natgillin/translations-raw huggingface dataset:
U- lemperne ved denne metode er imidlertid også indlysende nemlig: i at man intet eller så godt som ingenting kan gøre ved ulemperne som sådan ii at holddriftsti llæggets størrelse hyppigt i højere grad afhænger af de berørte parters forhandlingsdygtighed end hvor store de ulemper der er tale om faktisk er iii at der ikke tages hensyn til, at der kan være stor forskel på, hvor belastende ulemperne anses for at være, både for enkeltpersoner og i bestemte grupper af arbejdsstyrken (f.eks. mellem afdelin ger eller mellem ældre og yngre medarbejdere).
The draw backs to this strategy, however, are also obvious, to wit : i nothing or scarcely anything is done about the inconvenience as such; ii the size of the shift bonus is frequently conditioned more by the negotiating skills of the parties concerned than by the actual extent of the inconveniences experienced; iii no account is taken of the fact that the degree to which inconveniences are found to be stressful may vary widely, both as between individuals and as between certain categories of the workforce (eg between departments or between older and younger employees ).
For at komme frem til et mere tilfredsstillende svar på det andet spørgsmål forekommer det mere rationelt at gå ind for en strategi, som først og frem mest er rettet mod at finde årsagerne til ulemperne og,da dette ikke kan lade sig gøre, at begrænse de virkninger, som ulemperne kan medføre navnlig for skifteholdsarbejderes psykosociale og fysiske velbefindende.
To obtain a more satisfactory answer to this second question it seems more rational to opt for a strategy which is primarily directed towards tackling the causes of the inconveniences and, where this is not possible, towards reducing the effects which the inconveniences may have on, in particular, the psychosocial and physical well-being of shiftworkers.
Netop fordi mod- vægtsstrategien har været den mest anvendte metode indtil nu, er det i høje ste grad ønskværdigt at eksperimentere med en ny strategi (den såkaldte mod værdimetode) .
Precisely because the counterweight strategy has been predominant in the past, experimentation with a new strategy (the so-called countervalue approach) is urgently desirable.
Modværdimetoden
The countervalue approach
Thierry og Hoolwerf (1976) har med modværdimodellen udviklet en strategi som den der er skitseret ovenfor. Modellen er udarbejdet på grundlag af resulta terne af deres forskning i skifteholdsarbejde i perioden fra 1970 til 1974
A strategy as outlined above is developed in the countervalue model devised by Thierry and Hoolwerf (1976), which is constructed on the basis of the findings from their shiftwork research over the period from 1970 to 1974 (Hoolwerf et al., 1974).
(1979) og Vinke (1981) for en mere detaljeret fremstilling.
(1979) and Vinke (1981).
Man går ud fra den antagelse, at man ved at give flere fordele (i form af penge) kan gøre arbejderne mere tilfredse, og som følge heraf tilskyndes den ansatte til at forlige sig, at ti Ipasse sig den situation vedkommende befinder sig i.
Giving more advantages (in the form of money) can, it is assumed, lead to more satisfaction, as a result of which the employee is induced to become reconciled, to adapt himself to his situation.
De faktiske omkost ninger, ulemperne, forbliver imidlertid uændrede.
The actual costs - the inconveniences - remain unchanged, however.
Ι forbindelse med modværdi metoden fokuserer man således på bestemte under­ balancer i stedet for den samlede balance.
In the countervalue approach it is now specific sub-balances, instead of the overall balance, on which action is focused.
Disse underbalancer svarer til de forskellige ulemper, som følger med skifteholdsarbejde.
These sub-balances correspond to the various areas of inconvenience which accompany shift work.
Metodens mål er ved hjælp af "målrettede" kompensationsfaktorer,(.som herefter kaldes nye kompensationsfunktioner, foranstaltninger eller wodværdiforanstaltninger) at bringe de forskellige balancefaktorer i ligevægt.
The aim of the approach is, by means of "targeted" compensations (from now on to be called innovatory compensatory functions, interventions or countervalue measures), to bring the various balances into equilibrium.
For at have modværdiegenskaber skal en kompensator opfylde følgende to krav.
In order to have countervalue properties, a compensator must fulfil the following two requirements :
Virkningerne skal også give positive resultater i relation til de mo­ tiver og situationsbestemte incitamenter, som de pågældende arbejdere betragter som vigtige.
The effects must also be rewarding in relation to motives and situational inducements felt to be important by the workers in question.
Her vil det være passende at give en kort uddybning af disse to krav.
Here it is appropriate to give a brief elucidation of these two requirements . Re 1 .
(1974) har lavet, at den størrelse holddriftstiHæggene har på nuværende tidspunkt ikke i væsentlig grad har nogen betydning for om folk er tilfredse med at arbejde på skift.
(1974) shows that the present size of the shift bonus does not have any substantial influence on satisfaction with shiftwork.
I denne henseende er faktorer såsom hvor mange ulemper man oplever og arbejdssituationen generelt noget vigtigere (og i den forbindelse kan ar­ bejdstilfredshed på grund af en belønning i øvrigt spille en rolle).
Rather more important factors in this respect are those such as the extent to which inconveniences are experienced and the work situation in general (where, incidentally, satisfaction with reward can have its part).
Det vil sige, at en begrænsning af ulemperne måske kan medføre, at skifteholdsarbejde bliver bedømt mere positivt.
This implies that reducing inconveniences may lead to a higher evaluation of shiftwork.
(I denne forbindelse jfr. også Thierry, 1976).
(See also in this connection Thierry, 1976.)
På den anden side set må man ikke glemme, at det her ikke kun drejer sig om tilfredshed med skifteholdsarbejde i sig selv.
On the other hand - and in the second place - it must not be forgotten that it is not only shiftwork satisfaction per se that is involved here.
Et typisk eksempel: selv om meget store holddriftstiHæg i visse situationer kan give en større tilfreds­ hed med løntillægget og skifteholdsarbejde, kan det samtidig være sådan i den samme situation, at holddriftssystemet har en markant negativ indflydelse på de enkeltes psykosomatiske velbefindende. Dette giver anledning til spørgsmålet om velfærd over for velbefindende, og det er de færreste, der vil bestride, at disse to begreber ikke indbyrdes kan erstatte hinanden.
A case in point: while a very high shift bonus may in a certain situation engender greater satisfaction with the reward and with shiftwork, at the same time it is possible that in the same situation the shiftwork system will have a marked adverse influence on the psychosomatic well-being of the individuals concerned.
De to ovenstående argumenter taler på en mere direkte måde til fordel for en modværdimetode. De negative aspekter,der er en del af modvægtsmodellen, taler imidlertid indirekte for denne fremgangsmåde.
The two arguments set out above militate in a more direct way in favour of a countervalue approach.
Nogle af disse negative apekter er nævnt i kapitel 1.
Some of these negative aspects are mentioned in Chapter 1 .
Her skal blot nævnes to punkter mere.
Here we shall merely make two additional points.
I modvægtsmodellen lægges der meget stor vægt på den økonomiske belønning.
In the counterweight approach the emphasis is very much on the financial reward.
Det betyder for det første ­ udtrykt med "forventningsteorien" (en motivationsteori) ­ at der altid fokuseres på de incitamenter (eller motiver), som holddriftstillægget sandsynligvis vil bringe inden for rækkevidde.
Firstly, this means -in terms of the "expectancy" theory (a motivation theory) - that the spotlight is always on those inducements (or motives) which the shift
I praksis vil der her hovedsagelig være tale om ydre materielle belønninger.
­ 7 bonus is likely to bring within reach. In practice, these will be mainly extrinsic, material rewards.
For det andet kan det fremføres, at man konstant vil bestræbe sig på at sik­ re sig en større økonomisk belønning, navnlig hvis ulemperne forbundet med skifteholdsarbejde vurderes mere negativt fra et samfundsmæssigt synspunkt.
Secondly, it is arguable that constant efforts will be made to secure a higher financial reward, especially if the inconveniences of shiftwork are evaluated more nega­tively from a social standpoint.
Herigennem sættes en uendelig spiral i gang.
An interminable spiralling process is then set in motion.
Det andet krav (forholdet vedrørende vigtige motiver) hænger nøje sam­ men med de kognitive motivationsteorier (se specielt Lawler, 1971, 1973).
The second requirement (relation with important motives) is closely connected with cognitive motivation theories (see in particular Lawler, 1971, 1973).
Det væ­ sentligste punkt ved disse teorier er, at individet vil udvise motiveret ad­ færd, når vedkommende forventer, at sådan adfærd vil resultere i incitamenter/ belønninger, der er umagen værd (se fig. 1).
The essence of these theories is that individuals will exhibit motivated behaviour when they expect that such behaviour will lead to worthwhile inducements/rewards (see Fig.1).
(virkelig umagen værd) a * b * y c *
(well worthwhile)
Person A's motiver d
Person A's motives
Belønninger (materielle og immaterielle) g ■ > (ikke rigtig umagen 8 I værd)
Rewards (material and non­material
*/■ : motiv og beløn­
I. Effective countervalue balance (-*■ ) II.
III Modvægtsbalance (­*■) fællesnævner i gur
Counterweight balance ( -*Ό ) motives and rewards with the same denominator
Her er det vig­tigt at lægge mærke til, at dette gælder, selv om motiverne og belønnin­gerne har samme fællesnævner (krav 1).
Here it is important to note that this applies even though the motives and rewards have the same donominator (Requirement 1).
Fig. 1 omfatter også modvægtsbalan­cen, hvor motiv og belønninger således ikke har samme fællesnævner.
Figure 1 also incorporates the counterweight balance, where motives and rewards then do not have the same denominator.
Ovenstående viser klart, at det andet krav også må opfyldes, før man kan tale om en effektiv modværdiforanstaltning.
The foregoing makes it clear that the second requirement too has to be met before something can be called an effective countervalue measure.
Der kan sondres mellem tre former for modværdikompensatorer, som indbyrdes hænger sammen i en hierarkisk struktur.
A distinction can be made between three types of countervalue compen sators, interrelated in hierarchical fashion.
Type I drejer sig om at begrænse eller fjerne årsagerne til ulemperne, type II om at begrænse eller fjerne konsekvenserne af ulemperne og type III om at kompensere og for den psyko­ logiske virkning ulemperne fører med sig.
Type I is the reduction or elimination of the causes of inconveniences, type II the reduction or elimination of the consequences of inconveniences and type III compensation for the psychological significance of inconveniences.
Foranstaltninger af type I er de mest omfattende qg foranstaltninger af type III er relativt set de mindst ra­ dikale.
A type I intervention is the most comprehensive and a type III intervention relatively the least radical.
Og alligevel må man samtidig lægge mærke til, at en beslutning om at indføre skifteholdsarbejde i de fleste tilfælde ikke bunder i forhold, der ikke står til at ændre.
Even so, it must at the same time be observed that the decision to introduce shifts is in the majority of cases not based on immutable circumstances.
Gennem ny viden vil man kunne komme frem til, at kontinuerlige processer ifcKe er nødvendige af tekniske grunde.
New scientific knowledge can render the technical neces sity for continuous processes outdated.
Man skal også være klar over, at samfundspolitiske beslutnin­ ger i vid udstrækning er bestemmende for, hvor meget skifteholdsarbejde der praktiseres.
It must also be realized that socio-political choices go a long way towards determining the scale of shiftwork.
Imidlertid er behovet for at nogle servicefunktioner er til rå­ dighed døgnet rundt og at der findes velfærdsforanstaltninger af en vis standard heller ikke uforanderlige størrelser.
However, the need for 24-hour provision of services and a certain level of welfare, etc are not invariable quantities either.
Det kan også påpeges, at man­ ge virksomheder ikke beslutter sig for at indføre skifteholdsarbejde ud fra økonomiske beregninger, men følger traditionen inden for den pågældende branche (De Jong 1974).
It may also be pointed out that many organizations do not base their decision to introduce shiftwork on economic calculations but go by tradition in the sector concerned (De Jong, 1974).
Sammenfattende kan det således konkluderes, at skif­
(See also in this connection the studies on innovation commissioned by the European Foundation in recent years.)
For at klargøre argumentationen er den kognitive motivationsteori her meget forenklet fremstillet.
To make the argument clear, cognitive motivation theory is presented here in very simplified form.
Et mere realistisk eksempel på foranstaltninger af type I er i mange tilfælde at gå over til at arbejde efter mindre belastende vagtskemaer.
In a great many cases a more realistic example of a type I intervention is to switch to less stressful shift rosters.
Det betyder, at forskellige elementer i arbejdsskemaet skal ændres (f.eks. den gennemsnit lige arbejdstid, rotationshastighed og tidspunkter for holdskift) på en måde, som svarer til de videnskabelige resultater om de virkninger vagtskemaer kan få og netop den situation skifteholdsarbejdere befinder sig i.
This involves altering roster aspects (such as average working hours, rotation speed and change over times) in a way which accords with scientific knowledge concerning the effects of shift rosters and the specific situation of shiftworkers.
Her kan man imid lertid ikke komme uden om, at den viden man på nuværende tidspunkt råder o- ver inden for dette område egentlig ikke er tilstrækkelig ti l,at man kan komme med generaliserede vurderinger med hensyn til hvor effektiv en af foranstaltningerne af type I er.
Here, however, there can be no ignoring the fact that the present state of knowledge in this field is not really sufficient to allow generalized judgements regarding the effectiveness of any type I measure.
(Vi kommer tilbage til dette spørgsmål i næste kapitel).
(We shall return to this subject in the next chapter.)
Type II: Efter at de mulige kompensatorer af type I er blevet ført ud i prak sis ,vi l der utvivlsomt stadig være nogle ufordelagtige aspekter tilbage.
Type II: After the possible type I compensators have been put into practice, some disadvantageous aspects will undoubtedly still remain.
Man kan gøre noget for at mindske disses konsekvenser. Denne metode vil kunne illustreres gennem et par eksempler.
Efforts can then be made to alleviate the consequences of these.
Lad os først antage, at en skifteholds arbejder mener,at han har behov for at videreuddanne sig.
First, let us assume that a shiftworker feels he needs to have further education and additional training.
Normalt vil de kurser han ønsker at følge passe sammen med tidsplanen for en arbejder, der arbejder fast på dagtid.
Usually, the courses that he wants to attend fit into the time schedule of the permanent day worker.
Man kunne således kompensere for denne negative konsekvens ved at tilrettelægge de pågældende kurser, sådan så de passede sammen med skifteholdsarbejderens tidsplan.
Thus, compensating for this negative consequence could consist in organizing the courses in question to suit the shiftworker's timetable.
(Det er klart, at dette eksem pels relevans i praksis afhænger af, hvor mange af de forskellige skifte holdsarbejdere - måske fra forskellige virksomheder - der tilmelder sig disse kurser).
(It is obvious that the realistic relevance of this example depends on the extent to which various shiftworkers - perhaps from different organizations - enrol for these courses.)
Lad os for det andet antage, at holddriftsplanen gør det umuligt for nogle arbejdere at se de fjernsynsprogrammer de bedst kan lide. Med ty pe II metoden kunne man kompensere for dette ved at optage programmerne og genudsende dem på et tidspunkt, som passer skifteholdsarbejdere.
Secondly, let us assume that the shiftwork roster makes it impossible for a number of workers to watch their favourite TV programmes.
Type III: De ulemper, som ikke kan begrænses ved at tage fat på deres år sager eller konsekvenser,kan i sidste instans gribes an ved at kompensere
Type III: The inconveniences that cannot be alleviated through tackling their causes or consequences can, lastly, be dealt with by compensating for the psychological significance.
Lad os antage, at en eller flere af de største ulemper, således som skifte holdsarbejderen oplever og/eller opfatter det, betyder at hans position bliver dårligere.
Let us assume that one or more of the outstanding inconveniences as experienced and/or perceived by a shiftworker mean a loss of status for him.
Det vil sige, at han, uanset årsagerne til eller konse kvenserne af den pågældende ulempe, tolker og vurderer det som en forrin gelse af sin position (f.eks. sammenlignet med andre i vedkommendes miljø).
That is to say, regardless of either the clauses or the consequences of the inconvenience in question it is interpreted, and evaluated, by him in terms of loss of status (for instance, in comparison with others in his social community).
Sammenfatning: På baggrund af ovenstående vil det klart fremgå, at der er utallige tænkelige modværdiforanstaltninger.
To sum up: in the light of the foregoing it will have become clear that the number of conceivable countervalue measures is legion.
I sidste instans er den konkrete situation, der er tale om, (sted og tid) imidlertid altid afgørende for hvil ken foranstaltning der vælges.
The ultimate choice of measures is, however, always dictated by the specific situation (place and time).
Hodværdimetoden kan således siges i særlig grad at være en mangesidet og fleksibel strategi.
Thus the countervalue approach can be designated as pre-eminently a multiform and flexible strategy.
Afprøvning af modværdimodellen
Testing the countervalue model
spørgsmål vedrørende modværdimetodens relative betydning i henseende til andre metoder (f.eks. modvægtsmetoden).
questions concerning the practical feasibility of the approach; questions concerning the optimum instruments and techniques; questions concerning the relative significance of the countervalue approach with respect to other approaches (eg the counterweight approach).
Hvis man begynder med det teoretiske aspekt kan man sige, at indførelse af mod værdikompensatorer navnlig forudsætter, at man har kendskab til årsagerne til ulemperne forbundet med skifteholdsarbejde.
To start with the theoretical aspect, the introduction of countervalue compensators presupposes, in particular, knowledge of the causes of inconveniences inherent in shiftwork.
I det foregående kapitel er det allerede blevet gjort klart, at man på baggrund af den nuværende viden fak tisk ikke rigtig kan tillade sig at generalisere med hensyn til hvor effek tive foranstaltningerne er (specielt type I foranstaltninger).
In the preceding chapter it has already been made clear that the present state of knowledge does not really allow generalizations to be made concerning the effectiveness of interventions (particularly those of type I).
Ønsker man at fi nogle erfaringer, betyder det, at man må eksperimentere med modværdi erne i praksis "lokalt".
This means that - with a view to acquiring that experience - countervalues must be experimented with in "local" practice.
­ 11 ­ om en særlig proces. I forskning i skifteholdsarbejde har man peget helt klart på de modværdiforanstaltninger, der potentielt er relevante, idet man går ud fra bestemte faktorer, som opfattes som ulemper.
But this does not need to be an ad hoc process; shiftwork research has shown quite plainly what are potentially relevant countervalue inter ventions, given certain perceived inconveniences.
I denne forbindelse kan der f.
In this connection reference may be made to, for example, the "objective shift-plan criteria" put forward by Knauth et al. (1976).
Desuden kan ændringer i arbejdstiden og tidspunkterne for holdskifte samt forskning vedrørende hvileperioder efter natskift tjene som grundlag for ekstrapoleringer, som er meget nyttige i forbindelse med at udvikle nye kompensationsfunktioner.
In addition, alterations in working hours and changeover times and research on rest periods after night shifts can serve as a basis for extrapolations which are very useful for the development of innovatory compensatory functions.
Selv om man har disse oplysninger er det på nuværende tidspunkt stadig nødvendigt at afprøve disse funktioner i praksis.
Notwithstanding these data, practical testing of these functions is for the present still necessary.
Det spørgsmål, som dette rejser, er, hvorvidt sådanne forsøg rent faktisk kan gennemføres i konkrete situationer i industrien.
The question which arises from this is whether such experiments can actually be performed in concrete industrial situations.
Er det rent praktisk muligt at ændre på arbejdsskemaer?
In practical terms, are roster changes feasible ?
Kan holddriftssystemer gøres mange­ artede og fleksible o.s.v.?
Can shiftwork systems be made multiform and flexible ? etc.
■·; (1982) for nylig har peget på.
It may be pointed out in this context that, for example, very few researchers succeed in setting up systematic (rostering) field experiments (something to which attention has recently been drawn again by Tepas (1982).
Disse andre spørgsmål kan kun besvares ved hjælp af case­studier.
These and other questions can only be answered in case studies.
Det vil med andre ord sige, at modværdimodellens egnethed i praksis her er genstand for diskussion.
In other words, the practical feasibility of the countervalue approach is at issue here.
Ad. 2: De to krav en foranstaltning må opfylde for at have modværdiegen­ skaber betyder, at disse foranstaltninger må udvikles i tråd med en klassi­ ficering over faktiske ulemper og i samråd med de folk det drejer sig om.
Re 2: The two requirements which a measure must satisfy in order to have countervalue properties mean that these measures have to be developed in line with a classification of actually existing inconveniences, and in consultation with the people concerned.
Naturligvis er der mange metoder, som kan anvendes i denne "udviklingsfase".
Naturally there are many methods which can be employed in this "development phase".
F.eks. kan man rent teoretisk set lave en klassificering over ulemper ved hjælp af interview, spørgeskemaer, observationer og lign. I denne forbin­ delse må man imidlertid tage fat på spørgsmålet om hvad der er den/de op­ timale metode(r).
For instance, a classification of inconveniences can be carried out - from a theoretical standpoint - by means of interviews, questionnaires, observation and the like. Here, however, the question regarding the optimum method(s) has to be tackled.
Dataanalyseteknikkerne, som delvis er betinget af hvilken af disse metoder man vælger, kan i nogen udstrækning også være forskellige fra metode til metode.
Data-analysis techniques, partly determined by which of such methods is chosen, may to some extent also differ from one method to another.
Og dette giver anledning til endnu et problem med hensyn til valg af metode.
And this gives rise to a second problem as regards the choice.
Alt i alt kan man derfor sige, at denne anden hovedkategori også omfatter spørgsmål, hvor eksperimenter i praksis spil­ ler en væsentlig rolle.
All in all, therefore, this second main category too involves questions where field experiments are of considerable importance.