natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bemærkes, at ordlyden af artikel 3, stk. 2, første led, i forordning nr. 1251/70 i den franske
Under Article 4(1) of Regulation No 1251/70, the continuity of residence required by the first indent of Article 3(2) thereof is not affected by temporary absences not exceeding a total of three months per year.
For det andet skal den pågældende periode på to år være »uafbrudt«.
Conversely, it follows that longer absences terminate the period of continuous residence.
I henhold til artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 1251/70 berøres den i forordningens artikel 3, stk. 2, første led, fastsatte uafbrudte opholdsperiode ikke af midlertidigt fravær, der ikke overstiger i alt tre måneder pr. år. Heraf følger modsætningsvis, at længere
By its first question, the referring court is asking, in essence, whether the first indent of Article 3(2) of Regulation No 1251/70 is to be interpreted as meaning that the period of two years' residence required by that provision must immediately precede the worker's date of death
For det tredje relaterer udtrykket »uafbrudt« i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 1251/70 ligeledes til et ophold af en vis mindste varighed, der ligger umiddelbart forud for den begivenhed, i medfør af hvilken arbejdstageren erhverver ret til at blive boende på værtsmedlemsstatens område.
Thirdly, in Article 2(1) (a) and (b) of Regulation No 1251/70, the word 'continuous' refers also to a minimum period of residence taking place immediately before the event which gives rise to the worker's right to remain in the territory of the host Member State.
»Artikel 3, stk 2, første led i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1251/70 af 29. juni 1970 om arbejdstageres ret til at blive boende på en medlemsstats område efter at have haft beskæftigelse dér skal fortolkes således, at den periode med to års uafbrudt ophold, der er fastsat i denne bestemmelse, skal ugge umiddelbart forud for det tidspunkt, hvor arbejdstageren afgår ved døden.«
'On a proper construction of the first indent of Article 3(2) of Commission Regulation (EEC) No 1251/70 of 29 June 1970 on the right of workers to remain in the territory of a Member State after having been employed in that State the period of two years' continuous residence required by that provision must immediately precede the worker's death.'
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fFemte Afdeling) den 16. maj 2002.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 May 2002.
»EUGFL — regnskabsafslutning — regnskabsårene 1996-1998 — eksportrestitutioner —frugt og grøntsager« (Sjette Afdeling)
The rights acquired by the worker as a result of a two-year period of residence remain unaffected in the event of absences from the host Member State exceeding the permitted annual period of three months laid down by Article 4(1) (which, in the case of an established position, only lead to an interruption of the continuous residence in that host State) provided, by analogy with Article 5, they do not exceed two years.
Den Hellenske Republik har nedlagt påstand om annullation af den anfægtede beslutning, for så vidt som Kommissionen heri har afvist at lade EUGFL afholde følgende udgifter:
In the event of subsequent interruptions of residence, the right to retain the benefit of past periods of continuous residence is subject to a time-limit of two years.
339 028 666 GRDforeksportrestitutioner på grund af utilstrækkelig kontrol med eksporterede varer
The rights acquired as a result of past periods of residence lapse in the event of interruptions of residence exceeding two years.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 27. april 2000 har Den Hellenske Republik anlagt sag med påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2000/216/EF af 1. marts 2000 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering, for så vidt som den vedrører Den Hellenske Republik.
The family members of a deceased worker may claim the benefit of Article 3(2) if the worker acquired an established right by way of at least two years' continuous residence and did not lose this right as a result of an interruption of residence exceeding two years.'
659 967 504 GRD for frugt og grøntsager på grund af utilstrækkelig kontrol og mangler ved behandlingen af sagerne vedrørende rydning af fersken- og nektarintræer
GRD 659 967 504 in respect of fruit and vegetables, for deficiencies in the checks and for inadequacies in the management of the files relating to the grubbing-up of peach trees and nectarine trees;
1 966 954 869 GRD for frugt og grøntsager på grund af utilstrækkelig kontrol og manglende overholdelse af den minimumspris, der skal betales producenterne i forbindelse med forarbejdning af ferskner.
GRD 1 966 954 869 in respect of fruit and vegetables, for deficiencies in the control system and for non-compliance with the minimum price payable to producers in connection with the processing of peaches.
Det hedder i domskonklusionen:
GRD 339 028 666 in respect of export
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 16. april 2002.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 16 April 2002.
Gofkid er indehaver af ord- og figurvaremærket Durffee, der er registreret i Tyskland på et senere tidspunkt end varemærket Davidoff.
Case C-292/00 Davidoff & Cie SA, Zino Davidoff SA ν Gofkid Ltd Approximation of laws 9 January 2003
Med det første spørgsmål spørger den forelæggende ret nærmere bestemt, om direktivets artikel 4, stk. 4, litra a), og artikel 5, stk. 2, skal fortolkes således, at de overlader medlemsstaterne beføjelsen til at fastsætte en særlig beskyttelse for et registreret varemærke, der er renommeret, såfremt det yngre varemærke eller tegn, der er identisk med eller ligner dette registrerede varemærke, skal bruges eller bliver brugt for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art som dem, der er dækket af de registrerede varemærke.
Preliminary ruling (Directive 89/104/EEC — Articles 4(4) (a) and 5(2) - Trade marks with a reputation Protection against use of a sign in respect of identical or similar products or services) (Sixth Chamber) silversmith's and goldsmith's items, precious stones, watches and time-measuring instruments.
Det skal indledningsvis bemærkes, at det forelagte spørgsmål i det følgende alene vil blive behandlet i relation til direktivets artikel 5, stk. 2, men at den fortolkning, der vil blive fastslået som resultat af denne behandling, finder tilsvarende anvendelse på direktivets artikel 4, stk. 4, litra a).
By order of 27 April 2000 the Bundesgerichtshof referred for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 4(4)(a) and 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks.
Davidoff har anlagt sag mod Gofkid ved de tyske domstole med påstand om, at det dels pålægges dette selskab under trussel om bøde at undlade erhvervsmæssig benyttelse af varemærket Durffee, dels at dette varemærke erklæres ugyldigt.
Davidoff brought proceedings against Gofkid in Germany, seeking an order, with a penal notice attached, that Gofkid desist from using the Durffee mark and annulment of the mark.
Davidoff har gjort gældende, at der foreligger en risiko for fon-eksling mellem det nævnte mærke og varemærket Davidoff.
It argued that there was a likelihood of confusion between the Durffee mark and the Davidoff mark.
Gofkid anvender samme skrifttype og navnlig bogstaverne »D« og »ff« i den karakteristiske udformning i Davidoff-varemærket.
Gofkid uses the same script and the letters 'D' and 'ff in the same distinctive manner as the Davidoff mark.
Dette har Gofkid bevidst efterlignet for at udnytte dets høje prestigeværdi og reklamepotentiel for de produkter, selskabet sælger.
It was alleged to be deliberately designed to take advantage of the high prestige value of the Davidoff mark and to use its advertising appeal for the goods it markets.
Brugen af varemærket Durffee er til skade for Davidoffvaremærkets gode omdømme, idet offentligheden ikke forbinder det kinesiske område med eksklusive kvalitetsvarer.
The use of the Durffee mark is said to be detrimental to the good reputation of the Davidoff mark since the public does not tend to associate China with high-quality, exclusive products.
I medfør af direktivets artikel 5, stk. 2, kan der ydes renommerede varemærker en beskyttelse, der er mere omfattende end den, der følger af artikel 5, stk. 1.
Davidoff was unsuccessful in its action, both at first instance and on appeal, and now seeks review on a point of law by the Bundesgerichtshof.
Sagsøgte blev frifundet ved den ret, der behandlede sagen i første instans. Denne rets afgørelse anfægtede Davidoff ved en appel, der også blev forkastet. Davidoff har herefter iværksat en revisionsappel for Bundesgerichtshof.
Davidoff uses the trade mark Davidoff, which is registered internationally, including for Germany, to distribute gentlemen's cosmetics, cognac, ties, glasses frames, cigars, cigarillos and cigarettes together with related accessories, and pipes and pipe tobacco together with related accessories, and leather goods.
I hovedsagen har Bundesgerichtshof ikke afvist, at det vil kunne vise sig vanskeligt at påvise en risiko for forveksling, og at indehaveren af det renommerede varemærke i så fald kan have en berettiget interesse i at beskytte sit varemærkes særpræg og renommé i medfør af direktivets artikel 5, stk. 2.
Taking the view that the decision depends on the interpretation of Articles 4(4)(a) and 5(2) of the Directive, the Bundesgerichtshof stayed proceedings and requested a preliminary ruling from the Court on a number of questions.
Bundesgerichtshof har fundet, at afgørelsen i hovedsagen afhænger af fortolkningen af direktivets artikel 4, stk. 4, litra a), og artikel 5, stk. 2, og den har derfor besluttet at udsætte
By its first question, the national court essentially asks whether Articles 4(4)(a) and 5(2) of the Directive are to be interpreted as entitling the Member States to provide specific protection for
bestemmelsen udtrykkeligt kun nævner brugen af et tegn for varer eller tjenesteydelser af anden art, er til hinder for, at denne bestemmelse også finder anvendelse i tilfælde af brug af tegnet for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art.
its application also where a sign is used for identical or similar goods or services, given that it refers expressly only to the use of a sign for non-similar goods or services.
Det skal herom indledningsvis bemærkes, at direktivets artikel 5, stk. 2, ikke udelukkende skal fortolkes under hensyn til sin ordlyd, men også under hensyntagen til den generelle opbygning af og målene med det system, den indgår i.
registered trade marks with a reputation in cases where the later mark or sign, which is identical with or similar to the registered mark, is intended to be used or is used for goods or services identical with or similar to those covered by the registered mark.
betragtning, at den af direktivets artikel 5, stk. 1, litra a), ydede beskyttelse er fuldstændig, såfremt brugen gør eller kan gøre indgreb i en af varemærkets funktioner, afhænger anvendelsen af artikel 5, stk. 1, litra b), af, at der er en risiko for forveksling.
The Court observes that Article 5(2) of the Directive must not be interpreted solely on the basis of its wording, but also in the light of the overall scheme and objectives of the system of which it is a part.
Det skal understreges, at Domstolen i dom af 11. november 1997, sag C-251/95, SABEL, præmis 20 og 21, allerede har fastslået, at direktivets artikel 4, stk. 1, litra b), som i det væsentlige er identisk med direktiv 5, stk. 1, litra b), ikke kan fortolkes udvidende, hvilket det var blevet foreslået Domstolen at gøre, især med den begrundelse, at direktivets artikel 5, stk. 2, efter sin ordlyd kun finder anvendelse i tilfælde, hvor et tegn bruges for varer eller tjenesteydelser af anden art.
The Court points out in limine that the question will be examined below solely in the light of Article 5(2) of the Directive, but that the interpretation reached at the end of that examination will apply mutatis mutandis to Article 4(4) (a) of the Directive.
Når disse sidstnævnte hensyn tages i betragtning, kan den nævnte artikel ikke fortolkes således, at følgen heraf ville være, at renommerede varemærker ville have en svagere beskyttelse, såfremt et tegn bruges for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art, end hvis et tegn bruges for varer eller tjenesteydelser af anden art.
Having regard to the latter aspects, that article cannot be given an interpretation which would lead to marks with a reputation having less protection where a sign is used for identical or similar goods or services than where a sign is used for non-similar goods or services.
Selv om det fremgår af direktivets tiende
Article 5(2) of the Directive allows stronger protection to be given to marks with a reputation than that conferred under Article 5(1).
»Artikel 4, stk 4, litra a), og artikel 5, stk 2, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstatemes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at de overlader medlemsstaterne beføjelsen til at fastsætte en særlig beskyttelse for et registreret varemærke, der er renommeret, såfremt det yngre varemærke eller tegn, der identisk med eller ligner dette registrerede varemærke, skal bruges eller bliver brugt for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art som dem, der er dækket af det registrerede varemærke.«
In the main proceedings, the Bundesgerichtshof does not rule out the possibility that it may be difficult to establish the likelihood of confusion, in which case the proprietor of the mark with a reputation may have a legitimate interest in protecting the distinctive character and the repute of his mark under Article 5(2) of the Directive.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmodet (Sjette Afdeling) den 21. marts 2002.
The question therefore arises of whether the wording of Article 5(2) of the Directive precludes
Han foreslog Domstolen at svare således:
The Court ruled:
Den valgfrie beskyttelse i henhold til artikel 4, stk. 4, litra a), og artikel 5, stk. 2, i direktiv 89/104/EØF omfatter kun de tilfælde, hvor de pågældende varer eller tjenesteydelser ikke er af samme art som dem, for hvilke der er registreret et (ældre) varemærke. Såfremt varerne eller tjenesteydelserne er af samme art, tilkommer det de nationale retter at vurdere, om der i lyset af Domstolens praksis vedrørende den beskyttelse, der tilkommer varemærker med et særlig stærkt særpræg, foreligger en risiko for forveksling i henhold til artikel 4, stk. 1. henholdsvis artikel 5, stk. 1.
•Articles 4(4) (a) and 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks are to be interpreted as entitling the Member States to provide specific protection for registered trade marks with a reputation in cases where a later mark or sign, which is identical with or similar to the registered mark, is intended to be used or is used for goods or services identical with or similar to those covered by the registered mark.'
De i artikel 4, stk. 4, litra a), og artikel 5, stk. 2, nævnte registreringshindringer eller ugyldighedsgrunde, som denne valgfrie beskyttelse kan ydes for, er formuleret udtømmende og må ikke suppleres af nationale bestemmelser, hvorved renommerede varemærker beskyttes mod nyere tegn, der anvendes eller påtænkes anvendt for identiske eller lignende varer eller tjenesteydelser.
'The optional protection specified in Articles 4(4)(a) and 5(2) of Council Directive 89/104/EEC relates only to situations in which the goods or services in question are not similar to those for which the (earlier) trade mark is valid. Where goods or services are similar, the national court must examine, in the light of the Court's case-law concerning the protection enjoyed by marks with a highly distinctive character, whether there exists a likelihood of confusion in accordance with Articles 4(1) or 5(1), as the case may be.
Forenede sager T-94/01, T-152/01 og T-286/01 Astrid Hirsch, Emanuele Nicastro og Johannes Priesemann / Den Europæiske Centralbank Tjenestemandsvedtægten
Joined Cases T-94/01, T-152/01 and T-286/01 Astrid Hirsch, Emanuele Nicastro et Johannes Priesemann ν European Central Bank Staff Regulations of Officials
»Tjenestemænd - ansatte ved Den Europæiske Centralbank - artikel 19 i ansættelsesvilkårene - uddannelsestillæg - afslag på tildeling til ansatte, som ikke er berettiget til udlandstillæg i henhold til nævnte ansættelsesvilkårs artikel 17 -princippet om forbud mod forskelsbehandling« (Tredje Afdeling)
(Officials —Members of staff of the European Central Bank —Article 19 of the Conditions of Employment — Education allowance — Refusal to grant it to members of staff not entitled to the expatriation allowance under Article 17 of those conditions — Principle of non­discrimination) (Third Chamber)
Sag C-143/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik
Case C-143/02 Commission of the European Communities ν Italian Republic procedure to a number of listed projects instead of extending it to all projects not directly connected with or necessary to the management of the site but likely to have a significant effect thereon;
Traktatbrudssøgsmål — tilsidesættelse af artikel 5, 6 og 7 i Rådets direktiv 92/43.'EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter — udelukkelse af visse projekter, der vil kunne have betydning for lokaliteter af fællesskabsbetydning — pligt til at træffe egnede foranstaltninger for i de særlige bevaringsområder at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arter samt forstyrrelser af de arter, for hvilke områderne er blevet udpeget som ikke pålægger de kompetente nationale myndigheder at iværksætte førnævnte midlertidige bevarelsesforanstaltninger for de lokaliteter, der ikke er opregnet på en national liste, men som af Kommissionen anses for at være af fællesskabsbetydning.
Failure by a Member State to fulfil its obligations — Infringement of Anieles 5, 6 and 7 of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora — failure to include certain projects that are likely to have an impact on sites of Community importance — obligation to take appropriate steps to avoid, in special areas of conservation, the deterioration of natural habitats and the habitats of species as well as the disturbance of species for which the areas have been designated.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 9. januar 2003.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 9 January 2003.
Han foreslog Domstolen at give Kommissionen medhold og at træffe følgende afgørelse:
Ί) do not require the competent national authorities to adopt the temporary conservation measures referred to above in respect of areas which do not appear in a national list but are considered by the Commission to be of Community importance;
Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 5, 6 og 7 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, idet den har vedtaget nationale bestemmelser, som: fastslår, at proceduren for evaluering af virkningerne på miljøet kun skal finde anvendelse på visse nærmere opregnede projekter, og ikke på alle de projekter, der ikke er direkte forbundet med eller nødvendige for lokaliteternes forvaltning, men som i sig selv eller i forbindelse med andre planer og projekter kan påvirke dem væsentligt som ikke pålægger de kompetente nationale myndigheder at iværksætte passende foranstaltninger i de særligt beskyttede områder for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne
2) order the Italian Republic to pay the costs.' declare that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 5, 6 and 7 of Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora in that it adopted rules which: confine the application of the environmental impact assessment
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (1-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 25.3.2003 Katalognr.: QD-AC-03-OOl-DA-C
Original version: French Completed on 25.03.2003 Catalogue No: QD-AC-03-OOl-EN-C
Sag C-29/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-29/02 Commission of the European Communities v Kingdom of Spain Environment and consumers
Sag C-205/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Nederlandene Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-205/01 10 Commission of the European Communities v Kingdom of the Netherlands Environment and consumers
Sag C-63/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-63/02 Commission of the European Communities v United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Environment and consumers
Sag C-462/01 Ulf Hammarsten Frie varebevægelser
Case C-462/01 Ulf Hammarsten Free movement of goods
Sag T-75/00 Augusto Fichtner / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case T-75/00 Augusto Fichtner v Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sag C-12/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Frie varebevægelser
Case C-12/00 Commission of the European Communities v Kingdom of Spain Free movement of goods
Sag C-14/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Frie varebevægelser
Case C-14/00 20 Commission of the European Communities v Italian Republic Free movement of goods
Sag C-388/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Grundlæggende fællesskabsretlige principper
Case C-265/01 Annie Pansard and Others Free movement of goods
Sag C-436/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien
Case C-114/02 33 Commission of the European Communities v French Republic
Sag C-233/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Case C-388/01 23 Commission of the European Communities v Italian Republic Principles of Community law
Sag T-99/01 Mystery drinks GmbH / KHIM Intellektuel ejendomsret
Case C-436/01 33 Commission of the European Communities v Kingdom of Belgium
Sag C-30/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
Case C-233/00 33 Commission of the European Communities v French Republic
Sag C-333/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien
Case T-171/01 Institut de l'audiovisuel et des télécommunications en Europe (IDATE) v Commission of the European Communities Arbitration clause
Sag C-466/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik
Case C-466/01 35 Commission of the European Communities v Hellenic Republic
Sag C-483/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Case C-483/01 35 Commission of the European Communities ν French Republic
Sag C-484/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Case C-441/01 36 Commission of the European Communities ν Kingdom of the Netherlands
Sag C-441/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Nederlandene
Case C-484/01 35 Commission of the European Communities ν French Republic
Sag C-29/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-29/02 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Environment and consumers