natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen forklarede i Eridania-dommen 32, at før denne forordning blev vedtaget, var det bestemt, at der skulle indføres en fællesskabsordning for finansiering af omkostningerne ved afsætning af overskud.
31The Court explained in Eridania 32that before that regulation was adopted provision was made for a Community system for financing the costs of disposing of surpluses.
Efter denne tidligere ordning blev disse omkostninger båret inden for visse grænser af producenterne
Under that earlier system, such costs were borne within certain limits by producers as a whole by means of a production levy whilst the remainder was
Efter min opfattelse går spørgsmålet reelt ud på, om man anlægger en bredere betragtning og betragter det formål, som beregningen til syvende og sidst har, eller en mere snæver betragtning og betragter beregningens individuelle bestanddele.
It seems to me that, essentially, the question comes down to whether one takes a broader approach, looking at the ultimate objective of the calculation, or a narrower approach, looking at the individual components of the calculation.
I det førstnævnte tilfælde ville formålet selvfinansiering synes at støtte den opfattelse, at kun sukker, der er eksporteret i forarbejdede produkter, for hvilke der er blevet fremsat krav om og sket udbetaling af eksportrestitutioner, bør tages i betragtning.
In the former case, the objective of self-financing would seem to support the view that only sugar exported in processed products in respect of which export refunds have been claimed and paid should be taken into account. Otherwise the knock-on effect is that the ‘overall loss’ is artificially inflated and the production levies are therefore higher.
I modsat fald vil kædereaktionen være den, at det »samlede
In the latter case, the clear wording of the provisions would lead to
30 — Den tyske regering har henvist til Eridania-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 26, præmis 19.
30 — The German Government refers to Eridania, cited in footnote 26, paragraph 19.
31 — Nævnt ovenfor i fodnote 9.32 — Nævnt ovenfor i fodnote 26.
31 — Cited in footnote 9.32 — Cited in footnote 26.
Ved forordning nr. 1785/1981 blev den ordning indført, som ligger til grund for de nugældende bestemmelser.
Regulation No 1785/1981 introduced the system which underlies the present arrangements.
Ordlyden af ellevte betragtning til forordning nr. 1785/1981 er faktisk i det væsentlige identisk med ordlyden af niende betragtning til grundforordningen.
Indeed, the wording of the 11th recital in the preamble to Regulation No 1785/1981 is in its essentials identical to that of recital 9 in the preamble to the basic regulation.
Denne betragtning, sammenholdt med de øvrige betragtninger, der er nævnt i punkt 7 ovenfor, gør det efter min mening klart, at det væsentligste formål med produktionsafgiften efter den ordning, der har været gældende fra 1981, er at sikre, at producenterne bærer omkostningerne ved afsætning af overskudsproduktion.
That recital, together with the other recitals set out in point 7 above, makes it clear in my view that the overriding aim of the production levy under the post-1981 system is to ensure that producers bear the costs of disposing of surplus production.
I dommen fastslog den, at »kvoteordningen […] sikrer […] afsætningen af de fastsatte mængder i kraft af en finansieringsordning for afsætningsomkostninger, som afholdes solidarisk af samtlige producenter.
In its judgment it stated that ‘the quota system … provides for the disposal at guaranteed prices of qualifying quantities by means of a system for financing the costs of disposal, which are borne jointly by all the producers.
Denne finansieringsordning er opbygget således, at der for A-kvoten, som repræsenterer forbruget på hjemmemarkedet, kun opkræves en ubetydelig afgift, mens B-kvoten, som hovedsageligt er bestemt til eksport, belægges med en langt højere afgift, som skal kunne finansiere de nødvendige restitutioner og samtidig anspore til at begrænse produktionen« 33.
That financing system is designed in such a way that the A quota, which represents internal consumption, attracts only a minimal levy whereas the B quota, which is mainly for export, is subject to a much higher levy in order to finance the necessary refunds whilst discouraging production’. 33
11. betragtning til grundforordningen henviser desuden til det princip, at producenterne bør bære det fulde finansielle ansvar for de tab, der hvert produktionsår opstår. Dette synes at understrege, at der er tale om faktiske tab.
Recital 11 in the preamble to the basic regulation moreover refers to the principle that producers should bear full financial responsibility for the losses incurred each marketing year.
Denne udtalelse citeres af den forelæggende ret i Jülich-sagen og af den tyske regering i begge sager til støtte for den opfattelse, at formålet med produktionsafgiften ikke blot er, at producenterne skal bære omkostningerne ved afsætning, men også at anspore til at begrænse produktionen.
That statement is cited by the referring court in Jülich and by the German Government in both cases in support of the view that the aim of the production levy is not simply for producers to bear the cost of disposal but also to discourage production.
I Eridania-sagen blev Domstolen spurgt, om produktionsafgiften var i strid med forbuddet mod forskelsbehandling, fordi de samlede afgifter i forbindelse med finansieringen af kvoteordningen blev beregnet
In Eridania the Court was asked whether the production levy was contrary to the
33 — Præmis 19 (min fremhævelse).
33 — Paragraph 19 (emphasis added).
Efter min mening er det imidlertid klart, at den formulering, som Domstolen har anvendt, er forenelig med den opfattelse, at hovedformålet er producenternes selvfinansiering.
It seems clear to me, however, that the formulation used by the Court is consistent with the view that the principal aim is for self-financing by producers.
anvendes i den kemiske industri 37.
chemical industry.
Artikel 15, stk. 6, bestemmer, at alle tab som følge af ydelse af produktionsrestitutioner medregnes ved konstateringen af det samlede tab, der er nævnt i stk. 1, litra e).
37 Article 15(6) requires all losses resulting from the grant of such production refunds to be taken into account when calculating the overall loss referred to in paragraph 1(e).
Produktionsrestitutioner indgår derfor kun i ligningen, når de faktisk er blevet udbetalt.
Production refunds therefore enter the equation only where they have in fact been granted.
Det fremgår også af opbygningen af grundforordningens artikel 15, at hovedformålet er selvfinansiering.
It is also apparent from the scheme of Article 15 of the basic regulation that the principal aim is self-financing.
Artikel 15, stk. 3, bestemmer, at basisproduktionsafgiften skal fastsættes ved at dividere det forventede samlede tab med den forventede mængde A- og B-sukker, der produceres i det løbende produktionsår, med et loft 34.
Article 15(3) provides that the basic production levy is to be determined by dividing the foreseeable overall loss by the estimated production of A and B sugar attributable to the current marketing year, subject to a cap.
Hvis den således beregnede produktionsafgift imidlertid »ikke gør det muligt fuldstændigt at dække det […] samlede tab«, bestemmer artikel 15, stk. 4, at der beregnes en yderligere afgift på produktionen af B-sukker, igen med et loft 35.
34 If however the production levy so calculated does ‘not fully cover the overall loss’, Article 15(4) provides for the calculation of a further levy on the production of B sugar, again subject to a cap.
Hvis det viser sig, at »der […] er fare for, at det samlede forventede tab […] ikke kan dækkes af det forventede provenu af disse afgifter« på grund af de to lofter, bestemmer artikel 15, stk. 5, at der skal ske yderligere justering med et yderligere loft 36.
35 Again, should it appear that the foreseeable overall loss ‘is unlikely to be covered by the expected proceeds from the levies’ because of the two caps, Article 15(5) provides for further adjustment, subject to a further cap. 36
Denne fortolkning støttes endvidere af grundforordningens bestemmelser om produktionsrestitutioner for sukker, der
That interpretation is furthermore borne out by the treatment in the basic regulation of production refunds on sugar used in the
Efter min opfattelse er det eneste overbevisende argument imod den fortolkning, som jeg foreslår, at den er ensbetydende med, at sukker, der eksporteres i forarbejdede
It seems to me that the only convincing argument against the interpretation I am proposing is that it amounts to regarding sugar exported in processed products in respect of which no export refunds have been
produkter, for hvilke der ikke er betalt eksportrestitutioner, anses for sukker, der er »afsat til forbrug i Fællesskabet« som omhandlet i grundforordningens artikel 15, stk. 1, litra b).
38 paid as sugar ‘disposed of for consumption within the Community’ within the meaning of Article 15(1)(b) of the basic regulation.
Det er klart, at dette ikke er udtrykkets naturlige mening.
That is clearly not a natural meaning of the phrase.
Kommissionen har i Saint-Louis Sucresagen henvist til retspraksis, hvori det antages, at fællesskabslovgiver på området for den fælles landbrugspolitik har et vidt skøn, der modsvarer det politiske ansvar, som lovgiver tillægges ved artikel 34 EF — 37 EF.
The Commission has referred in Saint Louis Sucre to caselaw holding that the Community legislature enjoys a wide discretionary power in matters concerning the common agricultural policy, corresponding to the political responsibilities given to it by Articles 34 to 37 EC.
Følgelig skal domstolskontrollen begrænses til en undersøgelse af, om den pågældende foranstaltning er behæftet med åbenbare fejl eller magtfordrejning, eller om den pågældende myndighed åbenbart har overskredet grænserne for sit skøn 39.
Consequently, judicial review must be limited to verifying that the measure in question is not vitiated by any manifest error or misuse of powers and that the authority concerned has not manifestly exceeded the limits of its power of assessment. 39
Imidlertid må det erindres, at begrebet »sukker […] der er afsat til forbrug i Fællesskabet«, ikke har nogen selvstændig betydning.
However, it must be borne in mind that the notion of ‘sugar … disposed of for consumption within the Community’ has no independent significance.
Det er blot en etiket, der sættes på et mellemtrin i beregningen af det »overskud, der kan udføres«.
It is merely a label attached to an intermediate step in calculating the ‘exportable surplus’.
Den betydning, som normalt måtte tillægges denne etiket i andre sammenhænge, er derfor ikke særlig vigtig.
The meaning that might normally be given to that label in other contexts is therefore not particularly important.
Domstolen har faktisk truffet afgørelse i overensstemmelse hermed.
The Court has indeed ruled to that effect.
Dette giver imidlertid ikke fællesskabslovgiver carte blanche på landbrugsområdet.
That does not however give the Community legislature carte blanche in the agricultural sector.
Domstolen har ikke udelukket domstolsprøvelse af institutionernes udøvelse af deres vide skøn.
The Court has not excluded judicial review of the institutions’ exercise of their wide discretionary powers.
Hvis en sådan prøvelse skal have nogen værdi, må det være muligt for Domstolen at gribe ind, når beregningsmetoden for en produktionsafgift,
If such review is to be of any value, it must be possible for the Court to intervene when, as in the present cases, the method of calculation of a produc-
38 — Et alternativ ville være at anse den oprindelige forarbejdning af sukker til forarbejdede produkter for at være ensbetydende med afsætning af dette sukker i Fællesskabet, men dernæst at modificere den fortolkning således, at når der er betalt eksportrestitutioner for det sukker, der anvendes i forarbejdningen, har denne forarbejdning alligevel ikke været afsætning inden for Fællesskabet. Denne fortolkning forekommer mig at være mere kunstig og derfor mindre attraktiv end den fortolkning, som jeg foreslår.
38 — An alternative would be to regard the original processing of sugar into processed products as amounting to disposal of that sugar within the Community but then to qualify that interpretation so that where export refunds were paid on the sugar used in the processing, that processing was not after all disposal within the Community.
Hvis det alligevel måtte blive anset for væsentligt at nå til en fortolkning af »sukker […] der er afsat til forbrug i Fællesskabet«, som er forenelig med begrebets bredere sammenhæng, mener jeg, at det er muligt.
If it were none the less regarded as essential to arrive at an interpretation of ‘sugar … disposed of for consumption within the Community’ which is reconcilable with its broader context, I consider that that can be done.
Løsningen er efter min mening at anse sukker, som eksporteres uden omkostninger for Fællesskabet — herunder sukker, der eksporteres i forarbejdede produkter, for hvilke der ikke er betalt eksportrestitutioner — for at være ensbetydende med sukker, der er afsat til forbrug i Fællesskabet.
The solution, in my view, is to regard sugar exported at no cost to the Community — including sugar exported in processed products in respect of which no export refunds have been paid — as tantamount to sugar disposed of for consumption within the Community.
Denne fortolkning er efter min mening, skønt den er noget kunstig, nødvendig for
That interpretation, while somewhat contrived, seems to me to be
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — FORENEDE SAGER C-5/06 OG C-23/06 – C-36/06 skal alle udførsler tages i betragtning, herunder dem, for hvilke der ikke er betalt eksportrestitutioner, eller om udførsler, for hvilke der ikke er betalt eksportrestitutioner, tværtimod skal udelades af beregningen.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 tion levy intended to be a means by which producers bear the cost to the Community of disposing of surplus production manifestly leads to overcharging, thereby placing a disproportionate burden on the producers.
der har til formål at være et middel til, at producenterne bærer omkostningerne for Fællesskabet ved afsætning af overskudsproduktion, som i disse sager åbenbart fører til en for høj afgift og således lægger en uforholdsmæssig byrde på producenterne.
essentially whether Article 15 of the basic regulation requires that, when determining the average loss per tonne of sugar, all exports, including those in respect of which no export refunds were paid, are to be taken into account, or whether on the contrary exports in respect of which no export refunds were paid should be left out of the calculation.
Jeg er derfor af den opfattelse, at når det overskud, der kan udføres, fastsættes, bør der kun tages hensyn til de udførselsmængder sukker, for hvilke der faktisk er betalt eksportrestitutioner.
I am accordingly of the view that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar in respect of which export refunds have actually been paid.
Der er enighed om, at gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 4, ikke afspejler denne fortolkning.
It is common ground that Article 6(4) of the implementing regulation does not reflect that interpretation.
Det følger heraf, at denne bestemmelse ligesom forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004 for så vidt er ugyldig.
It follows that that provision, together with Regulations Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004, is to that extent invalid.
Fastsættelse af det gennemsnitlige tab
Determination of the average loss
Man vil erindre, at i henhold til grundforordningens artikel 15 er det samlede tab, som er bestemmende for produktionsafgiftssatsen, resultatet af det overskud, der kan udføres, og det gennemsnitlige tab pr. ton.
It will be recalled that in accordance with Article 15 of the basic regulation the overall loss, which determines the rate of the production levy, is the product of the exportable surplus and the average loss per tonne.
Det gennemsnitlige tab pr. ton er forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samlede afgiftsbeløb divideret med den samlede eksportforpligtelsestonnage, der skal opfyldes i de pågældende produktionsår.
The average loss per tonne is the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies divided by the total tonnage of export obligations to be fulfilled that marketing year.
Gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 5, definerer eksportforpligtelser, der skal opfyldes i det indeværende produktionsår, som, i det væsentlige, alt sukker, der skal eksporteres i uforarbejdet stand med eksportrestitutioner 40fastsat ved licitation for det pågældende produktionsår, eller på grundlag af eksportlicenser udstedt i løbet af det pågældende produktionsår, og de samlede anslåede udførsler af sukker i form af forarbejdede produkter med eksportrestitutioner 41fastsat herfor i det pågældende produktionsår, idet de omhandlede mængder fordeles ligeligt over hele produktionsåret.
Article 6(5) of the implementing regulation defines export obligations to be fulfilled during the current marketing year as, essentially, all sugar to be exported in the natural state with export refunds 40 fixed by tenders opened in respect of that marketing year or on the basis of export licences issued during that marketing year and all foreseeable exports of sugar in the form of processed products with export refunds 41fixed for that purpose during that marketing year, such quantities being spread evenly over the marketing year.
40 — Jf. ovenfor, fodnote 15.41 — A.st.
40 — See footnote 15.41 — Ibid.
Det tredje spørgsmål i Jülich-sagen og det andet spørgsmål i Saint-Louis Sucresagen går i det væsentlige ud på, om grundforordningens artikel 15, kræver, at når det gennemsnitlige tab pr. ton sukker fastsættes,
The third question in Jülich and the second question in Saint Louis Sucre asks
Sagsøgerne og den franske regering har gentaget, at ved beregningen af det samlede tab bør sukker, som ikke har forårsaget noget tab for Fællesskabet, udelukkes fra det overskud, der kan udføres, som er et af elementerne i denne beregning.
The applicants and the French Government repeat that, in calculating the overall loss, sugar which has caused no loss to the Community should be excluded from the exportable surplus, one of the elements in that calculation.
Såfremt Kommissionen foretog beregningen på dette grundlag, ville det være logisk, at den udelukkede sådant sukker, også når den beregnede det gennemsnitlige tab, som er det andet element. Kommissionen gør nu dette.
If the Commission worked on that basis, it would be logical for it to exclude such sugar also when calculating the average loss, the other element.
Dette spørgsmål er blevet rejst subsidiært, nemlig for det tilfælde, at Domstolen fastslår, at alt sukker, der eksporteres i forarbejdede produkter, skal tages i betragtning ved beregningen af det samlede tab.
This question has been raised in the alternative, namely in the event that the Court rules that, in calculating the overall loss, all sugar exported in processed products should be taken into account.
Såfremt Kommissionen i så fald ikke ved beregningen af det gennemsnitlige tab også tager alt sukker i betragtning, der eksporteres i forarbejdede produkter, uanset om der er betalt eksportrestitutioner, vil beregningen blive fordrejet, da det tal for udførsler, der anvendes til at beregne det overskud, der kan udføres, vil være højere end det, der anvendes ved beregningen af det gennemsnitlige tab.
In that case, if the Commission does not also take into account, in calculating the average loss, all sugar exported in processed products, whether or not export refunds have been paid, the calculation will be distorted since the figure for exports used to calculate the exportable surplus will be higher than that used to calculate the average loss.
Dette ville være i strid med proportionalitetsprincippet, da det gennemsnitlige tab ville blive kunstigt oppustet og således ikke afspejle det faktiske gennemsnitlige tab ved alle de udførsler, der tages i betragtning ved beregningen af det samlede tab.
That would be contrary to the principle of proportionality, since the average loss would be artificially inflated and thus not reflect the actual average cost of all the exports taken into account in calculating the overall loss.
Kommissionen har anført, at Rådet udtrykkeligt har anvendt udtrykket »eksportforpligtelser«, og ikke »udførselsmængder« i grundforordningens artikel 15, stk. 1, litra d).
The Commission notes that the Council expressly used the term ‘export obligations’ and not ‘quantities exported’ in Article 15(1) (d) of the basic regulation.
Udtrykket »forpligtelser« hviler på den antagelse, at udførsler støttes af fællesskabsforanstaltninger, nemlig i denne sag eksportrestitutioner.
The term ‘obligations’ assumes that exports have the support of Community measures, namely in the present case export refunds.
Da formålet med at beregne det gennemsnitlige tab desuden er at fastlægge omkostningerne pr. enhed overskudssukker, der er til rådighed på markedet, bør kun de mængder, for hvilke der er båret en reel afsætningsomkostning, inkluderes i fastsættelsen af denne omkostning.
Moreover, since the objective of calculating the average loss is to determine the cost per unit of surplus sugar available on the market, in determining that cost only the quantities in respect of which a genuine disposal cost has been borne should be included.
Den græske og den italienske regering har ikke afgivet indlæg om fortolkningen af det gennemsnitlige tab.
The Greek and Italian Governments make no submissions on the interpretation of average loss.
Den tyske regering har anført, at såfremt det overskud, der kan udføres, fastsættes på grundlag af alle udførsler, mens
The German Government submits that, if the exportable surplus is determined on the
Artikel 15, stk. 1, litra d), definerer det gennemsnitlige tab eller den gennemsnitlige indtægt som forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samlede afgiftsbeløb
Article 15(1)(d) defines the average loss or revenue as the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies divided by the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — FORENEDE SAGER C-5/06 OG C-23/06 – C-36/06
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 marketing year.
Jeg har allerede forklaret, hvorfor jeg finder, at når det overskud, der kan udføres, beregnes, bør sukker indeholdt i eksporterede forarbejdede produkter kun tages i betragtning, når der er betalt eksportrestitutioner for det.
I have already explained why I consider that, when calculating the exportable surplus, sugar contained in exported processed products should be taken into account only when it has benefited from export refunds.
Der er enighed om, at logikken kræver, at hvis det er tilfældet, bør det andet element i fastsættelsen af det anslåede samlede tab, nemlig det gennemsnitlige tab, ligeledes kun fastsættes under hensyntagen til sukker, eksporteret i forarbejdede produkter, såfremt i forhold til den samlede eksportforpligtelsestonnage, der skal opfyldes i det indeværende produktionsår.
It is common ground that logic dictates that, if that is so, the other element in determining the estimated overall loss, namely the average loss, should similarly take into account sugar exported in processed products only when it has benefited from export refunds.
Af de ovenfor anførte grunde er jeg af den opfattelse, at de spørgsmål, der er forelagt af Finanzgericht Düsseldorf i sag C-5/06, bør besvares således:
For the reasons given above, I am of the view that the questions referred by the Finanzgericht Düsseldorf in Case C-5/06 should be answered as follows: