natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne henseende bemærkes, at anvendelsen af Pariserkonventionens artikel 6c, stk. 1, litra a), ikke er betinget af, at der er en mulighed for, at den berørte kundekreds tager fejl med hensyn til oprindelsen af de varer, det ansøgte varemærke betegner, eller med hensyn til, hvorvidt der er en forbindelse mellem indehaveren af dette varemærke og den stat, hvis emblem indgår i varemærket.
In that regard, it must be pointed out that the application of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention is not subject to the condition that there be a possibility of error on the part of the public concerned as regards the origin of the goods designated by the mark applied for or as regards the existence of a connection between the proprietor of that mark and the State whose emblem appears in that mark.
Artikel 6c, stk. 1, litra c), andet punktum, hvori der henvises til en sådan forbindelse, vedrører således kun de emblemer og andre tegn for internationale mellemstatslige organisationer, der er nævnt i stk. 1, litra b), og ikke de emblemer og andre statssymboler, der er nævnt i stk. 1, litra a).
The second sentence of Article 6ter(1)(c), which refers to such a connection, relates only to the emblems and other signs of the international intergovernmental organisations referred to in Article 6ter(1)(b) and not to the emblems and other State signs referred to in Article 6ter(1)(a).
De »nævnte bestemmelser«, der omtales i artikel 6c, stk. 1, litra c), andet punktum, er tydeligvis de bestemmelser, der er nævnt i stk. 1, litra c), første punktum, dvs. »bestemmelserne overfor under b)« vedrørende emblemer for internationale organisationer.
‘[T]he said provisions’, referred to in the second sentence of Article 6ter(1)(c), are clearly the provisions referred to in the first sentence of Article 6ter(1)(c), namely the ‘the provisions of … (b)’ relating to the emblems of international organisations.
Denne udlægning bekræftes ved de to henvisninger til vedkommende »organisation« i stk. 1, litra c), andet punktum.
That reading is borne out by the reference, on two occasions, to ‘the organisation’ concerned in the wording of the second sentence of Article 6ter(1)(c).
Hvad angår henvisningen i artikel 6c, stk. 1, litra c), andet punktum, til »registreringen nævnt ovenfor under a)« har den alene til formål at præcisere, at bestemmelsen i stk. 1, litra c), kun vedrører registreringen eller brugen »enten som varemærker eller som bestanddele af disse« af de emblemer for de organisationer, der er nævnt under b), »ligesom alt, hvad der fra et heraldisk synspunkt må anses [for] efterligning deraf«.
As regards the reference in the second sentence of Article 6ter(1)(c) to ‘the … registration referred to in … (a), above’, it seeks merely to specify that only the registration or the use, ‘either as trademarks or as elements of trademarks’, of the emblems of the organisations mentioned in (b) ‘and any imitation from a heraldic point of view’ is concerned by the provision in Article 6ter(1)(c).
Denne henvisning alene kan derimod ikke fortolkes således, at den udvider rækkevidden af undtagelsen i litra c) til også at omfatte statsemblemer, idet en sådan udvidelse ville være i strid med den øvrige klare ordlyd af sidstnævnte bestemmelse.
By contrast, that mere reference cannot be interpreted in such a way as to extend the scope of the derogation provided for in subparagraph (c) to State emblems also, as such an extension is contrary to the rest of the clear wording of Article 6ter(1)(c).
Det fremgår i det hele af det ovenfor anførte, at den anfægtede afgørelses punkt 17 og 18 vedrørende muligheden for, at den berørte kundekreds skaber en forbindelse mellem sagsøgeren og Canada, er uden indflydelse på afgørelsens konklusion, da denne konklusion i tilstrækkeligt omfang er støttet på betragtningerne i den anfægtede afgørelses punkt 14-16, hvorefter det ansøgte varemærke indeholder en efterligning »fra et heraldisk synspunkt« af den canadiske stats emblem.
It is apparent from all of the foregoing that paragraphs 17 and 18 of the contested decision, relating to the possibility that the relevant public might make a connection between the applicant and Canada, have no impact on the operative part of that decision, as that operative part is, to the requisite legal standard, based on the considerations in paragraphs 14 to 16 of the contested decision, according to which the mark applied for includes an imitation ‘from a heraldic point of view’ of the emblem of the Canadian State.
Sagsøgerens argument om, at appelkammerets konklusion i den anfægtede afgørelses punkt 17 var ukorrekt, må derfor forkastes som irrelevant.
The applicant’s argument that the Board of Appeal’s finding in paragraph 17 of the contested decision was incorrect must therefore be rejected as irrelevant.
Det forholder sig på samme måde med argumentet om, at der ikke blev taget hensyn til det renommé, sagsøgerens varemærke RIVER WOODS angiveligt har.
The same is true of the argument relating to failure to take into account the alleged reputation of the applicant’s mark RIVER WOODS.
Det fremgår således af de forklaringer, sagsøgeren i denne forbindelse gav for Retten (jf.
It is apparent from the explanations given by the applicant before the Court (see paragraph 50 above) in that
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES MOD KHIM (GENGIVELSE AF ET AHORNBLAD) præmis 50 ovenfor), at selskabet påberåbte sig dette påståede renommé med henblik på at bestride påstanden om, at den relevante kundekreds, når den blev stillet over for det ansøgte varemærke, ville skabe en forbindelse mellem sagsøgeren og Canada.
AMERICAN CLOTHING ASSOCIATES v OHIM (REPRESENTATION OF A MAPLE LEAF) regard that the applicant invoked that alleged reputation against the argument that the relevant public, when faced with the mark applied for, will make a connection between the applicant and Canada.
Som netop anført er tilstedeværelsen af en sådan forbindelse, såfremt den antages at foreligge, imidlertid uden betydning for den foreliggende sag.
As has just been stated, the existence of such a connection, even if it were proved, is of no relevance to this case.
Endelig er sagsøgerens argumenter vedrørende de påståede registreringer af andre nationale varemærker eller EF-varemærker, der er identiske med eller ligner det ansøgte varemærke, eller mere generelt indeholder gengivelser af flag eller andre statsemblemer, ligeledes uden betydning.
Lastly, the applicant’s arguments relating to the alleged registrations of other national or Community marks, which are identical to or comparable with the mark applied for or, more generally, include representations of flags or other State emblems, are also irrelevant.
Hvad angår Harmoniseringskontorets egen praksis bemærkes således, at de afgørelser vedrørende registrering af et tegn som EF-varemærke, som appelkamrene skal træffe i henhold til forordning nr. 40/94, hører til de bundne forvaltningsbeføjelser og ikke til de skønsmæssige beføjelser.
As regards the practice of OHIM itself, it must be pointed out that decisions concerning registration of a sign as a Community mark which the Boards of Appeal are called on to take under Regulation No 40/94 are adopted in the exercise of circumscribed powers and are not a matter of discretion.
Spørgsmålet, om et tegn kan registreres som EF-varemærke, skal derfor kun bedømmes på grundlag af denne forordning, således som den er fortolket af Fællesskabets retsinstanser, og ikke på grundlag af appelkamrenes tidligere praksis (jf. ECA-dommen, nævnt i præmis 10 ovenfor, præmis 71 og den deri nævnte retspraksis).
Accordingly, the question whether a sign may be registered as a Community trade mark must be assessed solely on the basis of that regulation, as interpreted by the Community Courts, and not on the basis of previous practice in the decisions of the Boards of Appeal (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 71, and the caselaw cited).
Hvad angår registreringerne af ældre nationale varemærker bemærkes, at EF-vare-mærkesystemet er et selvstændigt system, der består af en helhed af formål og regler, som er særegne for systemet og tilstrækkelige i sig selv, og dets anvendelse er uafhængig af alle nationale systemer.
With respect to the earlier national registrations, the Community trade mark regime is an autonomous system with its own set of objectives and rules peculiar to it; it is self-sufficient and applies independently of any national system.
Hvorvidt et tegn kan registreres som EF-vare-mærke skal følgelig udelukkende bedømmes på grundlag af de relevante fællesskabsbestemmelser.
Accordingly, the registrability of a sign as a Community trade mark is to be assessed on the basis of the relevant Community legislation alone.
Harmoniseringskontoret og i givet fald Fællesskabets retsinstanser er derfor ikke bundet af en afgørelse truffet på medlemsstatsplan eller af et tredjeland, og som tillader registrering af det samme tegn som nationalt varemærke.
Consequently, neither OHIM nor, as the case may be, the Community Courts are bound by decisions adopted in any Member State, or indeed a third country, finding a sign to be registrable as a national trade
Registreringer, der allerede er foretaget i medlemsstaterne, er et forhold, som — uden at være bestemmende — alene kan tages i betragtning ved registreringen af et EF-varemærke.
Registrations already made in the Member States are therefore a factor which may only be taken into consideration, without being given decisive weight, for the purposes of registering a Community trade mark.
De samme betragtninger gør sig så meget desto mere gældende ved registrering af andre varemærker end det, der er søgt registreret i den foreliggende sag (jf. ECA-dommen, nævnt i præmis 10 ovenfor, præmis 70 og den deri nævnte retspraksis).
Those considerations apply a fortiori to the registration of marks other than that sought in the present case (see ECA, paragraph 10 above, paragraph 70, and the caselaw cited).
Hvad nærmere bestemt angår den angiveligt mindre restriktive praksis ved det canadiske varemærkekontor skal det konstateres, at sagsøgeren hverken har bevist eller endda entydigt hævdet, at selskabet er i besiddelse af en tilladelse fra de kompetente canadiske myndigheder til at registrere det ansøgte varemærke.
As regards, in particular, the allegedly less restrictive practice of the Canadian Intellectual Property Office, clearly the applicant has neither proved nor even stated unequivocally that it obtained authorisation from the competent Canadian authorities to register the mark applied for.
Den omstændighed, der er gjort gældende, at sagsøgeren i Canada har indgivet en ansøgning om registrering af et varemærke, som er identisk med det ansøgte varemærke, men som efterfølgende er blevet trukket tilbage af andre grunde end Pariserkonventionens artikel 6c, godtgør på ingen måde, at der foreligger en sådan tilladelse.
The applicant’s contention that it filed an application in Canada for registration of a mark identical to the mark applied for, which was subsequently withdrawn on grounds unconnected with Article 6ter of the Paris Convention, by no means establishes that there was such an authorisation.
Uden en endelig registrering af det ansøgte varemærke i Canada er der på ingen måde vished for, at de canadiske myndigheder ikke på et senere tidspunkt af registreringsproceduren ville have gjort indsigelse mod, at der i det ansøgte varemærke indgår et ahornblad, som er identisk med det, som den canadiske stats emblem udgøres af.
In the absence of final registration in Canada of the mark applied for, it is by no means certain that the Canadian authorities did not raise, at a later stage in the registration procedure, an objection on account of the presence, in the mark applied for, of the same maple leaf as that which constitutes the emblem of the Canadian State.
Det fremgår i det hele af det ovenfor anførte, at det var uden at tilsidesætte bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, litra h), i forordning nr. 40/94 og i Pariserkonventionens artikel 6c, stk. 1, litra a), at appelkammeret afslog at registrere det ansøgte varemærke for varer i klasse 18 og 25.
It follows from all of the above that the Board of Appeal did not infringe the provisions of Article 7(1)(h) of Regulation No 40/94 and of Article 6ter(1)(a) of the Paris Convention in refusing to register the mark applied for in respect of the goods in Classes 18 and 25.
Følgelig skal Harmoniseringskontoret frifindes, for så vidt som sagen vedrører afslaget på at registrere det ansøgte varemærke for varerne i disse to klasser.
Consequently, the action must be dismissed as unfounded in so far as seeks to challenge the refusal to register the mark applied for in respect of the goods in those two Classes.
I henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom. I henhold til artikel 87, stk. 3, kan Retten fordele sagens omkostninger eller bestemme, at hver part skal bære sine egne omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder på et eller flere punkter, eller hvor der foreligger ganske særlige grunde.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
I det foreliggende tilfælde har såvel sagsøgeren som Harmoniseringskontoret delvist tabt sagen.
In the present case, both the applicant and OHIM have succeeded on some and failed on other heads.
Under disse omstændigheder tilpligtes hver part at bære sine egne omkostninger.
In those circumstances, each party must be ordered to bear its own costs.
RETTEN (Femte Afdeling):
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber) hereby:
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 28. februar 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 28 February 2008.
Afdeling II — Rettens afgørelser
Section II — Court of First Instance
Sag T-206/07: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union [»Dumping — import af strygebrætter med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Ukraine — virksomhed undergivet markedsøkonomisk behandling — retten til forsvar — artikel 2, stk. 7, litra c), og artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96«] . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . II - 1
Case T-206/07: Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd v Council of the European Union (Dumping — Imports of ironing boards originating in the People’s Republic of China and Ukraine — Market economy treatment — Rights of the defence — Article 2(7)(c) and Article 20(5) of Regulation (EC) No 384/96) . . . . . . . . . . . . . . . II - 1
Rettens dom (Sjette Afdeling) af 29. januar 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Sixth Chamber), 29 January 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sag T-95/06: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana mod EF-Sortsmyndigheden (CPVO) (»Plantesorter — klage til EF-Sortsmyndighedens appelkammer — afvisning — ikke individuelt berørt — effektiv retsbeskyttelse — begrundelsespligt«) . . . . . . . . . .
Case T-95/06: Federación de Cooperativas Agrarias de la Comunidad Valenciana v Community Plant Variety Office (CPVO) (Plant varieties — Appeal to the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office — Inadmissibility — Lack of individual concern — Effective judicial protection — Obligation to state reasons) . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rettens dom (Anden Afdeling) af 31. januar 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber), 31 January 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sag T-289/03: British United Provident Association Ltd (BUPA) m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (»Statsstøtte — risikoudligningsordning indført af Irland på markedet for privat sygeforsikring — støtteordning — tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse — artikel 86, stk. 2, EF — Kommissionens beslutning om ikke at rejse indsigelser — annullationssøgsmål — formaliteten — principperne om nødvendighed og proportionalitet«) . .
Case T-289/03: British United Provident Association Ltd (BUPA) and Others v Commission of the European Communities (State aid — Risk equalisation scheme introduced by Ireland on the private medical insurance market — Aid system — Services of general economic interest — Article 86(2) EC — Commission decision not to raise objections — Action for annulment — Admissibility — Principles of necessity and proportionality) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rettens dom (Tredje Udvidede Afdeling) af 12. februar 2008 . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Third Chamber, Extended Composition), 12 February 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sag T-351/05: Provincia di Imperia mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (»Den Europæiske Socialfond — Fællesskabets finansielle støtte inden for nyskabende foranstaltninger i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 1784/1999 — indkaldelse af forslag — afslag på forslag«) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Case T-351/05: Provincia di Imperia v Commission of the European Communities (European Social Fund — Community financial assistance in the field of innovative measures under Article 6 of Regulation (EC) No 1784/1999 — Call for proposals — Rejection of the proposal) . . . . .
Rettens dom (Femte Afdeling) af 14. februar 2008 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 14 February 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Sag T-82/06: Apple Computer International mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (»Annullationssøgsmål — den fælles toldtarif — tarifering i den kombinerede nomenklatur — person, der ikke er individuelt berørt — afvisning«) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Case T-82/06: Apple Computer International v Commission of the European Communities (Action for annulment — Common Customs Tariff — Classification in the Combined Nomenclature — Person not individually concerned — Inadmissibility) . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Rettens kendelse (Femte Afdeling) af 19. februar 2008 . . . . . . . . . . .
Order of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 19 February 2008 . .
Rettens dom (Femte Afdeling) af 28. februar 2008 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 28 February 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Offentliggjorte afgørelser, der er blevet appelleret i perioden 1.1.2008 — 29.2.2008
Published decisions against which appeals have been lodged between 1.1.2008 and 29.2.2008
Bavarian Lager mod Kommissionen
Bavarian Lager v Commission
Pitsiorlas mod Rådet og ECBPitsiorlas mod Rådet og ECB
Pitsiorlas v Council and ECBPitsiorlas v Council and ECB
Læserne gøres opmærksom på, at Rettens afgørelser, som er refereret i dette afsnit, er tilgængelige i den fulde tekstudgave på hjemmesiden Curia (http://curia.europa.eu) på processproget og efter omstændighederne på andre sprog.
The attention of readers is drawn to the fact that the full text of the decisions of the Court of First Instance listed below is available on the Curia website (http://curia.europa.eu) in the language of the case and, where relevant, in any other available language.
Kendelse afsagt af Rettens præsident den 7. januar 2008 — Pellegrini mod Kommissionen
Order of the President of the of the Court of First Instance of 7 January 2008 — Pellegrini v Commission
(Sag T-375/07 R)
(Case T-375/07 R)
»Særlige rettergangsmåder — Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold — Kommissionens passivitet — foreløbig betaling af det erstatningsbeløb, der er nedlagt påstand om i hovedsagen — fumus boni juris foreligger ikke«
(Interim measures — Non-contractual liability of the Community — Commission’s failure to act — Provisional payment of damages sought in main proceedings — No prima facie case)
Særlige rettergangsformer — foreløbige forholdsregler — betingelser for ydelse — »fumus boni juris« — uopsættelighed — kumulativ karakter — afvejning af samtlige interesser i sagen (art. 225 EF og 243 EF; Rettens procesreglement, art. 104, stk. 2) (jf. præmis 11-14)
Applications for interim measures — Interim measures — Conditions for granting — Prima facie case — Urgency — Cumulative nature — Balancing of all the interests involved (Arts 225 EC and 243 EC; Rules of Procedure of the Court of First Instance, Art. 104(2)) (see paras 11-14)
Retspleje — stævning — formkrav [Rettens procesreglement, art. 44, stk. 1, litra c), og art. 104, stk. 3] (jf. præmis 15)
Procedure — Application initiating proceedings — Formal requirements (Rules of Procedure of the Court of First Instance, Arts 44(1)(c) and 104(3)) (see para. 15)
Påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale foreløbig erstatning for det tab, som sagsøgeren skulle have lidt som følge af, at den nævnte institution ikke har foretaget en fuldstændig anvendelse og korrekt fortolkning af fællesskabsbestemmelserne om finansielle mellemmænds aktiviteter.
REQUEST that the Commission be ordered to pay compensation, on a provisional basis, for the financial damage allegedly suffered by the applicant because of the Commission’s failure to ensure full application and correct interpretation of the provisions of Community law governing the activities of financial intermediaries.
Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
Dismisses the application for interim measures;
Rettens kendelse (Tredje Afdeling) af 8. januar 2008 — Kommissionen mod Lior m.fl.
Order of the Court of First Instance (Third Chamber) of 8 January 2008 — Commission v Lior and Others
(Sag T-245/04)
(Case T-245/04)
»Voldgiftsbestemmelse — Rettens kompetence — sag anlagt mod en europæisk økonomisk firmagruppe og mod dens medlemmer og tidligere medlemmer — delvis inkompetence«
(Arbitration clause — Jurisdiction of the Court of First Instance — Action against a European Economic Interest Grouping and its members and former members — Partial jurisdiction)
Retspleje — forelæggelse for Retten på grundlag af en voldgiftsbestemmelse (art. 238 EF og 240 EF) (jf. præmis 111-113 og 138-140)
Procedure — Referral to the Court of First Instance under an arbitration clause (Arts 238 EC and 240 EC) (see paras 111-113, 138-140)
Søgsmål i henhold til artikel 238 EF med påstand om, at de sagsøgte tilpligtes solidarisk at tilbagebetale de forskud, der er udbetalt af Fællesskabet i henhold til seks kontrakter indgået i forbindelse med Thermie-programmet og en kontrakt indgået i forbindelse med Altener II-programmet.
ACTION pursuant to Article 238 EC seeking an order against all the defendants jointly to repay the amounts paid by the Community in accordance with six contracts concluded in the framework of the Thermie programme and one contract concluded in the framework of the Altener II programme.
Aris Hellas bærer sine egne omkostninger.
Orders Aris Hellas to bear its own costs.
Rettens dom (Tredje Afdeling) af 15. januar 2008 — Hoya mod KHIM — Indo (AMPLITUDE)
Judgment of the Court of First Instance (Third Chamber) of 15 January 2008 — Hoya v OHIM — Indo (AMPLITUDE)
(Sag T-9/05)
(Case T-9/05)
»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om AMPLITUDE som EF-ordmærke — ældre nationalt figurmærke AMPLY — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«
(Community trade mark — Opposition proceedings — Application for the Community word mark AMPLITUDE — Earlier national figurative mark AMPLY — Relative ground for refusal — Likelihood of confusion — Article 8(1)(b) of Regulation (EC) No 40/94)