natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I den forbindelse anfører Kommissionen, at forordningen som udgangspunkt kun gælder for fusioner i artikel 3’s forstand og ikke for erhvervelse af en aktieminoritet, hvorved der ikke opnås nogen kontrol i artikel 3, stk. 2’s forstand, dvs. ingen afgørende indflydelse, og at det er uomtvistet, at Ryanairs aktiepost i Aer Lingus ikke giver Ryanair kontrol over Aer Lingus.
Firstly, as a starting point, the Commission observes that the Regulation applies only to concentrations in the sense of Article 3, and not to the acquisition of a minority shareholding that does not confer control within the meaning of Article 3(2), that is to say, decisive influence, and that it is not disputed that Ryanair’s shareholding in Aer Lingus does not give it control of that company.
Dette indebærer dog ikke efter Kommissionens opfattelse, at den har beføjelse til at føre tilsyn med aktieposter, der i sig selv kun udgør aktieminoriteten.
According to the Commission, however, this does not give the Commission jurisdiction to control minority shareholdings as such.
For det tredje anfører Kommissionen, at hvis den fusion, som den administrative procedure vedrører, opgives, er medlemsstaterne som følge af forordningens artikel 21, stk. 3, ikke længere afskåret fra at anvende deres nationale konkurrencelovgivning på sådanne minoritetsaktieposter.
Thirdly, the Commission submits that once the single concentration defined during the administrative procedure is broken up, Article 21(3) of the Regulation no longer precludes the Member States from applying their national legislation on competition to such a minority shareholding.
For det fjerde påpeger Kommissionen hvad angår den formålsbestemte fortolkning af de pågældende bestemmelser, at Aer Lingus’ fortolkning af bestemmelserne er i strid med forordningens generelle formål, som er at føre tilsyn med fusioner i artikel 3’s forstand.
Fourthly, as far as the teleological interpretation of the provisions in question is concerned, the Commission points out that Aer Lingus’ interpretation of such provisions is contrary to the general purpose of the Regulation, which is to control concentrations in the sense of Article 3.
Endelig gør Kommissionen gældende, at dens tidligere beslutninger i henhold til forordningens artikel 8, stk. 4, ikke støtter Aer Lingus’ argumentation om, at en fusion kan siges at være gennemført, selv om der ikke er opnået kontrol, eftersom der i alle de tidligere sager, hvor Kommissionen har truffet beslutning, var opnået kontrol.
Finally, the Commission argues that its previous decisions under Article 8(4) of the Regulation do not support Aer Lingus’ contention that a concentration can be said to have been implemented in the absence of acquisition of control, since, in all previous cases, control had been acquired.
— Rettens bemærkninger
— Findings of the President
Sagsøgeren har i det væsentlige gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt har afslået at træffe foranstaltninger i henhold til forordningens artikel 8, stk. 4 og 5, over
The applicant submits, in essence, that the Commission wrongly refused to take action under Article 8(4) and (5) of the Regulation against Ryanair’s minority
AER LINGUS GROUP MOD KOMMISSIONEN for Ryanairs erhvervelse af aktieminoriteten i Aer Lingus.
AER LINGUS GROUP v COMMISSION shareholding in Aer Lingus.
I den forbindelse har Aer Lingus anført, at erhvervelsen af den pågældende aktieminoritet har betydelige negative virkninger for konkurrencen, og at Kommissionen fejlagtigt har antaget, at den ikke er beføjet i denne sag til at træffe foranstaltninger i henhold til artikel 8, stk. 4 og 5.
In that respect, Aer Lingus contends that the minority shareholding in question has substantial negative effects on competition and submits that the Commission was wrong to conclude that it does not have the power in this case to take action under Article 8(4) and (5).
Hvad angår sagsøgerens første anbringende vedrørende konstateringen i den anfægtede beslutnings punkt 12 om, at der »ikke kan opstå nogen negative virkninger, da Ryanair ikke har opnået og ikke kan opnå kontrol med Aer Lingus«, fremgår det klart af en nærlæsning af den anfægtede beslutning, at denne konstatering er taget ud af sin sammenhæng, og at den ikke udgjorde grundlaget for Kommissionens beslutning om at afslå at træffe de af sagsøgeren ønskede foranstaltninger efter artikel 8, stk. 4 og 5, hvorfor den er irrelevant for sagen.
With regard to the applicant’s first claim, relating to the assertion in paragraph 12 of the Contested Decision that ‘negative effects cannot occur since Ryanair has not acquired, and may not acquire, control of Aer Lingus’, it is clear from a closer reading of the Contested Decision that such a statement is taken out of context: it did not form the basis for the Commission’s decision not to adopt the measures requested by the applicant under Article 8(4) and (5), and is therefore irrelevant for the purposes of the present proceedings.
Det fremgår nemlig klart, at den anfægtede beslutning er baseret på den betragtning, at der ikke efter Kommissionens opfattelse under de foreliggende omstændigheder er gennemført nogen fusion, hvorfor Kommissionen ikke har nogen beføjelse til at træffe foranstaltninger i henhold til artikel 8, stk. 4 og 5, over for den pågældende minoritetsaktiepost, uanset om en sådan aktieminoritet kan antages at give konkurrencemæssige problemer eller ej.
Indeed, the rationale behind the Contested Decision is clearly that, according to the Commission, no concentration has been implemented in the circumstances at hand and that therefore the Commission has no powers to adopt measures under Article 8(4) and (5) in relation to the minority shareholding in question, irrespective of whether such minority shareholding might be deemed to give rise to competition concerns or not.
Det er derfor ikke nødvendigt nærmere at behandle sagsøgerens argumentation til støtte for dette anbringende, nemlig at det er i overensstemmelse med sagens faktiske omstændigheder, med »sunde økonomiske betragtninger« og med Kommissionens tidligere beslutninger.
It follows that the arguments brought by the applicant in support of this claim, namely those aimed at demonstrating that this claim is consistent with the facts of the case, ‘sound economic theory’, and previous Commission decisions, do not require further consideration.
Ifølge de af parternes argumenter, som er gengivet ovenfor og drøftet under den mundtlige forhandling, er det hovedspørgsmål, som Rettens præsident skal afgøre under den foreliggende sag om foreløbige forholdsregler, om det umiddelbart forekommer berettiget, som anført af sagsøgeren, at Kommissionen har anlagt en fejlagtig fortolkning af udtrykket »gennemført« i artikel 8, ved at have forudsat, at der skal være opnået en kontrol, og for det andet, at kravet om en »gennemførelse« må anses for opfyldt ved andre foranstaltninger eller skridt, som den part, der anmelder
Based on the parties’ arguments, as set out above and discussed during the oral hearing, the main question to be addressed by the President in the current proceedings for interim measures, as far as the requirement of a prima facie case is concerned, is whether the applicant has adequately demonstrated that, prima facie, the Commission wrongly interpreted the expression ‘implemented’ in Article 8 to imply an acquisition of control and that, on the other hand, the ‘implementation’ requirement should be construed to be satisfied by any actions or steps taken by the notifying
Spørgsmålet er med andre ord, om en »delvis gennemførelse« eller en gennemførelse af nogle af de elementer, der tilsammen udgør den pågældende anmeldte fusion, kan anses for en »gennemførelse« af fusionen og dermed udløser Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 8, stk. 4 og 5.
In other words, the issue is whether ‘partial implementation’ or implementation of any of the elements which together constitute the single concentration notified can constitute ‘implementation’ of that concentration and trigger the Commission’s powers under Article 8(4) and (5).
Til støtte for sin fortolkning af artikel 8, stk. 4 og 5, henviser Aer Lingus til praksis ved Fællesskabets retsinstanser (jf., præmis 68 ovenfor), hvori Domstolen og Retten i Første Instans har antaget, at når der findes to mulige fortolkninger af forordningen, skal der anvendes den, som bedst er i overensstemmelse med forordningens formål.
In support of its interpretation of Article 8(4) and (5), Aer Lingus cites the caselaw of the Community Courts (paragraph 68 supra) in which the Court of Justice and the Court of First Instance concluded that, faced with two possible interpretations of the Regulation, the interpretation that better reflects the purpose of that Regulation should be adopted.
Hvad angår den retspraksis, sagsøgeren baserer sig på, bemærkes, at Domstolen og Retten i Første Instans i henholdsvis Kali- und Salz-dommen og i Gencor-dommen antog, at de pågældende bestemmelser i forordningen måtte fortolkes på grundlag af forordningens formål, da det ikke var muligt at fastslå disses præcise anvendelsesområde alene på grundlag af deres ordlyd (præmis 168 i Kali und Salz-dommen og præmis 148 i Gencor-dommen).
In relation to the caselaw relied upon by the applicant, it must be pointed out that in Kali und Salz the Court of Justice, and in Gencor the Court of First Instance, held that the provisions of the Regulation in question were to be interpreted by reference to the purpose of the Regulation because the precise scope of the provisions in question could not be conclusively assessed on the basis of their wording alone (Kali und Salz, at paragraph 168, and Gencor, at paragraph 148).
Det er derfor nødvendigt, inden artikel 8, stk. 4 og 5, gennemgås på grundlag af forordningens formal, at afgøre, om de pågældende bestemmelsers ordlyd ikke er tilstrækkelig klar, og om de giver mulighed for de to forskellige fortolkninger, som sagsøgeren har gjort gældende.
Accordingly, before carrying out an analysis of Article 8(4) and (5) by reference to the purpose of the Regulation, it is first necessary to determine whether the wording of the provisions in question is not sufficiently clear and allows for the two different interpretations put forward by the applicant.
Herved skal det først fremhæves, at det engelske udtryk »implementation« (»gennemførelse«) kan forstås således, at det omfatter både »opfyldelsen af et bestemt mål« og »den faktiske udførelse« og kan derfor i princippet efterlade nogen tvivl om det præcise anvendelsesområde for bestemmelserne i artikel 8, stk. 4 og 5.
In this regard it should first of all be noted that the definition of the English term ‘implementation’ may encompass both ‘the having accomplished some aim’ and ‘the carrying into effect’ and could therefore, in principle, leave room for confusion as to the precise scope of the provisions set out in Article 8(4) and (5).
Selv om anvendelsen af perfektum i udtrykket »[allerede] gennemført« i forordningens artikel
Whilst the use of the present perfect simple tense in the expression ‘has already been implemented’ in
8, stk. 4, litra a), og stk. 5, litra c), synes at angive, at udtrykket må forstås i betydningen »opfyldelse af et bestemt formål«, er dette ikke i sig selv tilstrækkeligt til at fastslå anvendelsesområdet for Kommissionens beføjelser efter forordningens artikel 8, selv ikke ud fra en umiddelbar betragtning.
Article 8(4)(a) and (5)(c) of the Regulation might suggest that this expression refers to ‘the having accomplished some aim’, this consideration alone cannot be deemed to be sufficient to establish, even prima facie, the scope of the Commission’s powers under Article 8 of the Regulation.
Ifølge fast retspraksis er det imidlertid på grund af nødvendigheden af en ensartet fortolkning af fællesskabsforordningerne udelukket, at en bestemmelses ordlyd betragtes isoleret, hvorfor det i tvivlstilfælde kræves, at fortolkningen og anvendelsen sker i lyset af udgaverne på de andre sprog (dom af 17.10.1996, sag C-64/95, Lubella, Sml. I, s. 5105, præmis 17 og den deri nævnte retspraksis).
However, it is settled caselaw that the need for a uniform interpretation of Community regulations makes it impossible for a given piece of legislation to be considered in isolation and requires that, in case of doubt, it should be interpreted and applied in the light of the versions existing in the other official languages (see Case C-64/95 Lubella [1996] ECR I-5105, paragraph 17 and the caselaw cited therein).
Det er derfor nødvendigt at sikre, at det pågældende udtryk ikke forstås i en anden betydning i den engelske udgave af forordningens artikel 8, stk. 4 og 5, end i de andre sprogudgaver, og dette udtryk skal fortolkes og anvendes i lyset af udgaverne på de andre officielle sprog (jf. i denne retning dom af 27.2.1997, sag C-177/95, Ebony Maritime og Loten Navigation, Sml. I, s. 1111, præmis 29-31).
Accordingly, it is necessary to ensure that the English version of Article 8(4) and (5) of the Regulation does not give the expression in question a different meaning from that of the other language versions, and such an expression must be interpreted and applied in the light of the versions which exist in the other official languages (see, to that effect, Case C-177/95 Ebony Maritime and Loten Navigation [1997] ECR I-1111, paragraphs 29 to 31).
I denne forbindelse skal det fremhæves, at udtrykket »allerede gennemført« i den franske udgave af artikel 8, stk. 4, er gengivet med »a déjà été réalisée«, i den italienske udgave med »è già stata realizzata« og i den tyske udgave med »vollzogen wurde«.
In this respect, it should be noted that in the French version of Article 8(4) the expression ‘has already been implemented’ is ‘a déjà été réalisée’, in the Italian version ‘è già stata realizzata’, and in the German version ‘vollzogen wurde’.
Den måde, udtrykket »gennemført« er gengivet i visse af de andre ovenfor nævnte officielle udgaver, indicerer ud fra en umiddelbar betragtning, at udtrykket »gennemførelse« i artikel 8, stk. 4, og artikel 8, stk. 5, omfatter den fulde fuldbyrdelse af fusionen.
The way in which the expression ‘implemented’ is set out in the sample of other official languages analysed above indicates that, prima facie, the definition of ‘implementation’ envisaged under Articles 8(4) and 8(5) encompasses full consummation of the concentration.
Ud fra en umiddelbar betragtning bekræftes denne konklusion ved en sammenligning mellem den franske udgave af artikel 8, stk. 4 og 5, og de franske udgaver af andre bestemmelser i fællesskabslovgivningen, hvori udtrykket »gennemførelse« klart skal forstås som »den faktiske udførelse« frem for »opfyldelsen af et bestemt formål«.
Secondly, this conclusion can, prima facie, be confirmed through a comparison of the French version of Article 8(4) and (5) with the French version of other Community legislation in which the term ‘implementation’ is clearly meant to indicate ‘carrying into effect’ rather than ‘the act of accomplishing some aim’.
Et eksempel på denne anvendelse af udtrykket »gennemførelse« findes i tredje betragtning til Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, hvori det udtales, at »[…] [s]ådanne forenklede procedurer [kun bør] accepteres, hvis Kommissionen regelmæssigt er blevet underrettet om gennemførelsen af den pågældende eksisterende støtteordning«.
An example of such use of the term ‘implementation’ can be found in recital 3 of the preamble to Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, which states that ‘… [s]uch simplified arrangements should only be accepted if the Commission has been regularly informed on the implementation of the existing aid concerned’.
Udtrykket »gennemførelse« er i denne forordning i den franske udgave af tredje betragtning blevet gengivet med »mise en œuvre« og ikke med »réalisation«.
The term ‘implementation’ in this case appears in the French version of recital 3 as ‘mise en oeuvre’, and not as ‘réalisation’.
For det tredje bemærkes, at når Kommissionens beføjelser i henhold til artikel 8, stk. 4, er udløst, kan Kommissionen kræve, at de pågældende virksomheder »skal ophæve fusionen«, hvilket udtryk umiddelbart forudsætter, at der foreligger en fusion i forordningens artikel 3’s forstand og således er opnået kontrol over en virksomhed.
Thirdly, it must be borne in mind that once the Commission’s powers under Article 8(4) are triggered, the Commission may require the undertakings concerned to ‘dissolve the concentration’, an expression which, prima facie, implies the existence of a concentration as defined in Article 3 of the Regulation, and therefore an acquisition of control.
Herved bemærkes, at det i denne sag er uomtvistet, at Ryanair ikke i kraft af sin aktieminoritet i Aer Lingus er i stand til retligt eller faktisk at udøve kontrol over det sagsøgende selskab.
In this context, it must be noted that, in the present case, it is not disputed that, through its minority shareholding in Aer Lingus, Ryanair is not in a position to exercise de jure or de facto control over the applicant.
Det kan derfor konkluderes, uden at det er nødvendigt at behandle sagsøgerens argumenter vedrørende forordningens formål i detaljer, at sagsøgeren ikke har godtgjort, at begæringen om foreløbige forholdsregler umiddelbart forekommer berettiget.
It follows that, without its being necessary to discuss the applicant’s arguments relating to the purpose of the Regulation in any detail, it may be concluded that the applicant has failed to demonstrate the existence of a prima facie case.
Denne konklusion ændres ikke af sagsøgerens anbringende om, at det efter Kommissionens egen opfattelse er forbudt ifølge artikel 7, stk. 1, at foretage en delvis gennemførelse, selv hvad angår skridt, som ikke udgør en ændring af kontrolforholdene, og angiver over for parterne, at de bør afholde sig fra sådanne skridt.
This conclusion cannot be brought into question by the applicant’s claim that the Commission treats partial implementation as precluded by Article 7(1), even as regards steps falling short of transfer of control, and indicates to parties that they should refrain from such steps.
Under den mundtlige forhandling bekræftede Kommissionen, at selv om den på intet tidspunkt har taget udtrykkelig stilling til spørgsmålet, om artikel 7 udelukker erhvervelse af en aktieminoritet, har Kommissionen i sine drøftelser med de parter, som har anmeldt fusionen, indtaget den holdning at anmode erhververen om at afholde sig fra at udøve sine stemmerettigheder, uanset om disse beror på en aktiemajoritet eller -minoritet, indtil proceduren er afsluttet.
At the hearing the Commission confirmed that, although it has never adopted a formal position in relation to the question whether Article 7 prevents the acquisition of minority shareholdings, in the context of discussions with the notifying parties the Commission has adopted the policy of asking the acquirer to refrain from exercising any voting rights, whether arising from a controlling shareholding or a minority shareholding, until the end of the proceedings.
I denne forbindelse skal det først fremhæves, at ifølge den kompetencefordeling, som er behandlet ovenfor i præmis 42, tilkommer det Domstolen og ikke Kommissionen at fortolke fællesskabsretten, hvorfor Kommissionens praksis ikke er afgørende for dette spørgsmål, selv om den generelt er betydningsfuld og vigtig for afgørelsen af, om der foreligger nogen berettigede forventninger.
In this regard, it should first be pointed out that, based on the distributions of competence discussed at paragraph 42 above, the interpretation of Community law is a prerogative of the Court of Justice and not of the Commission, and that, accordingly, the Commission’s practice, albeit generally influential and important in determining whether any legitimate expectations may be justified, is not conclusive for present purposes.
For det andet bemærkes, som Kommissionen påpegede under den mundtlige forhandling, at selv om forordningens artikel 7, stk. 1, fortolkes således, at den kun forbyder en ændring af kontrolforholdene, så længe Kommissionens undersøgelse verserer, og ikke forbyder skridt, som ikke indebærer nogen ændring af kontrolforholdene såsom udøvelsen af stemmerettigheder som følge af en aktieminoritet, findes det legitimt, at Kommissionen anmoder parterne om ikke at træffe nogen foranstaltninger, som kan føre til en ændring af kontrolforholdene, i betragtning af de korte tidsfrister, Kommissionen har til at undersøge en anmeldt fusion og de kombina-
Secondly, as was pointed out by the Commission in the course of the hearing, even if Article 7(1) of the Regulation were to be interpreted as prohibiting only a change of control pending the Commission’s review, and not steps short of change of control such as the exercise of voting rights arising from minority shareholdings, taking into account the strict time-limits within which the Commission must review a notified concentration and the combinations of factors which might give rise to control in any given case, it would remain legitimate for the Commission
AER LINGUS GROUP MOD KOMMISSIONEN tioner af faktorer, som kan føre til en kontrol i et bestemt tilfælde.
AER LINGUS GROUP v COMMISSION to ask the parties not to take any action which might lead to a change of control.
Hertil kommer, at selv om det ikke umiddelbart er et krav efter forordningen, kunne de anmeldende parter anse det for fordelagtigt at lette Kommissionens administrative proces ved at efterkomme en sådan anmodning og dermed undgå risikoen for, at Kommissionen finder det nødvendigt at foretage inspektioner i de anmeldende parters lokaler for at efterprøve, om de skridt, de måtte have taget, faktisk medfører en ændring af kontrolforholdene eller ej.
In addition, although it is not, prima facie, a requirement arising from the Regulation, the notifying parties might consider it advantageous to facilitate the Commission’s administrative process by complying with such a request and, thereby, to avoid the risk that the Commission might consider it necessary to carry out inspections at the parties’ premises to verify whether any steps taken by the notifying parties do not in fact produce a change of control.
Hvad angår de pressemeddelelser, som efter sagsøgerens opfattelse godtgør, at Kommissionen følger den almindelige praksis at anse foranstaltninger for »gennemførelse«, selv om de ikke har medført kontrol, bemærkes som udgangspunkt, at sagsøgeren ikke har forklaret, hvorfor denne ikke på tidspunktet for begæringens indgivelse havde adgang til de pågældende pressemeddelelser, hvoraf den ene blev udsendt i 1997, og hvorfor de først blev fremlagt under sagen på et så sent stadium.
In relation to the press releases, which, according to the applicant, demonstrate that it is common practice for the Commission to consider steps short of control as ‘implementation’, it should be noted at the outset that no explanation has been provided by the applicant as to why the press releases in question, one of which dates back to 1997, were not available to it at the time at which it filed its application and why they had to be introduced in the proceedings at such a late stage.
Uanset om dette sent fremlagte bevis kan realitetsbehandles, er det imidlertid tilstrækkeligt at fastslå, at beviset ikke er afgørende for, hvorledes udtrykket »gennemførelse« bør forstås.
However, irrespective of whether this late evidence is admissible or not, suffice it to state that such evidence is inconclusive as to the meaning of the expression ‘implementation’.
Navnlig har de oplysninger, som er indeholdt i de omtvistede pressemeddelelser, ikke nogen betydning for de ovennævnte betragtninger.
In particular, the information contained in the press releases discussed does not appear to have an impact on the considerations set out above.