natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen ønskede med vedtagelsen af de multisektorale rammebestemmelser og navnlig med vedtagelsen af det tilladte maksimale støttebeløb at begrænse de forkerte virkninger på konkurrencen, som kunne følge af en regional støtte til fordel for store investeringsprojekter, hvis loft er over de regionale tærskler 69.
By adopting the multisectoral framework and establishing inter alia a maximum allowable aid intensity, the Commission sought to limit the adverse effects on competition which could result from regional aid for large investment projects, which has a higher ceiling than regional handicaps.
Fastsættelsen af justeringsfaktoren for konkurrencen skal gøre det muligt at tage et »fotografi« af det pågældende marked.
69The determination of the competition factor should reveal a ‘photograph’ of the situation on the market concerned.
Det fremgår nemlig af fast retspraksis, at vedtagelsen af rammebestemmelser eller af meddelelser, der skal være vejledende og tilsigter at simplificere de kriterier, som Kommissionen påtænker at anvende ved undersøgelsen af spørgsmålet, om et støtteprojekt er foreneligt med fællesmarkedet, under ingen omstændigheder kan fravige artikel 87 EF og fritage Kommissionen fra at vurdere hver sag i forhold til kriterierne i denne bestemmelse 64.
It is apparent from established caselaw that the adoption of frameworks or communications setting out, for information and simplification purposes, the adoption of the criteria the Commission intends to apply when considering whether an aid project is compatible with the common market cannot under any circumstances derogate from Article 87 EC and does not release the Commission from its obligation to assess each case in the light of the criteria laid down in that provision.
Retningslinjerne er, som det erindres, kun vejledende.
64It should be pointed out that the guidelines are only for guidance.
De har ikke normativ værdi 65. Som alle rets-
They have no legislative force. 65
Således som Retten anførte i den appellerede doms præmis 102, skal fastsættelsen af denne faktor altså følge af en analyse af markedets struktur og konjunktur.
As the Court states in paragraph 102 of the contested judgment, the determination of the adjustment factor must therefore be derived from an analysis of both the structural and economic situation on the market.
Således som jeg har anført, er denne undersøgelse så meget desto vigtigere end Kommissionens vurdering af, om faktoren har bindende retsvirkninger, idet den er afgørende for størrelsen af den støtte, der kan erklæres forenelig med fællesmarkedet.
As I have already pointed out, this examination is particularly important because the Commission’s assessment with regard to that coefficient produces binding legal effects since it determines the amount of aid which may be declared compatible with the common market.
akter i den afledte ret, der er vedtaget med henblik på anvendelsen af artikel 87 EF og 88 EF, kan de ikke fortolkes således, at det begrænser rækkevidden for traktatens regler eller omgår formålene hermed 66.
Like any other measure of secondary legislation adopted for the purposes of the application of Articles 87 EC and 88 EC, they cannot be interpreted in such a way as to restrict the scope of the rules laid down by the Treaty or to contravene the objectives it pursues.
Det skal så meget desto mere erindres, således som Domstolen udtalte i dommen i sagen Belgien og Forum 187 mod Kommissionen, at det er på grundlag af artikel 87 EF og 88 EF, at omfanget af Kommissionens beføjelser og pligter på statsstøtteområdet skal vurderes 67.
66 It is particularly important to note, as the Court held in the judgment in Belgium and Forum 187 v Commission, that Articles 87 EC and 88 EC provide the basis for an appraisal of the scope of the Commission’s powers and duties in relation to State aid.
Hvis Kommissionen er forpligtet i henhold til rammebestemmelserne og de meddelelser, den vedtager på dette område, er det således udelukkende i det omfang, disse tekster ikke
67Accord-ingly, although the Commission is bound by the guidelines and notices that it adopts in this area, that applies only in so far as those
Jeg er således — på trods af ordlyden af de multisektorale rammebestemmelsers punkt 3.4 — af den opfattelse, at vurderingen af justeringsfaktoren for konkurrencen ikke
Accordingly, and in spite of the wording of point 3.4 of the multisectoral framework, I consider that the assessment of the competition factor must be carried out not only
66 — Jf. dom af 22.6.2006, forenede sager C-182/03 et C-217/03, Belgien og Forum 187 mod Kommissionen, Sml. I, s. 5479, præmis 72.
66 — See Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I-5479, paragraph 72.
68 — Jf. dommen i sagen Italien mod Kommissionen, præmis 45.69 — Jf. de multisektorale rammebestemmelsers punkt 1.1-1.4.
68 — See Italy v Commission, paragraph 45.69 — See points 1.1 to 1.4 of the multisectoral framework.
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE kun skal foretages ved at undersøge den berørte sektors strukturbestemte overkapacitet, men ligeledes ved at analysere, om de planlagte investeringer risikerer at blive iværksat på et vigende marked.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE by examining the structural capacity of the sector concerned, but also by analysing whether there is a chance that the planned investments will take place in a declining market.
Efter min mening kunne Retten således lovligt antage, at strukturbestemt overkapacitet i en sektor og et vigende marked udgør to særskilte vurderingskriterier, som Kommissionen burde undersøge kumulativt i forbindelse med sin vurdering af konkurrencen på markedet.
I therefore consider that it was reasonable for the Court to hold that the existence of structural overcapacity in a sector and the existence of a declining market are two distinct assessment criteria which the Commission should have examined concurrently in its determination of the competition factor.
Det er dermed min opfattelse, at Retten ikke begik en retlig fejl i forbindelse med sin efterprøvelse af Kommissionens vurdering.
In my view, therefore, the Court did not commit an error of law in its review of the Commission’s appraisal.
Herefter finder jeg, at det andet anbringende således skal forkastes som ugrundet.
Having regard to all of these considerations, I consider that the second plea should therefore be rejected as unfounded.
C — Det tredje anbringende om Rettens tilsidesættelse af procesreglementets artikel 64
C — The third plea, alleging infringement by the Court of First Instance of Article 64 of its Rules of Procedure
Jeg er enig med Retten i, at disse oplysninger er klare og afspejler markedets forskellige realiteter.
I agree with the Court of First Instance that these data are different and reflect different situations on the market.
Det første kriterium bygger på en virksomheds eller en sektors fremstillingskapacitet, mens det andet snarere interesserer sig for efterspørgslen og det beslægtede forbrug af produkter på det pågældende marked 70.
The first criterion is based on the production capacities of an undertaking or sector, whereas the second is more concerned with the demand for an apparent consumption of the products on the market in question.
Det er ikke umuligt at anføre, at der ikke er strukturbestemt overkapacitet i en sektor, men ikke desto mindre fastslå, at efterspørgslen er progressivt vigende. Denne tilbagegang kan i sidste ende føre til en udnyttelsesgrad, der er mindre end virksomhedens eller sektorens kapacitet, og dermed til en situation med strukturbestemt overkapacitet. Som Retten korrekt anførte i den appellerede doms præmis 99, kan man ikke tiltræde en fortolkning, hvor Kommissionen kunne tillade udbetaling af statsstøtte til en virksomhed, der forhandler produkter, som hører til et vigende marked, uden at institutionen tager hensyn til denne omstændighed ved udøvelsen af sin kontrol.
70It is not impossible to observe that there is no structural overcapacity in the sector but nevertheless to find a gradual decline in demand.
Det er åbenbart, som Retten helt rigtigt understregede, at investeringer, der foretages på et sådant marked, medfører alvorlige risici for fordrejninger af konkurrencen på markedet, hvilket uundgåeligt er i strid med formålet med artikel 87 EF, nemlig en ikke-fordrejet konkurrence.
It is clear, as the Court quite rightly pointed out, that investments in such a market entail serious risks of distorting competition, which is plainly contrary to the objective of undistorted competition pursued by Article 87 EC.
70 — Jf. de multisektorale rammebestemmelsers punkt 7.7 og 7.8, nævnt ovenfor i fodnote 17 og 18.
70 — See points 7.7 and 7.8 of the multisectoral framework (cited in footnotes 17 and 18).
Appellanterne har til støtte for dette tredje anbringende hævdet, at Retten traf afgørelse i strid med procesreglementets artikel 64, der fastsætter foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse.
In support of this third plea, the appellants claim that the Court of First Instance gave judgment in breach of Article 64 of its Rules of Procedure, which provide for measures of organisation of procedure.
Intet i de foreliggende appelsager gør det muligt for mig at antage, at det er tilfældet i disse sager.
No information supplied in connection with these appeals leads to that conclusion in the cases with which we are concerned.
Det er herefter min opfattelse, at Retten ikke kan kritiseres for ikke at have indsamlet andre oplysninger eller råd vedrørende Glunz’ og Kronofrances konkurrencestilling på markedet for træplader.
In those circumstances, I consider that the Court of First Instance cannot be criticised for not obtaining further data or information regarding the competitive position of Glunz and Kronofrance in the wood panels and boards market.
Appellanterne er nemlig af den opfattelse, at da anbringendet om Kronofrances manglende søgsmålskompetence blev fremsat for første gang under retsmødet, burde Retten af egen drift have indsamlet visse oplysninger om de berørte virksomheders markedsføringsområder og produktionssteder med henblik på at træffe afgørelse om, hvorvidt virksomhedens søgsmål kunne antages til realitetsbehandling.
The appellants consider that, since the plea alleging that Kronofrance lacked locus standi was raised for the first time during the hearing, the Court should have obtained, on its own initiative, certain information concerning the marketing areas and production sites of the undertakings concerned in order to rule on the admissibility of the action brought by Kronofrance.
Ifølge appellanterne ville disse oplysninger have ført Retten til at udtale, at Kronofrance ikke var »individuelt berørt« i artikel 230, stk. 4, EF’s forstand.
They submit that, if the Court had obtained that information, it would have held that Kronofrance was not ‘individually concerned’ within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC.
Retten behæftede dermed retsforhandlingerne med en uregelmæssighed ved at undlade at indsamle disse oplysninger.
In omitting to gather that information, the Court therefore committed a breach of procedure.
Det er derfor min opfattelse, at det tredje anbringende er ugrundet og skal forkastes.
I therefore consider that the third plea is unfounded and should be rejected.
Jeg er enig med Kronofrance i, at dette klagepunkt er ugrundet.
I agree with Kronofrance that this ground of appeal is unfounded.
D — Det fjerde anbringende om en tilsidesættelse af artikel 230, stk. 2, EF
D — The fourth plea, alleging infringement of the second paragraph of Article 230 EC
Glunz og OSB har til støtte for det fjerde anbringende gjort gældende, at den appellerede dom er i strid med artikel 230, stk. 2, EF, fordi den går ud over de anbringender, der blev påberåbt i det af Kronofrance rejste annullationssøgsmål.
In support of the fourth plea, Glunz and OSB maintain that the contested judgment infringes the second paragraph of Article 230 EC, since it goes beyond the pleas raised in support of the action for annulment brought by Kronofrance.
Domstolen har nemlig udtalt, at alene Retten har kompetence til at bestemme, om der eventuelt er behov for at supplere de oplysninger, den råder over i de sager, den skal behandle.
Indeed, the Court of Justice has held that it is for the Court of First Instance alone to decide whether it is necessary to supplement the information available to it in the cases brought before it.
Disse oplysningers bevisværdi er omfattet af Rettens uindskrænkede bedømmelse af de faktiske omstændigheder.
It has exclusive jurisdiction to find the facts and to assess the evidential value of that information.
Ifølge fast retspraksis er denne bedømmelse dermed ikke omfattet af Domstolens kontrol, når den træffer afgørelse i en appelsag, medmindre parterne gør gældende, at de beviser, der blev fremlagt for Retten, er gengivet forkert, eller at Rettens konstateringer er materielt urigtige i forhold til sagsakterne 71.
It is settled caselaw that that assessment is not subject to review by the Court of Justice in the context of an appeal, unless the parties allege a distortion of the clear sense of the evidence presented to the Court of First Instance or a substantial inaccuracy in the Court’s findings is apparent from the documents submitted to it. 71
71 — Jf. bl.a. kendelse af 12.12.2006, sag C-129/06 P, Autosalone Ispra mod Kommissionen, præmis 22 og den deri nævnte retspraksis.
71 — See inter alia the order of 12 December 2006 in Case C-129/06 P Autosalone Ispra v Commission, paragraph 22 and the caselaw cited therein.
Retten annullerede nemlig den anfægtede beslutning på grund af en tilsidesættelse af traktaten, i det omfang Kommissionen ikke
The Court annulled the contested decision on the ground that it infringed the Treaty, in so far as the Commission did not
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE undersøgte således korrekt den anfægtede beslutning i forhold til artikel 87 EF.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE to examine the contested decision in the light of Article 87 EC.
havde taget hensyn til et vigende marked, selv om Kronofrance ikke havde påberåbt sig dette klagepunkt i forbindelse med virksomhedens første anbringende om tilsidesættelse af traktaten, men udelukkende til støtte for det andet anbringende om magtfordrejning.
take into account the existence of a declining market, even though that ground had not been invoked by Kronofrance in connection with its first plea alleging infringement of the Treaty, but only in support of its second plea, alleging misuse of powers.
Det er derfor min opfattelse, at dette anbringende skal forkastes som ugrundet.
I therefore consider that this plea should be rejected as unfounded.
Ved således ikke at skelne mellem klart forskellige klagepunkter og anbringender begik Retten er retlig fejl, så meget desto mere, da et anbringende om tilsidesættelse af traktaten ifølge retspraksis ikke kan behandles af Fællesskabets retsinstanser af egen drift 72.
Therefore, by failing to distinguish between manifestly different grounds and pleas, the Court erred in law, a fortiori because, according to the caselaw, a plea relating to infringement of the Treaty cannot be raised by the Community judicature of its own motion. 72
På baggrund af ovenstående betragtninger finder jeg, at de af Forbundsrepublikken Tyskland, Glunz og OSB iværksatte appeller skal forkastes i deres helhed.
Having regard to all of these considerations, I consider that the appeals brought by the Federal Republic of Germany and by Glunz and OSB should be dismissed in their entirety.
Således som jeg har anført i forbindelse med undersøgelsen af det andet anbringende, undersøgte Retten Kommissionens vurdering af beregningen af konkurrencefaktoren som led i en fuldstændig retslig efterprøvelse.
As I pointed out in my analysis of the second plea, the Court of First Instance examined the assessment made by the Commission with regard to the calculation of the competition factor in the context of a comprehensive judicial review.
For så vidt reglerne om de multisektorale rammebestemmelser blev vedtaget for at gennemføre artikel 87 EF, skal de, således som det er fremgået, fortolkes i overensstemmelse med traktatbestemmelserne 73.
Since, as I have pointed out, the rules established by the multisectoral framework were adopted to implement Article 87 EC, they must be interpreted in accordance with the provisions of the Treaty.
72 — Glunz og OSB har i deres skriftlige indlæg henholdt sig til dommen i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, præmis 67.
72 — In their pleadings, Glunz and OSB refer to Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 67.
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 2, der i medfør af procesreglementets artikel 118 finder tilsvarende anvendelse i appelsager, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
Under Article 69(2) of the Rules of Procedure, which applies to appeals pursuant to Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Da Forbundsrepublikken Tyskland, Glunz og OSB har nedlagt påstand om, at Kronofrance tilpligtes at betale sagens omkostninger, og de har tabt sagen, bør de efter min opfattelse pålægges at betale sagens omkostninger i appelinstansen.
In these appeals, Kronofrance has requested that the appellants be ordered to pay the costs. Since the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB have been unsuccessful in all their pleas, I consider that they must be ordered to pay the costs of these appeal proceedings.
73 — Jeg henviser til punkt 141 i dette forslag til afgørelse.
73 — I refer to point 141 of this Opinion.
På baggrund af ovenstående foreslår jeg Domstolen at træffe følgende afgørelse:
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court give the following ruling:
1) Appellerne forkastes.
(1) The appeals are dismissed.
2) Forbundsrepublikken Tyskland, Glunz AG og OSB Deutschland GmbH bærer deres egne omkostninger.
(2) The Federal Republic of Germany and also Glunz AG and OSB Deutschland GmbH shall pay the costs.
I de forenede sager C-75/05 P og C-80/05 P, angående to appeller i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat henholdsvis den 11. og den 16. februar 2005,
APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 11 and 16 February 2005 respectively,
Forbundsrepublikken Tyskland ved W.-D. Plessing og C. Schulze-Bahr, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwalt M. Núñez-Müller (sag C-75/05 P),
Federal Republic of Germany, represented by W.-D. Plessing and C. Schulze-Bahr, acting as Agents, assisted by M. Núñez-Müller, Rechtsanwalt (C-75/05 P),
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved V. Kreuschitz, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg sagsøgt i første instans, har
Commission of the European Communities, represented by V. Kreuschitz, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
DOMSTOLEN (Første Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Tizzano (refererende dommer) og M. Ilešič, generaladvokat: Y. Bot justitssekretær: fuldmægtig J. Swedenborg,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of Chamber, A. Tizzano (Rapporteur) and M. Ilešič, Judges,
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 15. februar 2007, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 6. marts 2008, afsagt følgende
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 February 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 6 March 2008, gives the following
I appelskrifterne har Forbundsrepublikken Tyskland samt Glunz AG og OSB Deutsch -land GmbH (herefter henholdsvis »Glunz« og »OSB«) nedlagt påstand om ophævelse af dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 1. december 2004 i sagen Kronofrance mod Kommissionen (sag T-27/02, Sml. II, s. 4177, herefter »den appellerede afgørelse«), hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning SG (2001) D af 25. juli 2001 om ikke at rejse indsigelser mod den statsstøtte, som de tyske myndigheder havde tildelt Glunz (herefter »den anfægtede beslutning«).
By their appeals, the Federal Republic of Germany, Glunz AG (‘Glunz’) and OSB Deutschland GmbH (‘OSB’) seek to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 1 December 2004 in Case T-27/02 Krono­france v Commission [2004] ECR II-4177 (‘the judgment under appeal’), whereby the Court of First Instance annulled Commission Decision SG (2001) D of 25 July 2001 not to raise objections against the State aid granted by the German authorities to Glunz (‘the contested decision’).
Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel [88] (EFT L 83, s. 1) bestemmer:
Article 1 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article [88 EC] (OJ 1999 L 83, p. 1) provides:
[…] h) »interesserede parter« alle medlemsstater og personer, virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder, hvis interesser måtte være berørt af den tildelte støtte, herunder navnlig støttemodtageren, konkurrerende virksomheder og erhvervsorganisationer.«
(h) “interested party” shall mean any Member State and any person, undertaking or association of undertakings whose interests might be affected by the granting of aid, in particular the beneficiary of the aid, competing undertakings and trade associations.’
Denne forordnings artikel 4, der har overskriften »Foreløbig undersøgelse af anmeldelsen og Kommissionens beslutninger«, bestemmer:
Article 4 of that regulation, entitled ‘Preliminary examination of the notification and decisions of the Commission’, states:
Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt foranstaltning ganske vist er omfattet af traktatens artikel [87], stk. 1, men ikke giver anledning til tvivl om, at den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter den, at foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet, i det følgende benævnt »beslutning om ikke at gøre indsigelse«.
Where the Commission, after a preliminary examination, finds that no doubts are raised as to the compatibility with the common market of a notified measure, in so far as it falls within the scope of Article [87(1) EC], it shall decide that the measure is compatible with the common market (hereinafter referred to as a “decision not to raise objections”).
Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt foranstaltning giver anledning til tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet,
Where the Commission, after a preliminary examination, finds that doubts are raised as to the compatibility with the common market of a notified measure, it shall
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE beslutter den at indlede proceduren efter traktatens artikel [88], stk. 2, i det følgende benævnt »beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure«.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE decide to initiate proceedings pursuant to Article [88(2) EC] (hereinafter referred to as a “decision to initiate the formal investigation procedure”).
De multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (EFT 1998 C 107, s. 7, herefter de »multisektorale rammebestemmelser 1998«), som var gældende på tidspunktet for de faktiske omstændigheder, fastsætter reglerne for vurdering af den støtte, der falder ind under deres anvendelsesområde, med henblik på anvendelsen af artikel 87, stk. 3, EF.
The multisectoral framework on regional aid for large investment projects (OJ 1998 C 107, p. 7, ‘the multisectoral framework of 1998’), in force at the material time, lays down the rules for assessing aid which falls within its scope, for the purpose of applying Article 87(3) EC.