natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Siden da er nødvendigheden af at anvende det friholdelsesprincip, der ligger i den almene interesse, gentagne gange blevet understreget i den fællesskabsretlige retspraksis, som også har præciseret rammerne herfor under henvisning til det formål, der forfølges med ovennævnte bestemmelse, dvs. at give alle fri adgang til at gøre brug af tegn
Since then, Community caselaw has repeatedly drawn attention to the need to apply the principle of availability — which is inherent in the general interest — and has linked it to the abovementioned aim of ensuring that a mark or indication may continue to be used freely when deciding
Sagen vedrørte som bekendt geografiske oprindelsesangivelser, hvilket på ingen måde mindsker betydningen eller vægten af det, Domstolen fastslog, nemlig at »[…] anvendelsen af direktivets artikel 3, stk. 1, litra c), ikke afhænger af, at der består et
It is well-known that that dispute concerned geographical indications of origin, but that does not diminish the scope or importance of the statement of the Court to the effect that ‘… the application
20 — Nævnt ovenfor i fodnote 7.
20 — Cited in footnote 7.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-102/07 eller angivelser, når der er truffet afgørelse vedrørende en registreringsansøgning 25, og denne opfattelse er blevet udvidet til også at omfatte artikel 3, stk. 1, litra b) og e) 26.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-102/07 whether it is eligible for registration. 25 It has also extended that view to Article 3(1)(b) and (e).
præjudicielle spørgsmål til en fortolkning af direktivets artikel 5, som kassationsappellanterne og Det Forenede Kongeriges regering foreslår i deres skriftlige indlæg, overbevisende.
26 the analysis of the questions referred for a preliminary ruling to an interpretation of Article 5 of the Directive, as advocated by the appellants in cassation and the United Kingdom Government in their written observations.
På dette sted skal undersøgelsen af friholdelsesbehovet ikke føres videre, da det næppe er nyttigt at tage stilling til sekundære aspekter, som ikke har betydning for vurderingen af Hoge Raads præjudicielle spørgsmål, og som kunne vanskeliggøre forståelsen af nærværende forslag til afgørelse.
This is an appropriate point at which to conclude the analysis of the requirement of availability, since it is not worth considering minor factors which would be of no assistance in the analysis of the questions referred for a preliminary ruling by the Hoge Raad, and which might cloud understanding of this Opinion.
Tilbage står nu på grundlag af den relevante opnåede viden om dette juridiske begreb at behandle direktivets artikel 6, idet det skal fastlægges, i hvilket omfang denne ved retspraksis fastlagte figur kommer til udtryk i denne bestemmelse som en del af den almene interesse.
It is now necessary, using the relevant knowledge gained about that principle, to examine Article 6 of the Directive in more detail, and to ascertain the extent to which it includes the principle as part of the general interest.
Jeg overser ikke den logiske og systematiske forbindelse mellem direktivets artikel 5 og 6, der sandsynligvis vil få en indflydelse på det endelige resultat som et element i fortolkningen, men der kan så meget desto mindre ses bort fra artikel 6, stk. 1, netop når der er tale om en undersøgelse af grænserne for varemærkeindehaverens udøvelse af ius prohibendi i overensstemmelse med overskriften på denne artikel 27.
I am aware that there is a logical and systematic connection between Articles 5 and 6 of the Directive, which will in all likelihood have an interpretative influence on the final outcome, but it is essential to bear in mind Article 6(1) when it comes to determining the boundaries of the exercise of the iusprohibendi by the proprietor of a trade mark, in accordance with the heading of the article.
Den omfangsrige retspraksis vedrørende direktivets artikel 5 vil desuden vise sig at være utilstrækkelig til at tilfredsstille den forelæggende ret, som — uden dog at henvise hertil — påberåber sig artikel 6 i den pågældende fællesskabsretsakt.
27 In addition, the copious caselaw on Article 5 of the Directive would not suffice for the purposes of replying to the referring court, which, without referring to it, relies on Article 6 of that Community legislation.
C — Fortolkning af direktivets artikel 6, stk. 1
C — Interpretation of Article 6(1) of the Directive
Før analysen af denne bestemmelse påbegyndes, skal jeg henvise til, at jeg ikke finder tanken om ved afgørelsen af tvisten i hovedsagen at begrænse analysen af de
Before embarking on an analysis of this provision, I must point out that I am not persuaded by the view that the resolution of the main proceedings lies in restricting
I direktivets artikel 5 er varemærkeindehaverens rettigheder præciseret.
Article 5 of the Directive sets out the rights of a trade mark proprietor.
Der findes to argumenter mod at anvende friholdelsesbehovet i denne sammenhæng: for det første Freihaltebedürfnis’ oprindelse, der klart er forbundet med registrering af varemærker og ikke med en udvidelse af varemærkeindehaverens udøvelse af sine rettigheder; for det andet direktivets opbygning, hvor begrænsningerne i disse rettigheder udtrykkeligt er fastsat i artikel 6, hvorfor det i strid med retssikkerheden og fællesskabsretsaktens ånd
The first is the origin of the Freihaltebedürfnis principle, which is clearly linked to the registration of signs rather than to the scope of the exercise of the rights of the holder of the sign. The second argument concerns the scheme of the Direct- ive, Article 6 of which expressly provides for the limitation of those rights; accordingly, allowing the principle of German law to be taken into account when interpreting
26 — Jf. for så vidt angår direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), ud over ovennævnte dom i sagen Henkel mod KHIM, ligeledes dom af 16.9.2004, SAT.1 mod KHIM, sag C-329/02 P, Sml.
25 — As regards Article 3(1)(c) of the Directive, in addition to Windsurfing Chiemsee and Linde, see the judgments in Case C-104/01 Libertel [2003] ECR I-3793, paragraph 52, and Case C-218/01 Henkel [2004] ECR I-1725, paragraphs 40 and 41.
I, s. 8317, præmis 26 og 27; for så vidt angår artikel 3, stk. 1, litra e), jf., ud over Liberteldommen, dom af 18.6.2002, Philips, sag C-299/99, Sml. I, s. 5475, præmis 80.
26 — As regards Article 3(1)(b) of the Directive, in addition to Henkel v OHIM, see the judgment in Case C-329/02 SAT.1 v OHIM [2004] ECR I-8317, paragraphs 26 and 27.
27 — Gengivet i punkt 10 i nærværende forslag til afgørelse.
27 — Set out in point 10 of this Opinion.
ADIDAS OG ADIDAS BENELUX ville indebære, at der blev tilføjet en uskreven betingelse, hvis man tillod anvendelsen af det tyske princip ved fortolkningen af direktivets artikel 5.
Article 5 would entail the addition of an unwritten condition, which would be contrary to the principle of legal certainty and to the spirit of the Community provision.
Blandt de tegn, som indehaveren af den industrielle ejendomsrettighed ikke kan forhindre brugen af i henhold til artikel 6, stk. 1, er således navne [litra a)], beskrivende symboler [litra b)] og brugen af varemærket til at angive anvendelsen [litra c)] for så vidt »dette sker i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik«.
Accordingly, Article 6(1) includes as signs whose use the holder of the industrial property right may not prohibit: names (subparagraph (a)), descriptive signs (sub -paragraph (b)), and the use of the trade mark to indicate the intended purpose of the goods or services concerned (subparagraph (c)), provided that such use takes place ‘in accordance with honest practices in industrial or commercial matters’.
De åbenbare ligheder og markante forskelle mellem direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, tilskynder desuden til at behandle begge disse bestemmelser, idet det dog skal undgås at opholde sig ved artikel 6, stk. 1, litra a), som ikke er relevant for den materielle prøvelse af de præjudicielle spørgsmål, og som er indgående behandlet i Domstolens nyere retspraksis 28.
Moreover, the clear similarities and the marked differences between Articles 3(1) and 6(1) of the Directive militate in favour of an analysis of both provisions, albeit one which does not focus on Article 6(1)(a) because that provision does not concern the substance of the questions referred and has been interpreted in detail in the recent caselaw of the Court. 28
En henvisning til tegn, der mangler fornødent særpræg i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), mangler.
There is no reference to marks which are devoid of any distinctive character, as provided for in Article 3(1)(b).
Eftersom artikel 3, stk. 3, giver mulighed for at registrere denne type tegn, kan det udledes heraf, at det fornødne særpræg, der er opnået ved brug, i sådanne tilfælde er til hinder for at gøre den oprindelige mangel på fornødent særpræg gældende, og at lovgiver belønner de anstrengelser, varemærkeindehaveren har gjort sig med henblik på at overvinde denne vanskelighed, ved at give den pågældende tilladelse til at modsætte sig, at andre konkurrenter drager fordel heraf.
Since Article 3(3) makes it possible to register such marks, it is clear that, in those cases, the acquisition of distinctive character through use weakens the obstacle presented by the original defect of lack of distinctive character, and that the legislature recognises an effort by the proprietor of a mark to overcome that shortcoming by permitting him to object to use of the mark by competitors.
Udelukkelse af tegn, der mangler fornødent særpræg, jf. direktivets artikel 3, stk. 1, litra b)
The exclusion of signs devoid of any distinctive character under Article 3(1)(b) of the Directive
Grunden til denne betydningsfulde undladelse er at finde i det standpunkt, jeg længe har forfægtet — ganske vist i forbindelse med forordningen 29 — nemlig at hensynet til offentlige interesser, hvorefter visse tegns adgang til at blive registreret bør begrænses, således at de forbliver frit tilgængelige for alle erhvervsdrivende
The reason for such a significant omission may be found in a view which I have espoused for some time, albeit in relation to the Regulation, 29namely, that considerations of public interest militating in favour of denying registration to certain signs so that they may remain fully available for all
Sammenligningen mellem denne bestemmelse og artikel 6, stk. 1, viser, at der er betydelige forskelle som følge af, at artikel 6 vedrører den manglende ret til at »forbyde brug« af varemærket fra tredjemands side og ikke falder ind under området for indsigelse mod registrering af et lignende varemærke.
A comparison of Article 3(1)(b) with Article 6(1) reveals important differences which are derived from the fact that Article 6 is aimed at precluding a proprietor from prohibiting the use of a trade mark by third parties, rather than at denying registration of a similar mark.
29 — Følgende betragtninger kan findes i det forslag til afgørelse, jeg fremsatte den 6.11.2003 i sagen Henkel mod KHIM, navnlig i punkt 48 og 78-82.
29 — The following considerations are taken from the Opinion I delivered in Henkel v OHIM, cited above, in particular points 48 and 78 to 82.
28 — Dom af 11.9.2007, Céline, sag C-17/06, Sml. I, s. 7041, præmis 29 ff.
28 — Judgment in Case C-17/06 Céline [2007] ECR I-7041, paragraph 29 et seq.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-102/07
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-102/07 it comes from, or signs which are customary in the current language or in the bona fide and established practices of the trade.
(friholdelsesbehov), ikke kan tages i betragtning inden for rammerne af forordningens artikel 7, stk. 1, litra b) [direktivets artikel 3, stk. 1, litra b)].
operators (requirement of availability) may not be taken into account in connection with Article 7(1)(b) of the Regulation (Article 3(1)(b) of the Directive).
Udgangspunktet for disse overvejelser er, at formålet med den absolutte registreringshindring, som disse bestemmelser indeholder, er at forhindre registrering af tegn, der savner konkret særpræg, dvs. de tegn, som en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger ikke er i stand til at identificere som pålidelige angivelser af den erhvervsmæssige oprindelse, idet generiske symboler, som det allerede med rette er blevet hævdet, således er varemærkets modsætning 30.
That assertion is based on the fact that the purpose of the absolute ground for refusal in those provisions is to prohibit the registration of signs which are devoid of any real distinctive character, that is to say, those signs which the average consumer, who is reasonably well informed and reasonably observant and circumspect, cannot identify as reliably indicating commercial origin, since, as has been rightly pointed out, generic signs are the antithesis of trade marks. 30
En sådan beskyttelse synes imidlertid ikke at skulle udvides til at omfatte tegn, der uden at være beskrivende af andre grunde savner ethvert specifikt særpræg.
However, that protection must not be extended to signs which, without being descriptive, are for other reasons devoid of any specific distinctive character.
Det ville være ulogisk at antage, at der er en almen interesse i at bevare den offentlige tilgængelighed til tegn, som ikke er egnede til at identificere den erhvervsmæssige oprindelse af de varer eller tjenesteydelser, som betegnes dermed.
It would not be logical to assert that there is any general interest in maintaining in the public domain signs which are incapable of identifying the commercial origin of the goods or services which they designate.
Er det lykkedes en erhvervsdrivende at skabe et varemærke, der er kendt af kundekredsen, på grundlag af et ubetydeligt tegn ved hjælp af brugen af det og reklamen for det, er det i henhold til strukturen af den industrielle ejendomsret påkrævet at belønne den pågældende erhvervsdrivende for, at det er lykkedes ham at afhjælpe den mangel, der bestod i, at hans varemærke savnede fornødent særpræg, ved at have gjort det egnet til at udfylde den oplysende funktion med hensyn til den erhvervsmæssige oprindelse af varerne eller tjenesteydelserne.
Accordingly, once a trader has achieved his wish of obtaining from an insignificant sign a trade mark which, through use and publicity, is recognised by the public, the nature of the industrial property right requires that he be rewarded for having succeeded in neutralising the sign’s lack of distinctive character and making it suitable to fulfil the role of indicating the commercial origin of the goods or services.
Overgangen fra bagatel til industriel ejendomsret sker via direktivets artikel 3, stk. 3.
The transformation of a bagatelle into an intangible property right takes place by virtue of Article 3(3) of the Directive.
Forordningens artikel 7, stk. 1, litra c), d) og e) (de samme litraer som i direktivets artikel 3, stk. 1), er udtryk for den almene interesse i at undgå, at bestemte erhvervsdrivende tilegner sig tegn, der er ud fra en æstetisk eller teknisk synsvinkel er nyttige, eller som egner sig til at beskrive varen som sådan, dens reelle eller formodede egenskaber eller andre kendetegn, som f.eks. dens oprindelsessted, eller tegn, der er sædvanlige i almindelig sprogbrug eller i almindelig og redelig handelsskik.
Subparagraphs (c), (d) and (e) of Article 7(1) of the Regulation (the same subparagraphs of Article 3(1) of the Direct- ive) deal with the public interest in preventing certain operators from appropriating signs which are useful from an aesthetic or technical point of view, or apt to describe the product per se, its actual or supposed qualities and other characteristics, such as where
Alle de foregående betragtninger vil være relevante for Hoge Raad, hvis denne ret under hensyntagen til det alternativ vedrørende de faktiske omstændigheder, der er nævnt i punkt 30 i nærværende forslag til afgørelse, lægger til grund, at Adidas’ tre striber fra begyndelsen savnede fornødent særpræg, jf. direktivets artikel 3, stk. 1, litra b).
The foregoing considerations will assist the Hoge Raad if it takes the view, having regard to the factual uncertainty referred to in paragraph 30 of this Opinion, that the three stripes of adidas were initially devoid of any distinctive character within the meaning of Article 3(1)(b) of the Directive.
Hvis den forelæggende ret derimod finder, at det omhandlede varemærke er en angivelse, der betegner varens egenskaber, vil der være grundlag for at undersøge direktivets artikel 6, stk. 1, litra b).
Otherwise, should the Hoge Raad conclude that the threestripe mark gives an indication of the qualities of the product, it will be necessary to embark on a detailed analysis of Article 6(1)(b) of the Directive.
Rækkevidden af direktivets artikel 6, stk. 1, litra b)
The scope of Article 6(1)(b) of the Directive
Fortolkningen af denne bestemmelse kræver en kort gennemgang af de af Domstolens domme, hvori den er nævnt.
The interpretation of this provision warrants a brief outline of the judgments of the Court which refer to it.
a) Gennemgang af Domstolens praksis
(a) Analysis of the caselaw of the Court
I Windsurfing Chiemsee-sagen anmodede den forelæggende ret reelt ikke Domstolen om en fortolkning af direktivets artikel 6, stk. 1, litra b), men ønskede snarere oplyst, om bestemmelsen havde indflydelse på fortolkningen af direktivets artikel 3.
In Windsurfing Chiemsee, the referring court did not in fact request an interpretation of Article 6(1)(b) of the Directive but rather asked whether that provision has any bearing on the interpretation of Article 3 of the Directive.
Domstolen afviste, at der var tale om en sådan indflydelse, men beskrev rækkevidden af førstnævnte bestemmelse, idet den umiddelbart efter tilføjede, at artikel 6, stk. 1, litra b), ikke tillagde tredjemand ret til at gøre brug af et geografisk navn som varemærke, men var begrænset til at sikre, at tredjemand kunne bruge det på beskrivende måde, dvs. som angivelse vedrørende den geografiske oprindelse, såfremt brugen skete i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik 33.
The Court replied to that question in the negative but described the scope of the former provision by going on to state that Article 6(1)(b) does not confer on third parties the right to use a geographical name as a trade mark but merely guarantees their right to use it descriptively, that is to say, as an indication of geographical origin, provided that it is used in accordance with honest practices in industrial and commercial matters. 33
Ifølge denne analyse er konkurrenternes brug af et beskrivende tegn, der har kunnet registreres, underlagt den dobbelte betingelse, at der ikke gøres brug af det som varemærke, og at brugen sker i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik 34.
As a result of that clarification, the use by competitors of a descriptive sign which has been accepted for registration is dependent on the twofold condition that those competitors do not use the sign as a trade mark and they respect honest commercial practices. 34
I dommen i sagen BMW 31præcise-rede Domstolen bestemmelsens ratio legis, nemlig at forene de grundlæggende hensyn til henholdsvis beskyttelsen af varemærkerettighederne og varernes og tjenesteydelsernes frie bevægelighed inden for Fællesskabet, således at varemærkeretten kan udfylde sin funktion som et afgørende element i den ordning med loyal konkurrence, som skal gennemføres og opretholdes efter traktaten 32.
In BMW, 31the Court considered the purpose of the provision which it found was to reconcile trade mark protection with the free movement of goods and freedom to provide services in the common market in such a way that trade mark rights play an essential role in the system of undistorted competition which the Treaty seeks to establish and maintain. 32
For så vidt angår metoden til anvendelse af artikel 6, stk. 1, litra b), indeholder Gerolsteiner Brunnen-dommen visse angivelser herom.
With regard to the methodology of the application of Article 6(1)(b), the Court provided some guidance in Gerolsteiner Brunnen.
Efter først at have fastslået, at denne artikel ikke sondrer mellem de forskellige mulige anvendelser af de nævnte angivelser,
After noting that the provision draws no distinction between the possible
31 — Dom af 23.2.1999 (sag C-63/97, Sml. I, s. 905).
31 — Case C-63/97 [1999] ECR I-905.
32 — BMW-dommens præmis 62, hvor der igen henvises til dom af 17.10.1990, Hag GF, benævnt »HAG II«, sag C-10/89, Sml. I, s. 3711, præmis 13.
34 — That view was confirmed recently in the judgment in Case C-48/05 Adam Opel [2007] ECR I-1017, paragraph 43.
34 — Dette synes at være blevet bekræftet for nylig ved dom af 25.1.2007, Adam Opel, sag C-48/05, Sml. I, s. 1017, præmis 43.
32 — Paragraph 62 of the judgment in BMW, which in turn refers to the judgment in Case C-10/89 Hag GF [1990] ECR 3711, ‘Hag II’, paragraph 13.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — SAG C-102/07
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-102/07 two rulings, one in the field of the Community trade mark and the other concerning the question whether colours per se may be registered.
I den første af disse sager 39 satte gene- raladvokat Jacobs friholdelsesbehovet i forbindelse med forordningens artikel 12 (alter ego’et til direktivets artikel 6) 40. »Baby-Dry«-dommen fulgte i det væsentlige forslaget til afgørelse 41, idet Domstolen rettede Domstolen opmærksomheden mod bestemmelsens funktion: For at en sådan angivelse er omfattet af denne artikels anvendelsesområde, er det tilstrækkeligt, at det drejer sig om en angivelse vedrørende en af de egenskaber, der er nævnt deri, såsom den geografiske oprindelse 35.
Advocate uses of the indications to which it refers, the Court stated, with regard to its function, that for such an indication to fall within the scope of the article, it suffices that it refers to one of the characteristics set out therein, like geographical origin. 35Since it concerns questions of fact, the task of determining whether an indication falls within the scope of the provision falls to the national court, which must carry out an overall assessment of all the relevant circumstances. 36
Det skal desuden holdes for øje, at tredjemands adfærd skal bedømmes i forhold til kriteriet om »redelig markedsføringsskik«, der i henhold til fast retspraksis 37er udtryk for en forpligtelse til at handle på en måde, der er loyal i forhold til varemærkeindehaverens legitime interesser, og som navnlig ikke bringer varemærket i miskredit eller udsætter det for nedvurdering 38.
Furthermore, it is important to recall that, according to settled case law, 37the actions of third parties are measured by reference to the condition of ‘honest use’, which constitutes the expression of a duty to act fairly in relation to the legitimate interests of the trade mark proprietor, in particular the duty not to discredit or denigrate the mark.
Ingen af disse domme indeholder henvisninger til forbindelsen mellem direktivets artikel 6, stk. 1, litra b), og friholdelsesbehovet.
None of those judgments makes any reference to the link between Article 6(1)(b) of the Directive and the requirement of availability.
I den anden af disse sager, Liberteldommen, nærmede Domstolen sig forsigtigt Freihaltebedürfnis.
In the second case, Libertel, the Court gave lukewarm approval to the Freihaltebedürfnis principle.
Efter inden for anvendelsesområdet for EF-varemærkeretten at have anerkendt »en almen interesse i ikke utilbørligt at begrænse rådigheden over farver for andre erhvervsdrivende«, afviste Domstolen et argument fra Kommissionen, som — sand-
After accepting, in the field of Community trade mark law, ‘a public interest in not unduly restricting the availability of colours for the other traders’, the Court dismissed an argument put forward by the Commission, which, in
35 — Dom af 7.1.2004, sag C-100/02, Sml. I, s. 691, præmis 19.36 — Gerolsteiner Brunnendommen, præmis 26.
35 — Judgment in Case C-100/02 [2004] ECR I-691, paragraph 19.36 — Judgment in Gerolsteiner Brunnen, paragraph 26.