ikke erubegrundet.
1.8The Ombudsman considers that the position taken by the Commission does notappear to be without merit.
1.9Under disse omstændigheder kan Ombudsmanden ikke konstatere et tilfælde af fejleller forsømmelser fra Kommissionens side i forhold til den første påstand.
1.9In these circumstances,the Ombudsman is unable to establish an instance maladministration on the part of the Commission in so far as the first allegation is concerned.
Manglende skriftlige begrundelser
Failure to provide explanations in writing
2.1Klageren hævder,at Kommissionen ikke skriftligt havde tilkendegivet sin holdningog begrundet,hvorfor den nægtede at betale.
2.1The complainant claims that the Commission failed to communicate its position andthe reasons for refusing to pay in writing.
2.2Kommissionen henviser til korrespondancen i forhold til klagerens påstande.Kommissionen mener ligeledes,at Kommissionens holdning var blevet drøftet med klagerens repræsentant på et møde den 25. november 1999 og bekræftet i en fax af 12. maj2000.
2.2The Commission refers to the correspondence in relation to the complainant’s claims.It also takes the view that its point of view had been discussed with the complainant’srepresentative at a meeting on 25 November 1999 and had been confirmed in a fax dated12 May 2000.
2.3Ombudsmanden bemærker,at ud af de forskellige dokumenter,Kommissionen harsendt til ham,er der kun fire skrivelser,som Kommissionen har sendt til klageren.
2.3The Ombudsman notes that among the various documents submitted to him by the Commission there are only four letters sent by the latter to the complainant.
Denførste af disse (af 22. oktober 1998) er en foreløbig skrivelse.
The first ofthese (dated 22 October 1998) is a holding letter.
I den anden (af 1. marts1999) anføres Socotecs holdning kort,og klageren opfordres til at kontakte selskabet.
The second (dated 1 March 1999) briefly
Dentredje skrivelse (af 29. juni 1999) er også en foreløbig skrivelse.
The third one (dated 29 June 1999) is again a holding letter.
Den tredje skrivelse af 12.maj 2000 er angiveligt Kommissionen svar på klagerens skrivelse af 8. maj 2000,hvoriklageren udbad sig Kommissionen “skriftlige og endelige holdning”.
The last letter of 12May 2000 purports to be the Commission’s answer to the complainant’s letter of 8 May2000 in which it asked to be sent the Commission’s “written and final position”.
I denne skrivelseanfører Kommissionen blot,at den allerede har tilkendegivet sin holdning på mødet den25. november 1999.
In itsletter,the Commission limits itself to stating that the Commission’s position had alreadybeen given at the meeting on 25 November 1999.
2.4Ombudsmanden konkluderer,at på trods af forskellige forespørgsler fra klageren, har Kommissionen ikke skriftligt begrundet,hvorfor den afviste klagerens påstande.Kommissionen har ikke forklaret denne manglende begrundelse.
2.4The Ombudsman concludes that despite various requests by the complainant, the Commission failed to provide a written account of the reasons why it rejected thecomplainant’s claims. The Commission has given no explanations for this omission.
2.5God forvaltningsskik kræver,at myndighederne giver skriftlige begrundelser,hvor enborger eller et selskab udbeder sig sådanne.
2.5It is good administrative practice for the administration to provide written explanations where a citizen or company so requests.