natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indehaveren af fuelolien har således — uden at have planlagt dette — »skilt sig af med« olien under transporten.
Thus the holder of the heavy fuel oil did discard it in the course of transportation, albeit involuntarily.
Domstolen udtalte, at et produkt, som man ikke som sådan har søgt at fremstille med henblik på en senere anvendelse, og som indehaveren ikke uden forudgående forarbejdning på økonomisk fordelagtig måde kan genbruge, må anses for at være en byrde, som indehaveren »skiller sig af med« 50.
The Court pointed out that a product which is not itself wanted for subsequent use and which the holder cannot economically reuse without prior processing must be considered to be a burden which the holder seeks to discard. 50
I dommen i sagen Van de Walle m.fl. fastslog Domstolen også, at jord, der er forurenet som følge af, at kulbrinter er spildt ved et uheld, ligeledes må anses for affald.
The Court also held in Van de Walle that the same classification as ‘waste’ applies to soil contaminated as the result of an accidental spill of hydrocarbons.
Kulbrinterne kan i dette tilfælde ikke adskilles fra den jord, de har forurenet, og kan ikke nyttiggøres eller bortskaffes, uden at den forurenede jord ligeledes gennemgår den nødvendige rensning 52.
In that case, the hydrocarbons cannot be separated from the land which they have contaminated and cannot be recovered or disposed of unless that land is also subject to the necessary decontamination. 52
Disse overvejelser er også relevante i det foreliggende tilfælde.
These considerations also apply in the present case.
Fuelolien kan kun behandles i overensstemmelse med affaldsretten, hvis det vand og de sedimenter, der er blevet blandet med olien, gennemgår den nødvendige behandling, hvad enten der er tale om, at de forskellige bestanddele skal adskilles, bortskaffes eller genanvendes samlet.
The heavy fuel oil can be treated on the basis of the law on waste only if the water mixed with it and the sediment were subject to the necessary treatment, either to separate the different elements or to be disposed of or recovered together.
Salg af sådanne kulbrinter er meget usikker, og forudsat, at det overhovedet er muligt, forudsætter det forudgående operationer, der ikke er økonomisk fordelagtige for indehaveren.
As France, Italy, the United Kingdom and the Commission also argue, the same applies to heavy fuel oil which is discharged in a
Dommen i sagen Van de Walle m.fl. er blevet kritiseret i litteraturen, ofte på grund
The judgment in Van de Walle and Others has been criticised in legal literature,
50 — Dommen i sagen Van de Walle m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 46.
50 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46).
51 — Dommen i sagen Van de Walle m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 47, bekræftet i Thames Water Utilitiesdommen, nævnt ovenfor i fodnote 19, præmis 28.
51 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 47), confirmed by Thames Water Utilities (cited in footnote 19, paragraph 28).
52 — Dommen i sagen Van de Walle m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 52.
52 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 52).
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 og sammenhængende regler om bortskaffelse af affald, der opstilles i betragtningen, hvis man udelukker muligheden for at anvende de affaldsretlige regler, såfremt løsøre ved at blive blandet med jord bliver immobilt.
53In addition to arguments which were dis- on waste disposal laid down in the same recital to preclude the application of the law on waste where movable property becomes immovable as a result of being mixed with the ground. Rather, waste must not be excluded from the scope of the law on waste in this way.
Det må derimod tværtimod forhindres, at affald på denne vis unddrages de affaldsretlige regler 55.
55 cussed or were less apparent in the judgment or at least in the Opinion, the objection has also been raised — rightly — that the sixth recital in the preamble to the Waste Framework Directive is not mentioned.
Ifølge sjette betragtning bør der anvendes »effektive og sammenhængende regler for bortskaffelse af affald […] på løsøre, som indehaveren skiller sig af med eller er forpligtet til at skille sig af med i henhold til gældende nationale bestemmelser […]«.
54It states that ‘effective and consistent regulations on waste disposal … should be applied to movable property which the owner disposes of or is required to dispose of under the provisions of national law in force …’.
Alligevel drøfter Rådet og Parlamentet for indeværende et forslag til en ny affattelse af rammedirektivet, der bl.a. indebærer, at direktivet ikke finder anvendelse på jord (in situ), herunder ikke opgravet forurenet jord og bygninger, der er varigt forbundet med jorden 56.
Nevertheless the Council and Parliament are at present considering a proposal for the revision of the Waste Framework Directive, which provides inter alia that the directive does not apply to land (in situ) including unexcavated contaminated soil and buildings permanently connected with land. 56
Man kan højst udlede af betragtningen, at direktivet principielt ikke tager sigte på løsøre.
At most it can be inferred that the directive is not aimed at immovable property in principle.
Men det ville stride imod formålet om at have effektive
It would however be contrary to the aim of effective and consistent regulations
Allerede henset til den verserende lovgivningsproces bør Domstolen ikke træffe en afgørelse, der foregriber lovgivers arbejde, idet den på dette punkt fremkalder tvivl om sin egen retspraksis.
In view of the ongoing legislative procedure, the Court should not anticipate the legislature by calling into question its caselaw on this point.
Det skal desuden påpeges, at artikel 2, stk. 1, litra b), nr. iv), i affaldsrammedirektivet ikke udelukker olieaffald fra direktivets
It should also be pointed out that Article 2(1)(b)(iv) of the Waste Framework Directive does not exclude oil waste from the
55 — Jf. også Hamer, nævnt ovenfor i fodnote 54, s. 482.
55 — See also Hamer (cited in footnote 54, p. 482).
56 — Artikel 2, stk. 1, litra b), i Rådets fælles holdning til vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om affald og om ophævelse af bestemte direktiver, rådsdokument 11406/07 af 20.11.2007, som Kommisssionen accepterer, KOM(2007) 863 af 9.1.2008.
56 — Article 2(1)(b) of the common position of the Council on the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council on waste and repealing certain directives, Council document 11406/07 of 20 November 2007, accepted by the Commission, COM(2007) 863 of 9 January 2008.
En lignende begrænsning, der dog var betinget, blev allerede opstillet i artikel 2, stk. 1, litra f), i Kommissionens forslag KOM(2005) 667 af 21.12.2005, EUT 2006 C 70, s. 6.
A similar, but conditional restriction is already contained in Article 2(1)(f) of the Commission proposal, COM(2005) 667 of 21 December 2005, OJ 2006 C 70, p. 6.
Derimod har Europa-Parlamentet i sin første behandling den 13.2.2007 tilsyneladende i modsætning til rapporten fra det kompetente udvalg afvist denne begrænsning, EFT C 287 E, s. 136, på s. 141.
On the other hand, at first reading on 13 February 2007 the European Parliament rejected that restriction, apparently going against the report of the competent committee, OJ 2007 C 287 E p. 136 (141).
54 — Jf.
54 — See Billet (cited in footnote 53, p.
Artikel 15 i affaldsrammedirektivet regulerer, hvem der skal afholde omkostningerne ved bortskaffelsen af affald.
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for bearing the cost of disposing of waste.
Henvisningen til denne bestemmelse viser, at det tredje spørgsmål drejer sig om, hvorvidt selskaber i virksomhedsgruppen Total skal afholde omkostningerne ved bortskaffelsen af den udløbne fuelolie.
The reference to that provision shows that the third question is intended to ascertain whether companies in the Total Group have to bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
anvendelsesområde.
scope of the directive.
I henhold til denne bestemmelse falder spildevand med undtagelse af affald i flydende form uden for affaldsrammedirektivets område, hvis spildevand allerede er undergivet andre bestemmelser.
Under that provision, waste waters, with the exception of waste in liquid form, are excluded from the scope of the Waste Framework Directive where waste waters are already covered by other legislation.
Olieaffald er ikke spildevand, da det ikke er en følge af benyttelse eller forbrug af vand.
Oil waste does not constitute waste waters since it does not result from the use or consumption of water.
I det omfang olieaffald (stadig) er flydende, er der derimod tale om flydende affald.
In so far as it is (still) liquid at all, it is in fact liquid waste.
Forholdet mellem affaldsrammedirektivet og ansvarskonventionen
The relationship between the Waste Framework Directive and the Liability Convention
Det andet spørgsmål skal derfor besvares således, at fuelolie, som udledes ved en tankskibsulykke og derved blandes sammen med vand og sedimenter, er affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i affaldsrammedirektivet.
The answer to the second question must therefore be that heavy fuel oil is to be treated as waste for the purposes of the Waste Framework Directive if it is discharged in a tanker accident and is mixed with water and sediment.
D — Det tredje spørgsmål — ansvar for omkostningerne i forbindelse med den udledte fuelolie
D — The third question — Responsibility for costs in connection with the leaked heavy fuel oil
Fra Totals og Belgiens side er det blevet fremført, at artikel 15 i affaldsrammedirektivet ikke skal anvendes, fordi spørgsmålet om ansvaret for omkostningerne ved skader som følge af olieforurening på havet er reguleret udtømmende i ansvarskonventionen og fondskonventionen.
Total and Belgium are opposed to the application of Article 15 of the Waste Framework Directive, since responsibility for costs in connection with oil pollution damage at sea is regulated definitively in the Liability Convention and in the Fund Convention.
Ansvaret for skader ved olieforurening »kanaliseres« hen til ejeren af skibet, hvorimod det er udelukket at fremsætte krav mod andre, især imod en chartrer som Total international Ltd. Som supplement til skibsejerens begrænsede ansvar dækkes skader ved olieforurening i henhold til fondskonventionen op til en samlet hæftelsessum, der er defineret i konventionen, af en international fond.
Liability for oil pollution damage is ‘channelled’ to the owner of the ship, whilst claims against others, in particular against a charterer like Total International Ltd, are precluded. In addition to the limited liability on the part of the owner of the ship, oil pollution damage is covered by an international fund under the Fund Convention up to a total liability sum defined therein.
I det foreliggende tilfælde har disse bestemmelser forrang for anvendelsen af artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
These rules take precedence over the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
De to konventioner er ganske vist blevet ratificeret af næsten alle medlemsstater,
The two conventions have been ratified by nearly all the Member States, but not by
Med det tredje spørgsmål ønsker Cour de cassation oplyst, om Total som producent af fuelolien og/eller sælger og befragteren skal anses for at være producent og/eller affaldsindehaver som omhandlet i artikel 1, litra b) og c), i affaldsrammedirektivet ved anvendelsen af samme direktivs artikel 15, selv om produktet på tidspunktet for uheldet, som omformede det til affald, blev transporteret af tredjemand.
With the third question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether Total, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier, can be regarded as the producer and/or holder of waste within the meaning of Article 1(b) and (c) of the Waste Framework Directive and for the purposes of applying Article 15 of that directive, even though at the time of the accident which transformed it into waste the product was being transported by a third party.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 skabs interesse at tiltræde de underliggende instrumenter.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 the interest of the European Community, to accede to the underlying instruments.
men ikke af Fællesskabet.
the Community.
Konventionerne er derfor ikke en del af fællesskabsretten og således — i modsætning til, hvad Total gjorde gældende under de mundtlige forhandlinger — ikke bindende for Fællesskabet 57.
They do not therefore form part of Community law and thus — contrary to the arguments made by Total at the hearing — are not binding on the Community.
Kommissionen har ligeledes under de mundtlige forhandlinger med rette fremhævet, at de to konventioner ikke er international sædvaneret og dermed bindende for Fællesskabet 58.
57The Commission also rightly stated at the hearing that the two conventions are not binding on the Community as customary international law.
Domstolen kan følgelig ikke fortolke disse konventioner i forbindelse med den præjudicielle forelæggelse 59.
58 As a result, the Court cannot interpret the conventions in preliminary ruling proceedings.
Men den kan undersøge, om konventionerne, på trods af at de ikke er bindende for Fællesskabet, kan være til hinder for at anvende artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
59It may, however, examine the extent to which, even though those conventions are not binding on the Community, they can preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive.
Denne beslutning kan man opfatte således, at Fællesskabet har tilladt medlemsstaterne at afvige fra fællesskabsretlige regler, såfremt dette var nødvendigt for at tiltræde protokollen om den supplerende fond.
That decision can be construed as meaning that the Community has permitted the Member States to derogate from Community law in so far as this was necessary for accession to the Supplementary Protocol.
I henhold til artikel 1, stk. 4, i beslutning 2004/246 ville reglerne i ansvarskonventionen så være en del af de tilladte afvigelser.
The permitted derogations would then include the rules of the Liability Convention under Article 1(4) of Decision 2004/246.
For så vidt ansvarskonventionen afviger fra affaldsrammedirektivet skulle beslutning 2004/246 ganske vist muligvis være støttet på miljøkompetencen i henhold til artikel 175 i EF-traktaten.
In so far as the Liability Convention departs from the Waste Framework Directive, Decision 2004/246 should possibly have been based on the environmental competence under Article 175 of the Treaty.
Men så længe beslutningen ikke ophæves eller kendes ugyldig taler meget for, at i hvert fald de berørte har ret til at stole på, at en konvention, som den pågældende medlemsstat deltager i og Fællesskabet har godkendt, skal anvendes.
However, unless the decision is repealed or annulled, there is much evidence to suggest that at least the interested parties may rely on the applicability of a convention entered into by the Member State concerned which is approved by the Community.
Total har påberåbt sig beslutning 2004/246 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne, ratificere eller tiltræde protokollen af 2003 til den internationale konvention om oprettelse af en international fond for erstatning af skader ved olieforurening 1992 og om bemyndigelse af Luxembourg og Østrig til i Det Europæiske Fælles-
Total relies on Decision 2004/246 authorising the Member States to sign, ratify or accede to, in the interest of the European Community, the Protocol of 2003 to the International Convention on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage, 1992, and authorising Austria and Luxembourg, in
57 — Jf. mit forslag til afgørelse af 20.11.2007 i sag C-308/06, Intertanko m.fl., punkt 37 ff. med yderligere henvisninger, om den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (Marpol 73/78).
57 — See my Opinion in Case C-308/06 Intertanko and Others, point 37 et seq., with further references, on the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships (Marpol 73/78).
Selve forpligtelsen til at afholde omkostningerne ved bortskaffelsen af olieaffaldet opstod derimod på tidspunktet for forliset.
On the other hand, the obligation to bear the cost of disposing of oil waste essentially arose when the accident occurred.
Beslutning 2004/246 indeholder ingen henvisning til, at beslutningen under visse omstændigheder ophæver denne forpligtelse med tilbagevirkende kraft.
Decision 2004/246 does not contain any indication that it is intended to cancel that obligation retroactively under certain circumstances.
Da forpligtelsen til at afholde omkostninger ikke er nogen straf, er der heller ingen grund
Since responsibility for costs is not a penalty, there is also no reason to assume that the principle of the most lenient
COMMUNE DE MESQUER til at antage, at princippet om anvendelse af mildere straffe 60 er til hinder for artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
COMMUNE DE MESQUER penalty 60runs counter to Article 15 of the Waste Framework Directive.
Det kan ikke udelukkes, at direktiv 2004/35 konkretiserer artikel 15 i affaldsrammedirektivet, og at den undtagelse vedrørende ansvarskonventionen, som direktiv 2004/35 opstiller, derfor muligvis også påvirker artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
It is possible that Directive 2004/35 clarifies Article 15 of the Waste Framework Directive and the exception contained therein for the Liability Convention might therefore also have repercussions on Article 15 of the Waste Framework Directive.
I det foreliggende tilfælde behøver Domstolen imidlertid ikke at tage stilling hertil.
The Court does not have to decide on this in the present case, however.
Direktiv 2004/35 blev først udstedt efter det tidspunkt, hvor de relevante hændelser fandt sted, og skulle gennemføres senest den 30. april 2007.
Directive 2004/35 was adopted after the events at issue and had to be transposed by 30 April 2007.
Direktivet gælder ikke for skader ved emissioner eller hændelser, der er indtrådt inden denne dato.
It does not apply to damage caused by an emission, event or incident that took place before that date.
Beslutning 2004/246 har således ingen betydning for den foreliggende sag.
Directive 2004/35/EC
Fra Total og Belgiens side har man desuden anført direktiv 2004/35 om miljøansvar som argument imod at anvende affaldsrammedirektivet 61.
Total and Belgium also cite Directive 2004/35 on environmental liability 61as
I henhold til artikel 4, stk. 2, i direktivet om miljøansvar finder dette ikke anvendelse på miljøskader eller overhængende fare for sådanne skader forårsaget ved uheld, for hvilke reglerne om ansvar eller erstatning falder ind under anvendelsesområdet for ansvarskonventionen, hvis denne gælder i den pågældende medlemsstat.
an argument against the application of the Waste Framework Directive. Article 4(2) of that directive precludes its application to environmental damage or to any imminent threat of such damage arising from an incident in respect of which liability or compensation falls within the scope of the Liability Convention, which is in force in the Member State concerned.
Havretskonventionen udgør en integreret del af Fællesskabets retsorden og er bindende for Fællesskabet 62. Som man fra
The Law of the Sea Convention forms an integral part of the Community legal
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 ansvarskonventionen som affattet i 1969 deponeret den 11. marts 1975 63, hvorimod
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 order and is binding on the Community. 62However, as France is perfectly right to subsequently agreed measure of secondary law.
Rådet først vedtog den oprindelige affattelse af affaldsrammedirektivet den 15. juli 1975.
France appears to have deposited the instrument of ratification for the Liability Convention in its 1969 version on 11 March 1975, 63whilst the original version of the Waste Framework Directive was not adopted by the Council until 15 July 1975.
Frankrigs side fuldstændig med rette har indvendt over for Total, kan det ikke udledes af artikel 235, stk. 3, i havretskonventionen, at de kontraherende parter er bundet af bestemte internationale konventioner om ansvar for forureningsskader.
argue, contrary to the view taken by Total, no binding effect vis-à-vis certain international conventions on liability for pollution damage can be inferred from Article 235(3) of the Law of the Sea Convention.
Bestemmelsen indeholder alene et krav om samarbejde.
It merely sets out the mandate to cooperate.
Den oprindelige udgave af ansvarskonventionen kan nemlig ikke være til hinder for at anvende artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
The Liability Convention in its original version could not preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive in the present case.
Der vil kun kunne optræde en konflikt mellem affattelsen af ansvarskonventionen fra 1992, der tidsmæssigt kan anvendes, og artikel 15 ved, at ansvarskonventionen i vidt omfang udelukker krav imod den, der har chartret en tanker, hvorimod den pågældende i henhold til artikel 15 muligvis skal afholde omkostningerne ved bortskaffelsen af olieaffald.
A possible conflict between the version of the 1992 Liability Convention applicable at the time and Article 15 could only stem from the fact that the Liability Convention largely precludes claims against the charterer of a tanker whilst under Article 15 the charterer might be required to bear the cost of disposing of oil waste.
Denne ansvarsudelukkelse var imidlertid ikke indeholdt i ansvarskonventionen fra 1969.
However, this exclusion from liability was not yet contained in the Liability Convention of 1969.
Der er tale om en international forpligtelse for Frankrig, der er nyere end artikel 15 i affaldsrammedirektivet.
It is a more recent international obligation imposed on France compared with Article 15 of the Waste Framework Directive.
Den nuværende affattelse af artikel 15 i affaldsdirektivet beror ganske vist på en direktivændring fra 1991, men allerede den oprindelige affattelse af affaldsdirektivet
The present Article 15 of the Waste Framework Directive stems from an amendment to the directive in 1991, but the original version of the Waste Framework Directive
Det fører ikke til noget andet resultat at anvende EF-traktatens artikel 307, stk. 1, analogt.
A mutatis mutandis application of the first paragraph of Article 307 EC does not lead to any other conclusion.
Tilsyneladende blev Frankrigs erklæring om ratifikation af
62 — Case C-459/03 Commission v Ireland (MOX plant) [2006] ECR I-4635, paragraph 82; see specifically my Opinion in Case C-308/06 Intertanko and Others (cited in footnote 57, point 46 et seq.).
COMMUNE DE MESQUER indeholdt en bestemmelse i artikel 11, der var identisk med artikel 15.
COMMUNE DE MESQUER already contained an Article 11 which was substantively identical to Article 15.
Denne enighed bekræftes dels af, at næsten alle medlemsstater har ratificeret de to konventioner, dels af flere ikke bindende tekster fra Fællesskabet, som Total har anført, og som ligeledes fastslår, at skader ved olieforurening henhører under konventionerne.
That consensus is confirmed first by the fact that the two conventions are ratified by nearly all the Member States and secondly by several non-binding Community instruments cited by Total which also state that oil pollution damage is subject to the conventions.
Der er tale om det første handlingsprogram på miljøområdet 64, Kommissionens forslag til Rådets direktiv om erstatningsansvar for skade forårsaget af affald 65, Kommis- sionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om sikkerhed til søs og olietransport 66 samt om Kommissionens besvarelse af to parlamentariske forespørgsler 67.
These are the First Environmental Action Programme, 64the Commission proposal for a Council directive on civil liability for damage caused by waste, 65 the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the safety of the seaborne oil trade, 66and answers to two Parliamentary questions given by the Commission. 67