natgillin/translations-raw huggingface dataset:
EF-traktatens artikel 195 giver Ombudsmanden beføjelse til at »foretage de undersøgelser, som han finder beremigede«.
Article 195 of the EC Treaty provides for the Ombudsman to “conduct inquiries for which he finds grounds”.
I visse tilfælde er der ikke tilstrækkeligt grundlag for, at Ombudsmanden kan indlede en undersøgelse, selv om klagen kan antages til behandling.
In some cases, there may not be s u U cient grounds for the Ombudsman to begin an inquiry, even though the complaint is admissible.
Eksempel på en klage, hvor det ikke var berettiget at indlede en undersøgelse
An example of a complaint in which there were not sufficient grounds to start an inquiry
KLAGER, SOM VILLE ANLÆGGE EN RETSSAG
COMPLAINANT ANNOUNCED INTENTION TO BEGIN LEGAL PROCEEDINGS
Klageren, som arbejdede for et fællesskabsorgan, k en sygdom, som gjorde, at han måtte melde sig syg i lange perioder.
The complainant, who worked for a Community body, developed a medical condition and spent prolonged periods on sick leave.
Ansættelsesmyndigheden afviste klagerens anmodning om nedsættelse af et invaliditetsudvalg og afviste ligeledes en efterfølgende klage indgivet i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2.
The appointing authority refused the complainant’s request that an Invalidity Committee be set up and rejected a subsequent appeal made under Article 90(2) of the Staff Regulations.
Klageren henvendte sig til Ombudsmanden i slutningen af september 2005.
The complainant turned to the Ombudsman at the end of September 2005.
Klagen opfyldte både de processuelle og materielle betingelser for at blive antaget til behandling, hvilket blev meddelt klageren.
The complaint met both the procedural and substantive requirements of admissibility and the complainant was informed accordingly.
Klageren havde imidlertid angivet, at han agtede at indbringe afvisningen af klagen i henhold til artikel 90, stk. 2, for Retten i Første Instans.
However, the complainant had stated an intention to contest the rejection of the Article 90(2) appeal before the Court of First Instance.
Fristen for at indlede en retssag udløb i starten af december 2005.
The deadline for an action to begin expired in early December 2005.
Indbringelse af en klage til Ombudsmanden fører ikke til en afbrydelse af forældelsesfristerne for søgsmål eller rekurs (statuttens artikel 2, stk. 6).
A complaint to the Ombudsman does not a ect time limits for judicial proceedings (Article 2(6) of the Statute).
Endvidere gælder det, at må Ombudsmanden afslutte sin behandling af en klage på grund af en retssag vedrørende det anførte forhold, henlægges resultaterne af de undersøgelser, han måtte have foretaget forinden (statuttens artikel 2, stk. 7).
Furthermore, when the Ombudsman has to close a case because of legal proceedings concerning the facts which have been put forward, the outcome of any inquiries carried out up to that point is led without further action (Article 2(7) of the Statute).
Under disse omstændigheder fandt Ombudsmanden ikke, at det var berettiget at indlede en undersøgelse.
In these circumstances, the Ombudsman considered that there were no grounds to open an inquiry.
Klageren blev opfordret til at indsende en ny klage til Ombudsmanden, hvis han besluttede ikke at indlede en retssag.
The complainant was invited to renew the complaint to the Ombudsman, in the event of deciding not to begin court proceedings.
Fortrolig sag
Confidential case
Hvis Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender allerede har behandlet en klage som et andragende, vurderer Ombudsmanden, at der ikke er noget grundlag for, at han indleder en undersøgelse, medmindre der fremlægges nyt bevismateriale.
The Ombudsman also takes the view that, if a complaint has already been dealt with as a petition by the Commimee on Petitions of the European Parliament, there are normally no grounds for an inquiry by the Ombudsman, unless new evidence is presented.
ANALYSE AF DE KLAGER, DER BLEV UNDERSØGTI2005
ANALYSIS OF COMPLAINTSEXAMINEDIN2005
Ombudsmanden modtog i 2005 3 920 nye klager, hvilket udgør en stigning på 5 % i forhold til 2004.
During 2005, the Ombudsman received 3 920 new complaints, an increase of 5% compared to 2004.
Det bør imidlertid bemærkes, at 335 af de nye klager handlede om samme emne og blev behandlet under ét (se sammendrag af sag 3452/2004/JMA m.fl. i kapitel 3).
However, it should be noted that 335 of the new complaints were on the same subject and were treated in a joint inquiry (see summary of case 3452/2004/JMA and others in chapter 3 below).
Det er praksis, at alle klager, der giver anledning til en undersøgelse, tælles med i den statistik, som Ombudsmanden udarbejder.
In accordance with established practice, all complaints that give rise to an inquiry are counted in the statistics produced by the Ombudsman.
For at undgå at give et forkert billede indgår masseklager, der ikke kan antages til behandling, som indgives pr. e-mail og o W e omfamer flere tusind klager, separat i statistikken til og med den 11. klage.
To avoid distortion, however, inadmissible mass complaints sent by e-mail, which o W en number several thousand, are only counted separately in the statistics up to and including the eleventh complaint.
I 3 705 sager blev klagerne sendt direkte fra enkeltpersoner, mens 215 klager kom fra sammenslutninger eller virksomheder.
Complaints were sent directly by individual citizens in 3 705 cases and 215 came from associations or companies.
Ombudsmanden indledte endvidere fem undersøgelser på eget initiativ.
The Ombudsman also began fi ve own-initiative inquiries.
I 2005 blev undersøgelserne af, om klagerne ligger inden for mandatet, opfylder kriterierne for at kunne blive antaget til behandling og giver grundlag for at indlede en undersøgelse, afslumet i 93 % af sagerne.
During 2005, the process of examining complaints to see if they are within the mandate, meet the criteria of admissibility and provide grounds to open an inquiry was completed in 93% of cases.
30 % af de undersøgte klager lå inden for Ombudsmandens mandat.
Of all the complaints examined, just over 30% were within the mandate of the Ombudsman.
Ud af disse opfyldte 858 kriterierne for at kunne blive antaget til behandling (herunder 389 klager, som blev behandlet under ét), mens 132 ikke gav grundlag for at indlede en undersøgelse.
Of these, 858 met the criteria of admissibility (including 389 complaints that led to one joint inquiry) but 132 did not provide grounds for an inquiry.
I alt blev der i årets løb indledt 338 nye undersøgelser på grundlag af klager (inkl. den fælles undersøgelse nævnt ovenfor).
A total of 338 new inquiries were opened during the year on the basis of complaints (including the one joint inquiry mentioned above).
Ombudsmanden indledte endvidere fem undersøgelser på eget initiativ.
The Ombudsman also began fi ve inquiries on his own initiative.
I analysen af disse undersøgelser i bilag A indgår de 389 klager om samme emne som én fælles undersøgelse.
In the analysis of these inquiries in Annex A, the 389 complaints on the same subject-mam er are dealt with as a single joint inquiry.
Ombudsmanden behandlede i alt 627 undersøgelser i 2005, hvoraf 284 var overført fra 2004.
The European Ombudsman dealt with a total of 627 inquiries in 2005, 284 of which were carried over from 2004.
Som i de tidligere år drejede de fleste undersøgelser sig om Kommissionen (68 %).
As in previous years, most of the inquiries concerned the Commission (68% of the total).
Da Kommissionen er det vigtigste fællesskabsorgan, der t r æ T er beslutninger med direkte virkning for borgerne, er det naturligt, at den er det primære mål for borgernes klager.
Given that the Commission is the main Community institution that makes decisions having a direct impact on citizens, it is normal that it should be the principal object of citizens’ complaints.
De primære typer af påståede fejl eller forsømmelser var manglende gennemsigtighed, herunder afslag på at give oplysninger (188 sager), urimeligheder eller magtmisbrug (132 sager), forskelsbehandling (103 sager), utilfredsstillende procedurer (78 sager), undgåelig forsinkelse (73 sager), uagtsomhed (44 sager), manglende opfyldelse af forpligtelser, hvilket vil sige, at Europa-Kommissionen ikke har udfyldt sin rolle som »traktaternes vogter« over for medlemsstaterne (37 sager) samt juridiske fejl (29 sager).
The main types of maladministration alleged were lack of transparency, including refusal of information (188 cases), unfairness or abuse of power (132 cases), discrimination (103 cases), unsatisfactory procedures (78 cases), avoidable delay (73 cases), negligence (44 cases), failure to ensure fulfilment of obligations, that is failure by the European Commission to carry out its role as “guardian of the Treaty” vis-à-vis the Member States (37 cases), and legal error (29 cases).
Hvis en klage ligger uden for mandatet eller ikke kan antages, forsøger Ombudsmanden altid at rådgive klageren om, hvilket andet organ der kan tage sig af klagen, navnlig hvis sagen drejer sig om fællesskabslovgivningen.
If a complaint is outside the mandate or inadmissible, the Ombudsman always tries to advise the complainant of another body that could deal with the complaint, especially if the case involves Community law.
Er det muligt, overfører Ombudsmanden med klagerens samtykke klagen direkte til et andet kompetent organ, hvis der er grundlag for klagen.
If possible, the Ombudsman transfers the complaint directly to another competent body with the consent of the complainant, provided that there appear to be grounds for the complaint.
Den Europæiske Ombudsmand samarbejder tæt med de nationale og regionale ombudsmænd i medlemsstaterne gennem det europæiske netværk af ombudsmænd (se kapitel 5).
The European Ombudsman co-operates closely with national and regional counterparts in the Member States through the European Network of Ombudsmen (see chapter 5 below).
Et af formålene med netværket er at give mulighed for hurtig overførsel af klager til de kompetente nationale eller regionale ombudsmænd eller tilsvarende organer.
One of the purposes of the Network is to facilitate the rapid transfer of complaints to the competent national or regional ombudsman or similar body.
Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender er også fuldgyldigt medlem af netværket.
The Commimee on Petitions of the European Parliament also participates as a full member of the Network.
I løbet af 2005 blev der overført 114 klager. Ud af disse blev 91 overført til en national eller regional ombudsmand, 12 til Europa-Parlamentet, hvor de skulle behandles som andragender, seks til Europa-
During 2005, 114 complaints were transferred.
Kommissionen og fem til SOLVIT3
Commission, and fi ve to SOLVIT
Der blev rådgivet i 2 329 sager.
Advice was given in 2 329 cases.
I 945 af disse sager blev klageren rådet til at henvende sig til en national eller regional ombudsmand, og 144 klagere blev rådet til at indgive et andragende til Europa-Parlamentet.
In 945 of these, the complainant was advised to turn to a national or regional ombudsman and 144 complainants were advised to petition the European Parliament.
I 376 tilfælde var rådet at kontakte Europa-Kommissionen.
In 376 cases, the advice was to contact the European Commission.
I dem e tal indgår nogle sager, hvor en klage over Kommissionen blev erklæret uantagelig, fordi klageren ikke havde remet de fornødne administrative henvendelser til Kommissionen.
This figure includes some cases in which a complaint against the Commission was declared inadmissible because appropriate administrative approaches had not been made.
I 112 sager var rådet at kontakte SOLVIT.
In 112 cases, the advice was to contact SOLVIT.
I 752 sager blev klageren rådet til at kontakte andre organer, primært specialiserede ombudsmænd eller klagebehandlingsorganer i en medlemsstat.
In 752 cases, the complainant was advised to contact other bodies, mostly specialised ombudsmen or complaints-handling bodies in a Member State.
Eksempler på overførsler af sager
Examples of transfers of cases
VISUMKRAV FOR BORGERE, DER IKKE ER STATSBORGERE
VISA REQUIREMENTS FOR NONCITIZEN RESIDENTS
Ifølge klageren, en svensk statsborger, udsteder Letland særlige pas til de russisktalende indbyggere.
According to the complainant, a Swedish citizen, Latvia issues special passports to its Russian-speaking inhabitants.
Klageren havde fået at vide, at i henhold til Schengen-aftalen er EU’s medlemsstater forpligtet til at kræve at se visum for letter med disse særlige pas. Klageren gjorde gældende, at enten skulle Letland udstede almindelige pas til alle borgere, eller også skulle denne bestemmelse i Schengen-aftalen, som diskriminerer de russisktalende letter, ophæves.
The complainant had been informed that the Schengen agreement obliges EU Member States to require visas from Latvians holding special passports.
Hvad angår påstanden om Letland, blev klageren rådet til at henvende sig til det nationale menneskerettighedskontor.
As regards the claim against Latvia, the complainant was advised to turn to the National Human Rights O ce.
Hvad angår Schengen-aftalen, bemærkede Ombudsmanden, at klageren sagde, at han ikke havde kunnet få en forklaring på, hvilken bestemmelse der gav anledning til en sådan forskelsbehandling.
As regards the Schengen agreement, the Ombudsman noted that the complainant said he had been unable to obtain an explanation as to which of its provisions allowed such discrimination.
For at hjælpe klageren til sådanne oplysninger overførte Ombudsmanden sagen til Kommissionen.
In order to assist the complainant to obtain information, the Ombudsman transferred the case to the Commission.
Kommissionen forklarede klageren, at fællesskabslovgivningen ikke hindrer medlemsstaterne i at fritage indehaverne af de lettiske pas for ikke-statsborgere fra visumkravene.
The Commission explained to the complainant that Community law does not prevent Member States from exempting holders of Latvian noncitizens’ passports from visa requirements.
Kommissionen påpegede endvidere, at den retlige situation var ved at blive revideret, således at alle indehavere af pas for udlændinge og ikke-statsborgere, der er bosiddende i en medlemsstat, bliver undtaget fra visumkravene.
The Commission also pointed out that the legal situation was under review in order to exempt all holders of aliens’ and noncitizens’ passports residing in a Member State from visa requirements.
En tysk statsborger, som arbejder i Spanien, klagede over, at den normale progressive indkomstskat i Spanien først gælder for udlændinge, når de har arbejdet i Spanien i mindst 183 dage. Klageren nedlagde påstand om forskelsbehandling, eftersom den skattesats, der gjaldt for ham og hans tyske kolleger, var 25 %, mens det for hans spanske kolleger var 69 %.
A German citizen working in Spain complained that the normal progressive rate of income tax in Spain only applied to foreigners once they had worked in Spain for at least 183 days.The complainant alleged discrimination since the rate that applied to him and to his German colleagues was 25 percent, whilst a tax rate of 6 percent to 9 percent applied to his Spanish colleagues.
Ombudsmanden overførte med klagerens samtykke klagen til Kommissionen.
With the complainant’s permission, the Ombudsman transferred the complaint to the Commission.
Kommissionen svarede hurtigt klageren, at den var bekendt med problemet og havde fundet, at den pågældende lovgivning i nogle tilfælde kunne hindre den frie bevægelighed for arbejdstagere.
The Commission replied rapidly to the complainant, stating that it was aware of the problem and had taken the view that the legislation in question could, in some cases, impair the free movement of workers.
Den havde derfor sendt en begrundet udtalelse til de spanske myndigheder, hvori den havde anmodet dem om at ændre de pågældende bestemmelser.
It had therefore sent a reasoned opinion to the Spanish authorities, asking them to change the relevant provisions.
Det blev efterfølgende meddelt, at Kommissionen havde henvist sagen til Domstolen.
It was subsequently reported that the Commission had referred the matter to the Court of Justice.
SOLVIT er et netværk opremet af Europa-Kommissionen for at hjælpe folk, som støder på problemer i forbindelse med udøvelsen af deres remigheder på Unionens indre marked.
SOLVIT is a network set up by the European Commission to help people who face obstacles when trying to exercise their rights in the Union’s internal market.
RET TIL ARBEJDSLØSHEDSUNDERSTØTTELSE
ENTITLEMENT TO UNEMPLOYMENT BENEFITS
Den franske organisation, der forvalter arbejdsløshedsforsikringsbetalinger (Assedic), indvilligede i at udbetale arbejdsløshedsunderstøttelse til klageren, en fransk statsborger, hvis hun tog en uddannelse.
The French organisation managing unemployment insurance payments (Assedic) agreed to pay unemployment benefits to the complainant, a French citizen, provided she attended a training course.
Klageren læste til sygeplejerske i Belgien.
The complainant attended training in Belgium to become a nurse.
Assedic nægtede at udbetale hendes arbejdsløshedsunderstøttelse, fordi hun ikke havde taget uddannelsen i Frankrig.
Assedic refused to pay her the unemployment benefits, because her training centre was not located in France.
Efter at have kontaktet klageren for at få hendes samtykke overførte Den Europæiske Ombudsmand sagen til den franske ombudsmand.
After contacting the complainant to obtain her consent, the European Ombudsman transferred the case to the French Ombudsman.
Den franske ombudsmand underrettede senere Den Europæiske Ombudsmand om, at der var fundet en løsning på klagen.
The French Ombudsman subsequently informed the European Ombudsman that a solution to the complaint had been found.
Sag 1363/2004/ELB
Case 1363/2004/ELB
AFSLAG PÅ ANERKENDELSE AF ÆGTESKAB
NON-RECOGNITION OF MARRIAGE
En lettisk borger klagede over, at de irske myndigheder nægtede at anerkende gyldigheden af hendes ægteskab, som var blevet indgået i Irland i henhold til de russisk-ortodokse ritualer, og at de truede med at deportere hendes ægtemand, som er ukrainsk statsborger.
A Latvian citizen complained that the Irish authorities refused to recognise the validity of her marriage, which took place in Ireland using the Russian orthodox rites and that they were threatening to deport her husband, a citizen of Ukraine.
Den Europæiske Ombudsmand overførte klagen til den irske ombudsmand, hvilket han meddelte klageren.
The European Ombudsman transferred the complaint to the Irish Ombudsman and informed the complainant accordingly.
Den irske ombudsmand oplyste efterfølgende Den Europæiske Ombudsmand om, at parret i mellemtiden havde indgået et civilt ægteskab, og at sagen var ved at blive behandlet af den irske højesteret.
The Irish Ombudsman subsequently informed the European Ombudsman that the Irish Civil Marriage had been performed in the meantime and that the case was being dealt with by the Irish High Court.
Sag 2622/2005/JMA
Case 2622/2005/JMA
Alle klager, der indsendes til Ombudsmanden, registreres, og modtagelsen b e k r æ W es normalt inden for en uge e W er modtagelse.
All complaints sent to the Ombudsman are registered and acknowledged, normally within one week of receipt.
I denne meddelelse informeres klageren om proceduren for behandlingen, og denne får oplyst navn og telefonnummer på den person, der behandler klagen.
The lemer of acknowledgement informs the complainant of the procedure and includes the name and telephone number of the person who is dealing with the complaint.
Det næste skridt er at analysere klagen for at fastlægge, om der skal indledes en undersøgelse, og klageren underremes, normalt inden en måned, om resultatet af denne analyse.
The complaint is analysed to determine whether an inquiry should be opened and the complainant is informed of the result of the analysis, normally within one month.
Hvis der ikke indledes en undersøgelse, underremes klageren om årsagen dertil.
If no inquiry is opened, the complainant is informed of the reason.
Hvor det er muligt, overføres klagen, og klageren bliver rådgivet om, hvilket kompetent organ han eller hun kan henvende sig til.
Whenever possible, the complaint is transferred or the complainant is given appropriate advice about a competent body to which he or she could turn.
Indledning af en undersøgelse
Starting an inquiry
Det første skridt i en undersøgelse er at sende klagen til den institution eller det organ, der klages over, med anmodning om, at institutionen eller organet sender en udtalelse til Ombudsmanden, normalt inden tre måneder.
The first step in an inquiry is to forward the complaint to the institution or body concerned and request it to send an opinion to the Ombudsman, normally within three calendar months.
Europa-Parlamentet og Kommissionen indvilligede i 2004 i at acceptere en kortere frist på to måneder for klager over afslag på aktindsigt i dokumenter.
The European Parliament and Commission agreed in 2004 to accept a shorter time limit of two months for complaints against refusal of access to documents.
I løbet af 2005 vedtog Kommissionen en ny intern procedure, ifølge hvilken de enkelte kommissærer får større ansvar for Kommissionens håndtering af Ombudsmandens undersøgelser.
During 2005, the European Commission adopted a new internal procedure to give individual Commissioners greater ownership of the Commission’s handling of the Ombudsman’s inquiries.
Med det tidligere system, som blev vedtaget i 1994 og ændret i 1995, var det kun formanden for Kommissionen, der havde beføjelse til at sende meddelelser og dokumenter til Ombudsmanden.
Under the former system, which was adopted in 1994 and revised in 1995, only the President of the Commission was empowered to transmit communications and documents to the Ombudsman.
Denne beføjelse
This
KLAGER OG UNDERSØGELSER blev uddelegeret til generalsekretæren4
COMPLAINTS AND INQUIRIES
Ifølge princippet om en fair procedure kan Ombudsmandens afgørelse om en klage ikke tage hensyn til oplysninger indeholdt i dokumenter leveret enten af klageren eller af institutionen eller organet, medmindre den anden part har haW mulighed for at se dokumenterne og kommentere dem.
The principle of fair procedure requires that the Ombudsman’s decision on a complaint must not take into account information contained in documents provided either by the complainant or by the Community institution or body, unless the other party has had the opportunity to see the documents and give its point of view.
Ombudsmanden sender derfor institutionens eller organets udtalelse videre til klageren med opfordring til at fremsæme bemærkninger.
The Ombudsman therefore sends the opinion of the Community institution or body to the complainant with an invitation to submit observations.
Samme procedure følges, hvis klagen skal undersøges yderligere.
The same procedure is followed if there are further inquiries into the complaint.
Der findes hverken i traktaten eller i statumen mulighed for at anke eller på anden måde klage over Ombudsmandens afgørelser vedrørende behandlingen af eller resultatet af en klage. Som alle andre fællesskabsinstitutioner og -organer kan Ombudsmanden imidlertid gøres til genstand for erstatningssøgsmål på grundlag af EF-traktatens artikel 288.
Neither the Treaty nor the Statute provides for appeal or other remedies against the Ombudsman’s decisions concerning the handling or outcome of a complaint.
Det er i princippet muligt at anlægge et erstatningssøgsmål mod Ombudsmanden med påstand om fejlagtig behandling af en klage.
It is possible in principle to bring such an action based on the Ombudsman’s alleged mishandling of a complaint.
Kontrol af dokumenter og a[øring af vidner
Inspection of the files and hearing of witnesses
Ifølge artikel 3, stk. 2, i Ombudsmandens statut er Fællesskabets institutioner og organer forpligtet til at give Ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, og give ham adgang til de pågældende dokumenter.
Article 3(2) of the Statute of the Ombudsman requires the Community institutions and bodies to supply the Ombudsman with any information that he requests of them and give him access to the files concerned.