natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Diskussionskredsen er klar over, at der er en alvorlig fare for, at kravet om enstemmighed i et udvidet Europa kan medføre lammelse, ikke mindst på et område som dette, hvor det skal garanteres, at afgørelserne træffes inden for de fastsatte frister for at sikre, at EU og finansieringen af dets politikker fungerer.
The circle is aware of the serious risk of paralysis that unanimity would mean in an enlarged Europe, particularly in an area such as this where there is a need to guarantee that decisions are taken within the prescribed deadline in order to ensure the functioning of the Union and the financing of its policies.
De fleste af diskussionskredsens medlemmer mener derfor, at enstemmighed generelt i forfatningen og navnlig på dette område bør erstattes af et superkvalificeret flertal, der skal defineres nærmere af konventet.
That is why most members of the circle feel that unanimity should be replaced at a general level in the Constitution, and particularly in this area, by a superqualified majority to be defined by the Convention.
Såfremt konventet ikke definerer et superkvalificeret flertal, mener et flertal af kredsens medlemmer, at der skal anvendes kvalificeret flertal på dette område.
Should the Convention fail to define a superqualified majority, most members consider that the qualified majority rule should apply in this area.
Det andet spørgsmål vedrører Parlamentets rolle.
The second question which arises is that of the role of the Parliament.
Som beskrevet ovenfor, er det i øjeblikket sådan, at der, når stats- og regeringscheferne har truffet en afgørelse, indgås en interinstitutionel aftale om overslagene, og at der således finder en "forhandling" sted mellem institutionerne.
As mentioned above, currently, once the Heads of State or Government have taken a decision, the perspective is the subject of an Interinstitutional Agreement and is thus "negotiated" between the institutions.
De fleste medlemmer af diskussionskredsen mener, at Parlamentets nuværende rolle vil blive bevaret, hvis det deltager i proceduren i form af en samstemmende udtalelse.
Most members of the circle feel that the current role of the Parliament would be safeguarded if it intervenes in the procedure by giving its assent.
Der skal i øvrigt fastlægges en forligsmekanisme for at lette forhandlingen og enigheden mellem Rådet og Parlamentet.
A conciliation mechanism should also be provided for, to facilitate negotiation and agreement between the Council and the Parliament.
Diskussionskredsen behandlede desuden spørgsmålet om, hvilken rådssammensætning der skal have ansvaret for denne procedure.
The circle also examined the matter of which Council configuration should be responsible for this procedure.
I afventning af konventets konklusioner vedrørende Rådets funktioner og sammensætninger finder diskussionskredsen, at afgørelser om "den flerårige finansielle ramme" bør vedtages af Rådet på det højest mulige politiske niveau, dvs. enten Det Europæiske Råd, hvis dette i forfatningen får mulighed for at vedtage retsakter, eller Rådet, forsamlet på stats- og regeringschefniveau.
Pending the conclusions of the Convention with regard to the duties and configurations of the Council, the circle feels that decisions relating to the "multiannual financial framework" should be adopted by the Council at the highest possible political level, either by the European Council if the power to adopt legal acts is conferred on it by the Constitution, or by the Council meeting at the level of Heads of State or Government. 433
Det lovgivningsmæssige initiativ bør ligge hos Kommissionen, uden at dette dog foregriber afstemningsreglerne i Rådet, hvis det besluttes at erstatte enstemmighed med et superkvalificeret flertal.
The legislative initiative should be for the Commission, but without prejudice to voting rules in the Council in the event that a decision is taken to replace unanimity by a superqualified majority.
Under alle omstændigheder bør der indføres en undtagelse fra virkningerne af Kommissionens initiativret i forbindelse med afstemninger i Rådet.1
In any case, provision needs to be made for an exception to the consequences of the Commission initiative with regard to voting in the Council.1
En mulig affattelse kunne være: "Rådet [forsamlet på stats- og regeringschefniveau - Det Europæiske Råd] vedtager på forslag af Kommissionen og efter samstemmende udtalelse fra Eu-ropa-Parlamentet [med superkvalificeret flertal/med kvalificeret flertal] loven om den flerårige finansielle ramme".
One possible wording might be: "The Council [meeting at the level of the Heads of State or Government – the European Council], on a proposal from the Commission and following the assent of the European Parliament, shall adopt a law on the multiannual financial framework [by a superqualified majority/by a qualified majority]".
Artiklerne bør mere detaljeret end i del I bestemme, at "den finansielle ramme" fastlægger: nu l l
The Articles should stipulate in a more detailed way than in Part One that the "financial framework" establishes:
nåede frem til den konklusion, at der ikke bør foretages en sådan sammenkædning i forfatningen.
should not be established in the Constitution.
Dette hindrer ikke, at det senere kan blive praksis, hvis institutionerne beslutter sig for det.1
This does not prejudge the practice which might be established subsequently if the Institutions so decided. 1
Da "den flerårige finansielle ramme" skal være bindende for den årlige budgetprocedure, er det absolut nødvendigt med en mekanisme til at løse problemerne i tilfælde af, at det ikke lykkes at få den vedtaget.
Since the "multiannual financial framework" would become the binding framework for the annual budgetary procedure, it is vital that a mechanism be established to remedy any failure of the procedure to adopt it.
Denne mekanisme skal fastlægges i bestemmelserne i forfatningens del II.
This mechanism would be described in the provisions of Part Two of the Constitution.
Diskussionskredsen foreslår, at mekanismen kommer til at bestå af en forlængelse af gyldigheden af det sidste år i den foregående "finansielle ramme".
The circle suggests that it could consist in extending the last year of the preceding "financial framework".
Det drejer sig kun om bestemmelser, der er snævert knyttet til anvendelsen af "den finansielle ramme".
This would only apply to provisions closely linked to the application of the "financial framework".
Desuden bør det fastsættes i bestemmelserne i del II, at budgetmyndigheden og Kommissionen sørger for, at der er tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til, at EU kan opfylde sine juridiske forpligtelser over for tredjemand.
The provisions of Part Two should also establish that the budgetary authority and the Commission will ensure the availability of the financial means to cover the expenditure needed to allow the Union to fulfil its legal obligations in respect of third parties.
Dette princip er en følge af EU's status som juridisk person og dets mulighed for at påtage sig juridiske forpligtelser.
This principle arises from the Union's legal personality and its capacity to assume legal obligations.
I sidste ende drejer det sig om eksplicit at anerkende, at visse udgifter er juridisk obligatoriske.
It is ultimately a question of explicitly acknowledging the fact that certain expenditure is legally compulsory.
Nogle i diskussionskredsen går ind for en "ramme", der skulle afspejle de finansielle konsekvenser over flere år af en given politik.
Some members of the circle argued for a "framework" which would be a financial reflection of a policy over several years.
Praksis bekræfter denne fremgangsmåde, da de finansielle overslag hidtil altid har været ledsaget af en række lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende EU-politikker med betydelige budgetmæssige virkninger.
Practice confirms this approach since the financial perspectives to date have always been accompanied by a set of legislative measures concerning those Union policies with significant financial implications.
Teknisk og juridisk vil det imidlertid ikke være muligt i forfatningen at fastsætte regelmæssige lovgivningsreformer, som er kædet sammen med vedtagelsen af "den flerårige finansielle ramme". Dette foregriber ikke en eventuel senere praksis.
However, it would be technically and legally unfeasible for the Constitution to provide for regular legislative reform linked to the adoption of the "multiannual financial framework".
I tilfælde af uforudsete omstændigheder bør der være en bestemmelse i del II, som gør det muligt at ændre den flerårige finansielle ramme undervejs, hvis det er nødvendigt.
There should be a provision in Part Two making it possible to amend the multiannual financial framework if necessary during the period covered in the event of unexpected circumstances.
Denne ændring skal ske efter samme procedure som den, der skal gælde for vedtagelsen af den flerårige finansielle ramme, og være underlagt de begrænsninger, der gælder for EU's egne indtægter.
Any such amendment would be subject to the same procedure as for the adoption of the multiannual financial framework and be within the limits of the Union's own resources.
Retsakten om "den flerårige finansielle ramme"
The legal act concerning "the multiannual financial framework"
, der bliver en undtagelse fra den generelle regel, idet den ikke falder ind under lovgivningsproceduren, og som skal være omfattet af bestemmelserne om gennemsigtighed og nærhed.
In accordance with the draft of Articles 24 et seq. presented by the Praesidium, the legal act would be a law 1 which would be an exception to the general rule in that it would not be subject to the legislative procedure, and to which the provisions on transparency and subsidiarity should apply.
Den skal iværksætte bestemmelserne i forfatningens del I og II som anført ovenfor.
It should implement the provisions of Parts One and Two of the Constitution, as set out above.
DEN ÅRLIGE BUDGETPROCEDURE
A. THE ANNUAL BUDGETARY PROCEDURE
Diskussionskredsen gennemgik de nærmere detaljer i den årlige budgetprocedure på baggrund af sine egne drøftelser vedrørende "den flerårige finansielle ramme" og under hensyn til, at en formalisering heraf i forfatningen vil gøre den juridisk bindende for institutionerne, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, når de udøver deres respektive beføjelser på budgetområdet.
The circle examined the arrangements for the annual budgetary procedure in the light of its own discussions on the "multiannual financial framework", taking account of the fact that its embodiment in the Constitution would make it legally binding for the Institutions – the European Parliament, the Council and the Commission – when they exercise their respective powers in the budgetary field.
Nogle medlemmer af diskussionskredsen går ind for, at "den flerårige finansielle ramme" skal omhandles i en organisk lov, som er et instrument, der ikke i øjeblikket er opført i kataloget i forbindelse med det forslag til artikel 24, der drøftes i konventet.
Some members of the circle argued for the "multiannual financial framework" to be the subject of an organic law, an instrument which is not currently provided for in the catalogue in the draft of Article 24 under discussion by the Convention.
Som forholdene er i dag, er første etape i budgetproceduren Kommissionens forelæggelse af et foreløbigt budgetforslag.
The first stage of the budgetary procedure in its current form is the presentation of a preliminary draft budget by the Commission.
Det er Rådet, der fastlægger budgetforslaget.
It is the Council which establishes the draft budget.
Diskussionskredsen mener, at Kommissionen bør have mulighed for at forelægge budgetforslaget. Dette indebærer navnlig, at
The circle feels that the Commission should be given the power to present the draft budget.
Kommissionen vil kunne ændre sit forslag lige indtil forligsfasen1
1 in particular that the Commission could amend its proposal up to the conciliation stage
Desuden vil behovet for tilpas- ning af det oprindelige forslag blive mindsket, hvis fristerne for proceduren forkortes.
Furthermore, if time limits for procedures are shortened then there would be less need to amend the initial draft.
Derimod bør Kommissionens initiativret efter diskussionskredsens opfattelse ikke foregribe afstemningsreglerne i Rådet.
However, the circle feels that conferring the initiative upon the Commission must not prejudge voting rules in the Council.
Her bør der, ligesom i forbindelse med "den flerårige finansielle ramme", være en undtagelse fra følgerne af Kommissionens initiativret for så vidt angår det flertal, der kræves i Rådet.2
Here, as in the case of the "multiannual financial framework", there must be an exception to the consequences in terms of the majorities required in the Council, from the Commission's initiative. 2
Diskussionskredsen fandt, at sondringen mellem obligatoriske og ikkeobligatoriske udgifter bør ophæves.
The circle considered it convenient to remove the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure.
Den er utidssvarende, der er ingen klare kriterier, og den er i vidt omfang skyld i, at budgetproceduren er så kompleks, og medlemmerne af diskussionskredsen fandt derfor ikke længere sondringen mellem obligatoriske og ikkeobligatoriske udgifter berettiget.
On the grounds that such a distinction had become obsolete, devoid of clear criteria and largely responsible for the complexity of the budgetary procedure, members of the circle regarded it as no longer justified.
En ophævelse af sondringen forudsætter en styrkelse af budgetdisciplinen gennem en formalisering af "den finansielle ramme" i forfatningen og ikke mindst nedfældelse af det allerede nævnte princip om, at budgetmyndigheden og Kommissionen sørger for, at der er tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til, at EU kan opfylde sine juridiske forpligtelser over for tredjemand.
The removal of the distinction is conditional on the strengthening of budgetary discipline through formalisation of the "financial framework" in the Constitution and, most particularly and as already mentioned, the incorporation of the principle whereby the budgetary authority and the Commission ensure the availability of the financial means needed to allow the Union to fulfil its legal obligations in respect of third parties.
I sidste ende drejer det sig om en omdefinering af juridisk obligatoriske udgifter.
It is ultimately a question of redefining legally compulsory expenditure.
I øjeblikket omhandlet i artikel 250 i TEF.
Currently referred to in Article 250 TEC.
Det skal imidlertid anføres, at nogle medlemmer af diskussionskredsen, der kan gå med til en ophævelse af den proceduremæssige sondring mellem obligatoriske og ikkeobligatoriske udgifter, dog gør deres samtykke betinget af en anerkendelse af princippet om opførelse på budgettet af bevillinger, der er nødvendige til dækning af finansielle forpligtelser, der følger af internationale aftaler og retsakter, bevarelse af de nuværende beslutningsprocedurer i forbindelse med visse af EU's politikker og bevarelse af den institutionelle balance.
However, it should be pointed out that a few members of the circle, while accepting the removal of the distinction between the procedures for compulsory and non-compulsory expenditure, made their agreement subject to recognition of the principle whereby appropriations needed to meet financial obligations resulting from international agreements and legislative acts are entered in the budget, to maintenance of the current decisionmaking procedures in certain Union policies and to preservation of the institutional balance.
Nogle medlemmer af diskussionskredsen foreslog, at der indføres særlige procedurebestemmelser i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik.
A few members of the circle proposed having special procedural arrangements in the field of the common foreign and security policy.
Institutionerne har udviklet en forhandlings- og samrådspraksis, der blev delvis kodificeret ved den seneste interinstitutionelle aftale fra 1999, og som i dag er vigtige elementer i budgetproceduren.
The Institutions have built up negotiation and consultation practices, some of which were codified in the last Interinstitutional Agreement in 1999 and now form important components of the budgetary procedure.
Diskussionskredsen mener, at denne form for praksis bør formaliseres i den nye budgetprocedure for at bevare den samarbejdstradition, der er blevet etableret mellem institutionerne i løbet af det seneste årti.
The circle thinks that this type of practice should be formalised in the new budgetary procedure, in order to preserve the collaborative culture developed between the Institutions over the last ten years.
Ud over Forligsudvalget, der vil blive omtalt senere, bør den trilogmekanisme, der omfatter repræsentanter for de tre institutioner, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, formaliseres, navnlig i den fase, hvor budgettet forberedes, som et instrument for samråd om de budgetmæssige mål for det regnskabsår, der forberedes.
Apart from the conciliation committee, which will be mentioned later, the trialogue mechanism bringing together representatives of the three Institutions, Parliament, Council and Commission, should be formalised, particularly during the preparatory phase of the budget, as a means of consulting on budgetary objectives for the forthcoming financial year.
De nærmere bestemmelser for den årlige budgetprocedure
Rules for the annual budgetary procedure
Vedtagelsen af budgettet er i dag resultatet af samarbejdet mellem budgetmyndighedens to parter, Europa-Parlamentet og Rådet, der begge gennemfører to behandlinger.
Nowadays adoption of the budget is the result of collaboration between the two arms of the budgetary authority, the European Parliament and the Council, each of which holds two readings.
Rådet har det sidste ord for så vidt angår de obligatoriske udgifter og Europa-Parlamentet for så vidt angår de ikkeobligatoriske udgifter, hvilket kommer til udtryk i en procedure med udvidet kvalificeret flertal, hvor deres respektive forslag sendes frem og tilbage mellem dem, når de ikke er enige.
The Council has the last word on compulsory expenditure, and the Parliament has the final say on non-compulsory expenditure, achieved on the basis of an interplay of enhanced majorities when they cannot agree between themselves.
Ophævelsen af sondringen mellem obligatoriske og ikkeobligatoriske udgifter samt medtagelsen af den "flerårige finansielle ramme" i forfatningen kan gøre det muligt at forenkle proceduren for vedtagelse af det årlige budget, herunder også at begrænse dens varighed, samt at konsolidere den praksis, der er opstået uden om traktaten.
Removal of the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure and the entry of the "multiannual financial framework" in the Constitution may make for a shorter, simplified procedure for adoption of the annual budget, and consolidation of the rules which have been necessitated by practical constraints outside the Treaty machinery.
Debatten i diskussionskredsen har gjort det muligt at udpege de grundlæggende elementer i en enklere og kortere budgetprocedure:
Discussion in the circle led to the identification of the fundamental elements of a simpler and shorter budgetary procedure:
Budgetproceduren indledes formelt den 1. september med Kommissionens forslag til Rådet og Eu-ropa-Parlamentet.
The budgetary procedure would formally begin on 1 September, with a proposal by the Commission addressed to the Council and to the Parliament.
Den tager hensyn til de overslag over udgifter, som hver institution har udarbejdet, og til resultatet af en trilog om budgetprioriteterne, der finder sted i slutningen af juli måned.
It would take account of spending forecasts by each of the institutions, and the outcome of a "trialogue" on the budgetary priorities which would have taken place at the end of July.
Diskussionskredsens medlemmer mener, at én behandling af Kommissionens forslag i hver institution er tilstrækkelig.
The members of the circle believe that one reading of the Commission proposal by each institution is sufficient.
Der er uenighed med hensyn til rækkefølgen af disse behandlinger.
Differences of view emerged about the order in which those readings should take place.
Nogle ville foretrække, at Rådet som det første fastlægger sin holdning med kvalificeret flertal og fremsender den til Europa-Parlamentet.
Some preferred that the Council should determine its position first by a qualified majority, and forward it to the Parliament.
Den vil så følges af en førstebehandling i Europa-Parlamentet, der træffer afgørelse med et flertal af sine medlemmer.
It would then be followed by the first reading by the Parliament, which would act by a majority of its constituent members.
Der er dernæst tre muligheder: nu l l
No action: the budget is deemed adopted.
Forligsudvalget skal sammensættes efter modellen for den fælles beslutningsprocedure: alle Rådets medlemmer og et tilsvarende antal repræsentanter for Europa-Parlamentet har sæde deri.
The conciliation committee would be composed along the lines of the current codecision procedure: all Council members and an equal number of representatives of the Parliament would sit on it.
Det kan: a. Fastlægge et fælles forslag. b. Ikke være i stand til at fastlægge et fælles forslag.
It could: (a) adopt a joint draft; (b) not succeed in adopting a joint draft.
Hvis det lykkes Forligsudvalget at fastlægge et fælles forslag, vil dette forslag blive forelagt samlet for de to institutioner, der inden for en given frist skal godkende det eller forkaste det (henholdsvis med kvalificeret flertal og med flertallet af medlemmer).
If the conciliation committee managed to adopt a joint draft, that draft would be submitted en bloc to the two institutions, which would have to approve or reject it within a set time-limit (respectively by a qualified majority and by a majority of members).
Hvis de to institutioner godkender budgettet, anses det for vedtaget.
If both institutions approved the draft, the budget would be deemed adopted.
Diskussionskredsens medlemmer er splittet mellem to modstridende holdninger for så vidt angår den mekanisme, der skal anvendes i det tilfælde, hvor en af institutionerne forkaster det fælles forslag, og det tilfælde, hvor Forligsudvalget ikke har været i stand til at vedtage et fælles forslag: nu l l
Members of the circle are divided between two differing opinions on the mechanism to resolve the case where one of the institutions rejects the joint draft and the case where the committee does not succeed in adopting a joint draft:
DET EUROPÆISKE KONVENT SEKRETARIATET
THE EUROPEAN CONVENTION THE SECRETARIAT
RAPPORT fra: til: Vedr.: formanden for diskussionskredsen vedrørende egne indtægter medlemmerne af konventet Endelig rapport fra diskussionskredsen vedrørende egne indtægter
Chairman of the discussion circle on own resources Convention members Final report of the discussion circle on own resources
Diskussionskredsen vedrørende egne indtægter afsluttede sit arbejde på mødet den 6. maj 2003, hvor den gennemgik det udkast til rapport, som formanden, Iñigo Méndez de Vigo, havde forelagt.
The discussion circle on own resources wound up its discussions at its meeting on 6 May 2003, at which it considered the draft report submitted by its Chairman, Mr Iñigo Méndez de Vigo.
På de forudgående møder havde diskussionskredsen gennemgået spørgsmålene vedrørende det mandat, som præsidiet havde givet den.
At its earlier meetings the circle had discussed the questions arising from the mandate received from the Praesidium.
Debatten i diskussionskredsen har vist, at der findes tre niveauer, som skal tages i betragtning, når spørgsmålet om EU's finansielle midler drøftes: forfatningen, indtægtsordningen og det årlige budget.
The circle's debate showed that there were three levels that had to be taken into account when broaching the question of the Union's financial resources. The constitutional level, the level of the system of resources and the level of the annual budget.
Diskussionskredsen er af den opfattelse, at en artikel i forfatningens første del skal omhandle egne indtægter.
The circle thought that an article should be devoted to own resources in Part One of the Constitution.