natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endelig har sagsøgeren tilføjet, at intervenienterne har gjort mislykkede forsøg på at få registreret varemærket BoomerangTV i Spanien for tjenesteydelser i klasse 38 og 41 — uddrag af databasen Sitadex vedrørende disse afslag er vedlagt i bilag 13 til stævningen — og at det spanske patent- og varemærkekontor gav afslag på ansøgningen med den begrundelse, at der var risiko for forveksling med selskabets ældre, spanske varemærker. Harmoniseringskontoret skulle have taget dette afslag i betragtning.
Lastly, the applicant adds that the interveners have attempted without success to obtain registration of the trade mark BoomerangTV in Spain in respect of services in Classes 38 and 41 — the extracts from the Sitadex database relating to those refusal decisions being included in annex 13 to the application — and that the OEPM rejected their application for registration because of a likelihood of confusion with the applicant’s earlier Spanish marks.
En dom afsagt af Tribunal Superior de Justicia de Madrid den 11. september 2003, der er gengivet i bilag 4 til stævningen, med de samme parter og vedrørende de samme varemærker, men begrænset til klasse 41, er yderligere dokumentation for, at der foreligger risiko for forveksling.
The existence of conflicting decisions also undermines the harmonisation of the internal market. A judgment of the Tribunal Superior de Justicia de Madrid of 11 September 2003, included in annex 4 to the application, between the same parties and concerning the same trade marks, but limited to Class 41, also established the likelihood of confusion.
Følgelig kan stævningen, i det omfang den henviser til dokumenter, sagsøgeren har indgivet for Harmoniseringskontoret, ikke antages til realitetsbehandling, og begrundelsen for det foreliggende anbringende kan udelukkende behandles ud fra de argumenter, der er fremført i stævningen.
Therefore, the application, in so far as it refers to the documents lodged by the applicant before OHIM, is inadmissible and it is only in the light of the arguments submitted in the application that the merits of this plea will be assessed.
Det skal endvidere bemærkes, at sagsøgeren ikke har bestridt, at eksistensen af den græske registrering nr. 109 387 ikke er dokumenteret.
It must also be borne in mind that the applicant does not dispute that the existence of Greek registration No 109 387 had not been established.
Desuden var det, således som det fremgår af analysen af det første og andet anbringende, begrundet, at appelkammeret dels fastslog, at der ikke for Indsigelsesafdelingen var ført bevis for eksistensen af varemærke nr. 2 163 613, 2 163 616 og 456 466 og for de ældre varemærker, der er vitterlig kendt, dels afviste de dokumenter, der blev fremlagt for appelkammeret for første gang.
Also, as is apparent from the analysis of the first and second pleas, the Board of Appeal was justified, first, in holding that the existence of trade marks Nos 2 163 613, 2 163 616 and 456 466 and the earlier wellknown marks had not been proved before the Opposition Division and, secondly, to disregard the documents which had been produced for the first time before it.
Hertil kommer, at dokumenter fremlagt for første gang for Retten skal afvises (jf. præmis 36 ovenfor).
In addition, the documents produced for the first time before the Court are inadmissible (see paragraph 36 above).
Endelig skal dokumenterne i bilag 1012 til stævningen (jf. præmis 55 ovenfor), selv om sagsøgeren allerede har fremlagt dem for appelkammeret, tillige afvises.
Lastly, although the documents in annexes 10 to 12 to the application (see paragraph 55 above) had already been produced by the applicant before the Board of Appeal, they must also be disregarded.
For så vidt som appelkammeret ikke har gjort sig skyldig i en fejl ved at afvise disse dokumenter fra realitetsbehandling (jf. præmis 49 ovenfor), ville det ændre tvistens genstand, som den blev behandlet for appelkammeret, at antage dem til realitetsbehandling for Retten, hvilket er i strid med procesreglementets artikel 135, stk. 4 (jf. præmis 35 ovenfor).
Since the Board of Appeal was well founded in declaring those documents inadmissible (see paragraph 49 above), to admit that they are admissible before the Court would change the subjectmatter of the proceedings as they have been assessed by the Board of Appeal, something which would be contrary to Article 135(4) of the Rules of Procedure (see paragraph 35 above).
Følgelig bedømmer Retten udelukkende på grundlag af de ældre rettigheder, som er blevet tilstrækkeligt godtgjort i løbet af sagen for Indsigelsesafdelingen, dvs. de spanske registreringer nr. 2 035 505, 2 035 507, 2 035 514, 1 236 024, 1 236 025, 1 282 250 og 2 227 731, registreringen i Det Forenede Kongerige nr. 1 494 568 og den irske registrering nr. 153 228, og på grundlag af ansøgningen om EF-varemærkeregi-streringen nr. 448 514, om det foreliggende anbringende er velbegrundet.
Consequently, it is in the light only of those earlier registrations the existence of which was established to the requisite legal standard during the proceedings before the Opposition Division, namely Spanish registrations Nos 2 035 505, 2 035 507, 2 035 514, 1 236 024, 1 236 025, 1 282 250 and 2 227 731, United Kingdom registration No 1 494 568 and Irish registration No 153 228 and the Community trade mark application No 448 514, that the Court will assess the merits of this plea.
I henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 er det varemærke, der søges registreret, hvis indehaveren af et ældre varemærke rejser indsigelse, udelukket fra registrering, såfremt der i offentlighedens bevidsthed inden for det område, hvor det ældre mærke er beskyttet, er risiko for forveksling, fordi mærket er identisk med eller ligner det ældre varemærke, og de varer eller tjenesteydelser, varemærket omfatter, er af samme eller lignende art. I henhold til artikel 8, stk. 2, litra a), nr. i) og ii), samt artikel 8, stk. 2, litra b), i forordning nr. 40/94 forstås desuden ved ældre varemærker mærker, som er registreret i en medlemsstat, hvis ansøgningsdato ligger før datoen for EF-varemærkeansøgningen, og ansøgninger om registrering af EF-varemærker, under forudsætning af at de bliver registreret.
Under Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark, the trade mark applied for is not to be registered if, because of its identity with or similarity to the earlier trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade marks, there exists a likelihood of confusion on the part of the public in the territory in which the earlier trade mark is protected. Furthermore, under Article 8(2)(a)(i) and (ii) and (b) of Regulation No 40/94, ‘earlier trade marks’ means trade marks registered in a Member State with a date of application for registration which is earlier than the date of application for registration of the Community trade mark and applications for registrations of Community trade marks, subject to their registration.
For at der kan foreligge en risiko for forveksling, kræves det både, at det varemærke, som ansøgningen vedrører, er identisk med eller ligner det ældre varemærke, og at de varer eller tjenesteydelser, der er omhandlet i varemærkeansøgningen, er af samme eller lignende art som de varer eller tjenesteydelser, med hensyn til hvilke det ældre varemærke er blevet registreret.
The existence of a likelihood of confusion presupposes both that the mark applied for and the earlier mark are identical or similar, and that the goods or services covered in the application for registration are identical or similar to those in respect of which the earlier mark was registered.
Der er i den henseende tale om kumulative betingelser (Domstolens dom af 12.10.2004, sag C-106/03 P, Vedial mod KHIM, Sml. I, s. 9573, præmis 51).
Those conditions are cumulative (Case C-106/03 P Vedial v OHIM [2004] ECR I-9573, paragraph 51).
I det foreliggende tilfælde er det ubestridt, at appelkammeret alene har lagt den manglende lighed mellem de omtvistede varer og tjenesteydelser til grund for at fastslå, at der ikke foreligger risiko for forveksling.
In the present case, it is common ground that the Board of Appeal relied solely on the lack of similarity between the conflicting goods and services in order to conclude that there was no likelihood of confusion.
Ifølge fast retspraksis skal der med henblik på vurderingen af ligheden mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser tages hensyn til alle de relevante faktorer, der kendetegner forbindelsen mellem varerne eller tjenesteydelserne.
It is settled caselaw that, in assessing the similarity of the goods and services in question, all the relevant factors relating to the way in which those goods and services are connected should be taken into account.
Varer og tjenesteydelser, der supplerer hinanden, er dem, hvorimellem der er en tæt forbindelse i den forstand, at den ene er uundværlig eller vigtig for brugen af den anden, således at forbrugerne kan antage, at ansvaret for fremstillingen af de to varer eller for leveringen af disse tjenesteydelser påhviler den samme virksomhed (Rettens dom af 1.3.2005, sag T-169/03, Sergio Rossi mod KHIM — Sissi Rossi (SISSI ROSSI), Sml. II, s. 685, præmis 60, og af 15.3.2006, sag T-31/04, Eurodrive Services and Distribution mod KHIM — Gómez Frías (euroMASTER), ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 35).
Goods or services which are complementary are those where there is a close connection between them, in the sense that one is indispensable or important for the use of the other in such a way that customers may think that the responsibility for the production of those goods or provision of those services lies with the same undertaking (Case T-169/03 Sergio Rossi v OHIM — Sissi Rossi (SISSI ROSSI) [2005] ECR II-685, paragraph 60, and judgment of 15 March 2006 in Case T-31/04 Eurodrive Services and Distribution v OHIM — Gómez Frías (euroMASTER), not published in the ECR, paragraph 35).
Det følger imidlertid af de ovenfor i præmis 7 og 14 nævnte beskrivelser af de omhandlede varer og tjenesteydelser, at de varer, som er omfattet af de ældre rettigheder, ved deres art, deres anvendelsesformål og benyttelsen af dem adskiller sig fra de tjenesteydelser, der er omfattet af ansøgningen om registrering af varemærket BoomerangTV.
However, the descriptions of the goods and services at issue in paragraphs 7 and 14 above show that the goods covered by the earlier rights differ by their nature, their intended purpose and their method of use from the services in respect of which registration of the mark BoomerangTV has been applied for.
Hertil kommer, at disse varer og tjenesteydelser ikke er i et konkurrenceforhold eller supplerer hinanden som omhandlet i den i det foregående præmis nævnte retspraksis.
In addition, those goods and those services are not in any way in competition with each other or complementary for the purposes of the caselaw cited in the preceding paragraph.
Følgelig har appelkammeret med rette fastslået, at de omtvistede varer og tjenesteydelser ikke ligner hinanden, og derfor, at der ikke foreligger risiko for forveksling.
Consequently, the Board of Appeal acted correctly in law in concluding that the conflicting goods and services were not similar and, therefore, that there was no likelihood of confusion.
Den omstændighed, at nogle af de varer, som er omfattet af de ældre rettigheder, måtte kunne anvendes — hvad de imidlertid ikke kan — til markedsføring af tjenesteydelser, som er dækket af ansøgningen om registrering af varemærket BoomerangTV, eller at sportssektoren, som flere ældre rettigheder kunne hidrøre fra, kan forbindes med sektoren for fjernsynsproduktioner, som det varemærke, der er omfattet af ansøgningen om registrering, hidrører fra, kan ikke anfægte denne konklusion.
The fact that some of the goods covered by the earlier rights might be — which is not to concede that they are — used for the purposes of promoting the services in respect of which registration of the trade mark BoomerangTV has been applied for, or that the sports sector, under which several earlier rights might fall, might be linked to that of television productions, in which the trade mark applied for falls, cannot undermine that finding.
Sådanne forbindelser udgør et for upræcist og usikkert grundlag for at fastslå, at de omhandlede varer og tjenesteydelser supplerer hinanden som omhandlet i den i præmis 98 ovenfor nævnte retspraksis.
Such connections are too imprecise and coincidental to allow the conclusion that the goods and services in question are complementary within the meaning of the caselaw cited in paragraph 98 above.
Heraf følger, at sagsøgerens argumenter vedrørende sammenligningen af de omtvistede varemærker og de ældre varemærkers store grad af særpræg er uden relevans og må forkastes.
It stems from this that the applicant’s arguments relating to the comparison of the conflicting marks and the highly distinctive character of its earlier marks are immaterial and must be rejected.
Hvad angår det spanske patent- og varemærkekontors afgørelser vedrørende afslag på registrering af varemærket BoomerangTV i Spanien skal disse afvises af de samme grunde som de i præmis 94 ovenfor nævnte.
As regards the decisions of the OEPM relating to the refusal to register the trade mark BoomerangTV in Spain, these must be disregarded for the same reasons as those already set out in paragraph 94 above.
Hvad angår dommen afsagt af Tribunal Superior de Justicia de Madrid vedrørende afslag på registrering af varemærket BoomerangTV i Spanien, hvilken dom er vedlagt som bilag 4 til stævningen, er det tilstrækkeligt at fastslå, at EF-varemærkesystemet er et selvstændigt system, og dets anvendelse er uafhængig af alle nationale systemer (Rettens dom af 5.12.2000, sag T-32/00, Messe München mod KHIM (electronica), Sml. II, s. 3829, præmis 47, og TOSCA BLU-dommen, nævnt i præmis 98 ovenfor, præmis 40).
As regards the judgment of the Tribunal Superior de Justicia de Madrid refusing registration of the trade mark BoomerangTV in Spain, in annex 4 to the application, it need only be stated that the Community trade mark regime is an autonomous system which applies independently of any national system (Case T-32/00 Messe München v OHIM (Electronica) [2000] ECR II-3829, paragraph 47, and TOSCA BLU, cited in paragraph 98 above, paragraph 40).
Denne dom er således ikke relevant og skal afvises, uden at det er fornødent at tage stilling til, om den kunne fremlægges i sagen (jf. i denne retning dommen i sagen Frankrig mod Kommissionen, nævnt i præmis 78 ovenfor, præmis 26).
That judgment is therefore irrelevant and must be disregarded, without it being necessary to rule upon whether it is admissible (see, to that effect, France v Commission, cited in paragraph 78 above, paragraph 26).
På baggrund af ovenstående skal dette anbringende forkastes, uden at det er fornødent at tage stilling til intervenienternes subsidiære begæring om at begrænse listen over tjenesteydelser, som er omfattet af ansøgningen om registrering af varemærket BoomerangTV.
In the light of all the foregoing, this plea must be rejected, without there being any need to rule on the alternative application by the interveners to restrict the list of services in respect of which they are applying for registration of the trade mark BoomerangTV.
Om det fjerde anbringende vedrørende tilsidesættelsen af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94
The fourth plea: infringement of Article 8(5) of Regulation No 40/94
Sagsøgeren har gjort gældende, at de ældre varemærker, som navnlig er registreret for varer med tilknytning til sektoren for beklædningsgenstande, sportsmode og sport, som primært henhører under klasse 18, 24, 25 og 28, er velkendte. Den omstændighed, at selskabets varemærker, i lighed med selskabet selv, er velkendt, er allerede godtgjort under sagen for Harmoniseringskontoret.
The applicant submits that its earlier marks, registered in particular for goods linked to the clothing, sports-fashion and sports sector, falling primarily within Classes 18, 24, 25 and 28, possess a reputation.
Sagsøgeren har i øvrigt henvist til sin internetside og til bilag 58 og 14 til stævningen og har tilbudt at fremlægge yderligere beviser.
The applicant also refers to its Internet site and to annexes 5 to 8 and 14 to the application, and offers to produce additional evidence.
Artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 finder anvendelse på det foreliggende tilfælde.
The applicant claims that Article 8(5) of Regulation No 40/94 is applicable in the present case.
Brugen uden rimelig grund af det varemærke, intervenienterne har søgt registreret, giver dem mulighed for en utilbørlig udnyttelse af sagsøgerens ældre varemærkers særpræg eller renommé.
The use without due cause of the trade mark applied for by the interveners would allow them to take unfair advantage of, or would be detrimental to the distinctive character or repute of, the applicant’s earlier trade marks.
Varemærkernes særpræg ville navnlig blive svækket, og deres prestige kunne blive skadet i tilfælde af dårlig kvalitet af de tjenesteydelser, som varemærket BoomerangTV omfatter, og indehaverne af varemærket Boome-rangTV kan spare visse reklamemæssige investeringer.
Specifically, the distinctive character of those earlier marks would be weakened and their prestige might be lessened if the services designated by the trade mark BoomerangTV are of poor quality and the proprietors of the BoomerangTV mark would be able to save on certain advertising investments.
I øvrigt er det ikke udelukket, at sagsøgeren udøver forskelligartede aktiviteter på det område, som er omfattet af varemærket, der søges registreret.
In addition, it is possible that the applicant will diversify its activities into the field in which the mark applied for falls.
Harmoniseringskontoret og intervenienterne har svaret med, at de ældre varemærkers renommé ikke er godtgjort, og at appelkammeret derfor med rette fastslog, at betingelserne for anvendelsen af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 ikke er opfyldt.
OHIM and the interveners contend in reply that, since the repute of the earlier marks has not been established, the Board of Appeal was right to conclude that the conditions for application of Article 8(5) of Regulation No 40/94 had not been satisfied.
Artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 bestemmer, at »[h]vis indehaveren af et ældre varemærke […] rejser indsigelse, er det varemærke, der søges registreret, […] udelukket fra registrering, hvis det er identisk med eller ligner det ældre varemærke, og det søges registreret for varer eller tjenesteydelser af anden art end dem, for hvilke det ældre varemærke er registreret, når der, hvis det drejer sig om et ældre EF-vare-mærke, er tale om et i Fællesskabet velkendt varemærke, og der, hvis det drejer sig om et ældre nationalt varemærke, er tale om et i den pågældende medlemsstat velkendt varemærke, og brugen af det varemærke, der søges registreret, uden rimelig grund ville medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé, eller sådan brug ville skade dette særpræg eller renommé«.
Under Article 8(5) of Regulation No 40/94, ‘upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark…, the trade mark applied for shall not be registered where it is identical with or similar to the earlier trade mark and is to be registered for goods or services which are not similar to those for which the earlier trade mark is registered, where in the case of an earlier Community trade mark the trade mark has a reputation in the Community and, in the case of an earlier national trade mark, the trade mark has a reputation in the Member State concerned and where the use without due cause of the trade mark applied for would take unfair advantage of, or be detrimental to, the distinctive character or the repute of the earlier trade mark’.
Ifølge retspraksis skal et ældre nationalt varemærke for at opfylde betingelsen om, at varemærket skal have et renommé, være kendt af en betydelig del af den offentlighed, der er relevant for de varer eller tjenesteydelser, der er dækket af dette mærke, dvs. enten af den brede offentlighed eller af en mere specialiseret kundekreds, såsom en bestemt erhvervsgren, alt afhængig af den markedsførte vare eller tjenesteydelse.
According to the case-law, in order to satisfy the requirement of reputation, an earlier mark must be known to a significant part of the public concerned by the goods or services covered by that trade mark, that is to say, depending on the goods or services being marketed, either by the general public or by a more specialised public, such as a given professional circle.
Ved undersøgelsen af denne betingelse skal der tages hensyn til alle sagens relevante omstændigheder, således navnlig det ældre varemærkes markedsandel, intensiteten, den geografiske udstrækning og varigheden af brugen af varemærket samt størrelsen af de investeringer, som virksomheden har foretaget for at fremme varemærket, uden at der stilles krav om, at varemærket er kendt af en bestemt procentdel af den således fastlagte offentlighed, eller at dets renommé omfatter hele det berørte område, såfremt renomméet er til stede inden for en væsentlig del heraf (Rettens dom af 13.12.2004, sag T-8/03, El Corte Inglés mod KHIM — Pucci (EMILIO PUCCI), Sml. II, s. 4297, præmis 67).
In examining that condition, it is necessary to take into consideration all the relevant facts of the case, in particular the market share held by the earlier mark, the intensity, geographical extent and duration of its use, and the size of the investment made by the undertaking in promoting it. There is, however, no requirement for that mark to be known by a given percentage of the relevant public or for its reputation to cover all the territory concerned, so long as that reputation exists in a substantial part of that territory (Case T-8/03 El Corte Inglés v OHIM — Pucci (EMILIO PUCCI) [2004] ECR II-4297, paragraph 67).
I det foreliggende tilfælde er det, med samme begrundelse som anført i præmis 94 ovenfor, kun det bevismateriale, som sagsøgeren har fremlagt for Indsigelsesafdelingen, og kun de ældre rettigheder, der er nævnt i præmis 95 ovenfor, som Retten tager i betragtning i forbindelse med analysen af dette anbringende.
In the present case, for the same reasons as those set out in paragraph 94 above, only the evidence produced by the applicant before the Opposition Division and only the earlier rights referred to in paragraph 95 above will be taken into consideration by the Court for the purposes of analysing this plea.
I den forbindelse fremgår det af sagsakterne, at de dokumenter, sagsøgeren har fremlagt for Indsigelsesafdelingen med henblik på at godtgøre selskabets ældre varemærkers renommé, er de samme som dem, Indsigelsesafdelingen har henvist til som dokumentation for eksistensen af sagsøgerens vitterlig kendte varemærker.
In this regard, it is clear from the case-file that the documents produced by the applicant before the Opposition Division in order to establish the reputation of its earlier marks are those to which the Opposition Division referred as intending to prove the existence of the applicant’s wellknown marks.
Det følger dog af præmis 81 ovenfor, hvori de omhandlede dokumenter er angivet, at sagsøgeren ikke har fremlagt nogen oplysninger vedrørende intensiteten, den geografiske udstrækning og varigheden af brugen af varemærket samt størrelsen af de investeringer, som virksomheden har foretaget for at fremme varemærkerne, eller nogen som helst anden dokumentation for, at selskabets ældre rettigheder er velkendt blandt en væsentlig del af den af varemærkerne berørte offentlighed.
However, it is evident from paragraph 81 above, in which the documents in question are described, that the applicant has not provided any information relating to the intensity, geographical extent and duration of the use of its earlier rights, and the size of the investment made by the undertaking to promote them, or any other evidence demonstrating that its earlier rights are known by a significant part of their relevant public.