natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• EØFG'en "USSE" ("Union des Sylviculteurs du Sud de l'Europe" - sammenslutningen af sydeuropæiske skov brugere), der blev oprettet i 1989 og kan beskrives som en tværregional gruppe bestående af faglige organisationer inden for træforædlingssektoren og et antal regionale myndigheder i Portugal. Spanien. Frankrig og Italien.
• The EEIG "USSE" (Union des Sylviculteurs du Sud de l'Europe), which was created in 1989 and can be described as an interterritorial grouping established between professional organisations of the wood-processing sector and a number of regional authorities from Portugal. Spain.
Del blev oprettet i et samarbejde mellem Derry City Council (Nordirland) og Donegal County Council (Den Irske Republik) med henblik på fælles styring af det tværregionale samarbejdsnetværk ERNACT. der også har dellagere fra andre EU-lande (DK/B/NL).
It was established between Derry City Council (Northern Ireland) and Donegal County Council (Republic of Ireland) for their shared role in managing the interterritorial cooperation network ERNACT. which involves also partners from other EU-countries (DK/B/NL).
• EØFG'en "EUROCORP" blev oprettet i 1990 og har sæde i Belgien. Det omfatter den belgiske udviklingsmyndighed fordet flamske Brabant (GOM Vlaams Brabant), private virksomheder i Storbritannien og Frankrig såvel som offentlige organer i Spanien og Holland.
• The EEIG "EUROCORP" crated in 1990 and based in Belgium, which groups together the Belgian Development Authority for Flemish Brabant (GOM Vlaams Brabant), private companies in the UK and France as well as public bodies in Spain and the Netherlands.
• EØFG'en "EURO-INSTITUT" ("Institut pour la coopération régionale et l'Administration Européenne") blev oprettet i 1993 al'et antal franske og tyske offentlige myndigheder (regioner, statslige myndigheder, universiteter osv.) og fremmer uddannelse, forskning og konsulentvirksomhed primært inden for grænseoverskridende samarbejde.
• The EEIG "EURO-INSTITUT" (Institut pour la coopération régionale et l'Administration Européenne), which was created in 1993 by a number ol' French and German public authorities (regions, state authorities, universities etc.) and promotes training, research and consultancy mostly in field of crossborder cooperation.
• EØFG'en "ECOM" ("European Chamber øf Commerce"), som blev oprettet i 1993 al' handelskamrene i Derry (Nordirland) øg Letterkenny (Den Irske Republik) og beskæftiger sig med grænseoverskridende samarbejde.
• The EEIG "ECOM" (European Chamber of Commerce), set up in 1993 by the Derry Chamber of Commerce (Northern Ireland) and the Letterkenny Chamber ol' Commerce (Republic of Ireland) and involved in crossborder cooperation.
Selv om der er EØFG'er. hvor decentrale myndigheder deltager, tog Fællesskabet ingen betydelige initiativer for at præcisere deres særlige behøv.
Despite the existence of EEIGs with a participation of territorial authorities, the Community did however not undertake substantial steps in order to clarify their specific needs:
• I september 1997 vedløg Kommissionen en meddelelse, som opregner de potentielle fordele ved EØFG'er. nar det gælder offentlige kontrakter øg programmer finansieret med offentlige midler.'"
• In September 1997. the European Commission adopted a Communication that sets out the potential advantages of EEIGs in the field of public contracts and
deltagelse i EU-støtteprogrammer,:4i der kræver, at projekter skal indgives af flere partnere/retlige enheder fra forskellige medlemsstater.
"inherently transnational" character of EEIGs that entitles them to apply to participate in Community support programmes74'' requiring projects to be submitted by several partners/legal entities belonging to different Member States.
Man kan derfor ikke kræve af medlemmer af en EØFG. at de indgiver tilbud parallelt med det tilbud, gruppen selv har indgivet.
Members of an EEIG cannot therefore be required to submit tenders in parallel with that submitted by the grouping itself.
Selv om det er kendt, at mange samarbejdsprojekter i praksis indgives af offentlige decentrale myndigheder, henvises der ikke eksplicit lil dette aspekt i meddelelsen.
Although it is known that many cooperation projects are submitted in practice by public territorial authorities, no explicit reference was made in the Communication on this aspect.
• Den marginale henvisning i Interreg Ill-retningslinjerne. der foreslår, at behørige (offentlige) myndigheder skal overveje, hvorvidt oprettelse af EØFG'er kan bidrage lil samarbejde på basis af virkeligt fælles strukturer, er også af begrænset værdi.-'4" En fodnote i retningslinjerne indeholder en henvisning til meddelelsen fra 1997, som udtrykkeligt betragter EØFG'er som et instrument, der skal deltage i fællesskabsprogrammer (f.eks. via projekter), men siger ikke noget om muligheden for at "styre" hele programmer via en EØFG.
• The marginal reference contained in the INTERREG III Guidelines suggesting the competent (public) authorities to consider whether the establishment of EEIGs would help to implement cooperation on the ground of truly joint structures is also of little help.747A footnote in the Guidelines refers back to the Communication of 1997. which explicitly considers EEIGs an instrument to "participate" in Community programmes (e.g. via projects) but remains silent about the possibility to "manage" entire programmes via an EEIG.
Faktisk er der gode grunde til at antage, at EØFG'ers rent "økonomiske målsætninger" ikke gør dem til et velegnet instrument til at styre programmer, der er baseret på bredere målsætninger (sociale og miljømæssige anliggender) uden snævert økonomisk fokus.1'7
In fact there are substantial reasons to believe that the purely "economic objectives" of EEIGs do not make them an appropriate instrument for managing programmes, which are based on a wider scope of objectives (social and environmental issues) transgressing a narrow economic focus.74"
Som konklusion på førnævnte aspekter henstilles det, at en præcisering vedrørende samarbejde mellem offentlige (decentrale) myndigheder indføjes i den nuværende EØFG-forordning for at forbedre det transeuropæiske samarbejde yderligere.
As a conclusion of the aforementioned aspects, it is recommended that a clarification with regard to cooperation between public (territorial) authorities is included into the current EEIG-Regulation in order to enhance further transEuropean cooperation.
To muligheder for at forbedre samarbejdet på projektniveau mellem offentlige myndigheder
Two options for improving cooperation at project level between public authorities
En første mulighed kunne tage sigte på at bevare det væsentlige i EØFG-strategien, samtidig med at man præciserer specifikke aspekter i visse af den nuværende forordnings bestemmelser.
A first option could aim at preserving the essence of the EEIG-approach. while proceeding to a clarification of specific aspects contained in some provisions of the current Regulation.
Visse kilder udpeger et antal vigtige aspekter, der fortsat skaber "irritation" blandt offentlige aktører og måske forklarer deres modvilje mod at bruge EØFG'er som samarbejdsinstrument.2'"'
Some sources identify a number of important aspects that still causes "irritation" among public players and may be one reason explaining their reluctance to use EEIGs as an instrument for cooperation.741'
• Det første spørgsmål, der bør præciseres, er artikel 4 i den nuværende forordning, der definerer det brede udvalg af aktører, som potentielt kan deltage i EØFG'er.
• A first issue for clarification would be Article 4 of the current Regulation, which defines the wide scope of players that can potentially participate in EEIGs.
En mere eksplicit henvisning til lokale/regionale myndigheder øg andre offentlige myndigheder bør indføjes i stykke 1. hvilket i endnu højere grad kan stimulere disse aktører til at bruge EØFG'er som et instrument til indbyrdes økonomiske samarbejde.
A more explicit reference to local/regional authorities and to other public authorities should be introduced in Paragraph 1. which could further stimulate these players to use EEIGs as an instrument for their mutual economic cooperation.
Desuden bør ændringer indsnævre medlemsstaternes nuværende mulighed for at forbyde eller begrænse deltagelse i firmagrupper på grund af statens offentlige interesser (stykke 4 i den nuværende artikel 4).
4 of the current Article 4).
• Et andet vigtigt spørgsmål, der kræver at blive belyst, er den bestemmelse, der er indeholdt i EØFG-forordningens artikel 23. stk. 1: Ifølge denne artikel hæfter firmagruppens medlemmer ubegrænset og solidarisk for gruppens gældsforpligtelser af enhver art. Denne bestemmelse indebærer ikke kun. at der ikke er nogen grænse for nogen af medlemmernes ansvar for deres EØFG-akliviteter. men også at ethvert medlem individuelt kan blive holdt ansvarlig for disse aktiviteter.
• A second major issue for clarification is the provision contained in Art. 23 ( 1 ) of the EEIG-Regulation: According to this Article, members of an EEIG have unlimited
De praktiske konsekvenser af et sådant ansvar kunne være. at en decentral myndighed i en medlemsstat bliver holdt ansvarlig for alle andre medlemmer af en EØFG.
-"*- OJ No C 2S.S. 20/09/1997: Communication from the Commission: "Participation οι European Economic Interest Groupings (EEIGs) ill public contracts and programmes financed by public funds".
En ændret forordning om "Europæiske interessegrupper" (EIG) bor fastlægge en
-"*" In Greece, for example, territorial authorities enjoy the status of "stale immunity", which prevenis creditors from taking proceedings against them.
række overordnede bestemmelser, der kan være inspireret af den nuværende EØFG-forordning øg indeholde specifikke bestemmelser for hver af de forskellige typer grupper:
This provision means that not only there is no limit to the liability of any of the members for EEIG-activities. but also that each member can individually be held liable for those activities.
• En første gruppe kan dække samarbejde mellem privatretligt baserede enheder og andre fysiske personer, der er involveret i det bredest mulige spektrum af økonomiske og kommercielle aktiviteter (europæisk interessegruppe for almene økonomiske anliggender).
A second option could aim at reforming more fundamentally the existing EEIG-regulation: The basic approach of this option would be to separate the specific types of economic players currently summarised under Art. 4 of the EEIG-Regulation and to provide them, according to the dominant cooperation features in economic issues that can be observed in practice, with adequate organisational frameworks having an own legal personality.
Den kan være rammen for hovedparten af nuværende EØFG'er og indebærer, at de kun ændrer deres nuværende betegnelse.
A modified Regulation on "European Interest Groupings" (EIG) should lay down a number of general provisions that can be inspired by the current EEIG-Regulation and contain specific provisions for each of the different types of groupings:
• En anden gruppe kan omfatte samarbejde inden for en bred vifte af økonomiske spørgsmål mellem alle typer offentlige enheder (europæisk interessegruppe for offentlige økonomiske anliggender).
• The first grouping would cover cooperation between private law based entities and other natural persons that are involved in the widest possible range ol' economic and commercial activities (European Interest Grouping for General Economic Affairs, EIG-GEA).
Bestemmelserne bør tage fat på de særlige behøv, som denne type økonomisk samarbejde har. og give aktørerne den nødvendige sikkerhed.
It would be the framework for the bulk of currently existing EEIGs and implies that they only change their current denomination. • The second grouping would cover cooperation in a broad range of economic issues between all types of public entities (European Interest Grouping for Public Economic Affairs, EIG-PEAi.
• En tredje gruppe kan omfatte samarbejde om økonomiske anliggender mellem en bred vifte af offentlig- og privatretlige enheder (europæisk interessegruppe for offentligprivate økonomiske partnerskaber).
The provisions should address the specific needs ol' this type of economic cooperation and provide players with the necessary security. • The third grouping would cover cooperation in economic issues between a broad range of public and private law based entities ( European Interest Grouping for Public-Private Economic Partnerships, EIG-PPEP).
Denne fremgangsmåde kan være med til at stimulere EU-omspændende offentligprivate partnerskaber, der i stigende grad er nødvendige for at løse økonomiske problemer henover landegrænser (f.eks. grænseoverskridende infrastrukturer baseret på offentlig-privat finansiering: grænseoverskridende offentlige transportsystemer, der involverer private operatører).
This approach would help to stimulate Europeanwide public-private partnerships that are increasingly necessary ■ in order to tackle economic issues transgressing national borders (e.g. crossborder infrastructures based on public-private financing: crossborder transport systems of general interest involving private operators).
Denne mere radikale mulighed vil have en dobbelt fordel: den kunne imødekomme de generelle behov for et bredere udvalg af økonomiske aktører pa det indre marked, hvad angår projektbaseret samarbejde, øg mere specifikt bistå de offentlige aktører, der er villige til at engagere sig mere intensivt i projektbaseret tværnationalt samarbejde.
This more radical option would have a double advantage: It could address general needs of a broader range of economic players in the Internal Market with regard to project based cooperation and more specifically help those public players willing to engage more intensively in project-based transnational cooperation.
Begge muligheder vil imidlertid kun være "del"-løsninger på de specifikke udfordringer og problemer, som offentlige myndigheder (regioner, nationale regeringer), der er involveret i tværnationalt samarbejde, står øver for.
Both options will however only be "partial" solutions to the particular challenges and problems that public authorities (regions, national governments) involved in transnational cooperation will have to face.
Del gælder især de førskellige former for strategisk samarbejde og aspekter vedrorende styringen af Interreg IU-programme (navnlig inden for grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde).
This is especially true for the different forms of strategic cooperation and for aspects related to the management of INTERREG III programmes (especially in the field of crossborder and transnational cooperation).
Et decideret strategisk grænseoverskridende og tværnationalt samarbejde, men også en mere programorienteret og strategisk indfaldsvinkel til tværregionalt samarbejde skulle kunne sætte aktørerne i sland til at udvikle en bred vifte al' fælles aktiviteter med henblik på løsning al' alle de praktiske spørgsmål, som i væsentlig grad vedrører dem.
Truly strategic crossborder and transnational cooperation, but also a more programme orientated and strategic approach to interterritorial cooperation, should allow players to develop a wide range of joint activities in order to tackle all practical issues that significantly concern them.
Et sådant strategisk samarbejde kræver, at alle involverede aktører anlægger et meget bredere og langsigtet syn på "deres" rammevilkår, der rækker langt ud over rent økonomiske betragtninger, og som inddrager andre vigtige aspekter såsom sociale aspekter eller bæredygtig udvikling.
Strategic cooperation of this kind requires that all players involved develop a
Derer tale om mindst tre processer: 1 ) direkte ændringer af national offentlig ret/forvaltningsret som følge af EU-lovgivning.
To date, no Europeanwide and directly applicable legal framework instrument exists for strategic cooperation between territorial authorities.
2) kontrol af indirekte/uddelegere! anvendelse af LU-lovgivning fra de nationale forvaltningers side gennem særlige EU-bestemmelser. 3) vedtagelse af "europæiske standarder inden for national offentlig ret/forvaltningsret, også pa omrader med autonomi.
Whilst European associations seem to operate quite satisfactorily on the ground of national legal provisions (associative law), other forms of strategic cooperation are only partially stabilised by adequate legal framework conditions.
rammebetingelser. Derer udformet mange retsinstrumenter øm grænseoverskridende samarbejde (multilaterale eller bilaterale aftaler), men der findes endnu ikke stabile rammebetingelser for strategiske tværregionale eller tværnationale samarbejdsformer.
Numerous legal instruments have been drafted for crossborder cooperation (different multilateral or bilateral international agreements), but strategic interterritorial or transnational cooperations still lack stable framework conditions.
En yderligere udbygning af det transeuropæiske samarbejde kræver, at der må lægges særlig vægt på at få skabt et passende retligt rammeinstrument, som kan sætte kraftigt skub i en strategisk indfaldsvinkel til grænseoverskridende, tværnationalt og tværregionalt samarbejde som skitseret ovenfor.
If further development of transEuropean cooperation is expected to take place, priority must be given to the creation of an adequate legal framework instrument that would considerably enhance the emergence of a strategic approach to crossborder, transnational and interregional cooperation like as it is outlined above.
Et sådant instrument skulle anvendes generelt i hele EU og fjerne hindringer, der er et resultat af
This instrument should provide for a solution generally applicable throughout the entire European Union in order to eliminate obstacles that are a result of
• utilstrækkelige retlige rammebetingelser for nogle samarbejdskategorier (f.eks.tværnationalt og tværregionalt samarbejde)
• lacking adequate legal framework conditions in some categories of cooperation (e.g. transnational and interterritorial cooperation).
• utilstrækkelige løsninger på EU-plan (EØFG'er)
• inadequate solutions currently available at Community level (EEIGs).
• den uensartede mangfoldighed af allerede eksisterende (men kun delvise) strategier for grænseoverskridende samarbejde (f.eks. bilaterale og multilaterale statstraktater) .
• the diversity and heterogeneity of already existing (but partial) approaches to crossborder cooperation (e.g. bilateral and multilateral interstate agreements).
På den baggrund foreslås det, at EU udformer og vedtager et fleksibelt retligt rammeinstrument, som kan danne grundlag for skabelsen af særlige "europæiske samarbejdsområder" (ESO).
On lhe ground of these observations, it is suggested that the Community draws up and adopts a flexible legal framework instrument providing for the creation of specific "European Cooperation Areas" (ECA).
Disse ESO skal være formålsorienterede enheder og have selvstændig retsevne under EU-retten.
These ECA are constituted as purpose-orientated entities with their own legal personality governed by Community law.
Instrumentet skal opstille fleksible rammebestemmelser med gyldighed i hele EU. så der kan oprettes ESO'er inden for strategisk grænseoverskridende, tværnationalt eller tværregionalt samarbejde.
The legal framework instrument would lay down flexible outline provisions applicable throughout the entire Community in order to allow for the setting up of ECAs either in the field of strategic crossborder, transnational or interterritorial cooperation.
Det vil derfor udgøre et skridt fremad i "europæiseringen" af national offentlig ret/forvaltningsret, hvor der gør sig forskellige dynamiske og gensidigt afhængige tendenser gældende24". Denne proces har nu nået et afgørende punkt, hvor yderligere skridt hen imod integrering af offentlig ret/forvaltningsret generelt må vurderes ud fra to aspekter:""
It would therefore represent a step forward in the process of "Europeanisation" of national public/administrative law. which consists of various dynamic and mutually interdependent sub-trends.7'" This process has nowadays reached a critical point, where further steps towards integrating public/administrative law will generally have to be
Ifølge Kommissionen indebærer "vertikal decentralisering" øget ansvarsdeling med nationale, regionale og lokale myndigheder, isier i forbindelse med EU-foranstaltninger. som har en krallig regional indvirkning.
• Further integration can generally enhance Europeanwide administrative centralisation or lead to a "uniformisation" of long-standing, well-established and culturally rooted national administrative traditions. • Further integration can also be a source for positive "renewal" of public law. which also can favour a more task-adapted evolution of administrations in Member States.
En sadan vertikal decentralisering kunne baseres på "aftaler om målsætninger" mellem EU (repræsenteret af Kommissionen) og myndigheder med lovfæstede beføjelser eller forvaltningsevne og en højere grad af autonomi mht. valg af midler.
In either case, one can expect that Member States will certainly be reluctant to make significant concessions in this traditional domain of national sovereignty (but not only them!).
ønskelige former for "vertikal decentralisering", tilpasse den politiske proces og til i praksis at gennemføre EFFU's løsningsforslag til en afbalanceret udvikling al' EU (jf. kapitel 11.1).
• Promoting new forms of European governance: Within this larger framework, transEuropean cooperation can particularly contribute to build the European public space, to help the Commission in devising/implementing policies, to design desirable forms of "vertical decentralisation" or to adapt the policy making process and to practically realise the policy options of the ESDP for a balanced development ol' the EU-territory (See: Section 11.1).
ESO­initiativet bor derfor betragtes som en særlig indfaldsvinkel inden for en ny model for styreformer i EU, som gor det muligt fuldt ud at udnytte disse potentielle bidrag.
The ECA-initiative should therefore be considered a specific approach within a new model for European governance that allows to fully exploiting these potential contributions.
Det retlige rammeinstrumenl for ESO er af særlig betydning, hvis strategiske grænseoverskridende, tværnationale eller tværregionale samarbejdsformer skal betragtes som en operationel ramme for en "vertikal decentralisering"2'1 af specifikke EU­opgaver.
The legal framework instrument on ECA is of particular importance if strategic crossborder, transnational or interregional cooperation schemes should be considered an operational framework for a "vertical decentralisation"7'7 of specific Community tasks.
ESO­initiativet vil så give de lokale og regionale myndigheder mulighed for at skabe tilstrækkeligt solide samarbejdsstrukturer med egen retsevne.
The ECA initiative would then allow local and regional authorities to establish sufficiently solid cooperation structures having an own legal personality.
• Den praktiske anvendelse af' Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspektiv (EFFU): Grænseoverskridende samarbejde spilleren afgørende rolle i den praktiske anvendelse al' EFFU og dens løsningsmuligheder.
• The practical application of the European Spatial Development Perspectives (ESDP): Cooperation beyond national borders plays a crucial role in practically applying the ESDP and its policy options.
Selv øm dokumentet anbefaler tre niveauer for samarbejde øm fysisk planlægning (EU­niveau. tværnationalt niveau og regionalt/lokalt niveau) understreges også det vigtige bidrag, der kommer fra grænseoverskridende øg tværregionalt samarbejde.
Even if the document recommends three "main levels for spatial cooperation" (Community level, transnational level, regional/local level), it also highlights the important contribution of crossborder and interterritorial cooperation.