natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rådets direktiv 68/414/EØF af 20. december 1968 om forpligtelse for EØF’s medlemsstater til at opretholde minimumslagre af mineralolie og/eller mineralolieprodukter 12forpligter i artikel 1 medlemsstaterne til at holde lagrene af mineralolieprodukter på et niveau, der svarer til det indenlandske forbrug i mindst 90 dage. I henhold til artikel 2, tredje tankestreg, omfatter forpligtelsen også fuelolier (på tysk »Heizöle«, i andre sproglige udgaver »fuel oil«).
Article 1 of Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 imposing an obligation on Member States of the EEC to maintain minimum stocks of crude oil and/or petroleum products 12 obliges the Member States to maintain their stocks of petroleum products at a level corresponding to 90 days’ internal consumption.
Medlemsstaterne bemyndiges til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne, ratificere eller tiltræde protokollen af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 (i det følgende benævnt »protokollen om den supplerende fond«) på de i de nedenstående artikler fastsatte betingelser.
The Member States are hereby authorised to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, (the Supplementary Fund Protocol) subject to the conditions set out in the following Articles.
I denne beslutning forstås ved »de underliggende instrumenter« protokollen af 1992
In this Decision, the term “underlying instruments” shall mean the Protocol of 1992
Artikel 4 opfordrer derfor medlemsstaterne til at gøre sig til talsmænd for, at det bliver muligt for Fællesskabet at tiltræde protokollen: om ændring af den internationale konvention om det privatretlige ansvar for skader ved olieforurening 1969 og protokollen af 1992 om ændring af den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1971.
Article 4 therefore calls on the Member States to work towards allowing accession by the Community: to amend the International Convention on Civil Liability for Oil Pollution Damage, 1969 and the Protocol of 1992 to amend the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1971.
»Medlemsstaterne bestræber sig ved første givne lejlighed på at sikre, at protokollen om den supplerende fond og de underliggende instrumenter ændres, således at Fællesskabet kan blive kontraherende part.«
‘Member States shall, at the earliest opportunity, use their best endeavours to ensure that the Supplementary Fund Protocol, and the underlying instruments, are amended in order to allow the Community to become a Contracting Party to them.’
I denne beslutning forstås ved »medlemsstat« alle medlemsstater med undtagelse af Danmark.«
In this Decision, “Member State” means all the Member States with the exception of Denmark.’
Artikel 2 forpligter medlemsstaterne til inden for en rimelig frist at tiltræde protokollen om den supplerende fond, eller, for så vidt angår de i artikel 1, stk. 2, nævnte stater, denne protokol og de underliggende instrumenter.
Article 2 urges the Member States to accede to the Supplementary Fund Protocol as soon as possible or, in the case of the States mentioned in Article 1(2), to that Protocol and the underlying instruments.
Ifølge anden og tredje betragtning til beslutningen var beslutningen nødvendig, fordi visse bestemmelser i protokollen om den supplerende fond berører Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område 14og for så vidt falder under Fællesskabets enekompetence.
That Council Decision became necessary, according to the second and third re -citals in the preamble, because rules of the Supplementary Fund Protocol affect Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters 14and fall within the exclusive competence of the Community.
Fjerde betragtning til beslutningen lyder således:
The fourth recital in the preamble states:
III — De faktiske omstændigheder, hovedsagen og anmodningen om en præjudiciel afgørelse
III — Facts, main proceedings and reference for a preliminary ruling
Det italienske elektricitetsselskab ENEL indgik en kontrakt med Total international Ltd. om levering af fuelolie til Italien. Fuel-
The Italian electricity production company ENEL agreed a contract with Total
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 olien skulle forbrændes i et kraftværk med henblik på elproduktion.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Sagen verserer nu for Cour de cassation, der har anmodet Domstolen om en præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
The heavy fuel oil was to be used as combustible fuel in a power station for electricity production.
Fuelolie opstår, når man raffinerer råolie.
Heavy fuel oil is created when crude oil is refined.
Lettere bestanddele af råolien, der ved lave temperaturer kommer i en gasformig aggregattilstand, forarbejdes f.eks. til benzin eller fyringsolie.
Lighter elements of crude oil which pass into a gaseous state at low temperatures are processed into petrol or heating oil, for example.
Fuelolie er derimod tyktflydende ved normale temperaturer og skal opvarmes for at blive flydende.
Heavy fuel oil, on the other hand, is viscous at normal temperatures and must be warmed for it to become liquid.
»1) Skal fuelolie, som er et produkt, der er resultat af en raffineringsproces i overensstemmelse med brugerens krav, og som ifølge producenten skal sælges som brændsel, og som er nævnt i direktiv 68/414/EØF af 20. december 1968, som ændret ved direktiv 98/93/EF af 14. december 1998 om strategiske ressourcer og lagerpligt, kvalificeres som affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1 i direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975, som ændret ved direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 og kodificeret ved direktiv 2006/12/EF?
Can heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414/EEC of 20 December 1968 as amended by Direct ive 98/93/EC of 14 December 1998 relating to strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, be treated as waste within the meaning of Article 1 of Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 as amended by Directive 91/156/EEC of 18 March 1991 and codified by Directive 2006/12/EC?
Med henblik på at gennemføre kontrakten med ENEL solgte Total raffinage distribution, nu Total France, en bestemt mængde fuelolie til Total international Ltd., der chartrede tankskibet Erika til transport til havnen i Milazzo på Sicilien.
To fulfil the contract with ENEL, Total Raffinage Distribution, now Total France, sold a certain quantity of heavy fuel oil to Total International Ltd, which chartered the tanker Erika to transport it to the port of Milazzo in Sicily.
Dette tankskib forliste den 11. og 12. december 1999.
The ship sank on 11 and 12 December 1999.
En del af skibets last blev ledt ud i havet og forurenede dele af den franske Atlanterhavskyst, herunder arealer i Mesquer.
Some of its cargo was spilled into the sea and polluted stretches of the French Atlantic coastline, including areas of Mesquer.
I første omgang opfordrede Mesquer ved en kommunal beslutning Total-selska-berne til at bortskaffe det affald, der stammede fra skibet.
The Commune adopted an order putting the Total companies on formal notice to dispose of the waste from the ship.
Mesquer havde imidlertid også udgifter i forbindelse med arbejdet med oprydning og bortskaffelse af affald på kommunens område.
However, it also incurred expenditure in respect of the operations for cleansing the Commune’s territory and removing the pollution.
Mesquer sagsøgte Total France og Total international Ltd. (herefter »Total«) med påstand om erstatning af disse omkostninger.
It brought an action against Total France and Total International Ltd (‘Total’) for payment of those costs.
3) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende og det andet spørgsmål besvares bekræftende, skal producenten af fuelolien (Total raffinage) og/eller sælger og befragteren (Total international Ltd.) anses for at være producent og/eller indehaver af affald som omhandlet i artikel 1, litra b) og c), i direktiv 2006/12 ved anvendelsen af samme direktivs artikel 15, selv om produktet på tidspunktet for uheldet, som omformede det til affald, blev transporteret af tredjemand?«
Where the first question is answered in the negative and the second in the affirmative, can the producer of heavy fuel oil (Total Raffinage) and/or the seller and carrier (Total International Ltd) be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of Directive 2006/12 and for the purposes of applying Article 15 of that Directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party?
Det skal indledningsvis påpeges, at det ikke er den kodificerede udgaver af affaldsrammedirektivet, som også nævnes i anmodningen om en præjudiciel afgørelse, som skal anvendes på hændelserne i 1999, men derimod den udgaver, der gjaldt på daværende tidspunkt 19.
It should first be pointed out that the consolidated version of the Waste Framework Directive also mentioned in the order for reference does not apply to events from 1999, but the version that was applicable at that time. 19
A — Spørgsmålet, om anmodningen om en præjudiciel afgørelse kan antages til realitetsbehandling
A — Admissibility of the reference for a preliminary ruling
Under sagens behandling ved Domstolen dømte Tribunal de grande instance i Paris den 16. januar 2008 forskellige personer, herunder forskellige selskaber i Total-virk-somhedsgruppen, bøder som følge af Erikas forlis.
During the proceedings before the Court of Justice, on 16 January 2008 the Tribunal de grande instance de Paris (Regional Court, Paris) ordered various persons, including different companies in the Total Group, to pay fines as a result of the Erika accident.
Ifølge dommen skal de dømte yde erstatning på i alt cirka 192 mio. EUR til forskellige civile parter.
Under that judgment, those convicted had to pay damages amounting to around EUR 192 million to various civil parties to the proceedings.
Ved beregningen af erstatningen blev ydelserne fra fonden for erstatning af skader ved olieforurening fradraget 15.
In calculating the damages, the payments under the International Oil Pollution Compensation Fund were taken into account.
Mesquer skal modtage 500 000 EUR i erstatning for skade af kommunens omdømme 16. Tribunal de grande instance forkastede derimod et krav på 67 181,78 EUR i erstatning for skader, som fonden angiveligt ikke havde dækket, som værende ugrundet 17.
15Mesquer is to be awarded EUR 500 000 in compensation for damage to its reputation.
Ifølge Total er anmodningen om en præjudiciel afgørelse af hypotetisk karakter, da Mesquer allerede har opnået fuld erstatning og derfor ikke har nogen retlig interesse i hovedsagen.
Total considers the reference for a preliminary ruling to be hypothetical since Mesquer has already been compensated in full and there is therefore no legal interest in bringing proceedings in the main action.
Desuden gav Mesquer, da kommunen modtog betalingen, afkald på alle yderligere krav i forbindelse med denne skade.
Furthermore, on receipt of the payment Mesquer waived all further claims in relation to the damage.
Mesquer, Total, Kongeriget Belgien, Republikken Frankrig, Den Italienske Republik, Det Forenede Kongerige og Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg i henhold til artikel 23 i statutten for Domstolen.
Mesquer, Total, the Kingdom of Belgium, the French Republic, the Italian Republic, the United Kingdom and the Commission submitted written observations pursuant to Article 23 of the Statute of the Court of Justice.
Bortset fra Belgien og Italien deltog de pågældende parter også i de mundtlige forhandlinger den 22. januar 2008.
Apart from Belgium and Italy, they also took part in the hearing on 22 January 2008.
Med denne indsigelse har Total henvist til, at Domstolen med henblik på at efterprøve sin egen kompetence i særlige tilfælde er beføjet til at undersøge de omstændigheder, hvorunder den nationale domstol har forelagt sagen 20.
With this plea Total relies on the fact that in exceptional circumstances it is for the Court to examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
I henhold til fast retspraksis er det kun muligt at afvise en national rets anmodning om en præjudiciel afgørelse, når det klart fremgår, at den af den nationale
20The Court has consistently held that it is possible to refuse a request by a
15 — Dom af 16.1.2008 fra Tribunal de grande instance de Paris (9934895010, s. 236), citeret på grundlag af http://www.fortunes-de-mer.com/documents%20pdf/jurisprudence/Arrets/7%20TC%20Paris%2016012008%20Erika.pdf
15 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (9934895010, p. 236), quoted from http:// www.fortunes-de-mer.com/documents%20pdf/ jurisprudence/Arrets/7%20TC%20Paris%2016012008%20 Erika.pdf.
19 — Jf. dom af 10.5.2007, sag C-252/05, Thames Water Utilities, Sml. I, s. 3883.
19 — Case C-252/05 Thames Water Utilities [2007] ECR I-3883.
20 — Dom af 13.7.2006, forenede sager C-295/04 — C-298/04, Manfredi m.fl., Sml. I, s. 6619, præmis 27.
18 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
16 — Ibid., s. 245 og 274.17 — Ibid., s. 245.18 — Ibid., s. 228.
20 — Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 27.
Kun en national ret kan bedømme virkningen af det afkald på at gøre yderligere krav gældende, som Total påstår, Mesquer har givet.
Only a national court can assess the effect of the waiver of further claims asserted by Total.
Da den nationale ret må have haft kendskab til det påståede afkald, kan man gå ud fra, at det ikke er til hinder for søgsmålet.
Since the alleged waiver must have been known to the referring court, it must be assumed that it did not preclude the action.
retsinstans ønskede fortolkning af fællesskabsretten savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, når problemet er af hypotetisk karakter, eller når Domstolen ikke råder over de faktiske og retlige oplysninger, som er nødvendige for, at den kan foretage en saglig korrekt besvarelse af de stillede spørgsmål 21.
national court only where it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical and the Court does not have before it the factual or legal ma -terial necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
Bortset fra sådanne tilfælde er Domstolen principielt forpligtet til at træffe afgørelse om præjudicielle spørgsmål, der vedrører fortolkningen af bestemmelser i fællesskabsretten 22.
21 With the exception of these cases, the Court of Justice is in principle bound to give a ruling on questions concerning the interpretation of provisions of Community law. 22
Der kunne også være tvivl om, hvorvidt den nationale sag skal antages til realitetsbehandling, fordi Tribunal de grande instance har truffet afgørelse om Mesquers krav mod andre selskaber i virksomhedsgruppen Total som følge af forliset.
Doubts as to the admissibility of the action before the national court could also be linked to the fact that the Tribunal de grande instance has given a ruling on Mesquer’s claims against other companies in the Total Group in connection with the accident.
Om dette forhold betyder, at den foreliggende sag ikke kan realitetspåkendes, fordi der allerede er anlagt sag ved en anden retsinstans, kan imidlertid kun afgøres af den kompetente nationale ret, ikke af Domstolen.
However, the question whether this constitutes a procedural bar for the present proceedings on account of lis alibi pendens cannot be decided by the Court of Justice, but only by the competent national court.
I modsætning til f.eks. spørgsmål om fællesskabsretten, der kan få en anmodning om en præjudiciel afgørelse til at virke, som om den er af hypotetisk karakter, skal spørgsmålet, om der består en retlig interesse i hovedsagen, principielt kun efterprøves af den nationale ret.
Unlike, for example, questions of Community law which may make a reference for a preliminary ruling appear to be hypothetical wholly or in part, the question whether there is a legal interest in bringing proceedings in the main action may be examined in principle only by the national court.
Inden for rammerne af den præjudicielle sag for Domstolen skal der således stilles særlig store krav til indsigelser mod resultatet af denne efterprøvelse.
In the context of preliminary ruling proceedings before the Court of Justice, particularly high requirements must therefore be imposed on pleas raised against the result of that examination.
Det kan derfor ikke fastslås, at hovedsagen eller anmodningen om en præjudiciel afgørelse er af hypotetisk karakter.
It cannot therefore be stated that the main proceedings or the reference for a preliminary ruling are hypothetical in nature.
Anmodningen om en præjudiciel afgørelse skal derfor antages til realitetsbehandling.
Consequently, the reference for a preliminary ruling is admissible.
B — Det første spørgsmål — spørgsmålet, om fuelolie er affald
B — The first question — Nature of heavy fuel oil as waste
Efter den målestok kan Totals argumenter ikke fremkalde tvivl om, hvorvidt anmodningen om en præjudiciel afgørelse skal antages til realitetsbehandling.
With this in mind, Total’s arguments do not call into question the admissibility of the reference for a preliminary ruling.
Mesquer forlanger ikke kun ydelser, som kommunen efter sigende allerede har modtaget, men kræver også Total kendt erstatningspligtig.
Mesquer is claiming not only payments which it has allegedly already received, but is also seeking a declaration that Total is liable in principle to pay damages.
Denne konstatering omfatter potentielt også skader, der først opstår i fremtiden.
Such a declaration would also cover damage which did not occur until the future.
22 — Jf. Bosmann-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 21, præmis 59, og IATA og ELFAA-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 21, præmis 24.
22 — See Bosman (paragraph 59) and IATA and ELFAA (paragraph 24), both cited in footnote 21.
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om fuelolie som et produkt, der er resultat af en raffineringsproces i overensstemmelse med brugerens krav og ifølge producenten skal sælges som brændsel, og som er nævnt i direktivet
With the first question the referring court seeks to ascertain whether heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in the directive relating to strategic resources to which a stock-holding
COMMUNE DE MESQUER om strategiske ressourcer og lagerpligt 23, skal anses for affald i henhold til artikel 1 i affaldsrammedirektivet.
COMMUNE DE MESQUER obligation attaches, 23 can be treated as waste within the meaning of Article 1 of the Waste
Det afgørende er derimod, om indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med en genstand 26.
The crucial factor is whether the holder discards or intends or is required to discard an item.
Begrebet »affald« i affaldsrammedirektivet skal i denne forbindelse ikke fortolkes snævert 27.
26 The concept of ‘waste’ within the meaning of the Waste Framework Directive cannot be interpreted restrictively. 27
Lad mig indledningsvis bemærke, at der i det følgende ikke kan tages hensyn til Mesquers påstand om, at fuelolien er et stof af anden — dårligere — kvalitet end hidtil antaget, idet der er tale om meget giftige restprodukter, der har andre viskositetsværdier end de påbudte.
First of all, it should be pointed out that no further consideration can be given to Mesquer’s argument that heavy fuel oil is a substance with a different — lower — quality than previously assumed, that is to say highly toxic production residues with different viscosity values than those prescribed.
Det tilkommer nemlig ikke Domstolen at afklare de faktiske omstændigheder inden for rammerne af en præjudiciel forelæggelse 24.
It is not for the Court of Justice to clarify the facts in preliminary ruling proceedings.
Muligvis er endda allerede Cour de cassation i sin egenskab af revisionsankeinstans udelukket fra at foretage en yderligere afklaring af de faktiske omstændigheder.
24 The referring court, the Cour de Cassation, as the court of appeal, may also be prevented from clarifying the facts further.
Da anmodningen om en præjudiciel afgørelse vedrører fuelolie, som opfylder købers krav, er det følgelig denne antagelse, der skal lægges til grund for den følgende efterprøvelse.
Since the reference for a preliminary ruling relates to heavy fuel oil which meets the buyer’s specifications, this assumption must therefore be taken as the basis for any further consideration.
Med første spørgsmål skal det således afklares, om indehaveren skilte sig af med eller agtede eller var forpligtet til at skille sig af med fuelolien, da den stadig befandt sig på tankskibet.
The first question therefore seeks to clarify whether the holder discarded or intended or was required to discard the heavy fuel oil when it was still in the tanker.
At et stof transporteres i et skib er ikke i sig selv hverken led i eller et indicium for en sådan proces.
Transportation of a substance in a tanker is per se neither part of the discarding process nor evidence thereof.
Der kan derfor ikke være tale om, at man derved havde afsluttet en proces, hvorved man skilte sig af med den.
There is therefore no question of a completed discarding operation.
I henhold til artikel 1, litra a), i affaldsrammedirektivet omfatter udtrykket »affald« ethvert stof eller enhver genstand, som henhører under en af kategorierne i bilag I, og som indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med.
Under Article 1(a) of the Waste Framework Directive the concept of ‘waste’ covers any substance or object in the categories set out in Annex I which the holder discards or intends or is required to discard.
Både det nævnte bilag og det europæiske affaldskatalog præciserer og eksemplificerer denne definition ved at opstille lister over stoffer og genstande, der kan anses for affald.
That annex and the European Waste Catalogue clarify and illustrate that definition by providing lists of substances and objects
27 — Jf. dom af 15.6.2000, forenede sager C-418/97 og C-419/97, ARCO Chemie Nederland m.fl., Sml. I, s. 4475, præmis 37-40, Palin Granitdommen, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 23, af 7.9.2004, sag C-1/03, Van de Walle m.fl., Sml.
24 — Joined Cases C-482/01 and C-493/01 Orfanopoulos and Oliveri [2004] ECR I-5257, paragraph 42, and Case C-246/04 Turn- und Sportunion Waldburg [2006] ECR I-589, paragraph 21.
Mesquer har støttet sin påstand om, at fuelolien er affald, på den antagelse, at der er tale om et restprodukt fra en produktion.
Mesquer bases its position that heavy fuel oil is waste on the assumption that it is a production residue.
Et restprodukt fra en produktion er et produkt, der ikke som sådan er fremstillet med henblik på en senere anvendelse 32.
A production residue is a product which is not itself wanted for subsequent use.
Hvis indehaveren ikke uden forudgående forarbejdning på økonomisk fordelagtig måde kan genbruge produktet, anses det for at være en byrde, som indehaveren vil »skille sig af med«, og er derfor principielt affald 33.
32If the holder cannot economically reuse that product without prior processing, it is a burden which the holder seeks to discard and is therefore essentially waste. 33