natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen havde derfor ikke taget endelig stilling til spørgsmålet, om den foranstaltning, der var genstand for Athinaïki Technikis klage, var forenelig med fællesmarkedet.
The Commission therefore did not define its final position on the classification and the compatibility with the common market of the measure forming the subjectmatter of Athinaïki Techniki’s complaint.
Retten omtalte artikel 20, stk. 2, første og andet punktum, i forordning nr. 659/1999.
The Court of First Instance cited the first and second sentences of Article 20(2) of Regulation No 659/1999.
Retten erindrede om, at i henhold til fast retspraksis foreligger der retsakter eller beslutninger, der kan gøres til genstand for et annullationssøgsmål i medfør af artikel 230 EF, når foranstaltningerne har bindende retsvirkninger, som kan berøre sagsøgerens interesser gennem en væsentlig ændring af hans retsstilling.
It noted that, according to settled caselaw, the only decisions which may be the subject of an action for annulment within the meaning of Article 230 EC are measures the legal effects of which are binding on, and capable of affecting the interests of, the applicant by bringing about a distinct change in his legal position.
30 Det følger heraf, at det anfægtede brev ikke udgør en beslutning i den i artikel 25 i forordning nr. 659/1999 omhandlede forstand, og at den ikke har retsvirkninger.
30 It follows that the contested letter does not constitute a decision within the meaning of Article 25 of Regulation No 659/1999 and that it has no legal effect.
Dette brev kan dermed ikke være genstand for et søgsmål i medfør af artikel 230 EF.«
That letter is therefore not actionable under Article 230 EC.’
Retten anførte, at i medfør af forordningens artikel 25 er modtagerne af Kommissionens beslutninger på statsstøtteområdet medlemsstaterne, herunder når disse beslutninger træffes som følge af klager, hvori det hævdes, at støtte er i strid med traktaten, og det er beslutningen rettet til medlemsstaten og ikke skrivelsen til klageren, der i givet fald skal være annullationssøgsmålets genstand.
It stated that, under Article 25 of that regulation, decisions adopted by the Commission in the field of State aid are addressed to the Member States, including where those decisions are taken following a complaint concerning aid allegedly contrary to the Treaty, and that it is the decision addressed to the Member State and not the letter addressed to the complainant which must, where appropriate, be the subject of an action for annulment.
A — Retsforhandlingerne for Domstolen og parternes påstande frataget adgangen til Fællesskabets retsinstanser.
A — The procedure before the Court and the forms of order sought by the parties depriving citizens of access to Community justice.
Retten redegjorde for det første for, at klageren kan give yderligere oplysninger for at støtte sin klage, og at Kommissionen, hvis disse oplysninger er tilstrækkelige, er forpligtet til at tage stilling til den pågældende foranstaltning ved en akt, der kan gøres til genstand for et søgsmål.
It explained, first, that a complainant may provide additional information in order to support his complaint and that, in the event that that information is inadequate, the Commission is then required to define its position on the measure in question by means of an actionable decision.
Retten udtalte for det andet, at klageren ligeledes har mulighed for at anlægge et passivitetssøgsmål i medfør af artikel 232, stk. 3, EF.
It argued, secondly, that it is also open to the complainant to bring an action for failure to act under the third subparagraph of Article 232 EC.
Athinaïki Techniki har iværksat en appel til prøvelse af den appellerede kendelse ved stævning af 18. december 2006, der blev indleveret til Justitskontoret den 21. december 2006.
Athinaïki Techniki brought an appeal against the contested order by application dated 18 December 2006, lodged with the Registry on 21 December 2006.
Ingen af parterne har anmodet om et retsmøde.
None of the parties requested a hearing.
Retten besvarede endelig argumentationen om, at en skrivelse om henlæggelse, der udsendes i en procedure om anvendelsen af artikel 81 EF og 82 EF, ikke udgør en beslutning.
Finally, it responded to the line of argument that a letter closing a file issued in a procedure relating to the application of Articles 81 EC and 82 EC is in the nature of a decision.
Retten angav, at forordning nr. 659/1999 – i modsætning til de regler, der regulerer denne procedure – ikke giver klagerne nogen processuel rettighed, inden den formelle undersøgelsesprocedure er indledt.
It stated that, unlike the rules governing that procedure, Regulation No 659/1999 conferred no procedural rights on complainants prior to the initiation of the formal investigation procedure.
Ved skrivelser af 15. oktober 2007 har Domstolen opfordret parterne til skriftligt at tage stilling til betydningen af det følgende for tvistens løsning:
By letters dated 15 October 2007, the Court invited the parties to express their views, in writing, on the relevance for the outcome of the dispute of:
Retten afviste sagen og pålagde Athinaïki Techniki at betale sagens omkostninger.
The Court of First Instance dismissed the action as inadmissible and ordered Athinaïki Techniki to pay the costs.
— principperne, der følger af dommen i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France
— the principles arising from the judgment in Commission v Sytraval and Brink’s France;
Appellanten har redegjort for, at Kommissionen på statsstøtteområdet træffer en beslutning, når den vedtager en endelig og begrundet stillingtagen til kvalificeringen af den påklagede foranstaltning.
It explains that, in the field of State aid, the Commission takes a decision when it defines its final and reasoned position on the classification of the measure complained of.
Hvad angår den endelige karakter af henlæggelsen af en klage har Athinaïki Techniki anført, at muligheden for, at klageren kan fremsætte nye omstændigheder, ikke ændrer herpå.
Athinaïki Techniki submits that the final nature of the closure of the file on a complaint is not called into question by the fact that it is open to the complainant to produce new information.
Appellanten har nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver den appellerede kendelse og tager selskabets påstande for førsteinstansen til følge, og at Kommissionen og intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
The appellant requests the Court to set aside the contested order, grant the forms of order sought by it at first instance and order the Commission and the intervener to pay the costs.
Hvad angår begrundelsen har appellanten anført, at den omtvistede henlæggelse skal sættes i rette sammenhæng.
It states, with regard to the statement of reasons, that the disputed closure of the file must be placed in its context.
I denne sag henlagde Kommissionen klagen på grundlag af det ræsonnement, at der ikke ydes statsstøtte ved tildelingen af en offentlig kontrakt, eftersom den pågældende udbudsprocedure er gennemsigtig og ikke indebærer forskelsbehandling.
It takes the view that, in the present case, the Commission closed the file on the complaint on the basis of the reasoning that no State aid was granted at the time of the award of a public contract, since the procedure for the award of the public contract in question is transparent and non-discriminatory.
Kommissionens kortfattethed i skrivelsen af 2. december 2004 er derfor bevidst, for hvis skrivelsen havde indeholdt denne begrundelse, ville det have været åbenbart, at henlæggelsen af klagen udgjorde en beslutning.
The laconic nature of the Commission’s letter of 2 December 2004 was thus intentional because, if it had set out that statement of reasons therein, it would have been evident that the closure of the file on the complaint was in the nature of a decision.
Rettens analyse er dermed rent formalistisk, idet den knytter sig til skrivelsens ordlyd uden at tage hensyn til dens rækkevidde og sagens sammenhæng.
The Court of First Instance’s ana -lysis was therefore purely formalistic, in that it concerned itself with the wording of that letter, without taking into account its scope and the context of the case.
Kommissionen har anført, at skrivelsen af 2. december 2004 kun indeholder en oplysning, som Athinaïki Techniki blev meddelt i henhold til artikel 20 i forordning nr. 659/1999.
It submits that the letter of 2 December 2004 contains merely a notice sent to Athinaïki Techniki pursuant to Article 20 of Regulation No 659/1999.
Kommissionen har anført, at en sådan oplysning er fastsat med henblik på
It states that that notice was effected in order to avoid using the decisionmaking mechanism
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT – SAG C-521/06 P at undgå, at beslutningsproceduren iværksættes, hvis der ikke er alvorlige og underbyggede omstændigheder.
OPINION OF MR BOT — CASE C-521/06 P in the absence of any significant and detailed evidence.
Athens Resort Casino har ligeledes anført, at skrivelsen af 2. december 2004 ikke udgør en akt, der kan anfægtes, af samme grunde som de af Kommissionen anførte.
Athens Resort Casino also submits that the letter of 2 December 2004 does not constitute an actionable decision for reasons identical to those put forward by the Commission.
Athens Resort Casino har i øvrigt redegjort for, at Athinaïki Technikis stævning til Retten ikke kan antages til realitetsbehandling, fordi Justitskontoret først modtog originalen den 18. februar 2005.
It also argues that Athinaïki Techniki’s application before the Court of First Instance is inadmissible, because the original of the application was received by the Registry only on 18 February 2005.
Kommissionen har endvidere anført, at i medfør af artikel 25 i forordning nr. 659/1999 er adressaterne for beslutningerne på statsstøtteområdet medlemsstaterne, og det er disse beslutninger, som de »interesserede parter« i artikel 88, stk. 2, EF’s forstand i givet fald kan anfægte, og ikke skrivelsen, som oplyser dem om indholdet heraf.
The Commission also argues that under Article 25 of Regulation No 659/1999, decisions in matters of State aid are addressed to the Member States and that it is those decisions which, where appropriate, may be challenged by the ‘parties concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC and not the letter informing them of the content of such decisions.
Kommissionen har ligeledes gjort gældende, at sondringen mellem beslutninger og oplysende skrivelser findes i retspraksis, både på statsstøtteområdet og konkurrenceområdet.
The Commission also argues that the distinction between decisions and letters of notification is to be found in the caselaw, both in the field of State aid and in the field of competition.
Alle parterne har som svar på Domstolens spørgsmål redegjort for, at de principper, der følger af dommen i sagen Kommission mod Sytraval og Brink’s France, er af betydning i denne sag.
In response to the question raised by the Court, all the parties argued that the prin -ciples established in the judgment in Commission v Sytraval and Brink’s France are relevant in the present dispute.
Kommissionen har endvidere anført, at skrivelsen af 2. december 2004 er underskrevet af en af institutionens tjenestemænd og ikke af et af dens medlemmer, og at skrivelsen ikke redegør for, hvorfor klagen blev henlagt.
It also points out that the letter of 2 December 2004 is signed by an official of the institution, not by one of its members, and that that letter does not set out the reasons for closing the file on the complaint.
Appellanten har tilføjet, at selskabet i overensstemmelse med disse principper skal anses for en »interesseret part« i artikel 88, stk. 2, EF’s forstand samt som umiddelbart og individuelt berørt, i det omfang selskabets markedsposition i væsentligt omfang er blevet påvirket af den støtte, klagen omhandler.
The appellant added that, in accordance with those principles, it must be regarded as being a ‘party concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC and as being directly and individually concerned, in so far as its market position has been substantially affected by the aid to which its complaint relates.
Appellanten har ligeledes anført, at en klager i tilfælde af henlæggelse af klagen i forbindelse med proceduren for anvendelse af artikel 81 EF og 82 EF samt på
It also stated that a complainant, in the event of the closure of the file on its complaint in the context of the procedure relating to the application of Articles 81 EC
ATHINAÏKI TECHNIKI MOD KOMMISSIONEN antidumpingområdet har ret til at modtage en begrundet beslutning.
ATHINAÏKI TECHNIKI v COMMISSION and 82 EC and in matters relating to antidumping, is entitled to obtain a reasoned decision.
Appellanten har anført, at en sådan ret så meget desto mere må findes på statsstøtteområdet, i det omfang Kommissionen her råder over en enekompetence, og indledningen af en formel undersøgelsesprocedure ikke afhænger af en vilkårlig vurdering.
The appellant argued that such a right should exist a fortiori in matters relating to State aid, in so far as the Commission has exclusive competence in that field and the initiation of a formal investigation procedure does not depend on an assessment of appropriateness.
proceduren på området for anvendelsen af artikel 81 EF og 82 EF, har udledt, om afvisninger af klager udgør beslutninger 34.
inferred that the rejection of complaints in the context of Articles 81 EC and 82 EC is in the nature of a decision from the regulations codifying procedure in that field.
Kommissionen har gjort gældende, at forordning nr. 659/1999 ikke indeholder sammenlignelige bestemmelser.
34 It argued that Regulation No 659/1999 contains no comparable provisions.
Kommissionen har erindret om, at denne forordning ikke fastsætter klagernes status og bestemmer, at adressaterne for alle beslutninger er den medlemsstat, som står bag den pågældende foranstaltning.
It pointed out that that regulation does not give complainants standing to bring proceedings and provides that all decisions are to be addressed to the Member State from which the measure at issue originates.
Kommissionen har af principperne i dommen i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France udledt, at henlæggelsen af en klage ikke udgør en beslutning.
The Commission, for its part, inferred from the principles established by the judgment in Commission v Sytraval and Brink’s France that the closure of the file on a complaint is not a decision.
Kommissionen har anført, at dens analyse også gælder for de regler, der finder anvendelse på antidumpingområdet.
The Commission stated that its analysis also applies to the rules applicable in matters relating to anti-dumping.
fandt, at de rettigheder, som klageren fik ved Rådets forordning nr. 17 32, ikke fandt anvendelse på artikel 86 EF 33.
It referred, in that connection, to the judgment in Commission v max.mobil, 31in which the Court ruled that the rights conferred on the complainant by Council Regulation No 17 32were not applicable to Article 86 EC. 33
Kommissionen har understreget, at retspraksis ud fra forordninger, der kodificerer
The Commission noted that the Community judicature, in its caselaw, had
31 — Sag C-141/02 P, Sml. I, s. 1283, præmis 69-72.
31 — Case C-141/02 P [2005] ECR I-1283, paragraphs 69 to 72.
32 — Forordning af 6.2.1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel [81] og [82] (EFT19591962, s. 81).
32 — Council Regulation of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles [81] and [82] of the Treaty (OJ, English Special Edition 1959-1962, p. 87).
Kommissionen har ikke pligt til at tage hensyn til eventuelle yderligere skriftlige indlæg modtaget efter fristens udløb. 2.
The Commission shall not be obliged to take into account any further written submission received after the expiry of that time-limit. 2.
Hvis klageren fremsætter bemærkninger inden for den frisât, der er fastsat af Kommissionen, og de skriftlige indlæg fra klageren ikke giver anledning til en anden vurdering af klagen, afviser Kommissionen klagen ved en beslutning. 3.
If the complainant makes known its views within the timelimit set by the Commission and the written submissions made by the complainant do not lead to a different assessment of the complaint, the Commission shall reject the complaint by decision. 3.
Hvis klageren undlader at fremsætte bemærkninger inden for den frist, der er fastsat af Kommissionen, anses klagen for at være blevet trukket tilbage.«
If the complainant fails to make known its views within the timelimit set by the Commission, the complaint shall be deemed to have been withdrawn.’
C — Min bedømmelse
C — My assessment
Artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 659/1999 bestemmer, således som det er fremgået:
Article 20(2) of Regulation No 659/1999, it should be recalled, provides:
Det skal indledningsvis anføres, at appellanten – i modsætning til det, der fremgår af den appellerede kendelse – for Retten nedlagde påstand om annullation af Kommissionens henlæggelse af klagen, som appellanten fik meddelt ved skrivelsen af 2. december 2004, og ikke af selve skrivelsen.
As a preliminary point, it should be noted that, contrary to what is stated in the contested order, the appellant applied to the Court of First Instance not for annulment of the letter of 2 December 2004 but for annulment of the Commission’s decision to close the file on its complaint, which the Commission notified to the appellant in that letter.
Hvis Kommissionen vedtager en beslutning i en sag vedrørende det spørgsmål, de forelagte oplysninger omhandler, sender den en kopi af beslutningen til den interesserede part.«
Where the Commission takes a decision on a case concerning the subjectmatter of the information supplied, it shall send a copy of that decision to the interested party.’
Appellantens annullationssøgsmål for Retten vedrører dermed ikke skrivelsen af 2. december 2004 som sådan, idet skrivelsen er rent oplysende, således som Kommissionen har understreget, men henlæggelsen af klagen, som skete den 2. juni 2004.
The action for annulment brought by the appellant before the Court of First Instance therefore relates not to the letter of 2 December 2004 as such, which indeed is purely informative in nature, as the Commission has emphasised, but rather to the closure of the file on the complaint, which took place on 2 June 2004.
Denne bestemmelse er ganske vist ikke formuleret med samme ord som de, der finder anvendelse ved behandlingen af en klage i forbindelse med artikel 81 EF og 82 EF og artikel 7 i forordning nr. 773/2004 35.
It is true that that provision is not expressed in the same terms as those applicable to the handling of a complaint in the context of Articles 81 EC and 82 EC, such as those of Article 7 of Regulation No 773/2004.
Det er ligeledes ubestridt, at forordning nr. 659/1999 ikke giver klagere som sådan særlige rettigheder, men udelukkende bestemmer, at de er interesserede parter.
35It is also common ground that Regulation No 659/1999 lays down specific rights not for complainants as such, but only for those who are interested parties.
Det forekommer ligeledes ubestridt, at reglerne om klageres rettigheder, som findes i de
It also seems indisputable that the rules relating to the rights of complainants contained in the regulations which provide
35 — Denne sidstnævnte bestemmelse fastsætter udtrykkeligt, således som det er fremgået, at hvis Kommissionen mener, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at foretage sig yderligere i anledning af en klage, skal den underrette klageren og fastsætte en frist for klagerens fremsættelse af bemærkninger.
35 — That latter provision expressly provides, it should be recalled, that where the Commission considers that there are insufficient grounds for acting on a complaint, it must inform the complainant and set a timelimit within which the complainant may make known its views.
Hvis klageren fremsætter bemærkninger inden for den frist, der er fastsat af Kommissionen, og klagerens indlæg ikke giver anledning til en anden vurdering af klagen, afviser Kommissionen klagen ved en beslutning.
Then, if the complainant does so within the timelimit set and the submissions made by the complainant do not lead to a different assessment of the complaint, the Commission must reject the complaint by decision.
Jeg er enig med appellanten i, at denne henlæggelse udgør en akt, der kan anfægtes.
I, like the appellant, take the view that that closure of the file constitutes an actionable decision.
Jeg bygger denne analyse på de følgende tre punkter, nemlig dels indholdet af artikel 20 i forordning nr. 659/1999 læst i lyset af forordningens andre bestemmelser, dels retspraksis’ definition af begrebet akt, der kan anfægtes, og endelig retspraksis vedrørende klageres rettigheder i forbindelse med proceduren for kontrol med statsstøtte.
I base that analysis on the following three elements, that is, first, the content of Article 20 of Regulation No 659/1999, read in the light of the other provisions thereof, secondly, the definition of the concept of actionable decision in the caselaw and, finally, the caselaw on the rights of complainants in the context of the procedure for monitoring State aid.
ATHINAÏKI TECHNIKI MOD KOMMISSIONEN forordninger, som fastsætter gennemførelsen af artikel 81 EF og 82 EF, såsom forordning nr. 773/2004, ikke som sådan kan overføres på proceduren for kontrol med statsstøtte, der er genstand for en særlig kodificering.
ATHINAÏKI TECHNIKI v COMMISSION for the implementation of Articles 81 EC and 82 EC, such as Regulation No 773/2004, are not applicable as such to the procedure for monitoring State aid, which is the subjectmatter of specific codification.
På baggrund af disse betragtninger kan artikel 20, stk. 2, andet punktum, i forordning nr. 659/1999 dermed forstås på den måde, at når Kommissionen på grundlag af de oplysninger, den råder over, er af den opfattelse, at der ikke er tilstrækkeligt grundlag for at indlede en formel undersøgelsesprocedure, skal den give klageren meddelelse herom på en sådan måde, at klageren i givet fald kan fremkomme med yderligere omstændigheder.
In the light of those considerations, the second sentence of Article 20(2) of Regulation No 659/1999 may therefore be construed as meaning that where the Commission considers, on the basis of information in its possession, that there are insufficient grounds for initiating the formal investigation procedure, it must inform the complainant thereof, so that the latter may, where appropriate, provide additional information.
I overensstemmelse med forordningens artikel 20, stk. 2, tredje punktum, skal Kommissionen, når den træffer en beslutning om henlæggelse af klagen, i overensstemmelse med god forvaltningsskik sende klageren en kopi af denne beslutning, idet klageren ikke er adressaten.
Then, under the third sentence of Article 20(2) of that regulation, where the Commission takes a decision to close the file on the complaint, it must, in the interests of sound administration, send a copy of that decision to the complainant, since the latter is not its addressee.
Det er derfor min opfattelse, at disse forhold ikke er tilstrækkelige til at godtgøre, at artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 659/1999 nødvendigvis skal fortolkes således, at henlæggelsen af en klage på statsstøtteområdet ikke udgør en beslutning og blot skal komme til klagerens kundskab, således som Kommissionen og intervenienten har anført.
However, I take the view that those factors are not sufficient to show that Article 20(2) of Regulation No 659/1999 must necessarily be interpreted as meaning that the closure of the file on a complaint in the field of State aid does not constitute a decision and need simply be notified to the complainant, as the Commission and the intervener argue.
Denne fortolkning af artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 659/1999 forekommer i øvrigt at være i overensstemmelse med Kommissionens praksis i denne sag.
Moreover, that interpretation of Article 20(2) of Regulation No 659/1999 seems wholly consistent with the practice adopted by the Commission in this case.