natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En national domstol er ikke i henhold til fællesskabsretten forpligtet til at fortolke en for sent vedtaget national lovgivning til gennemførelse af et direktiv på en sådan måde, at den har tilbagevirkende kraft til den dato, hvor direktivet skulle have været gennemført, hvis en sådan fortolkning er contra legem ifølge principperne i national ret.
Community law does not give rise to any obligation on a national court to interpret national legislation transposing a directive (where such legislation has been brought into force out of time) as having retroactive effect to the date by which that directive should have been transposed, if such an interpretation would be contra legem under the provisions of national law.
Ikke blot IMPACT og Kommissionen, men også den forelæggende ret, er af den opfattelse, at ansættelsesvilkårene i rammeaftalens forstand også omfatter løn og pensioner.
Not only IMPACT and the Commission, but also the referring court take the view that the employment conditions referred to in the Framework Agreement also cover pay and pensions.
Heroverfor har de sagsøgte irske ministerier og frem for alt Det Forenede Kongeriges regering indtaget det diametralt modsatte standpunkt, således som i øvrigt også generaladvokat Poiares Maduro for et år siden gjorde det i Del Cerro Alonso-sagen 94.
By contrast, the respondents and, in particular, the United Kingdom Government emphatically take the diametrically opposed view, as, incidentally, Advocate General Poiares Maduro did also in his Opinion in Del Cerro Alonso a year ago. 94
Dette berører ikke den nationale domstols forpligtelse til at foretage en fortolkning i overensstemmelse med direktivet af de øvrige nationale bestemmelser, der måtte gælde på tidspunktet for udløbet af gennemførelsesfristen for det pågældende direktiv, og berører heller ikke den pågældende medlemsstats forpligtelse til at erstatte tab, som er forvoldt private som følge af undladelsen af at gennemføre direktivet.
The obligation of the national court to interpret in conformity with directives other domestic legislation in force on the date on which the relevant directive should have been transposed is unaffected, as is the obligation of the Member State concerned to make good any damage that may have been caused to individuals through failure to transpose that directive.
E — Vedrørende det femte spørgsmål: anvendeligheden af rammeaftalens § 4 på løn og pensioner
E — Question 5: Applicability of Clause 4 of the Framework Agreement to matters of remuneration and pensions
Striden drejer sig hovedsageligt om to ting: For det første hersker der uenighed om, hvorledes begrebet »ansættelsesvilkår« skal fortolkes, også i sammenligning med andre arbejds- og socialretlige fællesskabsdirektiver.
Essentially, there are two matters in dispute. First, there is no agreement as to how the term ‘employment conditions’ should be interpreted, including by comparison with other employment and social Community directives.
For det andet er der forskellige meninger med hensyn til rækkevidden af det retlige grundlag for direktiv 1999/70, i betragtning af den omstændighed, at artikel 139, stk. 2, EF kun tillader retsakter fra Rådet
Second, there is a difference of opinion as to the scope of the legal basis of Directive 1999/70 in view of the fact that
93 — Jf. ovenfor, punkt 45-84 i nærværende forslag til afgørelse.
93 — See points 45 to 84 of this Opinion.
94 — Forslag til afgørelse fra generaladvokat Poiares Maduro af 10.1.2007 i forbindelse med Del Cerro Alonsodommen, nævnt ovenfor i fodnote 3, punkt 16-25.
94 — Opinion of Advocate General Poiares Maduro of 10 January 2007 in Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), points 16 to 25.
Med det femte spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, hvorvidt »ansættelsesvilkårene« i § 4 i rammeaftalen omfatter en ansættelseskontrakts vilkår vedrørende løn og pensioner.
By its fifth question, the referring court asks, in essence, whether the ‘employment conditions’ referred to in Clause 4 of the
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-268/06 betyder imidlertid ikke nødvendigvis, at løn er fuldstændig udelukket fra anvendelsesområdet for rammeaftalens § 4.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 the fact that there is no such express provision in the present case does not necessarily mean that pay is completely excluded from the scope of Clause 4 of the Framework Agreement.
vedrørende gennemførelse af rammeaftaler inden for de områder, der er omfattet af artikel 137 EF, hvilket imidlertid udtrykkeligt ikke gælder lønforhold (jf. artikel 137, stk. 5, EF).
Article 139(2) EC permits Council decisions on the implementation of framework agreements only in relation to the matters covered by Article 137 EC, which, however, expressly exclude pay (see Article 137(5) EC).
Jeg vil behandle begge aspekter nærmere nedenfor.
I shall deal with both aspects in detail below.
Begrebet ansættelsesvilkår
The term ‘employment conditions’
Begrebet ansættelsesvilkår, således som det anvendes i sammenhæng med princippet om forbuddet mod forskelsbehandling i § 4 i rammeaftalen, hverken omfatter eller udelukker udtrykkeligt de her omtvistede ydelser i form af løn og pensioner.
The term ‘employment conditions’, as it is used in connection with the principle of nondiscrimination in Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work, neither expressly includes nor excludes payments such as the remuneration and pensions at issue in this case.
Den tidligere retspraksis om ligebehandling af mænd og kvinder, hvorefter begrebet ansættelsesvilkår i direktiv 76/207 — før det blev ændret ved direktiv 2000/73 — ikke omfattede løn 96, kan heller ikke uden videre anvendes på den foreliggende sag. Denne retspraksis kan forklares i relation til eksistensen af direktiv 75/117/EØF 97, som for så vidt angår løn indeholdt 98en særlig bestemmelse vedrørende ligebehandling af mænd og kvinder, og hvis anvendelsesområde skulle afgrænses fra anvendelsesområdet af direktiv 76/207.
The earlier caselaw relating to equal treatment of men and women, according to which the term ‘working conditions’ in Dir -ective 76/207 — prior to its amendment by Directive 2002/73 — did not extend to pay, 96cannot simply be applied to the present case either, since it is explained primarily by the existence of Directive 75/117/EEC, 97 which contained special provisions for the equal treatment of men and women as regards pay, 98and the scope of which was distinct from that of Directive 76/207.
I den foreliggende sag foreligger der imidlertid ikke et sådant afgrænsningsproblem i forhold til en parallel retsakt.
By contrast, there is no difficulty in the present case of demarcating the scope of application of one legal measure from that of another existing in parallel.
I visse nyere arbejds- og socialretlige bestemmelser har fællesskabslovgiver udtrykkeligt præciseret, at det deri anvendte begreb ansættelsesvilkår omfatter løn 95.
In a number of measures of recent employment and social legislation, the Community legislature explicitly stated that the term ‘employment conditions’ used in those measures includes pay.
97 — Rådets direktiv 75/117/EØF af 10.2.1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder, EFT L 45. s. 19.
97 — Council Directive 75/117/EEC of 10 February 1975 on the approximation of the laws of the Member States relating to the application of the principle of equal pay for men and women (OJ 1975 L 45, p. 19).
98 — Jf. ligeledes anden betragtning til direktiv 76/207, til hvilken de i fodnote 96 nævnte domme udtrykkelig henviser.
98 — See also the second recital in the preamble to Directive 76/207, to which express reference is made in the judgments cited in footnote 96.
Efter ændringen af direktiv 76/207 ved direktiv 2002/73 udgør direktiv 75/117 ikke så meget en særlig bestemmelse, men derimod i højere grad en bestemmelse, til hvilken artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 76/207 henviser med henblik på en nærmere uddybning af begrebet »vederlag«.
Since the amendment of Directive 76/207 by Directive 2002/73, Directive 75/117 is not so much a special provision as a provision to which Article 3(1)(c) of Directive 76/207 refers in order to define the meaning of pay further.
IMPACT samt i den sige og sociale rettigheder 103europæiske socialpagt 104.
Fundamental Social Rights for Workers 103and the European Social Charter. 104
Det er nødvendigt at fortolke begrebet ansættelsesvilkår i dettes betydning i § 4 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse.
The term ‘employment conditions’ within the meaning of Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work requires interpretation.
Ifølge fast retspraksis skal der ved fortolkningen af en fællesskabsbestemmelse ikke blot tages hensyn til ordlyden, men også til den sammenhæng, hvori bestemmelsen indgår, og de mål, der forfølges med den ordning, som den udgør en del af 99.
According to settled caselaw, it is necessary to consider not only the wording of that provision but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it is part. 99
I lyset af denne socialpolitiske målsætning hører forbuddet mod forskelsbehandling af tidsbegrænset ansatte til Fællesskabets grundlæggende principper, som ikke må fortolkes snævert 105.
In light of the setting of those sociopolitical objectives, the prohibition of discrimination against fixedterm workers is among the principles of Community social law which may not be narrowly interpreted.
Allerede denne omstændighed taler imod, at økonomiske aspekter som løn og pensioner kategorisk udelukkes fra anvendelsesområdet af forbuddet mod forskelsbehandling.
105That in itself would suggest that financial matters such as pay and pensions cannot be categorically excluded from the scope of the prohibition of discrimination.
Den praktiske værdi af forbuddet mod forskelsbehandling inden for arbejdslivet ville også blive væsentlig indsnævret, hvis forbuddet kun skulle omfatte
The practical value of the prohibition of discrimination in working life would be considerably reduced also, if the prohibition applied only to employment conditions that are unrelated to pay. Thus, although it may
Ifølge rammeaftalens § 1, litra a), har denne til formål at forbedre kvaliteten ved tidsbegrænset ansættelse gennem anvendelsen af princippet om ikkediskrimination 100.
According to Clause 1(a) of the Framework Agreement, the purpose of that Agreement is to improve the quality of fixedterm work by ensuring the application of the principle of non-discrimination.
Heri kommer Fællesskabets grundlæggende socialpolitiske mål til udtryk, således som de især er fastlagt i artikel 136, stk. 1, EF, herunder bl.a. ønsket om at forbedre leve- og arbejdsvilkårene samt fremme en passende social beskyttelse.
100 Fundamental social policy objectives of the Community are thereby expressed, such as are laid down in particular in the first paragraph of Article 136 EC, especially the improvement of living and working conditions and ensuring proper social protection.
Samme mål er også nævnt i indledningen til henholdsvis EU-traktaten 101og EF-trak-taten 102, fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæs-
The same objectives are alluded to also in the preambles to the EU Treaty 101and to the EC Treaty, 102 and in the Community Charter of
I, s. 4983, præmis 41, og af 7.6.2007, sag C-76/06 P, Britannia Alloys & Chemicals mod Kommissionen, Sml. I, s. 4405, præmis 21. 100 — Jf. ligeledes 14. betragtning til direktiv 1999/70 samt tredje afsnit i indledningen til rammeaftalen.
99 — Case C-17/03 VEMW and Others [2005] ECR I-4983, paragraph 41, and Case C-76/06 P Britannia Alloys & Chemicals v Commission [2007] ECR I-4405, paragraph 21. 100 — See also recital (14) in the preamble to Directive 1999/70 and the third paragraph in the preamble to the Framework Agreement.
103 — Fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder blev vedtaget på Det Europæiske Råds samling i Strasbourg den 9.12.1989 og er gengivet i Kommissionens dok. KOM(89) 471 af 2.10.1989. Punkt 7 i denne pagt har følgende ordlyd: »Etableringen af det indre marked skal føre til en forbedring af arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkår inden for Det Europæiske Fællesskab.
103 — The Community Charter of Fundamental Social Rights for Workers was adopted at the European Council meeting held on 9 December 1989 in Strasbourg and is set out in Commission Document COM (89) 471 of 2 October 1989.
Dette skal opnås ved indbyrdes tilnærmelse på et stadigt stigende niveau af disse vilkår, bl.a. med hensyn til arbejdstidens længde og tilrettelæggelse og andre former for arbejde end tidsubegrænset arbejde, såsom tidsbegrænset arbejde, deltidsarbejde, vikarbureauarbejde og sæsonarbejde«.
This process must result from an approximation of these conditions while the improvement is being maintained, as regards in particular the duration and organisation of working time and forms of employment other than open-ended contracts, such as fixedterm contracts, parttime working, temporary work and seasonal work.’
Punkt 10, første led, i denne pagt tilføjer: »Alt efter de særlige forhold i det enkelte land […] har enhver arbejdstager i Det Europæiske Fællesskab ret til en passende social beskyttelse […]«.
The first paragraph of Article 10 of the Charter adds: ‘According to the arrangements applying in each country … [e]very worker of the European Community shall have a right to adequate social protection …’
101 — I præamblen til EU-traktaten bekræftes betydningen af de grundlæggende sociale rettigheder, fjerde betragtning, og målet om at fremme økonomiske og sociale fremskridt, ottende betragtning.
101 — In the preamble to the EU Treaty, the importance of fundamental social rights is confirmed (fourth recital) and the objective of economic and social progress emphasised (eighth recital).
104 — Den europæiske socialpagt blev undertegnet i Torino den 18.10.1961 af Europarådets medlemsstater.
104 — The European Social Charter was signed by Member States of the Council of Europe on 18 October 1961 in Turin.
I afsnit I, punkt 2 og 4, i denne pagt understreges det, at alle arbejdere har ret til rimelige arbejdsvilkår og ret til en rimelig løn, og at disse rettigheder skal anses for et mål, jf. afsnit III, artikel 20, stk. 1, litra a), i pagten.
Paragraphs (2) and (4) of Part I of the Charter emphasise the right of all workers to just conditions of work and to a fair remuneration, albeit that that right is to be considered as a declared aim (see Part III, Article 20(1)(a) of the Charter).
102 — I præamblen til EF-traktaten fremhæves betydningen af det økonomiske og sociale fremskridt, anden betragtning, og bestræbelserne på stadig at forbedre de europæiske folks levevilkår og beskæftigelsesforhold angives som et væsentligt mål, tredje betragtning.
102 — In the preamble to the EC Treaty, the importance of economic and social progress is highlighted (second recital) and the constant improvements of the living and working conditions of the peoples of Europe defined as an essential objective (third recital).
Jf. ligeledes Defrenne II-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 48, præmis 10 og 11.
See in that regard also Defrenne II (cited in footnote 48), paragraphs 10 and 11.
105 — Del Cerro Alonsodommen, nævnt ovenfor i fodnote 3, præmis 38.
105 — Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), paragraph 38.
For så vidt angår pensioner er det imidlertid nødvendigt med endnu en begrænsning: I henhold til rammeaftalens § 4 kan sådanne økonomiske vilkår i en ansættelseskontrakt kun anses for ansættelsesvilkår, hvis de vedrører ydelser, som har karakter af arbejdsgiverpension eller erhvervstilknyttet pension, men derimod ikke ydelser, der hidrører fra de almindelige lovbestemte sociale sikringsordninger.
As far as pensions, specifically, are concerned, however, one further qualification is required: such financial terms of an employment contract may be regarded as employment conditions within the meaning of Clause 4 of the Framework Agreement only if they relate to benefits in the nature of a retirement or occupational pension awarded by the employer, not, however, to benefits under general statutory social secur- ity schemes.
Dette beskyttelsesbehov taler imod en begrænsning af anvendelsesområdet af forbuddet mod forskelsbehandling til alene at omfatte ansættelsesvilkår, der intet har at gøre med løn.
That need for protection suggests that the scope of the prohibition of discrimination cannot be limited only to employment conditions that are entirely unrelated to pay.
At anvendelsesområdet for forbuddet mod forskelsbehandling også kan omfatte pengeydelser, fremgår i øvrigt også af henvisningen til pro rata temporisprincippet i rammeaftalens § 4, stk. 2.
Further, the reference to the principle of pro rata temporis in Clause 4(2) of the Framework Agreement shows that the scope of the prohibition of discrimination may also extend to payments.
Dette princip kan i det hele taget kun finde anvendelse på delelige ydelser, hvortil frem for alt pengeydelser som løn, løngodtgørelser og visse bonusser hører.
In fact, that principle can only be applied to divisible performance, including, in particular, payments such as salaries, wage supplements and certain premiums.
Et blik på retspraksis vedrørende ligebehandlingen af mænd og kvinder viser, at kun de førstnævnte ydelser hører til et arbejdsforhold og gives på grundlag heraf 106.
106 That caselaw can be applied to the framework agreement on fixedterm work, as the social partners did not intend the Framework Agreement to cover issues relating to statutory social security arrangements.
107 — Femte afsnit i indledningen til rammeaftalen.
107 — Fifth paragraph in the preamble to the Framework Agreement.
At rammeaftalen sondrer mellem lovbestemte og erhvervstilknyttede sociale sikringsordninger fremgår også af indledningens femte afsnit, sammenholdt med det sjette afsnit.
The fact that the Framework Agreement makes a distinction between statutory and occupational social security systems is apparent in the fifth and sixth paragraphs of the preamble to the Agreement.
Fortolkning af artikel 137, stk. 5, EF i overensstemmelse med den primære ret ansættelse, i hvilken det udefinerede begreb ansættelsesvilkår anvendes, fortolkes inden for de grænser, der i givet fald fremgår af retsgrundlaget for direktiv 1999/70.
Interpretation in conformity with primary law in the light of Article 137(5) EC
Det skal herefter undersøges, om der findes retsregler på et højere niveau, der er til hinder for, at løn og pensioner inddrages under begrebet ansættelsesvilkår i henhold til § 4 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse.
It remains to be considered whether higher-ranking law precludes the term ‘employment conditions’ in Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work from covering pay and pensions.
Retsgrundlaget for direktiv 1999/70 var artikel 139, stk. 2, EF, der gav Rådet kompetence til at gennemføre de af arbejdsmarkedets parter indgåede aftaler på fællesskabsplan for så vidt angår de områder, som er omfattet af artikel 137 EF.
Directive 1999/70 was adopted on the legal basis of Article 139(2) EC, which gives the Council power to implement agreements concluded between management and labour at Community level in the areas covered by Article 137 EC.
Til disse områder hører ifølge artikel 137, stk. 1, litra b), EF arbejdsvilkår, hvorved artikel 137, stk. 5, EF imidlertid udelukker lønforhold fra denne bestemmelses anvendelsesområde.
According to Article 137(1)(b) EC, those include working conditions, although Article 137(5) EC goes on to exclude pay from the scope of that provision.
Begrebet (arbejds)løn som sådan kan, hvilket et blik på den nærtbeslægtede artikel 141, stk. 2, EF viser, fortolkes bredt og kan ud over den sædvanlige grund- og mindsteløn også omfatte alle øvrige godtgørelser, som en arbejdsgiver enten i form af kontanter eller naturalier udbetaler til arbejdstageren som følge af tjenesteforholdet.
The meaning of pay as such may, as can be seen from Article 141(2) EC, conceivably be given a broad interpretation and cover, in addition to the ordinary basic or minimum wage or salary, also any other consideration, whether in cash or in kind, which the worker receives directly or indirectly, in respect of his employment, from his employer.
108 — Dom af 9.3.2006, sag C-65/04, Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, Sml. I, s. 2239, præmis 27.
The scope of provisions of secondary legislation cannot validly exceed that of their legal basis.
Fortolkningen af dette begreb alene gør det imidlertid stadig ikke muligt at konkludere, hvad det betyder, at artikel 137 EF ifølge dens stk. 5 »ikke gælder« for lønforhold. I denne henseende er det nødvendigt
Interpreting that term alone, however, does not provide any insight into what is meant by the fact that, according to Article 137(5) EC, that article ‘shall not apply’
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-268/06 også at tage højde for den systematiske placering af artikel 137, stk. 5, EF samt ånden i og formålet med bestemmelsen.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 to pay. Therefore, account must be taken also of the positioning of Article 137(5) EC, in addition to the meaning and purpose of that provision.
Artikel 137, stk. 5, EF har desuden til formål at forebygge, at fællesskabslovgiver harmoniserer det i de respektive medlemsstater gældende lønniveau på fællesskabsniveau. En sådan af fællesskabslovgiver tilvejebragt — efter omstændighederne også kun delvis — indsnævring af de nationale, regionale og erhvervsmæssige forskelle i lønniveauet ville nemlig udgøre et alvorligt indgreb i konkurrencen mellem virksomhederne i det indre marked.
In addition, Article 137(5) EC aims to prevent Community-wide standardisation by the Community legislature of the wage levels applicable in each of the Member States, since such a levelling out — albeit possibly only partial — of national, regional and occupational differences in wage levels by the Community legislature would represent significant interference in competition between undertakings operating in the internal market.
Den ville også gå langt ud over de støtte- og udligningsforanstaltninger, som Fællesskabet i henhold til artikel 137, stk. 1, EF kan iværksætte med henblik på at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område.
It would also go well beyond the measures intended under Article 137(1) EC to enable the Community to support and complement the activities of the Member States in the field of social policy.
Artikel 137, stk. 5, EF skal som en undtagelsesbestemmelse fortolkes strengt, således som Domstolen senest har fastslået i Del Cerro Alonso-dommen 110.
As a derogation, Article 137(5) EC is to be interpreted strictly, as the Court recently held in Del Cerro Alonso.
Bestemmelsen kan altså ikke forstås således, at alt, hvad der har den mindste relation til lønforhold, ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 137 EF, idet adskillige af de i artikel 137, stk. 1, EF nævnte områder i så fald i realiteten ikke længere ville have nogen betydning 111.
110The provision cannot, therefore, be interpreted as excluding from the scope of Article 137 EC anything that has any sort of link with pay, as otherwise many of the fields listed in Article 137(1) EC would — in practical terms — be meaningless. 111
På baggrund heraf forhindrer artikel 137, stk. 5, EF fællesskabslovgiver i at få indflydelse på lønniveauet i medlemsstaterne, f.eks. gennem fastlæggelse af en mindsteløn.
Against that background, Article 137(5) EC prevents the Community legislature, for example, from exerting any influence on wage levels in the Member States by fixing a minimum wage.
Fællesskabslovgiver kan således heller ikke fastsætte en årlig inflationsudligning, indføre en maksimal grænse for de årlige lønstigninger eller regulere størrelsen på tillæg for overarbejde eller for skifte-, hellig-dags- og natarbejde.
Nor can the Community legislature provide, for example, for annual inflationary compensation, introduce an upper limit for annual pay increases or regulate the amount of pay for overtime or for shiftwork, public holiday overtime or night work.