natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I medfør af en lempeligere regel i loven kan disse skattegodtgørelser, hvor det er hensigtsmæssigt, også modregnes i den kildeskat, som skal betales i forbindelse med udlodning af udbytte fra moderselskabet til personer, som ikke er skattemæssigt hjemmehørende eller har deres hjemsted i Frankrig.
By virtue of an extra-statu-tory concession, those tax credits may, where appropriate, also be set off against the withholding tax payable on the redistribution of dividends by the parent company to persons not resident for tax purposes, or not having their seat, in France.
Den præjudicielle forelæggelse
The reference in the present case
En administrativ instruks 13(herefter »den administrative instruks«) bestemmer, at skattegodtgørelsen i CGI’s artikel 216 både omfatter den indenlandske skattegodtgørelse (avoir fiscal) for indkomst fra Frankrig og den udenlandske skattegodtgørelse (credit d’impôt étranger) for indkomst fra datterselskaber med hjemsted i et land, med hvilket Frankrig har indgået en dobbeltbeskatningsoverenskomst.
An administrative circular 13 (‘the administrative circular’) states that the tax credit referred to in Article 216 CGI comprises both the domestic tax credit (avoir fiscal) for income arising in France and the foreign tax credit (crédit d’impôt étranger) for income from subsidiaries with their seat in a country with which France has a double taxation treaty.
11 — Artikel 145 i code général des impôts, som på tidspunktet for de faktiske omstændigheder fastsatte, at beskatningsordningen for moderselskaber fandt anvendelse på selskaber, som var pålagt selskabsskat til den normale takst, og som havde en selskabsdeltagelse på mindst 5% i det omhandlede selskab.
11 — Article 145 of the Code général des impôts, which provided at the material time that the tax regime for parent companies was applicable to companies subject to corporate tax at the normal rate holding at least 5% of the capital of the company in question.
13 — Af 25.6.1999, offentliggjort i Bulletin official des impôts 4 H-4-99; jf. navnlig punkt 15.
13 — Of 25 June 1999, published in the Bulletin officiel des impôts 4 H-4-99; see in particular paragraph 15.
Banque Fédérative du Crédit gjorde gældende, at den administrative instruks, idet den lod udenlandske skattegodtgørelser betalt i henhold til beskatningsoverenskomster indgået af Frankrig med andre stater, indgå i beregningsgrundlaget for de 5%, ikke overholdt direktivets artikel 4, som begrænser omfanget af de udgifter, som ikke kan fradrages i moderselskabets skattepligtige indkomst, når disse er fastsat til et fast beløb,
It maintained that, by including in the basis of calculation for the 5% addback foreign tax credits paid pursuant to the tax treaties concluded by France with other States, that circular failed to comply with Article 4 of the Direct- ive, which limits the amount of the expenses which are not deductible from the taxable income of the parent company, when set at
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL til blot 5% »af det udbytte, som datterselskabet udlodder« 14.
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL a fixed level, to 5% only ‘of the profits distributed by the subsidiary’. 14
I dette tilfælde påvirker medregningen af de 5% ikke princippet om skattemæssig neutralitet ved grænseoverskridende udlodning af udbytte.
5% addback does not affect the principle of fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
Hvis moderselskabet på den anden side ikke videreudlodder dets udbytte inden for denne periode, er Conseil d’État enig i, at medregningen af de 5% bevirker, at den skattepligtige indkomst hæves over den grænse, som er fastsat i direktivets artikel 4, og således påvirker den skattemæssige neutralitet ved grænseoverskridende udlodning af udbytte.
On the other hand, if the parent company does not redistribute its dividends within that period, the Conseil d’État agrees that the 5% addback has the effect of raising its taxable income above the limit fixed by Article 4 of the Directive and of affecting, to that extent, the fiscal neutrality of the crossborder distribution of profits.
Conseil d’État vurderer, at spørgsmålet i så fald opstår, om en deraf følgende forhøjelse af den selskabsskat, som moderselskabet skal betale, kan være tilladt i medfør af direktivets artikel 7, stk. 2.
It considers that the question arises whether, in that case, the resulting increase in corporation tax paid by the parent company may be permitted under Article 7(2) of the Directive.
Conseil d’État har bemærket, at i henhold til de beskatningsoverenskomster, som er indgået mellem Frankrig og andre medlemsstater, tildeles et moderselskab med hjemsted i Frankrig en skattegodtgørelse med hensyn til udlodning af udbytte fra et datterselskab med hjemsted i en anden medlemsstat, når denne udbytteudlodning er blevet pålagt kildeskat, der er opkrævet af en anden medlemsstat 15.
The Conseil d’État notes that under the tax treaties concluded by France with other Member States a tax credit is given to a parent company established in France on the distribution of profits by a subsidiary established in another Member State where that distribution of profits has been subject to a withholding tax levied by the other Member State.
Denne skattegodtgørelse svarer til den kildeskat, som er blevet fradraget.
15 That tax credit is equal to the amount of the withholding tax thus deducted.
Medregningen af de 5% bringer moderselskabet i en situation, som er identisk med den, som det ville have befundet sig i, hvis der ikke var nogen kildeskat, forudsat at skattegodtgørelsen fuldt ud kan modregnes i den skat, som moderselskabet skal betale.
The 5% addback places the parent company in a situation identical to that in which it would have been if there had been no withholding tax provided that the tax credit can be entirely set off against the tax payable by the parent company.
Det følger af CGI’s artikel 146, stk. 2, og artikel 216 og den administrative instruks, at skattegodtgørelser indrømmet i anledning af
It follows from Articles 146(2) and 216 CGI and the administrative circular that tax credits granted on the occasion of the distribution of dividends to a parent company by its subsidiary established in another Member State may be set off against tax payable by the parent company only where those dividends are redistributed in the following five years. In that case, the
Conseil d’État har derfor forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
The Conseil d’État has accordingly referred the following question to the Court:
14 — Banque Fédérative gjorde for Conseil d’Etat også gældende, for det første, at CGI’s artikel 216 tilsidesætter direktivets artikel 4, stk. 2, idet den fastsætter, at medregningen af de 5% for hver skatteperiode ikke kan overstige de samlede omkostninger og udgifter af enhver art, som moderselskabet har afholdt i løbet af denne periode, og for det andet, at inddragelsen af avoir fiscal (for datterselskaber med hjemsted i Frankrig) og credit d’impôt étranger (for datterselskaber med hjemsted i tredjelande) i beregningsgrundlaget for de 5%, udgjorde en forskelsbehandling af moderselskaber med hjemsted i Frankrig, som er i strid med artikel 43 EF og 56 EF.
14 — Banque Fédérative also argued before the Conseil d’État that: (i) Article 216 CGI infringed Article 4(2) of the Directive in providing that the 5% addback could not exceed, for each tax period, the total amount of the costs and expenses of any nature incurred by the holding company in the course of that period; and (ii) the inclusion of the avoir fiscal (in the case of subsidiaries established in France) and the crédit d’impôt étranger (in the case of subsidiaries established in third countries) in the basis on which the 5% addback was calculated discriminated against parent companies established in France contrary to Articles 43 and 56 EC.
Conseil d’Etat afviste begge disse argumenter og har ikke forelagt Domstolen nogen spørgsmål vedrørende disse bestemmelser.
The Conseil d’État dismissed both those arguments and has not referred any questions concerning them.
15 — Det er klart, at denne situation ikke længere bør kunne opstå, eftersom direktivets artikel 5, stk. 1, kræver, at udbytte udloddet af et datterselskab til dets moderselskab i en anden medlemsstat skal være undtaget fra kildeskat.
15 — Clearly this situation should no longer arise, since Article 5(1) of the Directive requires that profits distributed by a subsidiary to its parent company in another Member State should be exempt from withholding tax.
Den nærværende anmodning om præjudiciel afgørelse har baggrund i en anmodning om annullation af nationale bestemmelser snarere end en tvist vedrørende en specifik skatteansættelse.
The present reference arises out of an application for annulment of national legislation rather than a dispute concerning a specific tax assessment.
Det er derfor muligt, at Domstolens afgørelse vil have betydning for tidligere års skatteansættelser, hvor overgangsbestemmelserne i artikel 5, stk. 24, stadig fandt anvendelse.
It is therefore possible that the Court’s ruling will affect earlier years of assessment when the transitional provisions of Article 5(2), (3) and (4) were still applicable.
»Den omstændighed, at 5% af den skattegodtgørelse, som et moderselskab med hjemsted i Frankrig er blevet tildelt i forbindelse
‘The addback to the taxable income of a parent company established in France of 5% of the tax credits attributed upon the distri-
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-27/07 medmindre de er tilladt i medfør af artikel 7, stk. 2, som fortolket i medfør af den administrative instruks, er i strid med direktivets artikel 4, stk. 2, for så vidt som skattegodtgørelserne ikke kan anvendes, fordi moderselskabet ikke videreudlodder overskuddet inden for fem år efter dets betaling.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-27/07 the administrative circular will be contrary to Article 4(2) of the Directive in so far as the tax credits cannot be used because the parent company does not redistribute the profits within five years of payment.
Den franske og den tyske regering har derimod gjort gældende, at bestemmelserne er forenelige med artikel 4, stk. 2, uden anvendelse af artikel 7, stk. 2.
The French and German Governments, however, argue that the legislation is compatible with Article 4(2) without recourse to Article 7(2).
Jeg foreslår derfor først at behandle det logisk bagvedliggende spørgsmål, om den omhandlede nationale lovgivning i princippet er i strid med direktivets artikel 4, stk. 2, inden jeg dernæst behandler spørgsmålet, dersom dette er tilfældet, om den ikke desto mindre kan tillades i medfør af undtagelsen i direktivets artikel 7, stk. 2 (og/eller som anført af den franske regering i medfør af artikel 1, stk. 2).
I accordingly propose to consider, first, the logically prior question whether the national legislation at issue is in principle contrary to Article 4(2) of the Directive before turning, second, to the question whether, if so, it is none the less lawful by virtue of the derogation in Article 7(2) thereof (and/or, as the French Government submits, by virtue of Article 1(2)).
med udlodning af udbytte fra et datterselskab med hjemsted i en anden medlemsstat i Den Europæiske Union, medregnes i moderselskabets skattepligtige overskud, hvis det udloddede udbytte er blevet pålagt kildeskat i denne anden medlemsstat, påvirker ikke beskatningsniveauet for moderselskabet, hvis dette kan modregne skattegodtgørelsen fuldt ud i den skat, det skal betale.
bution of profits by a subsidiary established in another Member State of the European Union where those distributed profits have been subject in that other State to a withholding tax, has no effect on the taxation level of the parent company if the latter is able to set off all the tax credits against the tax payable.
I tilfælde af at moderselskabet, på grund af at det ikke har besluttet at videreudlodde dette udbytte til sine egne aktionærer inden for et tidsrum af fem år, ikke kan udnytte den skattefordel, som denne skattegodtgørelse udgør, kan den yderligere selskabsbeskatning, som følger af medregningen af 5% af skattegodtgørelsen i dets skattepligtige resultat, da anses for at være tilladt efter bestemmelserne i artikel 7, stk. 2, i direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 på grund af det ringe beløb, som en sådan beskatning udgør, og den omstændighed, at den er blevet indført i direkte forbindelse med betalingen af skattegodtgørelse, som er indført med henblik på at lempe økonomisk dobbeltbeskatning af udbytte, eller skal den anses for at være i strid med de formål, som fremgår af samme direktivs artikel 4?«
Where the parent company did not decide to redistribute those profits to its own shareholders within five years, and in consequence is no longer able to use the fiscal advantage represented by those tax credits, can the taxation — additional to corporation tax — which results from the addback of 5% of the tax credits to its taxable income be regarded as permitted under Article 7(2) of Directive 90/435/EEC of 23 July 1990, in view of the small amount of such a tax and the fact that it was established directly in conjunction with payment of tax credits, introduced in order to mitigate the economic double taxation of dividends, or must it be regarded as contrary to the objectives of Article 4 of Directive 90/435?’
Direktivets artikel 4, stk. 2
Article 4(2) of the Directive
Der er blevet indgivet skriftlige indlæg af Banque Fédérative, den franske og den tyske regering samt Kommissionen, som alle, med undtagelse den tyske regering, var repræsenteret under retsmødet.
Written observations have been submitted by Banque Fédérative, the French and German Governments and the Commission, all of whom, with the exception of the German Government, were present at the hearing.
Spørgsmålet fra den forelæggende ret forudsætter, at de nationale bestemmelser,
The referring court’s question assumes that, unless permitted by virtue of Article 7(2), the national legislation as interpreted by
De to regeringer har den modsatte opfattelse.
The two governments take the opposing view.
Direktivets artikel 4, stk. 2, fastsætter, at når en medlemsstat fastsætter de forvaltningsudgifter i forbindelse med kapitalandelen, som ikke kan fradrages i moderselskabets skattepligtige overskud, til et fast beløb, kan dette faste beløb ikke overstige 5% af »det udbytte, som datterselskabet udlodder«.
Article 4(2) of the Directive provides that, where a Member State fixes at a flat rate the management costs relating to the holding which may not be deducted from the taxable profits of the parent company, that fixed amount may not exceed 5% of ‘the profits distributed by the subsidiary’.
De procesdeltagere, som har afgivet indlæg, er delt med hensyn til spørgsmålet, om »udbytte, som [et] datterselskab […] udlodder«, betyder, i tilfælde af at udbyttet pålægges kildeskat, nettoudbyttet, som rent faktisk modtages af moderselskabet (efter fradrag af kildeskat) eller bruttoudbyttet, nemlig det beløb, som rent faktisk modtages, med tillæg af den skattegodtgørelse, som Frankrig har indført for at kompensere for kildeskatten.
The parties submitting observations are divided over the question whether ‘profits distributed by [a] subsidiary’ means, in circumstances where the dividend is subject to withholding tax, the net amount of the dividend actually received by the parent company (after deduction of withholding tax) or the gross amount of the dividend, namely the amount actually received increased by the amount of the tax credit made available by France to compensate for the withholding tax.
»For så vidt angår den del af 5%-indehol-delsen, der påhviler den skattegodtgørelse, som udbytteudlodningen giver ret til, frembyder den ikke kendetegnene for en kildeskat af udloddet overskud, der i princippet er forbudt i medfør af direktivets artikel 5, stk. 1, eftersom den ikke påhviler det overskud, der udloddes af datterselskabet.
‘The part of the 5% charge applying to the tax credit to which distribution of the dividend confers entitlement does not possess the characteristics of a withholding tax on distributed profits, in principle prohibited by Article 5(1) of the Directive, because it is not imposed on the profits distributed by the subsidiary.
Skattegodtgørelsen er et skattemæssigt instrument, der har til formål at hindre økonomisk dobbeltbeskatning — første gang hos datterselskabet og anden gang hos moderselskabet, der modtager udbyttet — af overskud, der udloddes i form af udbytte.
The tax credit is a fiscal instrument designed to avoid double taxation, in economic terms, first in the hands of the subsidiary and then in the hands of the parent company in receipt of the dividends, of the profits distributed as dividends.
Skattegodtgørelsen udgør således ikke et afkast af værdipapirer« 18.
Thus it does not constitute income from shares.’ 18
Conseil d’État og alle de procesdeltagere, som har afgivet indlæg, har i udstrakt grad henvist til Océ van der Grinten-sagen 16, hvori Domstolen bl.a. blev spurgt, om en 5%-indeholdelse pålagt det samlede udbytte udloddet af et datterselskab hjemmehørende i Det Forenede Kongerige til dets moderselskab hjemmehørende i Nederlandene, og den skattegodtgørelse, som denne udlodning gav ret til, udgjorde kildeskat, som var i strid med direktivets artikel 5, stk. 1.
The Conseil d’État and all the parties submitting observations make extensive reference to Océ van der Grinten, 16 in which the Court was asked, inter alia, whether a 5% charge imposed on the aggregate amount of the dividends paid by a UK-resident subsidiary to its Netherlands-resident parent company and the tax credit to which that distribution conferred entitlement amounted to withholding tax contrary to Article 5(1) of the Directive.
17 — Jf. præmis 38 og 42.18 — Jf. præmis 55 og 56.
17 — See paragraphs 38 and 42.18 — Paragraphs 55 and 56.
16 — Dom af 25.9.2003, sag C-58/01, Sml. I, s. 9809.
16 — Case C-58/01 [2003] ECR I-9809.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-27/07 gørelse vedrørte forskudsvis opkrævet selskabsskat for udbytte betalt af det selskab, som udloddede dette udbytte.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-27/07 it to withhold from that payment an amount representing tax payable by the parent and account for that amount directly to the tax authorities of that Member State.
I den foreliggende sag tilsigter den omhandlede skattegodtgørelse at kompensere aktionæren for kildeskat af udbyttet, og tilsigter dermed at lempe en juridisk dobbeltbeskatning 20.
As the Court stated in Athinaiki Zythopoiia, 22in the case of a withholding tax ‘the company distributing dividends must withhold part of the dividends, which it pays to the tax authorities’.
Jeg er derfor ikke enig med Kommissionen, af hvis meget kortfattede indlæg 21det alene fremgår, at det følger af Océ van der Grinten-dommen, at skattegodtgørelsen ikke kan anses for udloddet overskud.
Moreover that interpretation seems to me to be confirmed by Article 5 of the Directive which authorises Germany, Greece and Portugal to levy a withholding tax on ‘profits distributed’.
ikke fandtes nogen kildeskat, ville dette beløb gå direkte fra datterselskabet til moderselskabet.
the amount of advance corporation tax paid by the company distributing the dividend in respect of that dividend.
Som Domstolen har fastslået i Athinaiki Zythop-oiia-dommen 22: I tilfælde af kildeskat »[skal] det selskab, der udbetaler udbytte, […] tilbageholde en del, som det betaler til skattemyndighederne«.
19In the present case, the tax credit at issue seeks to compensate the shareholder for withholding tax on the dividend, and is hence designed to relieve juridical double taxation.
En sådan fortolkning understøttes desuden af direktivets artikel 5, som tillader Tyskland, Grækenland og Portugal at opkræve en kildeskat af »udloddet overskud«.
20 Accordingly I do not agree with the Commission, whose very succinct observations 21state simply that it follows from Océ van der Grinten that the tax credit cannot be regarded as distributed profits.
Bogstaveligt talt kan jeg ikke se, hvorfor »udbytte, som udloddes af datterselskabet«, ikke skulle svare til det udbytte, som rent faktisk modtages forhøjet med den skattegodtgørelse, som Frankrig har indført for at kompensere for kildeskatten.
On a literal interpretation, I cannot see why ‘profits distributed by [a] subsidiary’ should not equate to the amount of the dividend actually received increased by the amount of the tax credit made available by France to compensate for the tax deducted at source.
Set fra datterselskabets synsvinkel vil det, hvis det indberetter et udbytte på eksempelvis 100 EUR, udlodde et overskud på 100 EUR. Hvis der
From the perspective of the subsidiary, if it declares a dividend of, say, EUR 100, it distributes profits of EUR 100.
19 — Beskatning af den samme indkomst to gange hos to forskellige skattepligtige, jf. punkt 3 ovenfor.
If there were no withholding tax, that amount would leave the subsidiary and go directly to the parent company.
Det er min opfattelse, således som den franske regering har anført, at de franske bestemmelser ganske enkelt består i at beregne medregningen af de 5% under henvisning til det samlede udbytte, som er indberettet. Henvisningen til skattegodtgørelsen er alene et middel til at sikre, at der nås frem til et beløb. Jeg kan derfor ikke acceptere Banque Fédératives argument, hvoraf følger, at eftersom en skattegodtgørelse, som er fastsat i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst med henblik på
To my mind, and as the French Government has argued, the French legislation simply amounts to calculating the 5% addback by reference to the total amount of the dividend declared; the reference to the tax credit is simply a means of ensuring that this figure is arrived at.
20 — Beskatning af den samme indkomst to gange hos den samme skattepligtige, jf. punkt 8 ovenfor.
20 — Taxation of the same income twice, in the hands of the same taxpayer: see point 8 above.
21 — Kommissionen gennemgår i fire korte afsnit spørgsmålet, om den nationale lovgivning som fortolket i den administrative instruks er forenelig med direktivets artikel 4, stk. 2.
21 — The Commission devotes four short paragraphs to whether the national legislation as interpreted by the administrative circular is compatible with Article 4(2) of the Directive.
22 — Dom af 4.10.2001, sag C-294/99, Sml. I, s. 6797, præmis 7.
22 — Case C-294/99 [2001] ECR I-6797, paragraph 7.
BANQUE FÉDÉRATIVE DU CRÉDIT MUTUEL for kildeskat, som er blevet pålagt i løbet af overgangsperioden, når Frankrig har valgt at anvende fritagelsesmetoden frem for godtgørelsesmetoden, ville desuden svare til at opstille krav om, at Frankrig skal anvende begge metoder, hvorimod direktivet opstiller krav om, at medlemsstaterne skal vælge den ene eller den anden metode.
France to give full credit for withholding taxes imposed during the transitional period when it has opted for the exemption rather than the credit method would furthermore be tantamount to requiring it to provide for both methods whereas the Directive requires Member States to opt for one or the other.
at kompensere for det på grund af kildeskat formindskede udbytte, antager form af en godtgørelse indrømmet af staten, kan den efter sagens natur ikke udgøre udbytte eller udloddet udbytte som omhandlet i direktivet.
form of a credit by the State, it cannot be in the nature of a dividend or, therefore, of a distributed profit within the meaning of the Directive.
Det bemærkes endvidere, at Banque Fédérative inden for rammerne af et argument, som jeg ikke vil behandle, eftersom det udtrykkeligt søger at rejse spørgsmål ved den fortolkning af national ret, hvorpå Conseil d’État har baseret anmodningen om præjudiciel afgørelse, gør gældende, at selv om kildeskat juridisk set skal betales af det selskab, som foretager udlodningen, bæres den i virkeligheden af udbyttemodtagerne.
Moreover I note that, in the context of an argument which I will not address since it explicitly seeks to put in issue the interpretation of national law on which the Conseil d’État has based its reference to this Court, Banque Fédérative submits that, although legally payable by the company making the distribution, withholding tax is in reality borne by the recipients of the dividend.