natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne anvendelse kan derfor ikke udelukke en supplerende analyse med henblik på at sikre en fuldstændig bedømmelse af risikoen for forveksling mellem de omhandlede varemærker.
Consequently, it cannot exclude a supplementary analysis in order to ensure that the likelihood of confusion between the marks in question is fully assessed.
Endvidere bemærker Retten, at denne retspraksis vedrører sammenligningen mellem to ordmærker.
Secondly, that caselaw relates to the comparison between two word marks.
I det foreliggende tilfælde er varemærket MEZZOPANE imidlertid et figurmærke, hvilket relativiserer betydningen af den omhandlede retspraksis i den foreliggende sag.
In the present case, however, the MEZZOPANE mark is a figurative mark and, in consequence, the relevance of that caselaw to the present case is relative.
Endelig skal det bemærkes, som Retten har fastslået det ovenfor, at der under alle omstændigheder er en vis lighed mellem det ansøgte varemærke MEZZOPANE og de ældre varemærker MEZZO og MEZZOMIX.
Finally, it must be borne in mind, as stated above, that there is a measure of similarity in the present case between the mark applied for, MEZZOPANE, and the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX, which, in any event, must be acknowledged.
Retten er derfor af den opfattelse, at den retspraksis, som er gengivet i præmis 45 ovenfor, ikke ændrer konklusionen i præmis 44 ovenfor.
The Court considers, therefore, that the caselaw reproduced in paragraph 45 above cannot call into question the conclusion set out in paragraph 44 above.
Sammenligningen mellem de omhandlede produkter
Comparison between the goods in question
Sagsøgeren har anfægtet appelkammerets vurdering af lighederne og forskellene mellem de varer, der er omfattet af de omhandlede varemærker.
The applicant challenges the assessment carried out by the Board of Appeal of the similarities and differences between the goods covered by the marks at issue.
Sagsøgeren har anført, at de omhandlede varers nævnte lighedspunkter sammenholdt med, at de tegn, der påsættes varerne ved deres markedsføring, er identiske eller lignende, kan give anledning til, at den kundekreds, varemærket retter sig til, antager, at disse varer er blevet fremstillet under kontrol af én bestemt virksomhed, der er ansvarlig for deres kvalitet (jf. analogt Canon-dommen, nævnt i præmis 19 ovenfor, præmis 28).
The applicant maintains that those points common to the goods in question — combined with the fact that identical or similar signs are affixed to the goods in order to market them — are such as to make the targeted public believe that those goods have been produced under the control of a single undertaking which is responsible for their quality (see, by analogy, Canon, cited above, paragraph 28).
Ifølge sagsøgeren bliver disse betragtninger ikke ugyldige på grund af den omstændighed, at de omhandlede varer er forskellige for så vidt angår ingredienserne og fremstillingsmetoden.
According to the applicant, those considerations are not invalidated by the fact that the goods in question are different as regards their ingredients and their methods of production.
For det første er sagsøgeren af den opfattelse, at det ikke er korrekt at anføre, at ingredienserne og fremstillingsmetoderne for øl og vin er forskellige.
First, the applicant considers that it is incorrect to state that the ingredients and production methods of beers and wines are different.
Sagsøgeren nævner, at vin og øl begge er alkoholholdige drikke, og at øl fremstilles ved gæring af byg, hvor vin fremstilles ved gæring af pressede druer.
It notes that wine and beer are both alcoholic beverages and that beer is obtained through the fermentation of barley, whereas wine is obtained through the fermentation of crushed grapes.
For det andet påpeger sagsøgeren, at forskellen i sammensætningen af vin og øl ikke forhindrer disse drikke i at være substituerbare, idet de har til formål at opfylde samme behov.
Secondly, the applicant considers that the difference in composition of wine and beer does not prevent those beverages from being interchangeable in so far as they are intended to satisfy the same need.
For det tredje har sagsøgeren fremført, at selv hvis den relevante kundekreds var bevidst om og lagde mærke til de egenskaber, der adskiller disse varer for så vidt angår deres sammensætning og deres fremstillingsmåde, ville den ikke udlede heraf — med urette eller med rette — at disse forskelle er til hinder for, at ét selskab samtidig kan fremstille eller markedsføre de to typer af drikke.
Thirdly, the applicant argues that, even if the relevant public were aware, and noticed the characteristics distinguishing those goods as regards their composition and method of production, it would not draw the inference — rightly or wrongly — that those differences prevent the same undertaking from producing or marketing the two types of beverages at the same time.
Ifølge sagsøgeren vejer de lighedspunkter, som er påberåbt i præmis 49 ovenfor, tungere end de to forskelle, som appelkammeret har anført, så meget desto mere eftersom appelkammeret ikke har fremsat objektive oplysninger, der kan støtte påstanden om, at den østrigske gennemsnitsforbruger sædvanligvis vil antage, at vin på den ene side og øl på den anden side kommer fra forskellige virksomheder.
According to the applicant, the points of similarity listed in paragraph 49 above prevail over the only two factors differentiating the goods, as relied on by the Board of Appeal; particularly because the Board of Appeal did not provide any objective information capable of substantiating its claim that the average Austrian consumer considers it normal for wines and beers to come from different undertakings.
Sagsøgeren har anført, at disse betragtninger ligeledes finder anvendelse på sammenligningen mellem de vine, der er omfattet af det ansøgte varemærke, og de blandede drikke på grundlag af limonade, som varemærket MEZZOMIX vedrører.
The applicant maintains that those considerations also apply to the comparison between the wines covered by the mark applied for and the mixed lemonadebased drinks to which the MEZZOMIX mark refers.
Sagsøgeren har understreget, at disse sidstnævnte kunne omfatte alkoholholdige drikke, hvilket ville gøre dem substituerbare med vin.
It states that the latter could include alcoholic beverages, which would make them capable of replacing wine.
Ifølge sagsøgeren kan disse betragtninger strækkes — dog i mindre omfang — til andre varer omfattet af sagsøgerens varemærke MEZZO, nemlig mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke.
According to the applicant, those considerations can be extended, albeit to a lesser extent, to the other goods covered by its MEZZO mark, namely mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages.
Selv om alkoholholdige drikke ikke udtrykkeligt er omfattet af denne kategori, er sagsøgeren af den opfattelse, at der for den relevante kundekreds kan være tale om samme varegruppe.
Even if alcoholic beverages are not expressly included in that category, the applicant maintains that the relevant public may see them as belonging to the same family of goods.
Der er som sådan ikke noget til hinder for at forstå »præparater til fremstilling af drikke« som omfattende præparater til fremstilling af såvel alkoholholdige som ikkealkoholholdige drikke.
A priori, there is nothing to prevent ‘preparations for making beverages’ from being understood as including preparations for making alcoholic beverages, as well as nonalcoholic beverages.
Sagsøgeren har præciseret, at selskabets synspunkt er i overensstemmelse med den opfattelse, som blev indtaget af Indsigelsesafdelingen i den afgørelse, der blev annulleret ved den anfægtede afgørelse.
The applicant states that its argument is consistent with that put forward by the Opposition Division in the decision which was annulled by the contested decision.
Endelig har sagsøgeren påberåbt sig dom af 15. januar 2003, Mystery Drinks mod KHIM — Karlsberg Brauerei (MYSTERY) (sag T-99/01, Sml.
Finally, the applicant cites Case T-99/01 Mystery Drinks v OHIM — Karlsberg Brauerei (MYSTERY) [2003] ECR II-43, paragraph 40, in which the Court acknowledged the similarity of drinks on the basis of their common nature, intended purpose and marketing, despite the differences between their ingredients and methods of production.
II, s. 43, præmis 40), hvorefter Retten med støtte i nogle drikkevarers fælles art, anvendelsesformål og markedsføringsmetode fastslog, at der var lighed mellem disse drikke, der ganske vist var forskellige for så vidt angår deres ingredienser og deres fremstillingsmåde. På samme måde blev det i Rettens dom af 8. juli 2004, Sunrider mod KHIM — Espadafor Caba (VITAFRUIT) (sag T-203/02, Sml.
Likewise, in Case T-203/02 Sunrider v OHIM — Espadafor Caba (VITAFRUIT) [2004] ECR II-2811, paragraphs 66 and 67, similarity was recognised between, on the one hand, ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit and vegetable drinks, fruit juices; syrups and other preparations for making beverages; herbal and vitamin beverages’ and, on the other, ‘concentrated fruit juices’.
Sagsøgeren har konkluderet, at der er en åbenlys lighed mellem de varer, der er omfattet af de omtvistede varemærker.
The applicant concludes that there is an obvious similarity between the goods covered by the conflicting marks.
Harmoniseringskontoret og intervenienten har anfægtet sagsøgerens vurdering og er i det væsentlige af den opfattelse, at appelkammeret foretog en korrekt vurdering af risikoen for forveksling mellem de omhandlede varer.
The defendant and the intervener contest the applicant’s assessment and consider, essentially, that the Board of Appeal made a fair assessment of the likelihood of confusion between the goods in question.
Retten bemærker, at der ved vurderingen af ligheden mellem de omhandlede varer skal tages hensyn til alle relevante faktorer, der kendetegner forbindelsen mellem dem. Disse faktorer omfatter navnlig deres art, anvendelsesformål og benyttelse, samt om de konkurrerer med eller supplerer hinanden (jf. analogt Canon-dommen, nævnt i præmis 19 ovenfor, præmis 23).
In order to assess the similarity between the goods in question, account must be taken of all the relevant factors which characterise the relationship between those goods.
I det foreliggende tilfælde skal sammenligningen ske mellem dels de vine, der er omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE og de »øl, ale og porter, mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke«, der er omfattet af det ældre østrigske varemærke MEZZO, dels de vine, der er omfattet af det ansøgte varemærke MEZZO-PANE og de blandede drikke på grundlag af limonade, der er omfattet af det ældre tyske varemærke MEZZOMIX.
In the present case, it is necessary to compare (i) the wines covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the ‘beers, ale and porter; mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier Austrian mark, MEZZO, and (ii) the wines covered by MEZZ-OPANE and the mixed lemonadebased drinks covered by the earlier German mark, MEZZOMIX.
Sammenligningen mellem vin og øl
Comparison between wine and beer
For så vidt først angår arten, anvendelsesformålet og benyttelsen af vin og øl, ale og porter er det korrekt, som anført af sagsøgeren, at disse varer er alkoholholdige drikke, der er fremstillet ved en gæringsproces, og som indtages i løbet af måltider eller drikkes som aperitif.
So far as concerns, first, the nature, end-users and method of use of wines and beers, ale and porter, it is correct, as argued by the applicant, that those goods constitute alcoholic beverages obtained by a fermentation process and consumed during a meal or drunk as an aperitif.
Det skal imidlertid, i lighed med det af appelkammeret anførte, konstateres, at de grundlæggende ingredienser i disse drikke ikke har lighedspunkter.
However, it must be stated — as did the Board of Appeal — that the basic ingredients of those beverages do not have anything in common.
Alkohol er således ikke en ingrediens, der bruges til fremstilling af disse drikke, men det er en af de bestanddele, som opstår ved denne fremstilling.
Alcohol is not an ingredient used in the production of those beverages, but is one of the constituents generated by that production.
Derudover er deres fremstillingsmetode, selv om fremstillingen af hver af disse drikke indebærer en gæringsproces,
Moreover, although the production of each of those beverages
COCA-COLA MOD KHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) ikke begrænset til en gæringsproces, og den er grundlæggende forskellig.
COCA-COLA v OHIM — SAN POLO (MEZZOPANE) requires a fermentation process, their respective methods of production are not limited to fermentation and are fundamentally different.
Således kan presning af druer og fyldning af mosten på fad ikke sammenlignes med processen for ølbrygning.
Thus, crushing grapes and pouring the must into barrels cannot be assimilated to the brewing processes of beer.
Derudover fører den omstændighed, at øl fremstilles ved gæring af malt, hvorimod vin fremstilles ved gæring af druemost, til endelige produkter, der er forskellige for så vidt angår farve, duft og smag.
Moreover, the fact that beer is obtained through the fermentation of malt, whereas wine is produced through the fermentation of the must of grapes, means that the end products generated differ in colour, aroma and taste.
Denne forskel i farve, duft og smag har den virkning, at den relevante forbruger opfatter disse varer som værende af forskellig art.
That difference in colour, aroma and taste leads the relevant consumer to perceive those two products as being different.
Retten finder i øvrigt, at den relevante forbruger, på trods af at vin og øl i et vist omfang kan opfylde samme behov, nemlig at nyde en drik i forbindelse med et måltid eller som en aperitif, opfatter dem som forskellige varer.
In addition, despite the fact that wine and beer may, to a certain extent, satisfy the same need — enjoyment of a drink during a meal or as an aperitif — the Court considers that the relevant consumer perceives them as two distinct products.
Det er således med rette, at appelkammeret fastslog, at vin og øl ikke tilhørte samme gruppe af alkoholholdige drikke.
The Board of Appeal was therefore correct to consider that wines and beers do not belong to the same family of alcoholic beverages.
For så vidt herefter angår vin og øls egnethed til at supplere hinanden i henhold til den retspraksis, der er nævnt i præmis 61 ovenfor, bemærker Retten, at dette komplementære forhold vedrører den tætte forbindelse, der er mellem varerne i den forstand, at den ene er uundværlig eller vigtig for brugen af den anden (jf. Rettens dom af 1.3.2005, sag T-169/03, Sergio Rossi mod KHIM — Sissi Rossi (SISSI ROSSI), Sml. II, s. 685, præmis 60).
As regards, next, the complementary nature of wine and beer as referred to in the caselaw cited in paragraph 61 above, it should be borne in mind that complementary goods are goods which are closely connected in the sense that one is indispensable or important for the use of the other (see Case T-169/03 Sergio Rossi v OHIM — Sissi Rossi (SISSI ROSSI) [2005] ECR II-685, paragraph 60).
Desuden er der ikke noget, der giver anledning til at fastslå, at køberen af en af disse varer foranlediges til at købe den anden.
There is indeed nothing to support the conclusion that a purchaser of one of those products would be led to purchase the other.
Hvad angår vin og øls konkurrenceforhold er det allerede i en anden sammenhæng fastslået, at der er en vis konkurrence mellem disse varer. Domstolen fandt således,
As to whether wine and beer are in competition with each other, it has previously been held, in a different context, that there is a degree of competition between those
Domstolen var dog af den opfattelse, at det afgørende konkurrenceforhold mellem øl, som er en populær og almindeligt indtaget drikkevare, og vin, på baggrund af de store kvalitets- og dermed prisforskelle på vine, skulle fastslås på grundlag af de vine, der er mest tilgængelige for det store publikum, det vil i almindelighed sige de letteste og billigste vine (jf. analogt Domstolens dom af 9.7.1987, sag 356/85, Kommissionen mod Belgien, Sml. s. 3299, præmis 10, jf. ligeledes Domstolens dom af 12.7.1983, sag 170/78, Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, Sml. s. 2265, præmis 8, og af 17.6.1999, sag C-166/98, Socridis, Sml. I, s. 3791, præmis 18).
Nevertheless, the Court of Justice pointed out that, in view of the significant differences in quality — and, accordingly, in price — between wines, the decisive competitive relationship between wine and beer, a popular and widely consumed beverage, must be established by reference to those wines which are the most accessible to the public at large, that is to say, generally speaking, the lightest and least expensive varieties (see, by analogy, Case 356/85 Commission v Belgium [1987] ECR 3299, paragraph 10; see also, Case 170/78 Commission v United Kingdom [1983] ECR 2265, paragraph 8; and Case C-166/98 Socridis [1999] ECR I-3791, paragraph 18).
Intet i det foreliggende tilfælde tyder på, at denne vurdering ikke ligeledes kan finde anvendelse i denne sag.
There appears to be nothing to indicate that that assessment does not also apply in the present case.
Det må følgelig anerkendes, at vin og øl, som anført af sagsøgeren, i et vist omfang er konkurrerende.
Accordingly, it must be acknowledged, as the applicant indicates, that wine and beer are, to a certain extent, competing goods.
Endelig skal det — i overensstemmelse med appelkammerets vurdering — bemærkes, at den østrigske gennemsnitsforbruger vil opfatte det som normalt og derfor vil forvente, at vin på den ene side og øl, ale og porter på den anden side hidrører fra forskellige virksomheder, og at disse drikke ikke tilhører den samme gruppe af alkoholholdige drikke.
Finally, in accordance with the Board of Appeal’s assessment, it must be accepted that the average Austrian consumer will consider it normal for wines, on the one hand, and beers, ale and porter, on the other, to come from different undertakings — and will therefore expect this — and that those beverages do not belong to the same family of alcoholic beverages.
Der er ikke noget, der tyder på, at den østrigske kundekreds ikke vil være bevidst om og ikke vil bemærke de egenskaber, der adskiller øl og vin for så vidt angår deres sammensætning og fremstillingsmåde.
There is nothing to suggest that the Austrian public is not aware, and does not notice the characteristics distinguishing beer and wine as regards their composition and method of production.
Tværtimod finder Retten, at disse forskelle vil føre til den opfattelse, at det er lidet sandsynligt, at samme virksomhed samtidig fremstiller og markedsfører de to typer af drikke.
On the contrary, the Court considers that those differences are perceived as making it unlikely that the same undertaking would produce and market the two types of beverage at the same time.
For fuldstændighedens skyld understreger Retten, at det er velkendt, at der i Østrig er tradition for at fremstille såvel øl som vin — og dette af forskellige virksomheder.
For the sake of completeness, it should be noted that it is well known that, in Austria, there is a tradition of producing both beer and wine, and that this is done by different undertakings.
Derfor forventer den østrigske gennemsnitsforbruger, at øl, ale og porter på den ene side og vin på den anden side hidrører fra forskellige virksomheder.
Consequently, the average Austrian consumer expects beers, ale and porter, on the one hand, and wines on the other, to come from different undertakings.
Henset til det ovenfor anførte er Retten af den opfattelse, at der for den østrigske gennemsnitsforbruger kun er en svag af grad af lighed mellem vin og øl.
In the light of all of the preceding factors, the Court considers that, for average Austrian consumers, there is little similarity between wines and beers.
Sammenligning mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke og de andre drikke omfattet af de ældre varemærker, som ikke er øl
Comparison between the wine covered by the mark applied for and the beverages — other than beers — covered by the earlier marks
— Indledning
— Introduction
Hvad angår sammenligningen mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE på den ene side og »mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke« omfattet af det ældre varemærke MEZZO og »blandede drikke på grundlag af limonade« omfattet af det ældre varemærke MEZZOMIX på den anden side er Retten af den opfattelse, at det er nødvendigt indledningsvis at fastslå, om de nævnte varer, der er omfattet af de omhandlede ældre varemærker, omfatter såvel ikkealkoholholdige drikke som alkoholholdige drikke.
So far as concerns the comparison between, on the one hand, the wine covered by the mark applied for (MEZZOPANE) and, on the other, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX, it is necessary first to determine whether the goods covered by the earlier marks at issue include both nonalcoholic beverages and alcoholic beverages.
I denne forbindelse anførte appelkammeret såvel som sagsøgeren, at de drikke, der var omfattet af de ældre varemærker, kunne være alkoholholdige drikke, der ikke var øl.
In that regard, the Board of Appeal considered — as does the applicant — that the beverages covered by the earlier marks could contain alcoholic beverages other than beers.
Harmoniseringskontoret har anfægtet denne vurdering med den begrundelse, at den strider mod såvel den systematiske karakter af klassificeringen af varer i klasse 32 og 33, som de omhandlede varer tilhører, som de forklarende bemærkninger til fortegnelsen over vare- og tjenesteydelsesklasser i Nicearrangementet vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker (herefter »de forklarende bemærkninger«).
The defendant challenges that assessment on the ground that it is contrary both to the systematic nature of the classification of the goods in Classes 32 and 33 to which the goods in question belong and to the explanatory notes to the list of the classes of goods and services of the Nice Agreement (the ‘explanatory notes’).
Retten gør opmærksom på, at »mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke«, der er omfattet af varemærket MEZZO, og »blandede drikke på grundlag af limonade«, der er omfattet af varemærket MEZZOMIX, er registreret i klasse 32.
The ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the MEZZO mark and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the MEZZOMIX mark were registered in Class 32.
Den omstændighed alene, at udtrykket i klasse 32 »ikke-alkoholholdige« ikke udtrykkeligt henviser til »frugtdrikke og frugtsaft« og »saft og andre præparater til fremstilling af drikke«, er derfor uden betydning for vurderingen af, om denne klasse kan omfatte andre
Consequently, the mere fact that, in Class 32, the words ‘non-alcoholic’ do not refer expressly to ‘fruit
DOM AF 18.6.2008 — SAG T-175/06 alkoholholdige drikke end øl.
JUDGMENT OF 18. 6.2008 — CASE T-175/06 drinks and fruit juices’ and ‘syrups and other preparations for making beverages’ has no bearing on the question whether or not that class could contain alcoholic products other than beer.
Ifølge de forklarende bemærkninger til klasse 33 falder en alkoholholdig drik, fra det tidspunkt hvor den »afalkoholiseres«, uden for klasse 33 for at være omfattet af klasse 32.
According to the explanatory note to Class 33, as soon as an alcoholic beverage is ‘de-alcoholised’, it is taken out of Class 33 and is included in Class 32.