natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvis det antages, at Retten mod forventning skulle tiltræde sagsøgerens påstande om erstatning, finder Rådet under alle omstændigheder, hvad angår såvel del nr. 1 som del nr. 2, at der skal foretages en ny beregning af den erstatning, som sagsøgeren har
In any event, both as regards Lot No 1 and Lot No 2, even if the Court were, contrary to all probability, to accept the applicant’s claims for damages, the Council is of the view that the damages sought by the applicant should be recalculated and limited to
Selv om sagsøgeren har gjort gældende at have krav på erstatning for den skade, som selskabet har lidt som følge af, at begge dets bud blev afvist, skal påstandene om erstatning vurderes ved at sondre mellem den del af beslutningen af 13. oktober 2004, der vedrører del nr. 1, og den del, der vedrører del nr. 2.
Although the applicant invokes a right to damages on the basis of the loss it claims to have suffered by reason of the rejection of each of its tenders, taken together, it is necessary to consider its claims for damages by distinguishing between that part of the decision of 13 October 2004 which relates to Lot No 1 and that part of the decision which relates to Lot No 2.
Ifølge fast retspraksis skal en erstatningspåstand forkastes, hvis den har nær forbindelse med annullationspåstanden, og denne er blevet forkastet (jf. Rettens dom af 4.7.2002, sag T-340/99, Arne Mathisen mod Rådet, Sml. II, s. 2905, præmis 134 og den deri nævnte retspraksis).
It is settled caselaw that an application for compensation for damage must be dismissed where there is a close connection between it and an application for annulment which has itself been dismissed (see Case T-340/99 Arne Mathisen v Council [2002] ECR II-2905, paragraph 134 and the caselaw cited).
Eftersom annullationspåstanden blev forkastet hvad angår del nr. 1, da den af sagsøgeren hævdede retsstridige adfærd ikke forelå, og eftersom erstatningspåstanden er nært forbundet med denne påstand, må erstatningspåstanden hvad angår del nr. 1 ligeledes forkastes.
Since the claims for damages in respect of Lot No 1 were rejected, on the basis that the applicant’s allegations of unlawfulness were unfounded, and since the application for damages is closely connected with those claims, the latter must be rejected as regards Lot No 1.
Retten bemærker, at sagsøgeren kræver erstatning svarende til de beløb, som virksomheden ville have faktureret til Rådet, hvis den havde fået tildelt kontrakten, navnlig del nr. 2.
The applicant seeks damages in the amount which it would have invoiced to the Council had the contract, and thus inter alia Lot No 2, been awarded to it.
Et sådant krav skal fortolkes som værende støttet ikke på den fortabte mulighed for at indgå kontrakten, men på tabet af selve kontrakten.
That claim must therefore be understood as being based not on the loss of an opportunity to enter into the contract but on the loss of the contract itself.
Sagsøgeren har imidlertid på ingen måde bevist, at selskabet ville have opnået kontrakten vedrørende del nr. 2, hvis der ikke havde foreligget en retsstridig adfærd vedrørende denne del.
However, the applicant puts forward no evidence to show that, had the unlawful conduct established in relation to Lot No 2 not taken place, it would have been certain that it would have been awarded that lot of the contract.
Sagsøgeren har højest gjort gældende, at eftersom Rådet ikke havde vedlagt den originale vurderingsrapport i sine påstande, var det ikke muligt at prøve, på hvilken baggrund sagsøgerens bud kunne have været udelukket fra det omtvistede udbud, selv hvis Rådet ikke havde begået en fejl.
Put at its highest, it submits that since the Council did not annex its original evaluation report to its pleadings it is impossible to verify on what basis the applicant’s tenders could have been excluded from the disputed tender procedure, even if the Council had not acted wrongfully.
Vedrørende dette sidste punkt kan Retten, eftersom Rådet som svar på et skriftligt spørgsmål fra Retten har fremlagt den originale vurderingsrapport, der blev oversendt til sagsøgeren, blot konstatere, at sagsøgeren, hvis den retsstridige adfærd, der blev fastslået ovenfor i præmis 106, ikke havde foreligget, under alle omstændigheder ikke ville være blevet tildelt kontrakten for så vidt angår del nr. 2.
In that last regard, since the Council has, in reply to a written question put by the Court, produced the original evaluation report and that report has been notified to the applicant, the only finding the Court can make is that the latter would in any event not have been awarded the contract in respect of Lot No 2, even in the absence of the unlawful conduct established in paragraph 106 above.
Sagsøgerens bud indtog nemlig ottende- og sidstepladsen i den originale vurderingsrapport fremlagt af Rådet.
The applicant’s tender is ranked in the original evaluation report produced by the Council in eighth and last place.
Det følger af ovenstående betragtninger, at den skade, som sagsøgeren påstår at have lidt vedrørende del nr. 2, dvs. tabet af selve kontrakten, ikke er reel og sikker, men derimod hypotetisk, hvilket ikke kan danne grundlag for en erstatning, og dette er tilstrækkeligt til at afvise kravet om erstatning.
It follows that the damage alleged by the applicant with respect to Lot No 2, that is to say, the loss of the contract itself, is not actual and certain, but hypothetical, with the result that it cannot give rise to compensation. That, of itself, is sufficient to reject the claim for damages.
Endvidere bemærkes for fuldstændighedens skyld, at der ikke foreligger nogen oplysninger — og sagsøgeren har heller ikke fremlagt nogen — der tyder på, at sagsøgeren på grund af den konstaterede retsstridige adfærd skulle have fortabt muligheden for at opnå kontrakten.
In addition and for the avoidance of doubt, there is nothing to suggest, nor does the applicant put forward anything to show, that by reason of the unlawful conduct that has been established it lost even an opportunity to obtain the contract.
Følgelig kan sagsøgerens påstand om erstatning hvad angår del nr. 2 ikke tages til følge.
Consequently, the applicant’s claim for damages in respect of Lot No 2 must be rejected.
Herefter skal påstandene om erstatning forkastes i deres helhed.
It follows from all of the above that the claims for damages must be rejected in their entirety.
På baggrund af sagens omstændigheder bør hver part bære sine egne omkostninger.
In the circumstances of the present case, each party must be ordered to bear its own costs.
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 21. maj 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 21 May 2008.
Antagelse til realitetsbehandling af søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 vedrørende del nr. 2 ................................................................
The admissibility of the action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 2 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Parternes argumenter ........................................................
Arguments of the parties . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rettens bemærkninger .......................................................
Findings of the Court . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 vedrørende del nr. 1 ......
The action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1
Parternes argumenter ..................................................
Arguments of the parties . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rettens bemærkninger ..................................................
Findings of the Court . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 hvad angår del nr. 2 ......
The action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 2
— Realitetsbehandlingen af det fjerde anbringende angående en tilsidesættelse af gennemførelsesbestemmelsernes artikel 139, stk. 1 ........
— The admissibility of the fourth plea, alleging infringement of Article 139(1) of the Implementing Rules ..........................
— Om søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 er begrundet hvad angår del nr. 2 ...................................
— The substance of the action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 2 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sag T-85/07
Case T-85/07
»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om GABEL som EF-ordmærke — det ældre EF-figurmærke GAREL — delvist afslag på registrering — omfanget af den undersøgelse, der skal foretages af appelkammeret — pligt til at træffe afgørelse om klagen i sin helhed — artikel 62, stk. 1, i forordning (EF) nr. 40/94«
(Community trade mark — Opposition proceedings — Application for the Community word mark GABEL — Earlier Community figurative mark GAREL — Partial refusal of registration — Scope of the examination to be carried out by the Board of Appeal — Obligation to rule on the entirety of the action — Article 62(1) of Regulation (EC) No 40/94)
Rettens dom (Anden Afdeling) af 10. juni 2008 . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber), 10 June 2008 . . . II - 825
EF-varemærker — klagesag — afgørelse af klagen — appelkammerets forpligtelse — rækkevidde
Community trade mark — Appeals procedure — Decision on the appeal — Obligation of the Board of Appeal — Scope
EF-varemærker — klagesag — indbringelse af klager for Fællesskabets retsinstanser — Rettens adgang til at omgøre den anfægtede afgørelse
Community trade mark — Appeals procedure — Appeals before the Community judicature — Possibility for the Court of First Instance to alter the contested decision
(Rådets forordning nr. 40/94, art. 63, stk. 2 og 3)
(Council Regulation No 40/94, Art. 63(2) and (3))
Artikel 62, stk. 1, første punktum, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker har følgende ordlyd: »Efter at have realitetsbehandlet sagen træffer appelkammeret afgørelse om klagen.« Denne pligt skal forstås på den måde, at appelkammeret er forpligtet til at træffe afgørelse om hver påstand, der er nedlagt for det, i sin helhed og enten tage påstanden til følge, afvise den af formalitetsgrunde eller forkaste den efter en realitetsbehandling.
Pursuant to the first sentence of Article 62(1) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, ‘[f]ollowing the examination as to the allowability of the appeal, the Board of Appeal shall decide on the appeal’. That obligation must be understood to mean that the Board of Appeal is obliged to rule on each of the heads of claim submitted for its consideration in its entirety, either by upholding it, rejecting it as inadmissible or rejecting it on substantive grounds.
Da tilsidesættelsen af denne pligt kan have påvirket indholdet af appelkammerets afgørelse, er der tale om en væsentlig formforskrift, som Retten kan tage under påkendelse ex officio.
Since disregard of that obligation can affect the content of the Board of Appeal’s decision, this is a question of an essential procedural requirement, the infringement of which can be raised by the Court of its own motion.
Selv om artikel 63, stk. 3, i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker giver Retten kompetence til at omgøre afgørelser truffet af appelkamrene ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), er denne mulighed i princippet begrænset til tilfælde, hvor sagen er moden til påkendelse.
Although Article 63(3) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark enables the Court to alter the decisions of the Boards of Appeal of the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs), that possibility is, in principle, limited to situations in which the case has reached a stage appropriate for judicial adjudication.
Det forhold, at appelkammeret har undladt at tage stilling til en af sagsøgerens påstande udelukker, at sagen er moden hertil.
The fact that the Board of Appeal failed to rule on one of the applicant’s heads of claim means that that stage had not been reached.
Omgørelse af en sådan afgørelse ville nemlig betyde, at Retten foretog en prøvelse i realiteten af de påstande, som appelkammeret har undladt at tage stilling til, for første gang.
Alteration of such a decision would in effect imply that the Court was deciding for the first time on the substance of the pleas on which the Board of Appeal had failed to rule.
En sådan prøvelse falder ikke ind under anvendelsesområdet for Rettens kompetence, som det er angivet i artikel 63, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94.
Such a determination does not, however, fall within the jurisdiction of the Court as laid down in Article 63(2) and (3) of Regulation No 40/94.
(jf. præmis 20)
(see para. 20)
(jf. præmis 28)
(see para. 28)
I sag T-85/07,
In Case T-85/07,
Gabel Industria Tessile SpA, Rovellasca (Italien), ved avocat A. Petruzzelli, sagsøger, mod
Gabel Industria Tessile SpA, established in Rovellasca (Italy), represented by A. Petruzzelli, lawyer, applicant, v
Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), ved O. Montalto og L. Rampini, som befuldmægtigede, sagsøgt, den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design):
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by O. Montalto and L. Rampini, acting as Agents, defendant, the other party to the proceedings before the Board of Appeal of OHIM having been
DOM AF 10.6.2008 — SAG T-85/07 angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 25. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 960/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Creaciones Garel, SA og Gabel Industria Tessile SpA, har
ACTION brought against the decision of the Second Board of Appeal of OHIM of 25 January 2007 (Case R 960/2006-2), relating to opposition proceedings between Creaciones Garel, SA, and Gabel Industria Tessile SpA,
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Anden Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, I. Pelikánová (refererende dommer), og dommerne K. Jürimäe og S. Soldevila Fragoso, justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, under henvisning til stævningen, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 20. marts 2007, under henvisning til svarskriftet indleveret til Rettens Justitskontor den 4. juli 2007, under henvisning til Rettens skriftlige spørgsmål af 13. december 2007 til parterne, under henvisning til parAternes indlæg indleveret til Rettens Justitskontor den 19. og 20. december 2007, og efter retsmødet den 30. januar 2008,
Registrar: B. Pastor, Deputy Registrar, having regard to the application lodged at the Registry of the Court on 20 March 2007, having regard to the response lodged at the Registry of the Court on 4 July 2007, having regard to the written questions put by the Court to the parties on 13 December 2007, having regard to the observations of the parties lodged at the Registry of the Court on 19 and 20 December 2007, further to the hearing on 30 January 2008,
Sagsøgeren, Gabel Industria Tessile SpA, indgav den 2. april 2004 en EF-varemær-keansøgning til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (herefter »Harmoniseringskontoret«) i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), med senere ændringer.
On 2 April 2004, the applicant, Gabel Industria Tessile SpA, filed an application for registration of a Community trade mark with the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) under Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p. 1), as amended.
Det mærke, der er ansøgt om registrering af, er ordmærket GABEL.
The mark for which registration was sought is the word sign GABEL.
Der er ansøgt om registrering for varer, som henhører under klasse 24 og 25 i Nicearrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og som i hver enkelt af disse klasser svarer til følgende beskrivelse:
The goods in respect of which registration was sought fall within Classes 24 and 25 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond, for each of those classes, to the following description:
— klasse 24: »Vævede stoffer; senge- og bordtæpper, rejsetæpper [plaider], lagner, pudevår, håndklæder, svampe [til skrubning af huden (Skrubbe-)], sengetæpper, vattæpper, dundyner, badelinned«
— Class 24: ‘Fabric, bed and table covers, travelling rugs, sheets, pillowcases, towels, bath sponges, bedspreads, quilts, eiderdowns, bath linen’;
— klasse 25: »Beklædningsgenstande, herunder støvler, sko og hjemmesko«.
— Class 25: ‘Clothing, including boots, shoes and slippers’.
Registreringsansøgningen blev offentliggjort i EF-varemærketidende nr. 2/05 den 10. januar 2005.
The application for registration was published in Community Trade Marks Bulletin No 2/05 of 10 January 2005.
Den 6. april 2005 indgav indsigeren, Creaciones Garel, SA, en indsigelse i henhold til artikel 42 i forordning nr. 40/94 mod registreringen af det ansøgte varemærke.
On 6 April 2005, the opponent, Creaciones Garel, SA, filed a notice of opposition to registration of the trade mark applied for, under Article 42 of Regulation No 40/94.
Indsigelsen var begrundet en i risiko for forveksling — i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 — mellem det ansøgte varemærke og adskillige ældre varemærker, nemlig ni spanske varemærker, seks internationale varemærker og to EF-varemærker.
The opposition was based on the ground of a likelihood of confusion, within the meaning Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, between the mark applied for and several earlier trade marks, namely nine Spanish trade marks, six international trade marks and two Community trade marks.
Disse sidstnævnte svarede nærmere bestemt til det ældre, nedenfor gengivne EF-figurmærke nr. 1806199, (herefter »det ældre EF-figurmærke«), som er registreret den 5. januar 2005:
Those earlier marks corresponded to, inter alia, the earlier Community figurative trade mark No 1806199 (‘the earlier Community figurative mark’), registered on 5 January 2005 and reproduced below:
— klasse 24: »Vævede stoffer og tekstilvarer (ikke indeholdt i andre klasser); senge- og bordtæpper«
— Class 24: ‘Textiles and textile goods, not included in other classes; bed and table covers’;
— klasse 25: »Hofteholdere, brystholdere, benklæder, underkjoler og bodystockings«
— Class 25: ‘Girdles, brassieres, breeches (for wear), slips and bodies’;
— klasse 26: »Kniplinger og broderier, bånd og possementmagervarer«.
— Class 26: ‘Lace, embroidery, ribbons and braid’.
Ved afgørelse af 22. juni 2006 tog Indsigelsesafdelingen indsigelsen til følge, afslog registreringsansøgningen i sin helhed og pålagde sagsøgeren at betale sagens omkostninger.
By decision of 22 June 2006, the Opposition Division upheld the opposition, rejected the application for registration in its entirety and ordered the applicant to bear the costs.
Indsigelsesafdelingen skønnede, at der i unionsborgernes bevidsthed bestod en risiko for forveksling på grund af ligheden mellem det ansøgte varemærke og det ældre EF-figurmærke, og fordi de varer, som varemærkerne betegner, er af samme art. Desuden fandt Indsigelsesafdelingen det unødvendigt at efterprøve, om de ældre varemærker, som indsigeren havde påberåbt sig, havde været genstand for en reel brug i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 15 og 50 i forordning nr. 40/94, eftersom Indsigelsesafdelingen udelukkende havde baseret sin afgørelse på det ældre EF-figurmærke, som havde været registreret i mindre end fem år, og som derfor ikke var underlagt en sådan betingelse.
The Opposition Division took the view that, owing to the similarity of the trade mark applied for to the earlier Community figurative mark and the identical nature of the goods covered by those marks, there was a likelihood of confusion in the mind of the public in the European Union. In addition, the Opposition Division did not regard it as necessary to examine whether the earlier trade marks relied on by the opponent had been put to genuine use in the Community, within the meaning of Articles 15 and 50 of Regulation No 40/94, since its decision was based exclusively on the earlier Community figurative mark, which had been registered for less than five years and was therefore not subject to such a condition.
Ved skrivelse af 12. juli 2006 meddelte sagsøgeren Harmoniseringskontoret, at selskabet for så vidt angår registreringsansøgningen havde besluttet at begrænse antallet af varer, der henhører under klasse 25, således:
By letter of 12 July 2006, the applicant notified to OHIM, with regard to its application for registration, its decision to limit the list of the goods falling within Class 25, as follows:
»[…] i stedet for »Beklædningsgenstande, herunder støvler, sko og hjemmesko«, […] begrænses varerne til alene »Badekåber«, som selv henhører under klasse 25«.
‘… instead of “clothing, including boots, shoes and slippers”, … limit those goods to only ‘bath gowns’, themselves belonging to Class 25.’
Den 17. juli 2006 indgav sagsøgeren i henhold til artikel 57-62 i forordning nr. 40/94 en klage til Harmoniseringskontoret over Indsigelsesafdelingens afgørelse.
On 17 July 2006, the applicant filed a notice of appeal against the decision of the Opposition Division with OHIM, under Articles 57 to 62 of Regulation No 40/94.
Ved afgørelse af 25. januar 2007 (herefter »den anfægtede afgørelse«), som blev meddelt sagsøgeren den 29. januar 2007, annullerede Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret Indsigelsesafdelingens afgørelse, tillod registrering af det ansøgte varemærke for badekåber henhørende under klasse 25 og pålagde hver part at betale sine egne sagsomkostninger.
By decision of 25 January 2007 (‘the contested decision’), notified to the applicant on 29 January 2007, the Second Board of Appeal of OHIM set aside the decision of the Opposition Division, allowed the trade mark applied for to proceed to registration in respect of bath gowns falling within Class 25 and ordered each party to bear its own costs.
— Den anfægtede afgørelse annulleres delvist, for så vidt som der ved afgørelsen implicit er givet afslag på registrering af det ansøgte varemærke for varer, der henhører under klasse 24.
— annul in part the contested decision, in so far as it implicitly refuses registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24;
— Den anfægtede afgørelse stadfæstes, for så vidt som der ved afgørelsen er givet tilladelse til registrering af det ansøgte varemærke for badekåber, der henhører under klasse 25.
— uphold the contested decision, in so far as it allows registration of the trade mark applied for in respect of bath gowns falling within Class 25;
— Det pålægges Harmoniseringskontoret at foretage registrering af det ansøgte varemærke for varer, der henhører under klasse 24, og for badekåber, der henhører under klasse 25.
— order OHIM to proceed to registration of the trade mark applied for in respect of the goods falling within Class 24 and bath gowns falling within Class 25;