natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt angår arter omfattet af liste I tü. konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter, der er indgået i Washington den 3. marts 1973, skal Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 af 3. december 1982 om gennemførelse i Fællesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter fortolkes således, at den ikke er til hinder for en ordning i en medlemsstat, som indeholder et generelt forbud mod enhver form for kommerciel anvendelse på dens område af eksemplarer, der er født og opdrættet i fangenskab.
As regards species covered by Appendix II to the Convention, Regulation No 3626/82 does not prohibit the commercial use of specimens of those species, apart from the case referred to in Article 6(2) where the specimens have been introduced contrary to Article 5 of that regulation.
For så vidt angår arter omfattet af bilag A i Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed, skal denne forordning fortolkes således, at den ikke er til hinder for en ordning i en medlemsstat, som indeholder et generelt forbud mod enhver form for kommerciel anvendelse på dens område af eksemplarer, der er født og opdrættet i fangenskab.
As regards species covered by Annex Β to Regulation No 338/97, that regulation does not prohibit the commercial use of specimens of those species, provided that the conditions laid down in Article 8(5) of that regulation are met.
For så vidt angår arter omfattet af nævnte konventions Uste II, forbyder forordning nr. 3626/82 ikke kommerciel anvendelse af eksemplarer af disse arter, bortset fra det i artikel 6, stk Ζ omhandlede tilfælde, hvor eksemplarerne er indført i modstrid med nævnte forordnings artikel 5.
Those regulations preclude legislation of a Member State imposing a general prohibition in its territory of all commercial use of captive bom and bred specimens of those species, in so far as it applies to specimens imported from other Member States, if it is apparent that the objective of protection of the latter, as referred to in Article 15 of Regulation No 3626/82 or Article 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 30 EC), may be achieved just as effectively by measures which are less restrictive of intra-Community trade.'
De nævnte forordninger er til hinder for en ordning i en medlemsstat, som indeholder et generelt forbud mod enhver form for kommerciel anvendelse på dens område af éksempforer af de nævnte arter, der er f ødt og opdrættet i fangenskab, i det omfang ordningen finder anvendelse på eksemplarer, der er indført fra andre medlemsstater, såfremt det fremgår, at det hensyn til beskyttelse af de sidstnævnte, som er omhandlet i artikel 15 i forordning nr. 3626/82 eller i EF-traktatens artikel 36 (efter ændring nu artikel 30 EF), kan tilgodeses lige så effektivt ved foranstaltninger, som er mindre restriktive for samhandelen inden for Fællesskabet.·
'(1) the answer to the first question should be that, as regards the species covered by Appendix I, Council Regulation (EEC) No 3626/82 of 3 December 1982 on the implementation in the Community of the Convention on international trade in endangered species of wild fauna and flora is to be construed as meaning that it allowed a Member State to prohibit at any time and in the whole territory of that State any commercial use of captive born and bred specimens of wild species.
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet CSjette Afdeling) den 6. februar 2001.
As regards species covered by Appendix II, the answer to the first question should be that Regulation No 3626/82 and Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment.
»1) I forbindelse med det første spørgsmål vedrørende de arter, der er omfattet af liste I, skal Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 af 3. december 1982 om gennemførelse i Fællesskabet af konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter fortolkes således, at en medlemsstat har kunnet udstede et permanent forbud på hele sit område mod enhver form for anvendelse i kommercielt øjemed af enheder født og opdrættet i fangenskab af arter, der ikke er husdyrarter.
(2) Rhe answer to the second question should be that, as regards species covered by Appendix I, Council Regulation (EC) No 338/97 of 9 December 1996 on the protection of species of wild fauna and flora by regulating trade therein and Commission Regulation (EC) No 939/97 of 26 May 1997 laving down detailed rules concerning the implementation of Council Regulation (EC) No 338/97 on the protection of species of wild fauna and flora by regulating trade therein are to be construed as meaning that they allow a Member State to prohibit at any time and in the whole territory of that State any commercial use of captive born and bred specimens of wild species.
I forbindelse med det første spørgsmål vedrørende de arter, der er omfattet af liste II, skal forordning (EØF) nr. 3626/82 samt EF-traktatens artikel 30 og 36 (nu artikel 28 og 30 EF) fortolkes således, at en medlemsstat kan udstede et permanent forbud på hele sit område mod enhver form for anvendelse i kommercielt øjemed af enheder født og opdrættet i fangenskab af arter, der ikke er husdyr, såfremt en sådan lovgivning er nødvendig for at opnå en effektiv beskyttelse, der ikke kan opnås ved hjælp af mindre restriktive foranstaltninger.
That does not apply to the following two categories of living specimen: captive born and bred specimens of species listed in Appendix VIII to Regulation (EC) No 939/97 and marked in accordance with Article 36 thereof, and captive born and bred specimens marked in accordance with Article 36(1) of Regulation (EC) No 939/97 and accompanied by a certificate referred to in Article 20(3)(e) thereof, issued to a breeder by the competent management authority of a Member State.
I forbindelse med det andet spørgsmål vedrørende de arter, der er omfattet af liste I, skal Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed samt Kommissionens forordning (EF) nr. 939/97 af 26. maj 1997 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed fortolkes således, at en medlemsstat kan
As regards species covered by Appendix II. the answer to the second question should be that Regulation (EC) No 338/97 and Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment. Articles 28 and 30 EC) are to be construed as meaning that they allow a Member State to prohibit at any time and in the whole territory of that State any commercial use of captive born and bred
udstede et permanent forbud på hele sit område mod enhver form for anvendelse i kommercielt øjemed af enheder født og opdrættet i fangenskab af arter, der ikke er husdyrarter.
specimens of wild species where such a measure is, first, necessary for effective protection which cannot be achieved bv means of less restrictive measures and, second, is not more stringent than the rules applicable to the species covered by Appendix I.'
Dette gælder ikke for nedenstående to tilfælde af levende enheder:
Urszula Ruhr ν Bundesanstalt für Arbeit Social security for migrant workers
— enheder, der er født og opdrættet i fangenskab, af arter, der er mærket i overensstemmelse med artikel 36, stk. 1, i forordning (EF) nr. 939/97 og som er ledsaget af et certifikat som nævnt i denne forordnings artikel 20, stk. 3, litra e), udstedt til opdrætteren af en medlemsstats ansvarlige styrelsesråd.
Preliminary ruling (Regulation (EEC) No 1408/71 Nationals of non-Member countries workers family Rights acquired directly and rights derived through others benefit) (First Chamber)
I forbindelse med det andet spørgsmål vedrørende de arter, der er omfattet af liste II, skal forordning (EF) nr. 338/97 samt EF-traktatens artikel 30 og 36 (nu artikel 28 og 30 EF) fortolkes på en sådan måde, at en medlemsstat kan udstede et permanent forbud på hele denne medlemsstats område mod enhver form for anvendelse i kommercielt øjemed af enheder født og opdrættet i fangenskab af arter, der ikke er husdyrarter, såfremt en sådan lovgivning for det første er nødvendig for at opnå en effektiv beskyttelse, der ikke kan opnås ved hjælp af mindre restriktive foranstaltninger, og for det andet såfremt en sådan lovgivning ikke er mere restriktiv end den, der gælder for arter, der er omfattet af liste I.«
By order of 17 May 2000, the Sozialgericht (Social Court) Trier referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Article 2(1) of Regulation (EEC) No 140871 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community.
Sag C-189/00 Urszula Ruhr / Bundesanstalt für Arbeit Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende
That question was raised in proceedings between Mrs Ruhr and the Bundesanstalt für Arbeit (Federal Labour Office) following the refusal of her claim for unemployment benefit.
Præjudiciel »Forordning (EØF) nr. 1408/71 — statsborgere i tredjelande — en arbejdstagers familiemedlem - selvstændig rettighed og afledt rettighed — arbejdsløshed* (Første Afdeling)
More specifically, the Bundesanstalt für Arbeit stated that Mrs Ruhr had not pursued an activity subject to compulsory insurance for at least 12 months during the three-year period prior to her application.
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag, der føres af Urszula Ruhr mod Bundesanstalt für Arbeit(Direktoratet for Arbejdsløshedsforsikring i Tyskland) som følge af, at sagsøgeren har fået afslag på en ansøgning om arbejdsløshedsunderstøttelse,
From 1 July 1998 to 22 December 1999, she worked as a domestic employee in Luxembourg. In January 2000 she registered as a person seeking work at the Arbeitsamt (Labour Office) Trier and applied for unemployment benefit.
Ved kendelse af 17. maj 2000 har Sozialgericht Trier forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flvtter inden for Fællesskabet.
Following the rejection of her claim, Mrs Ruhr contested the decision of the Bundesanstalt für Arbeit before the Sozialgericht Trier, pointing out that she was not entitled to unemployment benefit in Luxembourg — even though she had pursued an activity there which was subject to compulsory insurance and had done so for more than a year — on the ground that she was not resident there. Nor could she relv on the
Hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
relevant provisions of Regulation No 1408/71 in Germany on account of her nationality and because of the judgment in Case 40/76 Kermaschek.
Sozialgericht Trier tilsluttede sig sagsøgeren i hovedsagens argumentation og besluttede at udsætte sagen og forelægge et præjudicielt spørgsmål for Domstolen.
Since Mrs Ruhr is of Polish nationality, there is no doubt that she does not belong to the first of the two categories of persons referred to in Article 2(1) of Regulation No 1408/71.
Fra den 1. juli 1998 til den 22. december 1999 var hun beskæftiget som husassistent i Luxembourg. I januar 2000 lod hun sig registrere som arbejdssøgende på Arbeitsamt Trier (arbejdsformidlingen i Trier) og ansøgte om at få udbetalt arbejdsløshedsunderstøttelse.
However, it is clear from the judgment in Kermaschek that, even if the Cabanis-Issane judgment is taken into account, a member of the family of a worker cannot avail himself, in his capacity as such, of Articles 67 to 71a of Regulation No 1408/71. in particular the special provisions laid down for frontier workers in Article 71(1 )(a)(ii). which designate the Member State of residence as the competent State for the purpose of paying unemployment benefit.
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om den fortolkning, som Domstolen gav i Kermaschek-dommen, fortsat finder anvendelse på artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 sammenholdt med artikel 67-71a, selv om denne fortolkning kunne udgøre en hindring for, at en statsborger i en medlemsstat udnytter den ret til fri bevægelighed for arbejdstagere, han er tilsikret i medfør af artikel 39 EF.
By its question, the national court is essentially asking the Court whether the interpretation given by the latter in Kermaschek continues to hold good in relation to Article 2(1 ) of Regulation No 1408/71, in conjunction with Articles 67 to 71a thereof, even though that interpretation could obstruct the exercise by a national of the right to freedom of movement for workers laid down by Article 39 EC.
Da Administration de l'emploi (arbejdsformidlingen) i Luxembourg havde meddelt, at den ikke kunne udstede »Attest om de perioder, der skal tages i betragtning ved tilståelse af arbejdsløshedsydelser« (blanket E 301), fordi Urszula Ruhr var polsk statsborger, gav Bundesanstalt für Arbeit afslag på hendes ansøgning med den begrundelse, at hun ikke havde optjent ret til ydelser ved arbejdsløshed.
Article 2(1) of Regulation No 1408/71. which defines the persons covered by the regulation, refers to two clearly distinct categories of persons: workers, on the one hand, and members of their families and their survivors, on the other.
Bundesanstalt für Arbeit anførte desuden, at hun hverken kunne påberåbe sig den undtagelse, der gælder for sæsonarbejdere, eller de fællesskabsretlige bestemmelser, idet hun var statsborger i et tredjeland.
In order to fall within the scope of the regulation, the former must be nationals of a Member State, or stateless persons or refugees residinc within the territory of one of the
Artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, som afgrænser den af forordningen omfattede personkreds, angår to klart adskilte persongrupper: arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende på den ene side og deres familiemedlemmer og efterladte på den anden side.
As to the question whether the restrictions on the persons to whom Regulation No 1408/71 applies as regards members of a worker's family are liable to prejudice the right of the worker himself to move freely within the Community, it is obvious that that question bears no relation to the facts of the main action.
Henset til Urszula Ruhr's polske statsborgerskab er der ingen tvivl om, at hun ikke henhører under den første af de persongrupper, der er omfattet af artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1408/71.
It is apparent from the documents before the Court that Mrs Ruhr's husband, a German national residing in Germany, did not exercise the freedom of movement to which he is entitled under Article 39 EC.
Da en klage over denne afgørelse blev afvist som ubegrundet, anlagde Urszula Ruhr sag til prøvelse af afgørelsen ved Sozialgericht Trier, idet hun gjorde gældende, at hun ikke havde ret til arbejdsløshedsunderstøttelse i Luxembourg, selv om hun dér i mindst ét år havde udøvet beskæftigelse, der var omfattet af den lovpligtige arbejdsløshedsforsikring, idet hun ikke var bosat dér. Hun anførte endvidere, at hun som følge af sit statsborgerskab heller ikke i Tyskland kunne påberåbe sig de relevante bestemmelser i forordning nr. 1408/71 på grund af dommen af 23. november 1976 i Kermaschek-sagen (sag 40/76).
'The interpretation given by the Court of Justice in Case 40/76 Kermaschek continues to hold good in relation to Article 2(1), in conjunction with Articles 67 to 71a, of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97
artikel 71, stk 1, litra a), nr. ii), hvorefter bopælsstaten udpeges som den kompetente stat for så vidt angår tildeling af ydelser ved arbejdsløshed.
of 2 December 1996, as amended by Council Regulation (EC) No 307/1999 of 8 February 1999.'
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling') den 26. juni 2001.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 26 June 2001.
Forenede sager C-49/98, C-50/98, C-52/98, C-53/98, C-54/98, C-68/98, C-69/98, C-70/98 og
Joined Cases C-49/98, C-50/98, C-52/98, C53/98, C-54/98, C-68/98, C-69/98, C-70/98 and C-71/98
•Fri^udveksang af tjenesteydelser - midlertidig udstationering med henblik på opfyldehe kontrakt - betalt ferie og feriegodtgørelse* (Femte Afdeling)
Of the employers who are parties to the main proceedings, eight are established in Portugal and one in the United Kingdom. During 1997 they each posted workers to Germany to carry out construction work.
Ved kendelser af 10. februar 1998, 16. februar 1998 og 17. februar 1998 har Arbeitsgericht Wiesbaden i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 48 og 59 (efter ændring nu artikel 39 EF og 49 EF), af EF-traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) samt af artikel 3, stk. 1, første afsnit, andet led, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser.
In order to prepare the collection of contributions due, as laid down by those provisions, it requests these employers to provide certain information set out in the VTV.
Byggesektoren er kendetegnet ved, at arbejdstagerne ofte skifter arbejdsgiver.
(C-49/98, C-70/9S and C-71/98) involve claims for a declaration of the non-existence of a legal relationship.
Derfor bestemmer BRTV-Bau, at de forskellige ansættelsesforhold, som en arbejdstager har haft i ferieåret, skal behandles, som om der var tale om ét ansættelsesforhold.
The Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft (Paid leave fund for the construction industry, 'the fund') is the defendant in those actions.
Denne fiktion sikrer, at arbejdstageren kan sammenlægge de ferietilgodehavender, der er optjent hos de forskellige arbejdsgivere i løbet af ferieåret, og kan gøre alle disse rettigheder gældende over for den arbejdsgiver, som han aktuelt er beskæftiget hos, uanset hvor længe han har været beskæftiget hos denne.
The other actions (C-50/98, C-52/98 to C-54/98, C-6S/98 and C-69/98) involve claims by the fund, against employers established in a Member State other than the Federal Republic of Germany who posted workers to Germany, for the payment of contributions and the disclosure of information.
Dette system ville normalt medføre, at den sidstnævnte arbejdsgiver ville blive pålagt en tung finansiel byrde, idet han ville blive nødsaget til at betale arbejdstageren feriegodtgørelse, selv for de feriedage, som var optjent hos andre arbejdsgivere.
The Arbeitsgericht Wiesbaden decided that the determination of the main proceedings depended on the interpretation of Community law, and so decided to stay proceedings and submit a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Feriekassen blev oprettet med henblik på at løse dette problem og for at sikre en rimelig fordeling af de finansielle byrder mellem de berørte arbejdsgivere.
The questions submitted by the national court concern the interpretation of Articles 59 and 60 of the Treaty on the freedom to provide services as well as the applicability of Article 48 of the Treaty on the free movement of workers.
I dette øjemed skal arbejdsgivere med hjemsted i Tyskland indbetale bidrag til kassen på 14,45% af deres bruttolønsum.
In the construction industry workers change employers frequently.
Til gengæld herfor erhverver de bla. et krav mod kassen på hel eller delvis refusion af de feriegodtgørelser og yderligere ferietillæg, de har udbetalt til arbejdstagerne.
For that reason, the BRTV-Bau provides that the various employment relationships entered into by the worker during the reference year are to be treated as if they were a single employment relationship.
Tvisterne i hovedsagerne og de præjudicielle spørgsmål
The fund was established in order to overcome this drawback and to ensure an equitable distribution of the financial burden between the employers concerned.
Af de arbejdsgivere, som er parter i tvisterne i hovedsagerne, har de otte hjemsted i Portugal og én har hjemsted i Det Forenede Kongerige. I løbet af 1997 udstationerede de hver især
The Court has held that workers employed by a business established in one Member State who are temporarily sent to another Member State to provide services do not. in any way, seek access to the labour market in that second State if they return to their country of origin or residence after completion of their work (Case C-l 13/89 Rush Ponuguesa, paragraph 15. and C-43/93 Vander Eist, paragraph 21).
Spørgsmålene er rejst i ni sager, som alle vedrører ordningen for finansiering afbetalt ferie til arbejdstagere inden for byggefagene.
It follows that Article 48 of the Treaty does not apply in the circumstances of the main proceedings.
Tre af disse sager (sag C-49/98, C-70/98 og C-71/98) er negative anerkendelsessøgsmål. Den sagsøgte part i disse sager er Urlaubs- und Lohnausgleichskasse der Bauwirtschaft (feriekassen inden for byggesektoren, herefter »feriekassen«).
Consequently, it is not necessary to consider the questions submitted in the light of that provision.
Feriekassen har opfordret disse sagsøgere til at indbetale bidrag og at meddele den de oplysninger, som er fastsat i Verfahrenstarifvertrag (kollektiv overenskomst vedrørende socialsikringskasserne, herefter .VTV«) med henblik på beregningen af bidragene.
In return the employers are entitled, inter alia, to full or partial reimbursement of the benefits paid to workers in respect of holiday pay and additional holiday allowance.
Herom bemærkes, at fristen for gennemførelse af direktivet, som var fastsat til den 16. december 1999, endnu ikke var udløbet på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagerne.
On this point it should be noted that the timelimit for implementing the directive, 16 December 1999, had not been reached at the time of the facts in the main proceedings.
Det er således ufornødent at give en fortolkning af direktivet og dermed at besvare det fjerde spørgsmål med henblik på tvisterne i hovedsagerne.
There is therefore no need to interpret the directive or to give a reply to the fourth question for the purposes of the main proceedings.
Feriekassen krævede af disse arbejdsgivere, at de skulle deltage i ordningen for finansiering af de feriekrav, der tilkommer arbejdstagere i byggefagene. Den henviste i den forbindelse til VTV og til § 1, stk. 1 og 3 i Arbeitnehmerentsendegesetz (lov om udstationering af arbejdstagere), herefter »AEntG«.
The national court points out that the application of the rules in question in the main proceedings to providers of services established outside Germany has the effect of increasing their costs and administrative and economicburdens, which implies a restriction of the freedom to provide services.
Det følger heraf, at de i hovedsagerne omhandlede bestemmelser alene skal vurderes i lyset af traktatens artikel 59 og 60.
It follows that the rules in issue in the main proceedings should be considered solely in the light of Articles 59 and 60 of the Treaty.
Med henblik på opkrævningen af de bidrag, der skulle betales i henhold til disse bestemmelser, anmodede feriekassen disse arbejdsgivere om visse oplysninger som fastsat i VTV.
In particular, it appears that the providers of services must comply with administrative formalities, including the duty to provide information to the fund.
Da Arbeitsgericht Wiesbaden fandt, at en fortolkning af fællesskabsbestemmelserne var nødvendig for afgørelsen af tvisterne i hovedsagerne, besluttede den at udsætte sagerne og at forelægge Domstolen fire præjudicielle spørgsmål.
Such a restriction of the freedom to provide services is justifiable only if it is necessary in order to pursue, effectively and by appropriate means, an objective in the public interest.