natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Heraf følger, at en appellant hverken må bestride de faktiske omstændigheder, som Retten har lagt til grund, eller fremføre faktiske omstændigheder, som ikke er lagt til grund af Retten under sagen i første instans.
It follows that an appellant may neither call in question the findings of fact made by the Court of First Instance nor put forward facts which were not established at first instance by that Court.
19 — Nævnt ovenfor i fodnote 11, præmis 37.
18 — Huygen and Others, cited in footnote 13, paragraph 27.19 — Cited in footnote 11, paragraph 37.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-204/07 P
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P tive inaccuracy of the findings is apparent from the documents submitted in the case.
Derfor kunne Retten på grundlag af de faktiske omstændigheder, der var forelagt den, slutte uden herved at begå nogen fejl, at de 32 omtvistede importcertifikater var forfalskninger.
Accordingly, in the light of the facts put before it, the Court was entitled to conclude, without making any error of law, that the 32 import certificates at issue were forgeries.
Når disse beviser er blevet forskriftsmæssigt tilvejebragt, og de almindelige retsgrundsætninger og de processuelle regler om bevisbyrde og bevisførelse er blevet overholdt, er det derfor alene Retten, der har kompetence til at vurdere, hvilken bevisværdi der skal tillægges de oplysninger, den har fået forelagt 22.
Provided that evidence is properly taken and the general principles of law and the rules governing the burden of proof and the procedure for hearing evidence have been complied with, it is then exclusively for the Court of First Instance to assess the probative value of the evidence produced before it. 22
Med hensyn til appellantens påstand om en angivelig medvirken fra de tyrkiske myndigheders side har Retten fastslået i præmis 167, at fremlæggelse af dokumenter, der viser sig at være falske, ikke gør det muligt i sig selv at fastslå, at der har foreligget noget som helst samarbejde mellem eksportørerne og de toldmyndigheder, der har udstedt dem.
With regard to the appellant’s allegation regarding involvement of the Turkish authorities, the Court of First Instance observed in paragraph 167 that the presentation of documents which prove to be forgeries does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them.
Retten har derfor uden herved at begå en retlig fejl fastslået, at der ikke var holdepunkter for, at de tyrkiske myndigheder havde deltaget i forfalskningerne.
The Court thus drew attention, without thereby making an error of law, to the absence of evidence that the Turkish authorities participated in the forgeries.
Hvad angår kvalifikationen af de 32 omtvistede importcertifikater som forfalskninger, nævner Retten i den appellerede doms præmis 122 først de tyrkiske myndigheders skrivelse af 8. marts 1999, rettet til toldmyndighederne i Ravenna, der som bilag var vedlagt en liste over de 32 certifikater, der af de tyrkiske myndigheder blev anset for forfalskninger.
As far as the classification of the 32 import certificates as forgeries is concerned, the Court of First Instance first mentions, in paragraph 122 of the contested judgment, the Turkish authorities’ letter of 8 March 1999 to the Ravenna customs ser -vices with its list of the 32 certificates which the Turkish authorities considered to have been forged.
Dernæst henviser Retten i præmis 125 til de uklarheder, der fremgik af en sammenligning mellem konstateringerne i denne skrivelse og i den faste repræsentations skrivelse til UCLAF af 22. april 1999.
The Court then draws attention, in paragraph 125, to the ambiguities which were apparent from a comparison between the conclusions in that letter and those in the letter of 22 April 1999 from the Permanent Representation to UCLAF.
På dette tidspunkt var det vanskeligt for parterne at udlede klart af de tyrkiske myndigheders skriftlige bemærkninger, om der i forbindelse med de omhandlede certifikater var tale om falske eller blot urigtige certifikater.
At that time, the difficulty for the parties lay in concluding beyond doubt from the Turkish authorities’ written statements whether the certificates in question were forged or merely inaccurate.
Retten har fastslået, at den anvendte formulering »not correct […] and not issued according to the rules« også kunne være fortolket således, at den betød, at de omhandlede certifikater ikke var forfalskede.
The Court of First Instance concludes that the expression, ‘not correct … and not issued according to the rules’ could also have been interpreted as meaning that the certificates in question had not been forged.
Som fastslået af Retten i den appellerede doms præmis 129, kunne enhver tvivl med hensyn til forfalskningerne imidlertid fjernes på grundlag af de tyrkiske myndigheders skrivelse af 22. august 2003.
As noted by the Court in paragraph 129 of the contested judgment, however, any doubt as regards the forgeries could be removed by reference to
Appellantens argument om, at udstedelsen af urigtige certifikater udgør en betydelig uregelmæssighed, som begrunder en underkendelse af den af de tyrkiske myndigheder foretagne vurdering, kan heller ikke tiltrædes.
Nor is it possible to accept the appellant’s argument that the issuing of inaccurate certificates constitutes a significant irregularity justifying withdrawal of recognition of the determination made by the Turkish authorities.
Dette argument er nemlig ensbetydende med, at der sættes spørgsmålstegn ved den af Domstolen anerkendte opgavefordeling mellem eksport- og importland ved undersøgelsen af certifikaters ægthed og rigtighed.
That argument is in fact tantamount to calling in question the division of responsibilities, recognised by the Court of Justice, as between the exporting country and the importing country in regard to checking the authenticity and accuracy of certificates.
Derudover er det ikke muligt generelt at ligestille de kompetente toldmyndigheders udstedelse af urigtige certifikater som følge af en fejl med en strafferetlig relevant forfalskning af certifikater.
Moreover, there can be no question of equating the erroneous issuing of inaccurate certificates by the competent customs authorities with the forging of certificates, which has criminal implications.
21 — Dommen i sagen Aalborg Portland m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 20, præmis 48.
21 — Aalborg Portland and Others, cited in footnote 20, paragraph 48.
22 — Jf. generaladvokat Ruiz-Jarabo Colomers forslag til afgørelse af 11.2.2003 i sagen Aalborg Portland m.fl., dom nævnt ovenfor i fodnote 20, punkt 38.
22 — See the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Aalborg Portland and Others, judgment cited in footnote 20, point 38.
Andet anbringende: tilsidesættelse af retten til aktindsigt eller til forsvar eventuelt måtte have relation til den sag, hvor der er forelagt en fritagelsesansøgning.
Second ground of appeal: breach of the right of access to documents or other rights of the defence acting on its own initiative, to grant access to all the documents which might have some connection with the case at issue when an application for remission is referred to it.
Er den pågældende af den opfattelse, at sådanne dokumenter vil kunne tjene som bevis for, at der foreligger særlige forhold, og/eller at han ikke har gjort sig skyldig i urigtigheder eller åbenlys forsømmelse, påhviler det ham i overensstemmelse med de bestemmelser, der af institutionerne er vedtaget med hjemmel i artikel 255 EF, at anmode om aktindsigt i disse dokumenter.
If the party concerned considered that such documents were relevant for establishing the existence of a special situation and/or the lack of deception or obvious negligence on its part, then it was for the party concerned itself to request access to those documents in accordance with the provisions adopted by the institutions under Article 255 EC.
Appellanten har gjort gældende, at selskabets ret til aktindsigt er blevet tilsidesat.
The appellant alleges breach of its right of access to documents.
For så vidt som selskabet har anmodet Domstolen om at efterprøve omfanget af dets ret til forsvar under den administrative procedure, er der tale om et retsspørgsmål, der vedrører de processuelle regler, og dermed om et anbringende, der kan antages til realitetsbehandling.
In so far as it is asking the Court to review the scope of its rights as the defendant in the administrative proceedings, that is a point of procedural law and thus an admissible ground of appeal.
Retten har endvidere fastslået i præmis 89, at Kommissionen har pligt til på begæring af den berørte at give adgang til alle ikkefortrolige administrative dokumenter vedrørende den anfægtede beslutning.
The Court further pointed out in paragraph 89 that it is at the request of the party concerned that the Commission is required to provide access to all non-confidential official documents concerning the contested decision.
Foreligger der ikke en sådan begæring, er der derfor ikke en automatisk adgang til de dokumenter, Kommissionen råder over 24.
If no such request is made, it follows that there is no automatic access to the documents held by the Commission. 24
Appellanten har kritiseret, at selskabet kun fik aktindsigt i dokumenter, som Kommissionen havde lagt til grund for den anfægtede beslutning.
It complains that it had access solely to those documents on which the Commission based the contested decision.
Derimod havde selskabet ikke fået aktindsigt i såkaldte »dokumenter med sammenhæng med sagen« samt fortrolige dokumenter, hvortil Kommissionen også henregnede UCLAF’s og OLAF’s rapporter.
On the other hand, it was granted no access to ‘context documents’ or confidential documents, which the Commission also takes to include the UCLAF and OLAF reports.
Disse udtalelser fra Retten skal undersøges på grundlag af de forskellige udformninger, som retten til aktindsigt i dokumenter nu har fået såvel i medlemsstaternes lovgivning som i fællesskabsretten.
Those statements of the Court of First Instance must be examined from the point of view of the different forms which the right of access to documents has now taken both in the laws of the Member States and in Community law.
For det første er denne ret uadskilleligt forbundet med de processuelle garantier som led i den administrative procedure, som indrømmes den pågældende i forbindelse med gennemførelsen af retsstatsprincippet.
On the one hand, that right is inseparably linked with the procedural guarantees in the administrative procedure afforded to the addressee of an administrative decision pursuant to the principle of acting in accordance with the rule of law.
For det andet kan denne ret forstås som udtryk for offentlighedens ret til information, som af alle statslige organer og øvrige myndigheder
On the other hand, that right can be understood as an expression of the public’s right to information, which requires the activities of all organs and other institutions of the State
24 — Rettens dom af 19.2.1998, sag T-42/96, Eyckeler & Malt mod Kommissionen, Sml. II, s. 401, præmis 81, og af 17.9.1998, sag T-50/96, Primex Produkte Import-Export m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 3773, præmis 64, samt dommen i sagen Bonn Fleisch Ex- und Import mod Kommissionen, nævnt ovenfor i fodnote 23, præmis 46. 23 — Rettens dom af 11.7.2002, sag T-205/99, Hyper mod Kommissionen, Sml. II, s. 3141, præmis 63, og af 27.2.2003, sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import mod Kommissionen, Sml. II, s. 287, præmis 46.
23 — Case T-205/99 Hyper v Commission [2002] ECR II-3141, paragraph 63, and Case T-329/00 Bonn Fleisch Ex- und Import v Commission [2003] ECR II-287, paragraph 46.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-204/07 P kræver en gennemsigtig virksomhed, der er undergivet demokratisk kontrol 25.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P to be transparent and subject to democratic control.
heden for at indgive en anmodning i henhold til artikel 225 EF på basis af dette grundlags specifikke funktion, såfremt selskabet ikke var omfattet af særlige bestemmelser med henblik på dets beskyttelse.
25 appellant should be referred to the possibility of an application under Article 255 EC, by virtue of its specific function, only if there were no specific provisions available to it for its protection.
Imidlertid havde appellanten under alle omstændigheder en ret til at blive hørt, som er anerkendt i Fællesskabets retsinstansers praksis 27, samt retten til aktindsigt under den administrative procedure for Kommissionen.
However, the appellant did in any case have a right to be heard, recognised by the caselaw of the Community judicature, 27 as well as the right of access to the file during the administrative procedure before the Commission.
Artikel 225 EF konkretiserer princippet om åbenhed i artikel 1, stk. 2, EU og gennemfører samtidig unionsborgernes informationsfrihed, der er sikret i artikel 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder 26.
Article 255 EC gives concrete expression to the principle of transparency laid down as a rule in the second paragraph of Article 1 EC and at the same time puts into effect the freedom of information for citizens of the Union guaranteed in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
I den foreliggende sag rejste der sig imidlertid først og fremmest spørgsmålet om sikringen af den enkeltes rettigheder under en administrativ procedure, ved hvis afslutning Kommissionen skulle træffe beslutning om fritagelse for importafgifter i henhold til toldkodeksens artikel 239. Appellanten kunne derfor kun henvises til mulig-
26 In these proceedings, however, the question which arises is primarily that of safeguarding the individual’s rights during an administrative procedure at the end of which the Commission was required to decide on the remission of import duties in accordance with Article 239 of CCC.
Som Domstolen har understreget flere gange, er retten til forsvar en af de grundrettigheder, der hører til de almindelige retsgrundsætninger, som den skal beskytte 28, hvorved den lægger de fælles forfatningsmæssige traditioner i medlemsstaterne til grund samt de anvisninger i form af internationale traktater, som medlemsstaterne har været med til at udarbejde, eller som de senere har tiltrådt, såsom den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950 (herefter »EMRK«) 29.
As the Court of Justice has pointed out on several occasions, the rights of the defence form an integral part of the general principles of law, whose observance the Court ensures, 28for which purpose the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by inter -national treaties such as the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) on which the Member States have collaborated or to which they are signatories. 29
27 — I dom af 6.7.1993, forenede sager C-121/91 og C-122/92, CT Control, Sml. I, s. 3873, præmis 48, fastslog Domstolen indledningsvis, at inden for rammerne af artikel 13 i forordning nr. 1430/79 indebærer proceduren for Kommissionens vedtagelse af beslutninger om tilbagebetaling eller fritagelse for importafgifter forskellige etaper, hvoraf nogle ligger på nationalt plan (den pågældende virksomheds indgivelse af ansøgningen, toldmyndighedernes første undersøgelse), og nogle på fællesskabsplan (forelæggelse af ansøgningen for Kommissionen, Toldfritagelsesudvalgets undersøgelse af sagen, høring af en ekspertgruppe, Kommissionens beslutning, underretning til den pågældende medlemsstat).
27 — In Joined Cases C-121/91 and C-122/92 CT Control [1993] ECR I-3873, paragraph 48, the Court first observed that the procedure under Article 13 of Regulation No 1430/79, which precedes the adoption of decisions by the Commission on the repayment or remission of import duties, comprises several stages, some of which take place at national level (submission of the application by the undertaking concerned, preliminary examination of the application by the customs authorities) and some at Community level (submission of the application to the Commission, examination of it by the Committee on Duty-Free Arrangements, consultation of a group of experts, decision by the Commission, notification to the Member State concerned).
Endvidere fastslog Domstolen, at den giver de interesserede parter alle de nødvendige retlige garantier, herunder retten til kontradiktion, der udgør den væsentligste kerne i retten til forsvar, når den forløber i overensstemmelse med de fællesskabsretlige forskrifter.
The Court further observed that, if that procedure is conducted in accordance with Community law, it affords the persons concerned all the necessary legal safeguards, namely the safeguard of a fair hearing.
26 — M. Broberg, Access to documents: a general principle of Community law?, European Law Review (2002), s. 196, på s. 197, anfører, at det første virkelige skridt til at sikre retten til aktindsigt i dokumenter, som fællesskabsinstitutionerne er i besiddelse af, blev taget med undertegnelsen af slutakten til Maastrichttraktaten den 7.2.1992.
26 — Broberg, M., Access to documents: a general principle of Community law?, European Law Review (2002), pp. 196, 197, points out that the first real step towards allowing the public a right of access to documents held by the Community institutions dates back to 7 February 1992 when the Member States signed the Final Act to the Maastricht Treaty.
I erklæring nr. 17 til denne slutakt understregede medlemsstaterne den nære forbindelse mellem gennemsigtigheden i beslutningsprocessen og fællesskabsinstitutionernes demokratiske karakter.
In Declaration No. 17 to that act, the Member States pointed to the close connection between, on the one hand, transparency of the decisionmaking process and, on the other, the democratic nature of the Community institutions.
Som svar på erklæring nr. 17 indførte Rådet og Kommissionen i fællesskab en adfærdskodeks for aktindsigt i Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 340, s. 41).
In response to Declaration No 17, the Council and the Commission jointly adopted a Code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p. 41).
Herefter bestemmer artikel 1, stk. 2, EU, at beslutningerne i EU skal træffes »så åbent som muligt«. Den nye artikel 255 EF garanterer alle unionsborgere og alle fysiske og juridiske personer, der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, ret til aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Thus, the second paragraph of Article 1 EU now provides that decisions are to be taken ‘as openly as possible’.
Denne ret er ligeledes forankret i artikel 42 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der blev proklameret den 7.12.2000 (EFT C 364, s. 1).
That right is also enshrined in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed on 7 December 2000 (2000/C 364/01).
I afledt fællesskabsret er denne ret endvidere blevet udformet nærmere i bestemmelserne i Europa-Parlamen-tets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
Finally, that right was formulated in more detail at the level of secondary Community legislation by the provisions of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
29 — Jf. dom af 6.3.2001, sag C-274/99 P, Connolly mod Kommissionen, Sml. I, s. 1611, præmis 37 og 38.
29 — See Case C-274/99 P Connolly v Commission [2001] ECR I-1611, paragraphs 37 and 38.
C.A.S. MOD KOMMISSIONEN administrative procedure for toldfritagelse urimeligt restriktivt, hvilket principielt ville skulle vurderes som en retlig fejl.
C.A.S. v COMMISSION the file in connection with the administrative procedure concerning remission of duties unduly strictly, which in principle should be regarded as an error of law.
Ifølge Domstolens praksis indebærer retten til aktindsigt som supplement til princippet om overholdelse af retten til forsvar, at Kommissionen skal give den pågældende virksomhed mulighed for at undersøge samtlige dokumenter blandt de forberedende sagsakter, der kan være relevante for virksomhedens forsvar 30. Disse omfatter såvel belastende som diskulperende dokumenter, bortset fra andre virksomheders forretningshemmeligheder, Kommissionens interne dokumenter og andre fortrolige oplysninger 31.
According to the Court’s caselaw, the right of access to the file, as a corollary of the principle of respect for the rights of the defence, means that the Commission must give the undertaking concerned the opportunity to examine all the documents in the investigation file which may be relevant for its defence.
Dog er jeg af den opfattelse, at en divergerende opfattelse med hensyn til den normative rækkevidde af dette almindelige retsprincip i sig selv ikke kan begrunde en ophævelse af den appellerede dom.
However, I am of the opinion that a divergent view of the normative scope of that general legal principle is not, in itself, capable of justifying setting aside the contested judgment.
Forestillingen om procesøkonomi og beskyttelsesfunktionen af de processuelle garantier for den pågældende kræver derimod, at det nøje undersøges, om Retten var nået til en anden konklusion, hvis den havde taget hensyn til Domstolens praksis ved anvendelsen af fællesskabsretten.
On the contrary, the of procedural economy and the protective function of the procedural safeguards for the person concerned demand careful consideration of whether the Court of First Instance would have come to a different conclusion if it had taken account of the caselaw of the Court of Justice when applying Community law.
Som Domstolen nemlig har fastslået i Hercules Chemicals-dommen 32 i forbindelse
As the Court of Justice held in Hercules Chemicals 32in connection with the right
Ved ikke at begrænse aktindsigten til de dokumenter, som Kommissionen har baseret sin afgørelse på til skade for den pågældende, men derimod at udvide den til at omfatte alle dokumenter, som muligvis er relevante for den pågældendes forsvar, viser retten til aktindsigt på grundlag af Domstolens praksis i denne henseende sig at være mere vidtrækkende end den fortolkning, som Retten har lagt til grund i sin dom.
Since it does not restrict access to those documents on which the Commission based its decision at issue, but rather extends it to include all documents which may be relevant for the addressee’s defence, the right of access to the file within the meaning of that caselaw of the Court of Justice proves to be wider than the interpretation on which the Court of First Instance based its judgment.
Derimod kan behandlingen af dokumenter, der blev anset for fortrolige, og hvori der derfor ikke kan gives aktindsigt, ikke anfægtes.
However, the treatment of documents classified as confidential, which as such must be exempted from access, is unexceptionable.
med retten til aktindsigt, foreligger der ingen retlig fejl, når Retten er af den opfattelse, at det heller ikke ville have medført annullation af Kommissionens omtvistede beslutning, hvis der var givet aktindsigt i alle andre dokumenter, og derfor forkaster appellantens argument vedrørende en tilsidesættelse af retten til forsvar.
of access to the file, there is no error of law where the Court of First Instance holds that the granting of access to all the other documents would not have led to annulment of the Commission decision at issue and consequently rejects the appellant’s submissions concerning a breach of the rights of the defence.
Retten har efter min opfattelse udlagt retten til aktindsigt i forbindelse med den
In my opinion, the Court of First Instance interpreted the right of access to
Denne retspraksis er forbundet med et væsentligt princip i Fællesskabets almindelige forvaltningsret og forvaltningsprocessuelle
That caselaw takes up a fundamental principle of general administrative law and of