natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den forelæggende ret ønsker med sit første spørgsmål oplyst om, og i hvilket omfang procedureforskrifterne i TRIPs-aftalens artikel 50 og navnlig bestemmelsens stk. 6 har direkte virkning.
It is therefore for the judicial authorities, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures, to take into account all the circumstances of the case before them, so as to ensure that a balance is maintained between the competing rights and obligations of the right holder and of the defendant.
Det således rejste spørgsmål er indholdsmæssigt identisk med det, det blev stillet i de sager, der gav anledning til Dior-dommen.
From the standpoint of the right holder, the mechanism provided for in Article 50 of TRIPs strengthens the right which is to be guaranteed to him pursuant to Article 41(1) of TRIPs, namely the right to obtain expeditious remedies to prevent infringements of those rights and remedies.
Det følger således både af ordlyden af de tre autentiske versioner af TRIPs-aftalen og af formålet med dens artikel 50, stk. 6, at den ved denne bestemmelse indførte ordning er baseret på en antagelse om, at indehaveren af intellektuelle ejendomsrettigheder, for hvem der er blevet iværksat foreløbige foranstaltninger, sædvanligvis vil iværksætte en procedure om sagens realitet for at opnå en endelig foranstaltning i forbindelse med den påståede krænkelse af de nævnte rettigheder, i løbet af hvilken procedure rekvisitus vil være i stand til at gøre alle sine indsigelser gældende.
It is therefore apparent, both from the wording of the three authentic versions of TRIPs and from the objective of Article 50(6), that the mechanism established by that provision is based on the premiss that the intellectual property right holder whose application for provisional measures has been granted will normally institute substantive proceedings seeking a definitive measure with regard to the alleged infringement of those rights, in the course of which the defendant will be in a position to put forward his full defence.
I den forbindelse fastslog Domstolen, at TRIPs-aftalens bestemmelser ikke har »direkte virkning« forstået på den måde, at de ikke efter deres karakter skaber rettigheder for borgerne, som disse i medfør af fællesskabsretten kan påberåbe sig direkte for de nationale domstole.
However, Article 8(2) of TRIPs recognises that intellectual property rights may be abused. That could be the position, in particular, if provisional measures were prescribed without the defendant being heard.
Det er i lyset af de ovennævnte betragtninger, at de præjudicielle spørgsmål nu skal undersøges.
It is in the light of the foregoing considerations that the questions referred should now be examined.
Relevansen ratione temporis af TRIPs-aftalen i forhold til hovedsagen (sjette spørgsmål)
The relevance, in terms of its temporal scope, of TRIPs with regard to the case before the national court (sixth question)
Det sidste spørgsmål, der skal besvares først, rejser tvivl med hensyn til TRIPs-aftalens relevans for løsningen af den sag, den forelæggende ret behandler. TRIPs-aftalen blev anvendelig i Nederlandene efter afslutningen af
With a view to preventing such abuse, Article 50(4) of TRIPs provides that, where the defendant has not been heard, he is entitled to request an immediate review of the provisional measures ordered.
Ligesom i de sager, der gav anledning til Diordommen, besvarer denne konstatering imidlertid ikke fuldstændigt de problemer, den forelæggende ret er stillet over for.
In addition, whether the defendant has been heard or not, Article 50(6) of TRIPs establishes in his favour a safeguard measure to protect him against any abuse of intellectual property rights,
Det skal derfor præciseres, at det følger af de principper, der er nævnt i denne doms præmis 31-46, at når de retlige myndigheder anmodes om at anvende deres nationale regler med henblik på at træffe afgørelse om foreløbige foranstaltninger for at
The last question, which it is appropriate to consider first, raises certain doubts as to the relevance of TRIPs for the purposes of determining the proceedings before the referring
kræves for, at de foreløbige foranstaltninger kan kendes ugyldige, som for, at de på anden måde ophører med at have virkning.
field to which TRIPs applies and in respect of which the Community has already legislated, they are required to do so as far as possible in the light of the wording and purpose of Article 50(6) of TRIPs, taking account, more particularly, of all the circumstances of the case before them, so as to ensure that a balance is struck between the competing rights and obligations of the right holder and of the defendant.
Begyndelsestidspunktet for den i TRIPs-aftalens artikel 50, stk 6, fastsatte frist (tredje spørgsmål) beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, der henhører under et område, hvorpå TRIPs-aftalen finder anvendelse, og hvor Fællesskabet allerede har lovgivet, er de forpligtede til så vidt muligt at gøre dette i lyset af ordlyden af og formålet med TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, og navnlig under hensyntagen til samtlige omstændigheder i den sag, der er anlagt ved de nævnte myndigheder, med henblik på at sikre en ligevægt mellem de konkurrerende rettigheder og forpligtelser for indehaveren af de intellektuelle ejendomsrettigheder og for rekvisitus.
court. In the present case, TRIPs became applicable in the Netherlands after the close of the proceedings brought by Mr Groeneveld before the Rechtbank te Assen but before that first-instance court had given its ruling.
Med sit tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, hvornår den frist, inden for hvilken hovedsagen skal anlægges, begynder at løbe, når den ikke er fastsat i forbindelse med de foreløbige foranstaltninger, der er anordnet af den ret, der har behandlet begæringen herom.
According to the United Kingdom Government, the effect of Article 70(1) of TRIPs is to preclude the application of that agreement, since the events at issue in the main proceedings occurred before the deadline.
Nødvendigheden af en begæring fra rekvùitus med henblik på gennemførelse af TRIPs-aftalens artikel 50, stk 6 (andet spørgsmål)
The need for a request to be made by the defendant in order for Article 50(6) of TRIPs to apply (second question)
Det følger af de principper, der er henvist til i denne doms præmis 31-34, at det, eftersom der ikke i TRIPs-aftalen findes nogen indikation med hensyn hertil, henhører under hver kontraherende parts kompetence at fastlægge det tidspunkt, hvor den i TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, fastsatte frist på 20 arbejdsdage eller 31 kalenderdage begynder at løbe, for så vidt som den således fastsatte frist er »rimelig« henset til omstændighederne i hver konkret sag og under hensyntagen til den nødvendige ligevægt mellem de konkurrerende interesser for indehaveren af de intellektuelle ejendomsrettigheder og for rekvisitus.
By its second question, the national court is asking, in essence, whether Article 50(6) of TRIPs is to be interpreted as meaning that a request by the defendant is necessary in order for the provisional measures ordered by way of interim relief to lapse, or whether those measures lapse automatically by operation of law if no substantive proceedings are instituted either within the period prescribed in the provisional measures or, where no period is prescribed, within 20 working days or 31 calendar days, whichever is the longer period.
De retlige myndigheders skønsbeføjelser (fjerde og femte spørgsmål)
The direct effect of Article 50(6) of TRIPs (first question)
Den forelæggende ret ønsker med sit fjerde og femte spørgsmål nærmere bestemt oplyst, om TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, udelukker, at de retlige myndigheder, der behandler sager i første instans eller i appelsager, er kompetente til enten at fastsætte en rimelig frist ex officio eller på en af parternes begæring, når de i givet fald anordner eller stadfæster vedtagelsen af foreløbige foranstaltninger.
By its first question, the national court is asking whether, and to what extent, the procedural requirements of Article 50 of TRIPs, and of Article 50(6) in particular, have direct effect.
Det skal først fastslås, at det ikke i sammenhæng med den nederlandske procedure, der finder anvendelse i sagen for Hoge Raad, er nødvendigt at undersøge spørgsmålet om, hvorvidt TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, er til hinder for, at en medlemsstat bestemmer, at de foreløbige foranstaltninger, der er anordnet af de retlige myndigheder, bortfalder automatisk, selv om rekvisitus ikke har indgivet en begæring herom, blot fordi der ikke er blevet indledt en procedure om sagens realitet inden for den fastsatte frist.
It should be noted at the outset that there is no need, in the context of the Netherlands procedure applicable to the main proceedings, to consider whether Article 50(6) of TRIPs precludes the legislation of a Member State from providing that provisional measures ordered by the judicial authorities of that State are to lapse automatically, even where the defendant has not lodged a request to that effect, solely on the ground that no substantive proceedings have been instituted within the period prescribed.
Med hensyn til det fjerde spørgsmål bemærkes det, at der ikke er noget i formuleringen af TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, der angiver, at der kræves en begæring fra rekvisitus for at fastsætte fristen, inden for hvilken hovedsagen skal være anlagt.
As the Advocate General observes in his Opinion, it is apparent from the three authentic versions of TRIPs, in which the wording of Article 50(6) is the same, that the interpolated words 'upon request by the defendant' follow or precede the phrase 'shall ... be revoked or otherwise cease to have effect'.
Tværtimod udelukker ingen bestemmelse i denne artikel, at den interne retsorden i en medlemsstat i givet fald bestemmer, at dens retlige myndigheder er kompetente til ex officio at fastsætte den nævnte frist samtidigt med, at de beordrer de foreløbige
That formulation shows that a request by the defendant, which is necessary for the purposes of legal certainty, is required both in order for the provisional measures to be revoked and in order for them otherwise to cease to have effect.
Det fremgår, som også generaladvokaten har bemærket i forslaget til afgørelse, af de tre autentiske versioner af TRIPs-aftalen, hvori formuleringen af dennes artikel 50, stk. 6, er identisk, at udtrykket »på den tiltaltes begæring« følger efter eller går forud for sætningsleddet »skal [...] kendes ugyldige eller på anden måde ophøre med at have virkning«.
However, as in the cases giving rise to the judgment in Dior and Others, that ruling does not fully resolve the problems facing the national court in the present case.
En sådan formulering viser, at rekvisiti begæring, der er nødvendig af hensyn til retssikkerheden, såvel
It should therefore be made clear that it follows from the principles set out in paragraphs 31 to 46 of the present judgment that, where the judicial authorities are called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of intellectual property rights falling within a
foranstaltninger iværksat, uden at en begæring fra rekvisitus er nødvendig i den sammenhæng.
The point at which time starts to run for the purposes of the time-limit referred to in Article 50(6) of TRIPs (third question)
bestemmelse ikke indeholder nogen præcisering på dette punkt, henhører det under hver medlemsstats kompetence at bestemme rækkevidden af de beføjelser, der skal tillægges appelinstanserne i den forbindelse.
By its third question, the national court is asking, in essence, when the time-limit for bringing the substantive proceedings starts to run where it is not prescribed in the provisional measures ordered by the court hearing the interim application.
Følgelig tillægger TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, medlemsstaterne retten til inden for rammerne af deres interne retsordener at give de retlige myndigheder de beføjelser til at fastsætte den frist, inden for hvilken hovedsagen skal være anlagt, der forekommer staterne at være rimelige.
As regards the fourth question, it should be noted that there is nothing in the wording of Article 50(6) of TRIPs to indicate that a request by the defendant is required in order to determine the period within which the substantive proceedings are to be instituted.
Med hensyn til det femte spørgsmål bemærkes det, i modsætning til hvad R. Groeneveld har gjort gældende, at sætningsleddet »den retlige myndighed, som beordrer foranstaltningerne iværksat«, i TRIPs-aftalens artikel 50, stk. 6, ikke er til hinder for, at beføjelsen til at fastsætte den frist, inden for hvilken hovedsagen skal være anlagt, overgives såvel til appelinstanserne som til underretterne. Eftersom den nævnte
It follows from the principles set out in paragraphs 31 to 34 above that, in the absence of any indication in this regard in TRIPs, it is for each contracting party to determine the point in time at which the period of 20 working days or 31 calendar days prescribed by Article 50(6) of TRIPs is to start, provided always that the period thus fixed is 'reasonable' having regard to the circumstances of each case and taking into account the balance to be struck between the competing rights and obligations of the intellectual property right holder and of the defendant.
»1) I det tilfælde, hvor aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPs-aftalen), som indeholdt i bilag 1 C til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandehorganisationen, der er godkendt på Fællesskabets vegne, forså vidt angår de områder, der hører under dets kompetence, ved Rådets afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994, er blevet anvendelig i den pågældende medlemsstat på et tidspunkt, hvor retsforhandlingerne i underinstansen er afsluttet, men hvor retten endnu ikke har truffet afgørelse, finder TRIPs-aftalens artikel 50 anvendelse, for så vidt som krænkelsen af de intellektuelle ejendomsrettighederfortsætter efter den dato, hvor bestemmelserne i TRIPs-aftalen blev anvendelige i forhold til Fællesskabet og medlemsstaterne.
As regards the fifth question, it should be noted that, contrary to the assertion put forward by Mr Groeneveld, use of the phrase 'the judicial authority ordering the measures' in Article 50(6) of TRIPs does not exclude that power to determine the period within which substantive proceedings are to be instituted be conferred both on appellate courts and on courts of first instance. Since the provision in question is silent on that point, it follows that the scope of the powers of appellate courts in that regard falls within the competence of each Member State.
Procedureforskrifterne i TRIPs-aftalens artikel 50 og navnlig i bestemmelsens stk 6, skaber ikke efter deres karakter rettigheder for borgerne, som disse kan påberåbe sig direkte for Fællesskabets retsinstanser og de nationale domstole.
By its fourth and fifth questions, the national court is asking, in essence, whether Article 50(6) of TRIPs precludes the judicial authorities, either in the first-instance proceedings or on appeal, from prescribing a reasonable time-limit, either of their own motion or on application by one of the parties, when, as the case may be, they order
Når de retlige myndigheder anmodes om at anvende deres nationale regler med henblik på at træffe afgørelse om foreløbige foranstaltninger for at beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, der henhører under et område, hvorpå TRIPs-aftalen finder anvendelse, og hvor Fællesskabet allerede har lovgivet, er de forpagtede til så vidt muligt at gøre dette i lyset af ordlyden af og formålet med TRIPs-aftalens artikel 50, stk 6, og navnlig under hensyntagen til samtlige omstændigheder i den sag der er anlagt ved de nævnte myndigheder, med henblik på at sikre en tigevægt mellem de konkurrerende rettigheder ogforpligtelserfor indehaveren af de intellektuelle ejendomsrettigheder og for rekvisitus.
Consequently, Article 50(6) of TRIPs confers on the Member States, within the framework of their internal legal systems, the right to confer on the judicial authorities such powers as they may think fit for determining the period within which substantive proceedings are to be instituted.
kalenderdage begynder at løbe, henhører det under hver kontraherende parts kompetence at fastlægge begyndelsestidspunktet for den nævnte frist, forudsat at denne er 'rimelig' henset til omstændighederne i den pågældende sag og under hensyntagen til den nødvendige ligevægt mellem de konkurrerende interesser for indehaveren af de intellektuelle ejendomsrettigheder og for rekvisitus.
Nevertheless, where the judicial authorities are called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures f or the protection of intellectual property rights f alting within afield to which the TRIPs Agreement applies and in respect of which the Community has already legislated, they are required todo so as far as possible in the light of the wording and purpose of Article 50(6) of the TRIPs Agreement, taking account, more particularly, of all the circumstances of the case before them, so as to ensure that a balance is struck between the competing rights and obligations of the intellectual property right holder and of the defendant.
TRIPs-aftalens 50, stk 6, hverken foreskriver eller udelukker, at den interne retsorden i en medlemsstat i givet fald bestemmer, at dens retlige myndigheder er kompetente til ex officio at fastsætte den frist, inden for hvilken hovedsagen skal være anlagt samtidigt med, at de beordrer de foreløbige foranstaltninger iværksat, uden at en begæring fra rekvisitus er nødvendig i den sammenhæng.
In the absence of any provision in the TRIPs Agreement concerning the point in time at which the period of 20 working days or 31 calendar days prescribed by Article 50(6) of that agreement is to start, it is for each contracting party to determine when that period is to start, provided always that it is 'reasonable' having regard to the circumstances of each case and taking into account the balance to be struck between the competing rights and obligations of the intellectual property right holder and of the defendant.
TRIPs-aftalens artikel 50, stk 6, hverken foreskriver eller udelukker, at medlemsstaterne i givet fald tillægger de retlige myndigheder beføjelsen til at fastsætte den frist, inden for hvilken en hovedsag skal være anlagt.
In the absence of any Community rule on the point and in accordance with Article 1 (1) of the TRIPs Agreement, it is for each Member State to determine the limits of the powers of the judicial authorities in ordering provisional measures.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 15. februar 2001.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 February 2001.
Ved kendelse af 25. marts 1999 har Bundesgerichtshof forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 6, stk. 1, litra d), andet punktum, i Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, som ændret ved Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993, sammenholdt med bestemmelserne i EF-traktatens artikel 30 og 36 (efter ændring nu artikel 28 EF og 30 EF).
In a field to which the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement), as set out in Annex 1 C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, approved on behalf of the Community, as regards matters within its competence, by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994, applies and in respect of which the Community has already legislated, the judicial authorities of the Member States are required by virtue of Community law, when called upon to apply national rules with a view to ordering provisional measures for the protection of rights falling within such a field, to do so as far as possible in the light of the wording and purpose of Article 50 of the TRIPs Agreement.
ZBUW, et organ til varetagelse af virksomhedernes økonomiske interesser, der navnlig har som målsætning at bekæmpe illoyal konkurrence, er af den opfattelse, at Schwarzkopf er forpligtet til at anbringe advarslerne i deres fulde ordlyd såvel på omslagskartonen som på beholderen, affattet på sproget i det land, hvor produktet sælges, hvilket uden videre er muligt, når det er begrænset til dette sprog.
In a field in which the Community has not yet legislated and which consequently falls within the competence of the Member States, the protection of intellectual property rights, and measures adopted for that purpose by the judicial authorities, do not fall within the scope of Community law.
Det har endvidere nedlagt en subsidiær påstand angående affattelsen af meddelelsen og af den henvisning, der fremgår af beholderen. Schwarzkopf har rejst indsigelse herimod under anbringende af, at der efter de gældende nationale bestemmelser er mulighed for at undlade at anbringe advarslerne i deres fulde ordlyd på omslaget og beholderen, »hvis dette i praksis er umuligt«.
Accordingly, Community law neither requires nor forbids that the legal order of a Member State should accord to individuals the right to rely directly on the rule laid down by Article 50(6) of the TRIPs Agreement or that it should oblige the courts to apply that rule of their own motion.
Schwarzkopf har herefter indgivet en revisionsanke til Bundesgerichtshof til prøvelse af den sidstnævnte afgørelse.
It is consistent with the wording and purpose of Article 50(6) for time to run either from the date of the decision ordering the provisional measures or from the date of service of that decision (or in either case from the day after that date).
Da Bundesgerichtshof finder, at afgørelsen af revisionsankesagen afhænger af fortolkningen af direktiv 76/768, som ændret ved direktiv 88/667, og af traktatens artikel 30 og 36, har den besluttet at udsætte afgørelsen af sagen og at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
The national law of the Member State concerned determines whether a court which orders a provisional measure within the meaning of Article 50(6) of the TRIPs Agreement must of its own motion fix a time-limit within which proceedings on the merits must be initiated.
tjenlig vis at påføre produktet dets betegnelse og andre tilsvarende oplysninger.
Schwarzkopf has included those warnings in full only on the leaflet enclosed with the products concerned.
omfattet af udtrykket »hvis dette i praksis er umuligt«, jf. artikel 6, stk. 1, litra d), andet punktum, i direktiv 76/768, som ændret, når de påbudte advarsler ikke angives i deres helhed på et kosmetisk middels beholder og omslagskarton på det sprog eller de sprog, der er foreskrevet af den medlemsstat, hvor produktet bringes i omsætning, fordi producenten eller distributøren af økonomiske grunde, og for at lette produktets omsættelighed inden for Fællesskabet ønsker at mærke dette produkt på ni sprog, hvoraf otte er officielle fællesskabssprog, og dermed er nødsaget til at forkorte disse advarsler på beholderen og kartonen.
Only the following abbreviated information, in nine languages (German, French, Dutch, English, Spanish, Swedish, Italian, Portuguese and Arabic), appears on the outer packaging and the container, which is a tube: 'For commercial use only.
Bortset fra tilfælde, hvor beholderens og omslagskartonens dimensioner for det omhandlede produkt er fastsat ved særlige lovmæssige forskrifter, må man støtte sig på de dimensioner, produktets beholder og omslaget er givet fra producentens side, når det skal afgøres, om det er eller ikke er muligt at angive de påbudte advarsler derpå i deres helhed.
By order of 25 March 1999, the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice, Germany) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of the last sentence of Article 6(l)(d) of Council Directive 76/768/EEC of 27 July 1976 on the approximation of the laws of the Member States relating to cosmetic products, as amended by Council Directive 93/35/EEC of 14 June 1993, in conjunction with Articles 30 and 36 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 28 EC and 30 EC).