natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved den tidligere nævnte kendelse af 10. december 1997 i sagen NMH Stahlwerke m.fl. mod Kommissionen tog Retten stilling til sagsøgernes anmodninger om adgang til de dokumenter, som Kommissionen betegnede som »interne«.
By this ground of appeal, the appellant challenges the Court of First Instance's conclusion, in paragraph 606 of the judgment under appeal, that that decision contained an adequate and relevant statement of the factors taken into account in assessing the general gravity of the various infringements found to have been committed.
De forskellige sager, der var anlagt af andre virksomheder, som var berørt af den anfægtede beslutning, blev forenet med henblik på bevisoptagelsen og den mundtlige forhandling. Som det blev anført i den appellerede doms præmis 57-67, blev der som led i forberedelsen af denne forhandling truffet en række bestemmelser af Retten om bevisoptagelse.
It must be concluded that the information contained in the contested decision enabled the undertaking concerned to ascertain the reasons for the adopted measure in order to assert its rights and allows the Community judicature to review the legality of that decision.
I den forbindelse stillede Retten forskellige skriftlige spørgsmål til parterne og anordnede fremlæggelse af dokumenter og høring af vidner.
In its eighth ground of appeal, the appellant submits that, by reason of the excessive duration of the proceedings, lasting almost five years, the Court of First Instance infringed its right to legal protection within a reasonable period.
Den appellerede dom blev afsagt den 11. marts 1999, dvs. på samme dag som de ti andre domme vedrørende sagerne, der var anlagt til prøvelse af den anfægtede beslutning.
Such a duration is, prima facie, considerable. However, it should be noted that 11 undertakings brought actions for annulment of the same decision, in four different languages of procedure.
Det fremgår af de ovenfor anførte konstateringer, at varigheden af den sagsbehandling, der blev afsluttet med den appellerede dom, navnlig kan forklares med antallet af virksomheder, der havde deltaget i det påtalte kartel og havde anlagt sag til prøvelse af den anfægtede beslutning, hvilket havde nødvendiggjort en parallel behandling af disse forskellige søgsmål, med de retsspørgsmål, der var knyttet til adgangen til Kommissionens omfattende sagsmateriale, med den grundige undersøgelse af sagsmaterialet, som Retten foretog, og med de sproglige krav, der stilles i Rettens regler for sagsbehandlingen.
As pointed out in paragraphs 50 to 56 of the judgment under appeal, the Court of First Instance had to rule on various claims regarding access to the documents relating to the administrative procedure. The Commission having lodged, on 24 November 1994, a file containing 11 000 documents relating to the contested decision, submitting that the undertakings in question should not be given access to the documents containing business secrets or to the Commission's own internal documents, the Court of First Instance had to hear the parties on that issue, examine all the documents and decide which documents each of the applicants might have access to.
Det følger heraf, at varigheden af sagens behandling ved Retten er rimelig i betragtning af sagens særligt komplicerede karakter.
By order of 19 June 1996 in Cases T-134/94, T-136/94, T-137/94, T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 and T-157/94 NMH Stahlwerke and Others ν Commission [1996], the Court of First Instance ruled on the applicants' right of access to the documents in the Commission's file emanating, first, from the applicants themselves and, second, from third parties not involved in the proceedings which the Commission had, in the interests of those parties, classified as confidential.
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 26. september 2002.
In that connection, the Court of First Instance addressed various written questions to the parties and ordered the production of documents and the hearing of witnesses.
Sag C-195/99 Ρ Krupp Hoesch Stahl AG / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber EKSF
It follows that the duration of the proceedings before the Court of First Instance is justified in the light of the particular complexity of the case.
»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske producenter af stålbjælker« (Femte Afdeling)
Orders Thyssen Stahl AG to pay the costs.'
Ved denne beslutning havde Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde i henhold til den nævnte artikel 65.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 September 2002.
Det må følgelig fastslås, at det første led i det første anbringende skal afvises.
- order the appellant to bear the costs of the proceedings.'
Ifølge appellanten foretog Retten en urigtig anvendelse af artikel 16 i forretningsordenen fra 1993 vedrørende bekræftelse af Kommissionens beslutninger samt deres formelle udformning.
Case C-195/99 Ρ Krupp Hoesch Stahl AG ν Commission of the European Communities ECSC
Med det andet anbringende gøres det gældende, at Retten har tilsidesat EKSF-traktatens artikel 33, idet den angiveligt har overskredet de beføjelser, der tilkommer den med henblik på prøvelsen af den anfægtede beslutning.
By application lodged at the Court Registry on 25 May 1999, Krupp Hoesch Stahl AG brought an appeal under Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 11 March 1999 in Case T-147/94 Krupp Hoesch ν Commission [1999], by which the Court of First Instance dismissed in part its application for partial annulment of Commission Decision 94/215/ECSC of 16 February 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning
Det skal hertil blot bemærkes, at når Retten træffer afgørelse i en sag vedrørende en påstand om annullation af en fællesskabsretsakt, tilkommer det den selv at fortolke denne retsakt
agreements and concerted practices engaged in by European producers of beams. By that decision, the Commission imposed a fine on the appellant under Article 65 of the ECSC Treaty.
Anbringendet er opdelt i fire led. Ifølge anbringendets første led blev informationsudvekslingen med urette betragtet som en selvstændig overtrædelse, og ifølge det andet led foreligger der en urigtig fortolkning af begrebet »den normale konkurrence«, ifølge det tredje anbringende var det en retlig fejl, at der blev taget hensyn til de U-profilei, som alene blev fremstillet af appellanten, og ifølge det fjerde led foreligger der en retlig fejl ved bedømmelsen af appellantens deltagelse i informationsudvekslingen.
The first limb alleges infringement of Articles 5 and 6 of the 1993 Rules of Procedure and the second alleges infringement of Article 16 of those rules.
Domstolen konstaterer, at idet Retten som et af bedømmelseskriterierne anvendte det pågældende markeds oligopolistiske struktur, uden at den søgte at påvise, at der vai tale om et stærkt koncentreret maiked, hai den ikke tilsidesat EKSF-tiaktatens artikel 65, stk. 1, således som denne skal fortolkes i lyset af Domstolens praksis vedrørende informationsudveksling.
The appellant claims that the Court of First Instance infringed Articles 5 and 6 of the 1993 Rules of Procedure, which lay down respectively the quorum and the number of votes necessary for a decision to be validly adopted by the Commission.
For så vidt angår konstateringen af, at stålbjælkemarkedet i nærværende sag havde en oligopolistisk struktui, skal det bemæikes, at dette ei en faktisk vurdering, der ikke kan efterprøves af Domstolen undei en appelsag. Det foiholdei sig på samme måde med hensyn til konstateringen vedrørende produkternes ensartede karakter.
The appellant is not alleging distortion by the Court of First Instance of the content of the minutes but is merely challenging its assessment of those minutes in paragraph 63 of the judgment under appeal.
Det bemærkes, at appellanten ikke har fremført noget argument over for Rettens opfattelse i den appellerede doms præmis 168-177.1 disse præmisser påviste Retten, at de berørte virksomheder i forhold til Kommissionen havde holdt det skjult, at de førte drøftelser, der var i strid med konkurrencen, og hvad der var indholdet af drøftelserne og af de aftaler, som de indgik.
With respect to the reference in paragraph 85 of the judgment under appeal to the presumption of validity enjoyed by measures of the Community institutions (see, inter alia, BASF and Others, cited above, paragraph 48), suffice it to state that the Court of First Instance did not draw from that presumption any factual or legal conclusion but relied solely on its own assessment of the facts and evidence to conclude that the contested decision had been properly authenticated.
Det bemærkes, at Retten i den appellerede doms præmis 143 fastslog, at de af appellanten meddelte oplysninger forøgede de omtvistede informationsudvekslingsordningers værdi og troværdighed og gjorde det muligt at kontrollere, i hvilket omfang virksomheden respekterede de sædvanlige leveringsmønstre.
It follows that, in so far as the second limb of the first ground of appeal is directed against that reference, it is irrelevant and therefore unfounded.
I betragtning af disse konstateringer af faktisk art, som ikke kan efterprøves af Domstolen under en appelsag, er det med rette, at Retten i samme præmis i den appellerede dom konkluderede, at appellantens deltagelse i disse ordninger havde en konkurrencebegrænsende virkning.
Consequently, it must be held that this limb is in part inadmissible and in part unfounded.
Det må fastslås, at Retten anvendte EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, korrekt, da den i den appellerede doms præmis 104 fandt, at appellantens faktiske deltagelse i en ordning med gensidig udveksling af oplysninger, hvis funktionsmåde virksomheden var bekendt med, var tilstrækkelig som bevis for, at virksomheden havde tiltrådt aftalen om denne ordning.
The second ground of appeal alleges infringement by the Court of First Instance of Article 33 of the ECSC Treaty in so far as it exceeded its jurisdiction to review the contested decision.
Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at der er begået en retlig fejl med hensyn til de påtalte former for adfærd vedrørende fastsættelse af priserne på det tyske marked.
It is sufficient to point out in this connection that, where the Court of First Instance rules on an application for annulment of a Community measure, it must interpret that measure itself.
Ifølge Domstolen er det tilstrækkeligt at fastslå, at appellanten med det fjerde anbringende kritiserer Rettens bedømmelse af beviserne, men uden at det gøres gældende, at de er urigtigt gengivet.
It can be divided into four limbs. The first limb of this ground of appeal alleges erroneous classification of the exchange of information as a separate infringement, the second misinterpretation of the concept of 'normal competition', the third an error of law with regard to the taking into account of the U sections manufactured exclusively by the appellant and the fourth an error in law in assessing the appellant's participation in the exchange of information.
Ifølge det femte anbringende er EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, overtrådt for så vidt angår bedømmelsen af appellantens culpa.
The Court notes that in choosing the oligopolistic structure of the relevant market as one of the criteria of assessment, without seeking to establish whether the market was highly concentrated, the Court of First Instance did not infringe Article 65(1) of the ECSC Treaty as it must be interpreted in the light of the Court's case-law relating to exchanges of information.
Appellanten kan ikke gives medhold i sin kritik af den appellerede doms præmis 149, hvori Retten under henvisning til karakteren af drøftelserne inden for Stålbjælkeudvalget, som appellanten løbende blev holdt underrettet om, og til den omstændighed, at Kommissionen ikke havde deltaget i de omtvistede informationsudvekslinger, konkluderede, at der for de berørte virksomheder ikke havde kunnet være rimelig tvivl om, at disse udvekslinger havde til formål at hindre, begrænse eller fordreje den normale konkurrence.
The finding that, in the present case, the beams market was oligopolistic in structure is an assessment of fact which is not subject to review by the Court in appeal proceedings. That is true also of the finding that the products were homogenous.
Det fremgår tværtimod af det anførte i det hele, at Retten med føje kom til denne konklusion, og at den herved ikke har tilsidesat EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, eller culpaprincippet.
The appellant invokes no argument calling into question the assessment made by the Court of First Instance in paragraphs 168 to 177 of the judgment under appeal.
Med det sjette anbringende gøres det gældende, at EKSF-traktatens artikel 15 er overtrådt.
In paragraph 143 of the judgment under appeal, the Court of First Instance found that the information supplied by the appellant increased the value and reliability of the information exchange systems in question and made it possible to determine to what extent it was respecting traditional flows of trade.
Ifølge appellanten tog Retten ikke hensyn til kravet om, at bødeberegningen skal begrundes tilstrækkeligt, da den i den appellerede doms præmis 196 fandt, at den anfægtede beslutning var tilstrækkeligt begrundet i så henseende.
In the light of those findings of fact, which are not subject to review by the Court in appeal proceedings, the Court of First Instance was entitled to conclude, in that paragraph of the judgment under appeal, that the appellant's participation in those systems had an anti-competitive effect.
Det må fastslås, at oplysningerne i den anfægtede beslutning gjorde det muligt for den berørte virksomhed at få kendskab til begrundelserne for den trufne foranstaltning, således at den kunne gøre sine rettigheder gældende, og gør det muligt for Fællesskabets retsinstanser at efterprøve den nævnte beslutnings lovlighed.
In ruling, in paragraph 104 of the judgment under appeal, that actual participation of the appellant in a system of reciprocal exchanges of information, of the operation of which it was aware, was sufficient to establish that it had acted in accordance with the agreement on that system, the Court of First Instance properly applied Article 65(1) of the ECSC Treaty.
Ifølge det syvende anbringende er EMK's artikel 6 tilsidesat på grund af den angiveligt urimeligt langvarige sagsbehandling ved Retten.
The fourth ground of appeal alleges an error in law regarding the conduct complained of in relation to price-fixing on the German market.
Varigheden af den sagsbehandling, der blev afsluttet med den appellerede dom, kan navnlig forklares med antallet af virksomheder, der havde deltaget i det påtalte kartel og havde anlagt sag til prøvelse af den anfægtede beslutning, hvilket havde nødvendiggjort en parallel behandling af disse forskellige søgsmål, med de retsspørgsmål, der var knyttet til adgangen til Kommissionens omfattende sagsmateriale, med den grundige undersøgelse af sagsmaterialet, som Retten foretog, og med de sproglige krav, der stilles i Rettens regler for sagsbehandlingen.
According to the Court, it is sufficient to state that, by its fourth ground of appeal, the appellant is challenging the assessment of evidence by the Court of First Instance without alleging distortion of that evidence.
Det følger heraf, at varigheden af sagens behandling ved Retten er rimelig i betragtning af sagens særligt komplicerede karakter.
The fifth ground of appeal alleges infringement of Article 65(5) of the ECSC Treaty as regards the assessment of fault on the part of the appellant.
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 26. september 2002.
The appellant claims that the Court of First Instance failed to take account of the scope of the obligation to state adequate reasons with regard to the calculation of fine in finding, in paragraph 196 of the judgment under appeal, that adequate reasons had been given for the contested decision in that regard.
Sag C-196/99 Ρ Siderurgica Aristrain Madrid SL / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
It follows that the duration of the proceedings before the Court of First Instance is justified in the light of the particular complexity of the case.
»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske producenter af stålbjælker« (Femte Afdeling)
Orders Krupp Hoesch Stahl AG to pay the costs.'
I modsætning til hvad appellanten påstår, tog Retten også hensyn til den sideløbende procedure vedrørende »coils«, hvortil der udtrykkeligt henvises i den appellerede doms præmis 531.
(Appeal — Agreements and concerted practices — European producers of beams) (Fifth Chamber)
Med det tredje anbringende gøres det gældende, at EKSF-traktatens artikel 15 er tilsidesat, idet Retten ikke påtalte den anfægtede beslutnings mangelfulde begrundelse vedrørende bødeberegningen.
By application lodged at the Court Registry on 25 May 1999, Siderúrgica Aristrain Madrid SL brought an appeal under Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 11 March 1999 in Case T-156/94 Aristrain ν Commission [1999], by which the Court of First Instance dismissed in part its application for annulment of Commission Decision 94/215/ECSC of 16 February 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning agreements
gældende, og gør det muligt for Fællesskabets retsinstanser at efterprøve den nævnte beslutnings lovlighed.
and concerted practices engaged in by European producers of beams.
Følgelig har Retten ikke overtrådt EKSF-traktatens artikel 15 ved at anse beslutningen for tilstrækkeligt begrundet for så vidt angår fastsættelsen af bødernes størrelse.
By that decision, the Commission imposed a fine on the appellant under Article 65 of the ECSC Treaty.
Med det fjerde anbringende, som er opdelt i to led, gøres det gældende, at den appellerede dom er mangelfuldt begrundet for det første vedrørende spørgsmålet, om der forelå kvorum i forbindelse med vedtagelsen af den anfægtede beslutning, og for det andet vedrørende Rettens afvisning af at tage hensyn til størrelsen af de bøder, der er pålagt i andre kartelsager inden for EF-traktatens anvendelsesområde.
The first ground of appeal alleges infringement of Community law as a result of the misinterpretation and misapplication of Article 65 of the ECSC Treaty and contradictory grounds in relation to the assessment of the infringements allegedly committed on the market governed by that Treaty.
Retten begrundede i fornødent omfang den opfattelse, den gav udtryk for i den appellerede doms præmis 649, hvorefter der ikke kan foretages nogen direkte sammenligning mellem de generelle bødeniveauer, der blev anvendt i de omtalte beslutninger.
The second ground of appeal alleges that the Court of First Instance erred in law when applying the notion of misuse of powers because it failed correctly to examine either the appellant's argument in that regard or the evidence on which it relied.
Dermed har Retten ikke tilsidesat ligebehandlingsprincippet, men den har anført begrundelsen for, at en sådan tilsidesættelse ikke kunne bevises blot ved at sammenligne niveauet for de bøder, der blev pålagt ved de omtalte beslutninger.
Contrary to what the appellant claims, the Court of First Instance examined and expressly referred, in paragraph 529 of the judgment under appeal, to the circumstances surrounding the adoption of the contested decision, namely the parallel negotiations on restructuring the steel industry, the coincidence between the failure of those negotiations and that adoption and the questions which this raised.
Med det femte anbringende gør appellanten gældende, at Retten har begået flere retlige fejl. Anbringendet omfatter tre led.
Contrary to what the appellant claims, the Court of First Instance also took into account the parallel procedure in the 'coils' sector, to which it expressly referred in paragraph 531 of the judgment under appeal.
Ifølge appellanten var det med urette, at Retten godtog, at Kommissionen ved den anfægtede beslutning alene pålagde appellanten en bøde, der udgjorde en straf for en ulovlig adfærd, der også forelå hos søsterselskabet Aristrain Olaberria.
The third ground of appeal alleges infringement of Article 15 of the ECSC Treaty in that the Court of First Instance failed to censure the inadequate statement of reasons given in the contested decision with regard to the calculation of the fines.
I den foreliggende sag er det ikke påvist i den anfægtede beslutning, at appellanten havde en ledelseskompetence i forhold til Aristrain Olaberria, således at dette selskab var frataget enhver reel frihed ved fastlæggelsen af sin adfærd på markedet.
It must be concluded that the information contained in the contested decision enabled the undertaking concerned to ascertain the reasons for the measure adopted in order to assert its rights and allows the Community judicature to review the legality of that decision.
I den appellerede doms præmis 141 fandt Retten fejlagtigt, at det var muligt at pålægge et selskab ansvaret for hele koncernens adfærd, selv om dette selskab ikke var blevet påpeget som den juridiske person, der i spidsen for koncernen var ansvarlig for samordningen af koncernens aktiviteter.
It follows that the Court of First Instance did not infringe Article 15 of the ECSC Treaty in finding that adequate reasons had been given in the contested decision with regard to the calculation of the level of the fines.
Den anfægtede beslutning indeholder ingen begrundelse vedrørende dette punkt og er endog selvmodsigende, idet den lader forstå, at de to selskaber på lige fod skal pålægges ansvaret for de konstaterede overtrædelser, men samtidig kun pålægger det ene af dem at betale en samlet bøde for begges handlinger.
The fourth ground of appeal, which can be divided into two limbs, alleges failure to state reasons in the judgment under appeal as regards the achievement of the quorum for adoption of the contested decision and criticises the refusal of the Court of First Instance to take account of the level of the fines imposed in other cases involving cartels falling within the scope of the EC Treaty.
Det følger af det anførte, at Retten — idet den ikke påtalte den anfægtede beslutnings manglende begrundelse vedrørende dette spørgsmål, samt fordi den i den appellerede doms præmis 142 fandt, at Kommissionen med føje solidarisk kunne pålægge de to selskaber en enkelt bøde, hvis beløb var beregnet med henvisning til deres sammenlagte omsætning, og i dommens præmis 143, at Kommissionen kunne kræve denne bøde betalt af appellanten alene — har begået retlige fejl, der må medføre, at den nævnte dom ophæves på disse punkter.
The Court of First Instance's examination of the minutes, in paragraphs 190 to 199 of the judgment under appeal, and the conclusion, reached in paragraph 200, that the requisite quorum had been achieved are sufficient justification for legal purposes for its assessment, set out in paragraph 223, that it was unnecessary to order the measures of inquiry sought by the appellant.
Ifølge appellanten indeholder den appellerede dom en tilsidesættelse af fællesskabsretten, idet den på grundlag af beviser, der blev ført vedrørende andre virksomheder, behandler det som en skærpende omstændighed i forhold til appellanten, at denne var vidende om, at dens adfærd var ulovlig, og idet det i dommen afvises at tilvejebringe sikkerhed for, at påstanden herom var rigtig.
The Court of First Instance sufficiently justified for legal purposes its finding, stated in paragraph 649 of the judgment under appeal, that no direct comparison could be drawn between the general level of the fines imposed in the decisions referred to.
Dette led i anbringendet beror på en klart urigtig fortolkning af den appellerede dom.
In making that finding, the Court of First Instance did not infringe the principle of equal treatment but explained why such an infringement could not be established by way of a simple comparison of the level of the fines imposed in those decisions.