natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som Domstolen flere gange har bemærket, er unionsborgerskabets formål at skabe den grundlæggende status for medlemsstaternes statsborgere.
As the Court has ruled on several occasions, citizenship of the Union is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States.
Denne status gør det muligt for de statsborgere i medlemsstaterne, som befinder sig i samme situation, inden for EF-traktatens materielle anvendelsesområde at blive undergivet samme retlige behandling uafhængigt af deres nationalitet og med forbehold af udtrykkeligt fastsatte undtagelser i denne henseende.
That status enables nationals of the Member States who find themselves in the same situation to enjoy within the scope ratione materiae of the EC Treaty the same treatment in law irrespective of their nationality, subject to such exceptions as are expressly provided for.
Til de situationer, der hører under fællesskabsrettens materielle anvendelsesområde, hører situationer, der er knyttet til udøvelsen af de ved traktaten sikrede grundlæggende friheder, bl.a. dem, der er knyttet til udøvelsen af retten til at færdes og opholde sig på medlemsstaternes område i henhold til artikel 18 EF.
The situations falling within the scope ratione materiae of Community law include those involving the exercise of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty, in particular those involving the freedom to move and reside within the territory of the Member States, as conferred by Article 18 EC.
Selv om reglerne for personers navne på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin hører under medlemsstaternes kompetence, skal medlemsstaterne imidlertid overholde fællesskabsretten under udøvelsen af denne kompetence, og herunder navnlig traktatens bestemmelser om den frihed, der tilkommer enhver unionsborger til at færdes og opholde sig på medlemsstaternes område.
Although, as Community law stands at present, the rules governing a person's surname are matters coming within the competence of the Member States, the latter must none the less, when exercising that competence, comply with Community law, in particular the Treaty provisions on the freedom of every citizen of the Union to move and reside in the territory of the Member States.
Det i artikel 17 EF omhandlede unionsborgerskab har imidlertid ikke til formål at udvide det materielle anvendelsesområde for traktaten, således at det ligeledes omfatter interne forhold, der ikke har nogen tilknytning til fællesskabsretten.
Citizenship of the Union, established by Article 17 EC, is not, however, intended to extend the scope ratione materiae of the Treaty also to internal situations which have no link with Community law.
Under disse omstændigheder kan sagsøgeren i hovedsagens børn påberåbe sig den i artikel 12 EF fastsatte ret til ikke at blive udsat for forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i forbindelse med reglerne om deres efternavn.
That being so, the children of the applicant in the main proceedings may rely on the right set out in Article 12 EC not to suffer discrimination on grounds of nationality in regard to the rules governing their surname.
I den foreliggende sag er det ubestrideligt, at personer, der ud over belgisk statsborgerskab har statsborgerskab i en anden medlemsstat, som hovedregel behandles på samme måde som personer, der udelukkende har belgisk statsborgerskab, idet personer, der har belgisk statsborgerskab, i Belgien udelukkende betragtes som belgiere.
In the present case, it is agreed that persons who have, in addition to Belgian nationality, the nationality of another Member State are, as a general rule, treated in the same way as persons who have only Belgian nationality on the ground that, in Belgium, persons having Belgian nationality are exclusively regarded as being Belgian.
På samme måde som belgiske statsborgere får spanske statsborgere, der har også har belgisk statsborgerskab, normalt afslag på ansøgninger om ændring af efternavn, idet dette begrundes med, at børn i Belgien har faderens efternavn.
In the same way as Belgian nationals, Spanish nationals who also happen to have Belgian nationality will normally be refused the right to change their surname on the ground that, in Belgium, children take the surname of their father.
I belgisk administrativ praksis, der indrømmer undtagelser til den nævnte regel, afvises det dog at gøre undtagelse i tilfælde, hvor personer befinder sig i en situation som den i hovedsagen omhandlede og ønsker at fjerne den forskel med hensyn til deres efternavn, der er en følge af anvendelsen af lovgivningen i to medlemsstater.
Belgian administrative practice, which allows derogations from this latter rule, refuses to countenance among such derogations the case of persons who are in a situation such as that here in the main proceedings and who seek to rectify the discrepancy in their surname resulting from the application of the legislation of two Member States.
Det skal derfor efterprøves, om disse to kategorier af personer befinder sig i samme situation, eller om de tværtimod befinder sig i forskellige situationer, hvor princippet om forbud mod forskelsbehandling i så fald vil betyde, at belgiske statsborgere, der som Carlos Garcia Avellos børn ligeledes er statsborgere i en anden medlemsstat, kan kræve, at de behandles anderledes end personer, der udelukkende er belgiske statsborgere, medmindre den pågældende behandling er begrundet i objektive hensyn.
It is for that reason necessary to determine whether those two categories of persons are in an identical situation or whether, on the contrary, their situations are different, in which case the principle of nondiscrimination would mean that Belgian nationals, such as the children of Mr Garcia Avello, who also have the nationality of another Member State may assert their right to be treated in a manner different to that in which persons having only Belgian nationality are treated, unless the treatment in issue can be justified on objective grounds.
Belgiske statsborgere, der har forskellige efternavne som følge af de forskellige love, de er omfattet af på grund af deres statsborgerskab, kan påberåbe sig vanskeligheder, der er kendetegnende for deres situation og adskiller dem fra personer, som udelukkende er belgiske statsborgere og kun har ét efternavn.
Belgian nationals who have divergent surnames by reason of the different laws to which they are attached by nationality may plead difficulties specific to their situation which distinguish them from persons holding only Belgian nationality, who are identified by one surname alone.
Der skal tages stilling til, om den omtvistede praksis kan begrundes i de hensyn, der subsidiært er anført af den belgiske stat og af den danske og den nederlandske regering.
It is necessary to examine whether the practice in issue can be justified on the grounds submitted, by way of alternative argument, by the Belgian State and by the Danish and Netherlands Governments.
Hvad angår princippet om efternavnets faste karakter som et middel til at undgå forveksling omkring personers identitet og slægtskabsforhold bemærkes, at selv om dette princip ganske vist gør det lettere at anerkende personers identitet og slægtskabsforhold, er det imidlertid ikke så nødvendigt, at det ikke kan tilpasses en praksis, hvorefter børn, der er statsborgere i en medlemsstat og ligeledes har statsborgerskab i en anden medlemsstat, kan bære et efternavn, der består af andre elementer end dem, der er fastsat i henhold til den første medlemsstats retsorden, og som i øvrigt er indført i et officielt register for den anden medlemsstat.
First, with regard to the principle of the immutability of surnames as a means designed to prevent risks of confusion as to identity or parentage of persons, although that principle undoubtedly helps to facilitate recognition of the identity of persons and their parentage, it is still not indispensable to the point that it could not adapt itself to a practice of allowing children who are nationals of one Member State and who also hold the nationality of another Member State to take a surname which is composed of elements other than those provided for by the law of the first Member State and which has, moreover, been entered in an official register of the second Member State.
Det findes tilstrækkeligt at bemærke med hensyn til det integrationsformål, der forfølges med den omtvistede praksis, at henset til sameksistensen i medlemsstaterne af flere forskellige ordninger for tildeling af navne, som finder anvendelse på personer, der er bosiddende dér, er en praksis som deri i hovedsagen omhandlede hverken nødvendig for eller egnet til at fremme integrationen i Belgien af statsborgere fra andre medlemsstater.
Second, with regard to the objective of integration pursued by the practice in issue, suffice it to point out that, in view of the coexistence in the Member States of different systems for the attribution of surnames applicable to those there resident, a practice such as that in issue in the main proceedings is neither necessary nor even appropriate for promoting the integration within Belgium of the nationals of other Member States.
Den uforholdsmæssige karakter af de belgiske myndigheders afslag på ansøgninger som den i hovedsagen omhandlede fremstår så meget klarere, som den omtvistede praksis allerede indrømmer undtagelser til anvendelsen af den belgiske ordning med hensyn til overførsel af efternavn i situationer, der ligger nært op ad den, som sagsøgeren i hovedsagens børn befinder sig i.
The disproportionate nature of the refusal by the Belgian authorities to accede to requests such as that in issue in the main proceedings is all the more evident when account is taken of the fact that the practice in issue already allows derogations from application of the Belgian system of handing down surnames in situations similar to that of the children of the applicant in the main proceedings.
hovedsagen, afviser at imødekomme en ansøgning om navneændring for mindreårige børn, der er bosat i denne medlemsstat, og som er statsborgere både i denne stat og i en anden medlemsstat, når ansøgningen har til formål at gøre det muligt for børnene at bære det efternavn, som de ville have i henhold til den anden medlemsstats retsorden og traditioner.*
'Articles 12 EC and 17 EC must be construed as precluding, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, the administrative authority of a Member State from refusing to grant an application for a change of surname made on behalf of minor children resident in that State and having dual nationality of that State and of another Member State, in the case where the purpose of that application is to enable mose children to bear the surname to which they are entitled according to the law and tradition of the second Member State.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenuml den 22. maj 2003.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 May 2003.
Præjudiciel »EF-toldkodeksen og gennemførelsesforordningen — proceduren for passiv forædling — fritagelse for importafgifter for forædlingsprodukter — beløb, som kan fradrages i tilfælde af, at der i angivelsen af varerne til midlertidig udførsel er anført en ukorrekt toldposition — tilsidesættelse uden reel betydning for virkemåden af proceduren for passiv forædling« (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Community Customs Code and implementing Regulation — Outward processing procedure — Exemption from the import duties applied to compensating products —Amount deductible in the event of an incorrect indication of a tariff heading in the temporary export declaration for the goods — Failure having no significant effect on the correct operation of the outward processing procedure) (First Chamber)
Ved kendelse af 8. oktober 2001 har tribunal d'instance de Metz forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 145-151 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992.
By order of 8 October 2001 the Tribunal d'instance de Metz (Court of First Instance, Metz) referred to the Court for a preliminary reference a question on the interpretation of Articles 145 to 151 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992.
De printere, hvori disse kort var indsat, blev indført til Fællesskabet af GEFCO, som handlede på vegne af sin kunde, selskabet Hewlett Packard France, der selv handlede på vegne af selskabet Hewlett Packard Europe. Ved indførslen angav GEFCO disse kon under toldposition 8473 30 10 i KN og ikke under position 8473 30 90 i KN, som var blevet angivet i forbindelse med den midlertidige udførsel.
The printers incorporating the cards were imported into the Community by GEFCO, which acted on behalf of its customer, Hewlett Packard France, itself acting on behalf of Hewlett Packard Europe.
Det franske toldvæsen påpegede uoverensstemmelsen mellem toldpositionerne i en rapport af 3. december 1998, og en undersøgelse blev iværksat.
That discrepancy in the tariff headings was established by the French customs authorities, in a report of 3 December 1998, and an inquiry was opened.
Ifølge resultatet af denne undersøgelse havde Hewlett Packard Europe givet instruks om at angive de genindførte varer under toldreferencen 8473 30 10 i KN, men de samme varer var ved en fejl stadig angivet til midlertidig udførsel under referencen 8473 30 90 i KN, hvilket var tilfældet i det mindste frem til november måned 1996.
The inquiry revealed that Hewlett Packard Europe had given instructions that the reimported goods should be declared under CN tariff reference 8473 30 10, but that, owing to an error, the goods had continued to be declared on temporary export under CN reference 8473 30 90, until at least November 19%.
Fra og med den 1. januar 1996 blev varer henhørende under toldposition 8473 30 90 i KN pålagt en told på 1,6%, mens varer, som henhørte under position 8473 30 10 i KN, blev pålagt en told på 3,3%.
From 1 January 1996, goods under CN tariff heading 8473 30 90 were subject to customs duty of 1.6% and those under CN tariff heading 8474 30 10 to customs duty of 3.3%.
Ifølge det franske toldvæsen ændrede GEFCO toldreferencen uden tilladelse hertil fra de italienske toldmyndigheder.
According to the French customs authorities, GEFCO altered the tariff reference without obtaining the relevant consent of the Italian customs authorities.
Selskabet havde ikke anmodet om sagkyndig bistand med henblik på at godtgøre, at den toldposition, der blev angivet ved udførslen, var ukorrekt.
GEFCO did not request an expert appraisal to show that the tariff heading declared on export was incorrect.
Den 26. september 2000 tilsendte det franske toldvæsen derfor GEFCO en rapport om overtrædelse af toldforskrifterne, hvorefter GEFCO pålagdes at betale en toldskyld svarende til differencen mellem den told, der skulle betales for de elektroniske kort i medfør af den position, der var blevet angivet i Frankrig, og den told, der skulle betales som følge af den position, der var blevet angivet i Italien.
Consequently, the authorities served on GEFCO, on 26 September 2000, a notice of infringement demanding payment of a customs debt corresponding to the difference between the customs duties applicable to the electronic cards according to the tariff code declared in France and those resulting from the application of the tariff code declared in Italy.
Den 8. november 2000 rejste GEFCO indsigelse mod pålægget og indbragte tvisten for tribunal d'instance de Metz.
On 8 November 2000, GEFCO lodged an objection to that order and brought proceedings before the Tribunal d'instance de Metz.
Under disse omstændigheder har tribunal d'instance de Metz besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
In those circumstances, the Tribunal d'instance de Metz decided to stay proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Det fremgår af sagens akter, at disse dokumenter ikke formelt er blevet berigtiget. Ingen af de parter, som har afgivet indlæg i sagen, har bestridt, at alle betingelser og forpligtelser i forbindelse med proceduren for passiv forædling under sådanne omstændigheder ikke er blevet opfyldt.
The national court is asking essentially whether Articles 145 to 151 of the Customs Code are to interpreted as meaning that an economic operator who has declared goods under an incorrect tariff heading when they were temporarily exported from the Community territory under the outward processing procedure may not,
I indlæggene er der delte opfattelser med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den erhvervsdrivende — i mangel af en formel ændring af de relevante tolddokumenter — har ret til at føre bevis for, at den ukorrekte angivelse ikke har haft en reel betydning for virkemåden af proceduren for passiv forædling i toldkodeksens artikel 150, stk. 2's forstand.
Accordingly, the circumstances of the main proceedings must be examined solely from the aspect of the provisions governing the outward processing procedure, in particular Article 150(2) of the Customs Code.
I denne henseende må det konstateres, at såfremt den erhvervsdrivende under alle omstændigheder udelukkes fra at føre dette bevis, vil toldkodeksens artikel 150, stk. 2, miste sin effektive virkning.
It must be stated that to prohibit in all circumstances the economic operator from adducing such proof would be to deprive Article 150(2) of the Customs Code of its practical effect.
Det skal præciseres, at når en sådan bevisførelse tillades, er det debitor for toldskylden, der skal føre beviset.
Since such proof is admissible, it is for the person responsible for paying the customs debt to adduce it.
Et sådant bevis skal gøre det muligt, uden nogen tvivl, at godtgøre, at forædlingsprodukterne er blevet fremstillet på grundlag af de midlertidigt udførte varer.
Such proof must make it possible to establish, without Ute slightest ambiguity, that the compensating products have resulted from processing of the temporary export goods.
Det tilkommer den forelæggende ret al afgøre henset til samtlige omstændigheder i den foreliggende hovedsag — om den erhvervsdrivende har ført dette bevis.
It is for the national court to determine, in the light of all the circumstances of the main proceedings, whether or not the economic operator has adduced that proof.
I bekræftende tilfælde kan det beløb i importafgifter, som ville være gældende for de midlertidigt udførte varer ifølge disses korrekte position, findrages, når forædlingsprodukterne overgår til fri omsætning.«
If so, tiie amount of the import duty which would be applicable to the temporary export goods on the basis of their correct tariff heading may be deducted when the compensating products are released f or free circulation.'
Præjudiciel »Frie varebevægelser —foranstaltning med tilsvarende virkning — overførsel ad landevej til en medlemsstat af et motorkøretøj købt i en anden medlemsstat — midlertidig nummerplade -strafbart at føre et køretøj uden gyldig registrering« (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Free movement of goods — Measures having equivalent effect — Transfer by road to one Member State of a motor vehicle purchased in another Member State — Temporary number plates — Criminal penalty for driving a vehicle without a valid registration) (First Chamber)
Ved kendelse af 19. september 2001, indgået til Domstolen den 16. januar 2002, har Bayerisches Oberstes Landesgericht i medfør af artikel 234 EF forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 29 EF.
By order of 19 December 2001, received at the Court on 16 January 2002, the Bayerisches Oberstes Landesgericht referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Article 29 EC.
Marco Grilli rejste i august 2000 til Tyskland for at købe en personbil hos en brugtvognsforhandler i Hamburg.
Mr Grilli travelled to Germany in August 2000 in order to buy a private motor vehicle from a second-hand car dealer in Hamburg.
Marco Grilli forsynede køretøjet med italienske prøveplader (»targa prova«) med nummeret »PT-0835«, som han havde fået udleveret af de italienske myndigheder.
Mr Grilli attached to the vehicle Italian temporary number plates bearing the number 'PT-0835' ('targa prova') which had been issued to him beforehand by the Italian administrative authorities.
Han førte derefter køretøjet ad de tyske motorveje i retning mod Italien.
He then set off in the vehicle on the German motorway towards Italy.
Det tyske politi foretog en kontrol af Marco Grillis køretøj før den østrigske grænse og konfiskerede de italienske nummerplader.
The German police checked Mr Grilli's vehicle before the Austrian border and confiscated the Italian temporary number plates.
Samme dag fik han på begæring udleveret tyske »grænsenummerplader«, og fortsatte sin rejse til Italien.
On the same day, German 'export plates' were issued to Mr Grilli at his request and he continued his journey towards Italy.
Anklagemyndigheden indledte en straffesag mod Marco Grilli for misbrug af nummerplader.
The public prosecutor's office commenced criminal proceedings against Mr Grilli for irregular use of number plates.
Den gjorde gældende, at det i henhold til StVG's § 22, stk. 1, nr. 1, og § 22, stk. 2, samt § 18, jf. § 69a, stk. 2, nr. 3 i Straßenverkehrszulassungsordnung (den tyske lov om registrering af motorkøretøjer, udstedelse af kørekort osv., herefter »StVZO«), var forbudt at forsyne en personbil, der er købt i Tyskland, med italienske nummerplader og således føre køretøjet på offentlige veje i Tyskland.
It claimed that, under Paragraph 22(1)1 and (2) of the StVG and the combined provisions of Paragraphs 18 and 69(a)(2)3 of the Straßenverkehrs-Zulassungs-Ordnung (Motor Vehicle Registration Order; 'the StVZO') it was an offence to attach Italian temporary number plates to a private motor vehicle purchased in Germany and to travel on the German highway displaying those plates.
Amtsgericht Ebersberg (Tyskland) idømte først Marco Grilli en bøde på 1 500 DEM for misbrug af nummerplader i henhold til § 22, stk. 1, nr. 1, og § 22, stk. 2, i Straßenverkehrgesetz (den tyske færdselslov, herefter »StVG«).
The Amtsgericht Ebersberg (Germany) first imposed a fine of DEM 1 500 on Mr Grilli for wrongful use of number plates, in accordance with Paragraph 22(1)1 and (2) of the Straßenverkehrsgesetz (Road Traffic Act; 'the StVG').
Det præjudicielle spørgsmål
Mr Grilli appealed against the fine to the Amtsgericht.
Det følger desuden af forelæggelseskendelsens afsnit III, at den nationale ret nærer tvivl om, hvorvidt de i den relevante lovgivning fastsatte straffesanktioner er forholdsmæssige i forhold til artikel 29 EF.
The prosecution appealed to the Bayerisches Oberstes Landesgericht on a point of law against the acquittal.
Da det pågældende område således ikke er reguleret i fællesskabsretten, er det medlemsstaterne, der er enekompetente til at fastsætte de retlige betingelser for registrering af køretøjer, herunder med henblik på eksport til en anden medlemsstat, samt sanktionerne for tilsidesættelse af betingelserne.
By its question, the national court is seeking essentially to ascertain whether Article 29 EC precludes legislation of a Member State which prohibits a national of another Member State, on pain of criminal penalties such as imprisonment or a fine, from taking to that other State a vehicle purchased in the first Member State bearing temporary number plates issued, for the purpose of exporting the vehicle to that other Member State, by the competent authorities of the latter State.
Som generaladvokaten har anført i punkt 19 i forslaget til afgørelse, skal denne kompetence dog udøves under overholdelse af de grundlæggende friheder, der er fastsat i EF-traktaten, navnlig i artikel 29 EF.
It follows from Part III of the order for reference, moreover, that the national court is in doubt as to the proportionality of the criminal penalties laid down in the relevant regulations in the light of Article 29 EC.