natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2) Efter forhandling med vedkommende ministre i Det Tyske Rige udpeger ministeren for information og propaganda forsikringsinstituttet og vedtager forsikringsvilkårene (vedtægter).
(2) In agreement with the Reich Ministers concerned, the Minister for Popular Enlightenment and Propaganda shall appoint the insuring institution and set out the insurance conditions (regulations).
Han fastsætter endvidere det tidspunkt, fra hvilket forsikringen skal tegnes i overensstemmelse med denne overenskomst.
He shall also determine the date from which the insurance required under this Agreement must be taken out.
3) Som scenekunstnere anses i denne overenskomst personer, der i henhold til loven om Det Tyske Riges kulturkammer samt gennemførelsesbekendtgørelserne til denne lov, er lovpligtige medlemmer af Det Tyske Riges teaterkammer (sceneafdelingen), navnlig: sceneinstruktører, skuespillere, kapelmestre, regissører, kunstneriske rådgivere, korledere, repetitører, tilsynsførende, sufflører og personer, der bestrider lignende stillinger, teknisk ansvarlige (såsom maskinfolk, sceneledere og kostumierer og personer, der bestrider lignende stillinger, for så vidt som de er ansvarlige for deres område) samt rådgivere, kormedlemmer, dansere og frisører.«
(3) For the purposes of this Agreement, theatrical professionals are persons who, under the Law on the Reich Chamber of Culture and the relevant implementing legislation, are compulsorily members of the Reich Theatre Chamber (stage section), in particular: producers, actors, orchestra leaders, directors, scriptwriters, choral direct- ors, coaches, stage managers, prompters and persons in similar positions, technical staff (such as leading stagehands, the persons in charge of scenery and costumes and those occupying a similar position, in so far as they are responsible in their departments), together with artistic directors, chorus members, dancers and hairdressers.’
»Indehaveren af teatret og scenekunstneren betaler hver halvdelen af forsikringspræmien.
‘The theatre operator and the theatrical professional shall each bear one half of the insurance premiums.
Indehaveren af teatret er forpligtet til at overføre forsikringspræmierne til forsikringsselskabet.«
The theatre operator must remit the insurance premiums to the insurance institution.’
VddB-vedtægterne
The VddB Regulations
§ 27, 32 og 34 i VddB-vedtægterne bestemmer:
Paragraphs 27, 32 and 34 of the VddB Regulations provide:
»§ 27 — Forsikringens art og almindelige vilkår
‘Paragraph 27 — Nature of pension and general conditions
1) De begivenheder, der giver ret til ydelsen, er uarbejdsdygtighed eller invaliditet, hævdelse af ret til førtidspension, opnåelse af den almindelige pensionsalder samt dødsfald.
(1) Occurrence of the following events shall give rise to entitlement to benefits: incapacity to work or invalidity, early retirement, reaching the normal retirement age, and death.
2) Organet udbetaler efter anmodning […] som ydelser til efterladte […] en enkepension (§ 32 og 33), en enkemandspension (§ 34) […] dersom den forsikrede, umiddelbart inden, at den begivenhed, der giver ret til ydelsen indtræder, var forsikret, enten lovpligtigt eller frivilligt, eller opretholdt forsikringen, og under forudsætning af at karenstiden er overholdt […]
(2) On application, the institution shall pay … by way of survivor’s benefits … a widow’s pension (Paragraphs 32 and 33), a widower’s pension (Paragraph 34) … if, immediately before occurrence of the event giving rise to the entitlement to benefit, the insured person was compulsorily insured, voluntarily insured, or re-insured, and if the qualifying period is satisfied … .
1) Den forsikrede eller pensioneredes ægtefælle har ret til enkepension, dersom ægteskabet bestod på tidspunktet for den forsikrede eller pensioneredes afgang ved døden.
(1) The spouse of the insured man or retired man, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widow’s pension.
1) Den forsikrede eller pensioneredes ægtefælle har ret til enkemandspension, dersom ægteskabet bestod på tidspunktet for den forsikrede eller pensioneredes afgang ved døden.
(1) The spouse of the insured woman or retired woman, if the marriage subsists on the day of the latter’s death, shall be entitled to a widower’s pension.
Vedtægternes § 30, stk. 5, indeholder de nærmere foranstaltninger for fastsættelsen af det alderspensionsbeløb, på grundlag af hvilket efterladteydelsen beregnes.
Paragraph 30(5) of the VddB Regulations sets out the procedure for determining the amount of the retirement pension by reference to which the survivor’s pension is to be calculated.
Tadao Maruko indgik den 8. november 2001, i henhold til § 1 i LPartG i den oprindelige udgave, registreret partnerskab med en teaterkostumier.
On 8 November 2001, under Paragraph 1 of the LPartG in its initial version, Mr Maruko entered into a life partnership with a designer of theatrical costumes.
Tadao Marukos partner havde siden den 1. september 1959 uden afbrydelse været forsikret hos VddB, til hvilken pensionskasse han indbetalte frivilligt i de perioder, han ikke var lovpligtigt medlem.
Mr Maruko’s life partner had been a member of the VddB since 1 September 1959 and had continued to contribute voluntarily to that institution during the periods when he was not obliged to be a member.
Ved skrivelse af 17. februar 2005 ansøgte Tadao Maruko VddB om enkemandspension.
By letter dated 17 February 2005, Mr Maruko applied to the VddB for a widower’s pension.
VddB afslog ved afgørelse af 28. februar 2005 ansøgningen med den begrundelse, at der efter vedtægterne ikke er mulighed for at give efterladteydelser til registrerede partnere.
By decision of 28 February 2005, the VddB rejected his application on the ground that its regulations did not provide for such an entitlement for surviving life partners.
Han har gjort gældende, at VddB’s afslag er i strid med princippet om ligebehandling, for så vidt som den tyske lovgiver siden den 1. januar 2005 har indført en sådan lighed mellem indgåelse af registreret partnerskab og ægteskab, bl.a. i form af lov om social sikrings § 46, stk. 4.
According to Mr Maruko, the VddB’s refusal infringes the principle of equal treatment, given that, since 1 January 2005, the German legislature has placed life partnership and marriage on an equal footing, in particular by introducing Paragraph 46(4) into the Social Security Code.
Den omstændighed, at en person, efter den pågældendes registrerede partners død, ikke tildeles ydelser til efterladte på de samme vilkår som for en efterladt ægtefælle, udgør forskelsbehandling på grund af den pågældendes seksuelle orientering.
To deny that a person whose life partner has died is entitled to survivor’s benefits on the same conditions as a surviving spouse is discrimination on grounds of that person’s sexual orientation.
Ifølge Tadao Maruko behandles registrerede partnere mindre gunstigt end ægtefæller, selv om de, ligesom disse, har pligt til at yde hinanden hjælp og støtte, har en gensidig forpligtelse til at leve sammen og hver især at påtage sig ansvaret for den anden part.
In the opinion of M. Maruko, life partners are treated less favourably than spouses, even though, like spouses, they must support and care for one another, they are mutually committed to a lifetime union and they each accept responsibilities with regard to the other.
Registrerede partneres formueordning svarer i Tyskland til ordningen for ægtefæller.
The rules relating to the property of life partners in Germany are the same as those relating to the property of spouses.
Den forelæggende ret ønsker for det første oplyst, om den forsikringsordning, der administreres af VddB, kan sidestilles med en offentlig ordning for social sikring som omhandlet i artikel 3, stk. 3, i direktiv 2000/78, og om denne ordning ligger uden for direktivets anvendelsesområde.
The referring court seeks to know, first, whether the pension scheme managed by the VddB can be regarded as equivalent to a state social security scheme within the meaning of Article 3(3) of Directive 2000/78 and whether that scheme is outside the scope of that directive.
I den forbindelse har den forelæggende ret anført, at den omstændighed, at det er lovpligtigt at være medlem af VddB, og at der ikke er planer om forhandlinger i teatervirksomhederne om det omhandlede medlemskab,
It states that the fact that membership of the VddB is a statutory obligation and that it is out of the question for such membership to be
MARUKO taler for en sådan sidestilling.
MARUKO the subject of negotiation within any of the theatre companies is indicative of such equivalence.
Den forelæggende ret har imidlertid tilføjet, at teaterpersonale, uden for beskæftigelsesperioderne, har mulighed for på frivillig basis at opretholde deres medlemskab af den i hovedsagen omhandlede forsikringsordning, at ordningen er baseret på det opsparingsbaserede system, at teatervirksomhederne og de forsikrede hver betaler halvdelen af bidragene, og at VddB administrerer og fastsætter regler for dets aktiviteter, uafhængigt af forbundslovgiver.
However, the referring court goes on to note that, outside periods of work, theatrical professionals have the possibility of voluntarily continuing membership of the pension scheme; that the scheme is based on the principle of capitalisation; that the theatre company and the insured person each pay one half of the contributions; and that the VddB manages and regulates its activities autonomously, without any involvement on the part of the federal legislature.
Med hensyn til VddB’s opbygning og den afgørende indflydelse, som teatervirksomhederne og de forsikrede har på dens funktion, har den forelæggende ret anført, at den er tilbøjelig til at antage, at denne pensionskasse ikke administrerer en ordning, der kan sidestilles med en offentlig ordning for social sikring som omhandlet i artikel 3, stk. 3, i direktiv 2000/78.
The referring court states that, in view of the structure of the VddB and the decisive influence exercised by the theatre companies and insured persons over its operation, it is inclined to think that the VddB does not manage a scheme equivalent to a state social security scheme, within the meaning of Article 3(3) of Directive 2000/78.
Den forelæggende ret ønsker for det andet oplyst, om den i hovedsagen omhandlede ydelse til efterladte kan anses for »løn« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78, hvilket berettiger anvendelsen af direktivet.
The referring court seeks to know, secondly, whether the survivor’s benefit at issue can be regarded as ‘pay’, within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78, which would justify the application of the Directive.
Den forelæggende ret har anført, at ydelserne til efterladte i princippet, på baggrund af Domstolens praksis, er omfattet af anvendelsesområdet for begrebet »løn«.
The referring court states that, as a general rule, in the light of the case law of the Court, benefits payable to survivors come within the scope of that concept of ‘pay’.
Ifølge denne ret anfægtes denne fortolkning ikke af, at den i hovedsagen omhandlede ydelse til efterladte ikke udbetales til arbejdstageren, men til dennes efterladte ægtefælle, idet retten til en sådan ydelse er en fordel, der har sin oprindelse i arbejdstagerens medlemskab af en forsikringsordning, som administreres af VddB, hvorfor nævnte ydelse erhverves af den efterladte ægtefælle på grund af den ansættelsesmæssige forbindelse mellem arbejdsgiveren og arbejdstageren.
According to the referring court, that interpretation is not affected by the fact that the survivor’s benefit at issue is paid not to the worker, but to his surviving partner, because the entitlement to such a benefit is an advantage which derives from the worker’s membership of the pension scheme managed by the VddB, so that the benefit accrues to the worker’s surviving partner by virtue of the employment relationship between the employer and the worker concerned.
Den forelæggende ret ønsker for det tredje oplyst, om bestemmelserne i artikel 1, sammenholdt med artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78 er til hinder for vedtægtsbestemmelser som VddB’s, hvorefter en person, efter dennes registrerede partners død, ikke modtager ydelser til efterladte, der svarer til de ydelser, som en efterladt ægtefælle modtager, selv om de registrerede partnere, i lighed med ægtefæller, har levet i et formelt forpligtende omsorgsfællesskab, der er indgået for resten af livet.
The referring court seeks, thirdly, to know whether the combined provisions of Article 1 and Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions in regulations such as those of the VddB, under which a person whose life partner has died does not receive survivor’s benefits equivalent to those offered to a surviving spouse, even though, like spouses, the life partners have been living in a union of mutual support and assistance which was formally constituted for life.
Ifølge den forelæggende ret kan Tadao Maruko, eftersom den foreliggende sag er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2000/78, og eftersom der foreligger forskelsbehandling, påberåbe sig direktivets bestemmelser.
According to the referring court, since the present case falls within the scope of Directive 2000/78 and there is discrimination, Mr Maruko can rely on the provisions of the Directive.
Den forelæggende ret har tilføjet, at den forsikrede og sagsøgeren i hovedsagen, i modsætning til heteroseksuelle par, der kan indgå ægteskab og i givet fald få tildelt en ydelse til den efterladte, under ingen omstændigheder, som følge af deres seksuelle orientering, kan opfylde betingelsen om indgåelse af ægteskab, hvilken betingelse er en forudsætning for at modtage ydelsen fra den forsikringsordning, som administreres af VddB.
The referring court adds that, unlike heterosexual couples who can enter into marriage and, should the case arise, be entitled to survivor’s benefits, it was impossible for the insured person and the applicant in the main proceedings, because of their sexual orientation, to satisfy the condition relating to marriage on which entitlement to such benefits is dependent under the pension scheme managed by the VddB.
Ifølge den forelæggende ret kan bestemmelserne i artikel 1, sammenholdt med artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78 være til hinder for bestemmelser som dem, der følger af VddB’s vedtægter, hvorved modtagelsen af denne ydelse begrænses til efterladte ægtefæller.
In the opinion of the referring court, it is possible that the combined provisions of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions such as those of the VddB Regulations under which entitlement to those benefits is restricted to surviving spouses.
I en situation, hvor bestemmelserne i artikel 1, sammenholdt med artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78 er til hinder for vedtægtsbestemmelser som VddB’s, ønsker den forelæggende ret for det fjerde oplyst, om en forskelsbehandling på grund af seksuel orientering er tilladt på baggrund af 22. betragtning til direktivet.
If the combined provisions of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78 preclude provisions of that nature in regulations such as those of the VddB, the referring court seeks to know, fourthly, whether discrimination on grounds of sexual orientation is permitted in the light of Recital 22 in the preamble to that directive.
Den forelæggende ret har anført, at denne betragtning ikke gentages i direktivets dispositive del.
The referring court notes that the content of that recital is not reflected in the enacting terms of Directive 2000/78.
Den ønsker oplyst, om en sådan betragtning kan begrænse anvendelsesområdet for direktiv 2000/78.
It wonders whether such a recital can restrict the scope of the Directive.
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at betragtningerne til direktivet, under hensyn til betydningen af fællesskabsprincippet om ligebehandling, ikke bør fortolkes udvidende.
The referring court considers that, in view of the importance of the Community law principle of equal treatment, it is not appropriate to interpret the recitals to the Directive broadly.
Den spørger i denne henseende, om VddB’s afslag i hovedsagen på at tildele en efterladteydelse til en person, hvis registrerede partner er afgået ved døden, udgør en tilladt forskelsbehandling, selv om den er baseret på den seksuelle orientering.
In that connection, the referring court seeks to know whether, in the case before it, the VddB’s refusal to pay survivor’s benefits to a person whose life partner has died constitutes discrimination which is permissible even though it is based on sexual orientation.
For det femte ønsker den forelæggende ret oplyst, om efterladteydelsen på baggrund af dom af 17. maj 1990, Barber (sag C-262/88, Sml. I, s. 1889), er begrænset til
Fifthly, the referring court seeks to know whether, pursuant to Case C-262/88 Barber ([1990] ECR I-1889), entitlement to survivors’ benefits is limited to periods
Den har anført, at de i hovedsagen omhandlede nationale bestemmelser henhører under artikel 141 EF, og at den direkte virkning af denne artikel kun kan påberåbes for ydelser, der udbetales på grundlag af beskæftigelsesperioder, der ligger efter den 17. maj 1990. Den har i denne forbindelse anført dom af 28. september 1994, Coloroll Pension Trustees (sag C-200/91, Sml. I, s. 4389).
The referring court states that the provisions of national law at issue in the main proceedings fall under Article 141 EC and that the direct effect of that Article can be relied on only in respect of benefits payable for periods of employment subsequent to 17 May 1990.
På denne baggrund har Bayerisches Verwaltungsgericht München besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Bayerisches Verwaltungsgericht München decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»1) Skal en erhvervstilknyttet lovpligtig pensionsforsikringsordning — som [VddB] i det foreliggende tilfælde — sidestilles med en offentlig ordning i henhold til artikel 3, stk. 3, i direktiv 2000/78 […]?
‘(1) Is a compulsory occupational pension scheme, such as the scheme at issue in this case administered by the [VddB], a scheme similar to state schemes as referred to in Article 3(3) of Council Directive 2000/78 …?
2) Skal ydelser til efterladte i form af enke- henholdsvis enkemandspension fra en erhvervstilknyttet lovpligtig pensionsforsikringsinstitution anses for løn i henhold til artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78 […]?
(2) Are benefits paid by a compulsory occupational pension institution to survivors in the form of widow’s/widower’s pensions to be construed as pay within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78 …?
3) Er artikel 1, jf. artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78 […] til hinder for vedtægtsbestemmelser for en tillægspensionsordning af den her foreliggende art, hvorefter en registreret partner efter sin partners død ikke tildeles efterladtepension ligesom ægtefæller, selv om han ligesom ægtefæller lever i et formelt forpligtende omsorgsfællesskab, der er indgået for resten af livet?
(3) Does Article 1 in conjunction with Article 2(2)(a) of Directive 2000/78 … preclude regulations governing a supplementary pension scheme under which a registered partner does not after the death of his partner receive survivor’s benefits equivalent to those available to spouses, even though, like spouses, registered partners live in a union of mutual support and assistance formally entered into for life?
4) Såfremt det foregående spørgsmål skal besvares bekræftende, er forskelsbehandling på grund af seksuel orientering da tilladt under henvisning til betragtning 22 til direktiv 2000/78 […]?
(4) If the preceding questions are answered in the affirmative: Is discrimination on grounds of sexual orientation permissible by virtue of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 …?
5) Skal efterladtepension på grund af Barber-dommen [nævnt ovenfor] begrænses til perioder efter den 17. maj 1990?«
(5) Would entitlement to the survivor’s benefits be restricted to periods from 17 May 1990 in the light of the caselaw in Barber [cited above]?’
Det første, det andet og det fjerde spørgsmål
The first, second and fourth questions
Med det første, det andet og det fjerde spørgsmål, som skal besvares under ét, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om en ydelse til efterladte i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsforsikringsordning som den af VddB administrerede er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2000/78.
By its first, second and fourth questions, which it is appropriate to answer together, the referring court seeks to know, in essence, whether a survivor’s benefit paid under an occupational pension scheme such as that managed by the VddB falls within the scope of Directive 2000/78.
For så vidt angår det første og det andet forelagte spørgsmål er VddB af den opfattelse, at den ordning, som den administrerer, er en lovbestemt social sikringsordning, og at den i hovedsagen omhandlede ydelse til efterladte ikke kan anses for »løn« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78.
As regards the first and second questions referred, the VddB considers that the scheme managed by it is a statutory social security scheme and that the survivor’s benefit at issue in the main proceedings cannot be regarded as ‘pay’ within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 2000/78.
Denne ydelse er således ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.
That benefit is therefore outside the scope of that directive.
Til støtte herfor har VddB navnlig understreget, at den er et offentligretligt organ, der er en del af forbundsadministrationen, og at den i hovedsagen omhandlede
In support of that position, the VddB states, inter alia, that it is a body governed by public law and is part of the federal State administration and that the pension
MARUKO forsikringsordning er en lovpligtig ordning med hjemmel i lov.
MARUKO scheme at issue in the main proceedings is a compulsory scheme, based on statute.
VddB har tilføjet, at den kollektive overenskomst har lovskraft og sammen med VddB’s vedtægter er blevet integreret i traktaten om Tysklands forening af 31. august 1990, og at forpligtelsen til medlemskab gælder en generelt defineret gruppe arbejdstagere.
The VddB adds that the Collective Agreement has statutory force and was integrated, together with the VddB Regulations, in the unification treaty of 31 August 1990 and that compulsory membership applies to categories of workers defined in general terms.
Den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse er ikke direkte knyttet til en bestemt beskæftigelse, men til generelle, sociale overvejelser.
The survivor’s benefit at issue in the main proceedings is not linked directly to specific employment, but to general considerations of social policy.
Den afhænger ikke direkte af de tilbagelagte beskæftigelsesperioder, og dens størrelse beregnes ikke på grundlag af den senest udbetalte løn.
It does not directly depend on completion of periods of employment and the amount is not determined by reference to the last salary.
Kommissionen er derimod af den opfattelse, at den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2000/78, for så vidt som den tildeles på grundlag af et ansættelsesforhold, der er indgået mellem en person og dennes arbejdsgiver, hvilket forhold har den konsekvens, at arbejdstageren er omfattet af det lovpligtige medlemsskab af VddB.
The Commission considers, on the other hand, that the survivor’s benefit at issue in the main proceedings falls within the scope of Directive 2000/78, since it is paid by virtue of the employment relationship between a person and his employer, a consequence of which is the employee’s compulsory membership of the VddB.
Ydelsens størrelse fastsættes ud fra varigheden af forsikringsforholdet og de erlagte bidrag.
The amount of the benefit is determined by reference to the period of insurance and the contributions paid.