natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da der ikke foreligger en sådan tidsmæssig begrænsning, finder disse bemærkninger, som følger af en fortolkning af artikel 87, stk. 1, EF, fuldt ud anvendelse på de faktiske og retlige omstændigheder i nærværende sag, således som sagen forelå for Kommissionen, da den vedtog den anfægtede beslutning.
In the absence of such a limitation ratione temporis, those findings resulting from an interpretation of Article 87(1) EC are therefore fully applicable to the factual and legal situation of the present case as it presented itself to the Commission when it adopted the contested decision.
Det bemærkes i denne henseende, at den fortolkning, som Domstolen foretager af en fællesskabsretlig regel, begrænser sig til at belyse og præcisere betydningen og rækkevidden af den pågældende regel, således som den skal forstås og anvendes, henholdsvis burde have været forstået og anvendt fra sin ikrafttræden.
In that connection, it must be borne in mind that the interpretation which the Court of Justice gives of a provision of Community law is limited to clarifying and defining the meaning and scope of that provision as it ought to have been understood and applied from the time of its entry into force.
Heraf følger, at den således fortolkede regel kan og skal anvendes endog i forbindelse med retsforhold, der er stiftet og består, før den omhandlede dom, og kun undtagelsesvis vil Domstolen under anvendelse af et almindeligt retssikkerhedsprincip, der er knæsat i Fællesskabets retsorden, finde anledning til at begrænse borgernes mulighed for at påberåbe sig den således fortolkede bestemmelse med henblik på anfægtelse af tidligere i god tro stiftede retsforhold.
It follows that the provision as thus interpreted may, and must, be applied even to legal relationships which arose and were established before the judgment in question and it is only exceptionally that, in application of a general principle of legal certainty which is inherent in the Community legal order, the Court may decide to restrict the right to rely upon a provision, which it has interpreted, with a view to calling in question legal relationships established in good faith.
Retten finder, at sådanne bemærkninger, som følger af en retspraksis, der i særdeleshed vedrører de nationale domstoles pligt til at anvende
The Court considers that those considerations, which derive from caselaw dealing, in particular, with the national courts’ duty to apply Community law, apply
Det skal derfor undersøges, om og i hvilket omfang den anfægtede beslutning er forenelig med de i Altmark-dommen opstillede kriterier. Som sagsøgerne tillige har anerkendt, er rækkevidden af disse kriterier og kriterierne i Altmark-dommen i vid udstrækning sammenfaldende.
The Court must therefore examine whether and to what extent the contested decision is compatible with the criteria laid down in Altmark, the scope of which, as the applicants too acknowledge, to a large extent overlaps that of the criteria of Article 86(2) EC.
Henset til den særlige karakter af den SIEG-opgave, som er blevet påberåbt i det foreliggende tilfælde, og som består i en forpligtelse for samtlige aktive erhvervsdrivende på det irske marked for private sygeforsikringsydelser til at overholde en række forpligtelser, som ved den anfægtede beslutninger er blevet kvalificeret som SIEG-forpligtelser, og som Fællesskabets retsinstanser ikke tidligere har taget stilling til, skal kriterierne i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, anvendes i overensstemmelse med ånden i og formålet med disse kriterier, således at der tages hensyn til de faktiske omstændigheder i nærværende sag.
However, in light of the particular nature of the SGEI mission relied on in this case, which consists in the obligation for all operators active on the Irish PMI market to comply with a number of obligations characterised by the contested decision as SGEI obligations, and which the Community judicature has thus far never had to consider, it is appropriate to apply the criteria formulated in Altmark, in accordance with the spirit and the purpose which prevailed when they were laid down, in a manner adapted to the particular facts of the present case.
c) Om eksistensen af en SIEG-opgave som omhandlet i den første betingelse i Altmark-dommen og i artikel 86, stk. 2, EF i) Indledende bemærkning
(c) The existence of an SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC
Ifølge den første betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor (præmis 89), skal den virksomhed, der modtager støtte, faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart definerede.
According to the first Altmark condition (paragraph 89), the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
I forbindelse med det første og det andet anbringende har sagsøgerne i det væsentlige gjort gældende, at begrebet SIEG er et fællesskabsretligt begreb af streng og objektiv karakter. Overholdelsen heraf er undergivet fællesskabsinstitutionernes fulde kontrol, hvilken kontrol ikke kan overdrages til de nationale myndigheder.
In the context of the first and second pleas, the applicants essentially claimed that the concept of SGEI is a concept of Community law which is strict and objective in nature and compliance with which is subject to unlimited control by the Community institutions and not capable of being delegated to the national authorities.
Selv om medlemsstaterne har et vist spillerum med hensyn til måden, hvorpå de sikrer og regulerer leveringen af en SIEG-ydelse, afhænger fastlæggelsen af SIEG-ydelsen af en række objektive kriterier, såsom ydelsens generelle og bindende karakter, hvis opfyldelse skal kontrolleres af institutionerne.
Although the Member States have a certain latitude as to the manner in which they propose to ensure and regulate the provision of an SGEI, the determination of the SGEI depends on a set of objective criteria, such as the universality of the service and its compulsory nature, the presence of which must be verified by the institutions.
Derimod er forsikringsgiverne i det foreliggende tilfælde ikke pålagt nogen pligt eller opgave af almindelig interesse med hensyn til levering af bestemte private sygeforsikringsydelser, og hele den irske befolkning har ikke adgang til disse ydelser.
In the present case, on the other hand, there is no obligation, or indeed mission, of general interest imposed on insurers to provide certain PMI services and those services are not available to the entire Irish population.
De private sygeforsikringsydelser udgør blot valgfrie, finansielle tjenester, dvs. »luksusydelser«, og har ikke til formål at erstatte den offentlige sociale sikringsordning.
PMI services are merely optional, indeed ‘luxury’, financial services and are not intended to replace the public social security system.
Desuden omfatter udtrykket SIEG i den anfægtede beslutning kun AMP-forpligtelser, men ikke private sygeforsikringsydelser som sådan.
Furthermore, the contested decision designates only PMI obligations, and not PMI services as such, as SGEIs.
AMP-forpligtelserne er blot, selv om de vedtages i den almindelige interesse, almindelige, lovregulerede forpligtelser, der finder anvendelse på udøvelsen af og kontrollen med private sygeforsikringsselskabers aktiviteter, hvilket ifølge retspraksis og Kommissionens beslutningspraksis ikke er tilstrækkeligt til at kvalificere dem som SIEG-ydelser.
However, PMI obligations, although they are adopted in the general interest, are merely ordinary regulatory obligations applying to the exercise and control of the activity of PMI insurers, which, according to the caselaw and to the Commission’s practice in taking decisions, does not suffice for them to be characterised as SGEIs.
Kommissionen, støttet af Irland, Kongeriget Nederlandene og VHI, har gjort gældende, at definitionen af SIEG-ydelser primært afhænger af medlemsstaternes kompetence og skønsbeføjelse, og at den kontrol, fællesskabsinstitutionerne har bemyndigelse til at udøve i den forbindelse, er begrænset til, om der foreligger en åbenbar skønsfejl, hvilket ikke er tilfældet i den foreliggende sag.
The defendant, supported by Ireland, the Kingdom of the Netherlands and the VHI, contends that the definition of SGEIs falls primarily within the competence and discretion of the Member States and that the control which the Community institutions are authorised to carry out in that respect is limited to control of a manifest error of assessment, which is not present in this case.
Kommissionen og Irland har understreget, at AMP udgør et vigtigt middel til at opnå Irlands social- og sundhedspolitiske målsætninger, hvilket område i henhold til artikel 152 EF udelukkende henhører under medlemsstaternes kompetence. AMP udgør desuden et væsentligt supplement til den offentlige sygesikringsordning, uden dog at erstatte denne.
The defendant and Ireland submit that PMI is an important instrument of the social and health policy pursued by Ireland, a matter which, under Article 152 EC, is essentially reserved for the competence of the Member States, and an important supplement to the public health insurance system, although it does not replace that system.
I det foreliggende tilfælde er de private sygeforsikringsydelser som sådan, i
In this case, contrary to the applicants’ allegations, the PMI services as such, in conjunction with the PMI
Navnlig AMP-forpligtelserne, herunder den åbne adgang og fælles takstfastsættelse, sikrer, at alle har adgang til private sygeforsikringsydelser.
In particular, the PMI obligations, including open enrolment and community rating, ensure that the PMI services are available to all.
I denne forbindelse er det i modsætning til det af sagsøgerne anførte ikke nødvendigt, at private sygeforsikringsydelser er af generel og bindende karakter i snæver forstand, dvs. at de er gratis eller økonomisk tilgængelige for hele den irske befolkning, og at de udgør en erstatning for den offentlige sociale sikringsordning.
In that regard, contrary to the applicants’ opinion, it is not necessary that the PMI services be universal and compulsory in the strict sense, that they be free of charge or economically accessible to the whole of the Irish population and that they constitute a substitute for the public social security system.
Hertil kommer, at efter Kongeriget Nederlandenes opfattelse er det, henset til dynamikken i SIEG-begrebet, tilstrækkeligt, at staten pålægger alle forsikringsgiverne bestemte krav, såsom AMP-forpligtelserne, og at overholdelsen heraf er undergivet en godkendelses- og kontrolordning, for at de kan kvalificeres som SIEG-forpligtelser.
Furthermore, in the opinion of the Kingdom of the Netherlands, in light of the dynamic concept of SGEIs, it is sufficient that the State imposes certain requirements, such as PMI obligations, on all insurers, compliance with those requirements being subject to a system of authorisation and control, in order for them to be able to be characterised as SGEIs.
Følgelig er tildelingen af en særlig eller eksklusiv rettighed til en virksomhed ikke nødvendig.
Accordingly, the grant of a special or exclusive right to an undertaking is not necessary.
ii) Om begrebet SIEG-opgave og om beføjelsen til at fastlægge og kontrollere SIEG-ydelser
(ii) The concept of an SGEI mission and the powers to define and control SGEIs
Det må fastslås, at der i fællesskabsretten og med henblik på anvendelsen af EF-trak-tatens konkurrenceregler ikke findes hverken en klar og præcis retlig definition af begrebet SIEG-opgave eller et fast juridisk begreb, der endeligt fastsætter de betingelser, der skal opfyldes, for at en medlemsstat gyldigt kan påberåbe sig eksistensen og beskyttelsen af en SIEG-opgave, enten som omhandlet i den første betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, eller som omhandlet i artikel 86, stk. 2, EF.
It must be made clear that in Community law and for the purposes of applying the EC Treaty competition rules, there is no clear and precise regulatory definition of the concept of an SGEI mission and no established legal concept definitively fixing the conditions that must be satisfied before a Member State can properly invoke the existence and protection of an SGEI mission, either within the meaning of the first Altmark condition or within the meaning of Article 86(2) EC.
Hvad angår kompetencen til at fastsætte arten og rækkevidden af en SIEG-opgave som omhandlet i traktaten samt den grad af kontrol, som fællesskabsinstitutionerne skal udøve i den sammenhæng, følger det af punkt 22 i Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser (jf. præmis 12 ovenfor) og af Rettens praksis, at
As regards competence to determine the nature and scope of an SGEI mission within the meaning of the Treaty, and also the degree of control that the Community institutions must exercise in that context, it follows from paragraph 22 of the Communication on SGEIs (see paragraph 12 above) and from the caselaw of the Court of First
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN medlemsstaterne har en vid skønsbeføjelse med hensyn til definitionen af, hvad de anser for en SIEG-ydelse, og at Kommissionen således kun kan stille spørgsmålstegn ved en medlemsstats definition af disse tjenesteydelser i tilfælde af en åbenbar fejl (jf. Rettens dom af 15.6.2005, sag T-17/02, Olsen mod Kommissionen, Sml. II, s. 2031, præmis 216 og den deri nævnte retspraksis).
Instance that Member States have a wide discretion to define what they regard as SGEIs and that the definition of such services by a Member State can be questioned by the Commission only in the event of manifest error (see Case T-17/02 Fred Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraph 216 and the caselaw there cited).
Denne enekompetence, som medlemsstaten har til at definere SIEG-ydelser, bekræftes af, at Fællesskabet ikke har en særlig kompetence, og af, at der ikke foreligger en præcis og fuldstændig definition af begrebet SIEG-ydelse i fællesskabsretten.
That prerogative of the Member State concerning the definition of SGEIs is confirmed by the absence of any competence specially attributed to the Commission and by the absence of a precise and complete definition of the concept of SGEI in Community law.
Fastlæggelsen af arten og rækkevidden af en SIEG-opgave på særlige aktivitetsområder, der enten ikke henhører under Fællesskabets kompetence som omhandlet i artikel 5, stk. 1, EF, eller er baseret på en fællesskabskompetence, der blot er begrænset eller delt, som omhandlet i samme bestemmelses stk. 2, henhører nemlig i princippet under medlemsstaternes kompetence. Som Kommissionen og Irland imidlertid har gjort gældende, henhører sundhedssektoren under medlemsstaternes næsten eksklusive kompetence.
The determination of the nature and scope of an SGEI mission in specific spheres of action which either do not fall within the powers of the Community, within the meaning of the first paragraph of Article 5 EC, or are based on only limited or shared Community competence, within the meaning of the second paragraph of that article, remains, in principle, within the competence of the Member States.
I denne sektor kan Fællesskabet kun, i medfør af artikel 152, stk. 1 og 5, EF, iværksætte aktiviteter, der ikke er retligt bindende, idet det fuldt ud respekterer medlemsstatens ansvar på området for tilrettelæggelsen og leveringen af sundhedsydelser og medicinske behandlinger.
In that sector, the Community can engage, under Article 152(1) and (5) EC, only in action which is not legally binding, while fully respecting the responsibilities of the Member States for the organisation and provision of health services and medical care.
Heraf følger, at fastlæggelsen af SIEG-forpligtelser i denne sammenhæng tillige primært henhører under medlemsstaternes kompetence.
It follows that the determination of SGEI obligations in this context also falls primarily within the competence of the Member States.
Denne kompetencefordeling afspejles desuden generelt af artikel 16 EF, hvorefter Fællesskabet og medlemsstaterne, i betragtning af den plads, som SIEG-ydelser indtager i Unionens fælles værdinormer, og den rolle, som de spiller med henblik på at fremme Unionens sociale og territoriale samhørighed, inden for deres respektive kompetenceområde og inden for rammerne af traktatens anvendelsesområde sørger for, at sådanne SIEG-tjenester ydes på grundlag af principper og vilkår, der gør det muligt for dem at opfylde deres opgaver.
That division of powers is also reflected, generally, in Article 16 EC, which provides that, given the place occupied by SGEIs in the shared values of the Union as well as their role in promoting social and territorial cohesion, the Community and the Member States, each within their respective powers and within the scope of application of the Treaty, are to take care that such services operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
I denne forbindelse kan sagsøgerne ikke med føje påberåbe sig dommen af 20. marts 1985, Italien mod Kommissionen, nævnt i præmis 100 ovenfor (præmis 30), for at godtgøre, at det er nødvendigt, at Fællesskabets institutioner udøver en fuldstændig kontrol af, om der foreligger en SIEG-opgave i sundhedssektoren.
In that regard, the applicants cannot validly rely on Case 41/83 Italy v Commission, paragraph 100 above (paragraph 30), to demonstrate the need for full and unrestricted control by the Community institutions of the existence of an SGEI mission in the health sector.
Det følger nemlig af nævnte dom, at medlemsstatens handlefrihed i henhold til artikel 86, stk. 2, EF, og
In effect, that judgment shows that the Member State’s power to take action under Article 86(2) EC and, accordingly, its power to define SGEIs is
Følgelig er den kontrol, som Fællesskabets institutioner har beføjelse til at foretage af medlemsstatens udøvelse af sin skønsbeføjelse med hensyn til fastlæggelsen af SIEG-ydelser, begrænset til, om der foreligger et åbenbart fejlskøn.
Consequently, the control which the Community institutions are authorised to exercise over the use of the discretion of the Member State in determining SGEIs is limited to ascertaining whether there is a manifest error of assessment.
I den anfægtede beslutning (punkt 44) har Kommissionen netop udøvet en kontrol af Irlands bedømmelse af, om der foreligger en SIEG-opgave, og af, hvorvidt kvalificeringen af AMP-forplig-telserne som SIEG-forpligtelser var behæftet med en åbenbar fejl.
In the contested decision (recital 44), the Commission did in fact exercise that control by considering whether Ireland’s assessment of the presence of an SGEI mission and of the characterisation of the PMI obligations as SGEI obligations was vitiated by a manifest error.
Følgelig kan klagepunktet vedrørende en ulovlig bemyndigelse til de irske myndigheder til at definere de omhandlede SIEG-ydelser, og vedrørende mangelen på en fuld kontrol af disse myndigheders bedømmelse, henset til fællesskabsrettens objektive og indskrænkende definition af SIEG, ikke tiltrædes.
Accordingly, the complaint that the Commission unlawfully delegated to the Irish authorities the definition of the SGEIs in question and that it failed to exercise full and unrestricted control of the assessment made by those authorities with respect to a strict and objective definition of the SGEIs in Community law cannot be upheld.
iii) Om eksistensen af en SIEG-opgave i det foreliggende tilfælde
(iii) The existence of an SGEI mission in the present case
1) Om fordelingen af bevisbyrden
(1) Allocation of the burden of proof
Det skal undersøges, om Kommissionen gyldigt i den anfægtede beslutning kunne fastslå, at de af Irland anmeldte foranstaltninger var tilknyttet en SIEG-opgave som omhandlet i den første betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, og i artikel 86, stk. 2, EF.
It is appropriate to consider whether the Commission was entitled to take the view in the contested decision that the measures notified by Ireland related to an SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC.
I denne forbindelse skal det indledningsvis bemærkes, at selv om medlemsstaten har en vid skønsbeføjelse med hensyn til fastlæggelsen af, hvad den anser for en SIEG-ydelse, er den ikke, når den påberåber sig eksistensen og nødvendigheden af beskyttelsen af en SIEG-opgave, fritaget for at overvåge, at denne opgave opfylder bestemte minimumskriterier, der er fælles for enhver SIEG-opgave i henhold til EF-traktaten, som fastlagt i retspraksis, og for at bevise, at disse kriterier er opfyldt i det foreliggende tilfælde.
In that regard, the Court notes at the outset that even though the Member State has a wide discretion when determining what it regards as an SGEI, that does not mean that it is not required, when it relies on the existence of and the need to protect an SGEI mission, to ensure that that mission satisfies certain minimum criteria common to every SGEI mission within the meaning of the EC Treaty, as explained in the caselaw, and to demonstrate that those criteria are indeed satisfied in the particular case.
Det drejer sig navnlig om, hvorvidt der foreligger en offentlig myndighedsakt, der pålægger de omhandlede erhvervsdrivende en SIEG-opgave, samt om den generelle og bindende karakter af denne opgave.
These are, notably, the presence of an act of the public authority entrusting the operators in question with an SGEI mission and the universal and compulsory nature of that mission.
Hertil kommer, som det fremgår af retspraksis vedrørende artikel 86, stk. 2, EF, at medlemsstaten skal anføre årsagerne til, at den finder, at den omhandlede tjenesteydelse, på grund af dens særlige karakter, fortjener at kvalificeres som en SIEG-ydelse, og at den adskiller sig fra andre økonomiske aktiviteter (jf. i denne retning dommen i sagen Merci Convenzionali Porto di Genova, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 27, og Enirisorse-dommen, nævnt i præmis 131 ovenfor, præmis 33 og 34).
Furthermore, it follows from the caselaw on Article 86(2) EC that the Member State must indicate the reasons why it considers that the service in question, because of its specific nature, deserves to be characterised as an SGEI and to be distinguished from other economic activities (see, to that effect, Merci Convenzionali Porto di Genova, paragraph 97 above, paragraph 27, and Enirisorse, paragraph 131 above, paragraphs 33 and 34).
Uden en sådan begrundelse er en, selv marginal, kontrol udøvet af Fællesskabets institutioner som omhandlet i den første betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, og i artikel 86, skt. 2, EF, af, om medlemsstaten har begået en åbenbar fejl som led i sin skønsbeføjelse, ikke mulig.
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Community institutions on the basis of both the first Altmark condition and Article 86(2) EC with respect to the existence of a manifest error by the Member State in the context of its discretion would not be possible.
I lyset af disse overvejelser skal sagsøgernes klagepunkter, der har til formål at godtgøre, at Kommissionen i den foreliggende sag fejlagtigt har fastslået, at der foreligger en SIEG-opgave, undersøges.
It is in the light of those considerations that the Court will examine the complaints whereby the applicants seek to demonstrate that in this case the Commission was wrong to accept the existence of an SGEI mission.
2) Om identiteten og arten af den omhandlede SIEG-opgave
(2) The identity and the nature of the SGEI mission in question
I det foreliggende tilfælde er parterne uenige om identiteten og arten af de SIEG-ydelser, der er genstand for den anfægtede beslutning, og følgelig af den anmeldte
In the present case, the applicants do not agree as to the identity and the nature of the SGEIs forming the subjectmatter of the contested decision and, accordingly, of
Sagsøgerne har i det væsentlige gjort gældende, at den anfægtede beslutning kun omhandler AMP-forpligtelserne, som af Kommissionen er kvalificeret som SIEG-forpligtelser.
The applicants submit, in essence, that the contested decision refers only to the PMI obligations, the characterisation of which as SGEI obligations is accepted by the Commission.