natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt angår det andet og tredje spørgsmål, der vedrører omfanget af informationspligten i henhold til direktivets artikel 11, stk. 1 og 2, bemærkes, at den information om antallet af arbejdstagere i en koncern i direktivets artikel 2, stk. 1, litra b)'s forstand, i hver medlemsstat -som der stilles krav om i henhold til direktivets artikel 11, stk. 2 — ikke kan adskilles fra information om, hvorvidt der består et kontrolforhold mellem de enkelte berørte virksomheder i direktivets artikel 3's forstand.
With regard to the second and third questions, which deal with the scope of the obligation to supply information imposed by Article 11(1) and (2) of the Directive, information concerning the number of employees in a group of undertakings, within the meaning of Article 2(l)(b) of the Directive, in each Member State, information requested pursuant to Article 11(2) of the Directive, cannot be dissociated from information concerning the existence of a controlling relationship between the various undertakings concerned within the meaning of Article 3 of the Directive.
For at direktivet skal kunne have effektiv virkning, er det — som samarbejdsudvalget, den tyske regering, den østrigske regering og Kommissionen med rette har anført — nødvendigt at sikre de berørte arbejdstagere adgang til informationer, der sætter dem i stand til at afgøre, om de har ret til at kræve, at der indledes forhandlinger mellem den centrale ledelse — når det er fastslået, at der findes en sådan — og arbejdstagerrepræsentanterne.
The wording of that same provision makes it clear that the scope of those obligations is not to be confined, on the employers' side, exclusively to central management within the meaning of Article 2(l)(e) of the Directive.
Som det følger af denne doms præmis 32, indebærer direktivets formål, at de forpligtelser, som det fastsætter, opfyldes på en sådan måde, at de berørte arbejdstagere eller deres repræsentanter har adgang til de informationer, der er nødvendige for, at de kan tage stilling til, om de har ret til at kræve, at der indledes forhandlinger eller ej, samt at de i givet fald kan formulere deres krav herom korrekt.
As pointed out in paragraph 32 above, it is implicit in the Directive's purpose that the obligations which it lays down are to be fulfilled in such a way as to enable the workers concerned, or their representatives, to have access to the information which is necessary if they are to be able to determine whether or not they are entitled to request the opening of negotiations and, where relevant, to make that request in due form.
En sådan ret til information udgør en nødvendig forudsætning for afgørelsen af, om der består en fællesskabsvirksomhed eller en fællesskabskoncern, hvilket på sin side er en betingelse for nedsættelse af et europæisk samarbejdsudvalg eller for indførelse af en procedure med henblik på information og høring af arbejdstagerne på tværs af landegrænserne.
Finally, as the Works Council, the Austrian and German Governments and the Commission have correctly pointed out, if the Directive is to serve a useful purpose, it is essential that the workers concerned be guaranteed access to information enabling them to determine whether they have the right to demand the opening of negotiations with central management, once its existence is established, and the workers' representatives.
Det følger heraf, at når oplysninger om en koncerns struktur eller organisation hører til de informationer, der er nødvendige i forbindelse med indledning af forhandlinger med henblik på at nedsætte et europæisk samarbejdsudvalg eller at indføre en procedure med henblik på information og høring af arbejdstagerne på tværs af landegrænserne, skal en virksomhed i koncernen meddele de oplysninger, som den råder over, eller som den er i stand til at indhente, til den interne arbejdstagerrepræsentations organer, som anmoder herom.
It follows that, where information relating to the structure or organisation of a group of undertakings forms part of the information which is essential to the opening of negotiations for the setting-up of a European Works Council or for the transnational information and consultation of employees, an undertaking within the group is required to supply the information which it possesses or is able to obtain to the internal workers' representative bodies requesting it.
For så vidt angår arbejdstagerne i en virksomhed, der tilhører en koncern, som defineret i direktivets artikel 2, stk. 1, litra b), består denne ret til information for dem således allerede, før det er fastslået, at der i koncernen findes en kontrollerende virksomhed i direktivets artikel 3's forstand.
Such a right to information constitutes a necessary prerequisite for determining whether a Community-scale undertaking or group of undertakings exists, which is itself a condition precedent for the setting-up of a European works council or of a transnational procedure for informing and consulting workers.
Denne fortolkning støttes af ordlyden af direktivets artikel 11, stk. 2, hvori der generelt tales om »de parter, der berøres af dette direktiv«, uden at dette begrænses til den centrale ledelse i direktivets artikel 2, stk. 1, litra e)'s forstand eller til arbejdstagerrepræsentanterne.
It also follows that, to the extent that it is necessary in order to make it possible for the employees concerned or their representatives to
Når oplysninger om en koncerns struktureuer organisation hører til de informationer, der er nødvendige i forbindelse med indledning af forhandlinger med henblik på at nedsætte et europæisk samarbejdsudvalg eller at indføre en procedure med henblik på information eller høring af arbejdstagerne på tværs af landegrænserne, skal en virksomhed i koncernen meddele de oplysninger, som den råder over, eller som den er i stand til at indhente, til den interne arbejdstagerrepræsentations organer, som anmoder herom.
Where information relating to the structure or organisation of a group of undertakings forms part of the information which is essential to the opening of negotiations for the setting-up of a European Works Council or for the transnational information and consultation of employees, an undertaking within the group is required to supply the information which it possesses oris able to obtain to the internal workers' representative bodies requesting it.
Meddelelse af dokumenter, som præciserer og forklarer de nødvendige informationermed henblik på samme formål, kan endvidere forlanges, i det omfang det er nødvendigt at få meddelt dokumenterne, for at de pågældende arbejdstagere etter deres repræsentanter kan få adgang til informationer, der kan sætte dem i stand til at bedømme, om de har ret til at kræve, at der indledes forhandlinger.·
Communication of documents clarifying and explaining the information which is indispensable for that purpose may also be required, in so far as that communication is necessary in order that the employees concerned or their representatives may gain access to information enabling them to determine whether or not they are entitled to request the opening of negotiations'
Generaladvokat A Saggio fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fSjette Afdeling) den 26. september 2000.
Advocate General A. Saggio delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 26 September 2000.
»1) Artikel 11, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncerner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne skal fortolkes således, at forpligtelsen til at meddele arbejdstagerrepræsentationerne de for indledningen af proceduren til nedsættelse af et europæisk samarbejdsudvalg nødvendige oplysninger, ikke kun gælder for virksomheder, for hvis vedkommende det er fastslået, at de har en kontrollerende stilling inden for en fællesskabskoncern i direktivets artikel 2, stk. 1, litra b)'s forstand, men for alle virksomheder på Fællesskabets område.
Article 11(1) and (2) of Council Directive 94/45/EC of 22 September 1994 on the establishment of a European Works Council or a procedure in Community-scale undertakings and Community-scale groups of undertakings for the purposes of informing and consulting employees is to be interpreted as meaning that the obligation to give the employees' representatives the information needed to activate the procedure to establish a European Works Council applies not only on those undertakings which are found to hold a controlling position within a Community-scale group, under Article 2(l)(b) of the directive, but on all undertakings situated within Community territory.
Det krav på informationer omvirksomheden, som direktivet tillægger arbejdstagerrepræsentationerne, omfatter også almindelige oplysninger om, hvorvidt en virksomhed opfylder betingelserne for at kunne kvalificeres som en 'kontrollerende virksomhed' inden for en koncern i direktivets artikel 3, stk. 2's forstand.
The right to information on the undertaking, which the directive gives to employees' representatives, applies also to the general details on meeting of the conditions for an undertaking within a group to be regarded as "controlling" within the meaning of Article 3(2) of the Directive.
Kravet omfatter dog ikke mere udførlige oplysninger, der i henhold til retsreglerne i den medlemsstat, hvori virksomheden har sit hjemsted, må kvalificeres som fortrolige.
However, it does not apply to more detailed information held to be confidential by the law of the State in which the undertaking has its registered office.
Virksomhedsledelsen skal også udlevere de dokumenter til arbejdstagerrepræsentationerne, der er nødvendige med henblik på nedsættelse af et europæisk samarbejdsudvalg, medmindre disse dokumenter må kvalificeres som fortrolige efter den nationale ret, der skal anvendes.«
The management of the undertaking is also required to transmit to the employees' representatives the documents needed to activate the procedure to establish a European Works Council, unless those documents are held to be confidential under the relevant national law.'
Sag C-163/99 Den Portugisiske Republik / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case C-163/99 Portuguese Republic ν Commission of the European Communities Competition
29. marts 2001
29 March 2001 administration
»Konkurrence — eksklusive rettigheder — drift af lufthavne — landingsafgifter — EF-traktatens artikel 90, stk 3 (nu artikel 86, stk 3, EF)« (Sjette Afdeling)
(Competition — Exclusive rights —Airport of the EC Treaty (now Article 86(3) EC)) (Sixth Chamber) measures it intended to take in this connection and to submit its observations.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 4. maj 1999 har Den Portugisiske Republik anlagt sag med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 1999/199/EF af 10. februar 1999 om en procedure i henhold til traktatens artikel 90 (Sag IV/35.703 — portugisiske lufthavne).
By application lodged at the Court Registry on 4 May 1999, the Portuguese Republic brought an action for the annulment of Commission Decision 1999/199/EC of 10 February 1999 relating to a proceeding pursuant to Article 90 of the Treaty (IV/35.703 - Portuguese airports).
Faktiske omstændigheder og den anfægtede beslutning
Background to the action and the contested decision
Den Portugisiske Republik gjorde i sit svar af 3. oktober 1997 for det første gældende, at differentieringen af afgifterne alt efter flyvningens afgangsland var begrundet i den omstændighed, at en del af indenrigsselskaberne beflyver lufthavne på øer, hvor der ikke findes noget alternativ til lufttransport, og de øvrige indenrigsflyvninger er meget korte og billige.
In its reply dated 3 October 1997, the Portuguese Republic asserted, first, that the differentiation of the charges according to the origin of the flight was justified by the fact that some domestic flights served island airports, for which there was no alternative to air transport, and that the other domestic flights involved very short distances and low fares.
For det andet hævdede den, at den gældende ordning for landingsafgifter opfyldte hensynene til den økonomiske og sociale samhørighed.
Secondly, the current system of landing charges was designed to meet overriding needs of economic and social cohesion.
For det tredje gjorde republikken for så vidt angår udenrigsflyvninger gældende, at de portugisiske lufthavne blev udsat for konkurrence fra lufthavnene i Madrid og Barcelona (Spanien), der benytter en tilsvarende afgiftsordning.
Lastly, for international flights the Portuguese airports were in competition with airports at Madrid and Barcelona (Spain), which employed the same type of charging mechanism.
Ved skrivelse af 2. december 1996 meddelte Kommissionen Den Portugisiske Republik, at den havde indledt en undersøgelse af rabatordningerne for landingsafgifter i medlemsstaternes lufthavne.
By letter of 2 December 1996, the Commission informed the Portuguese Republic that it had begun an investigation into the way in which discounts were allowed on landing charges at the airports of the Member States.
Kommissionen anmodede de portugisiske myndigheder om at fremsende alle oplysninger om den portugisiske lovgivning, der fandt anvendelse på landingsafgifter, med henblik på at kunne vurdere, om de ydede rabatter er forenelige med Fællesskabets konkurrenceregler.
It asked the Portuguese authorities to send it all the information available on the Portuguese legislation on landing charges so that it could determine whether the discounts were compatible with the Community rules on competition.
Kommissionen fandt derfor, at den ordning med rabatter på landingsafgifter og differentiering af afgifterne alt efter flyets afgangsland, som anvendes i lufthavnene i Lissabon, Porto og Faro i overensstemmelse med lovdekret nr. 102/90, anordning nr. 38/91 og ministeriel bekendtgørelse nr. 352/98, er i strid med EF-traktatens artikel 90, stk. 1, sammenholdt med samme traktats artikel 86 (den anfægtede beslutnings artikel 1).
Having acquainted itself with the information supplied by the Portuguese authorities, the Commission warned them, in a letter dated 28 April 1997, that it considered that the system of discounts on landing charges at Portuguese airports administered by ΑΝΑ-EP was discriminatory.
Kommissionen pålagde Den Portugisiske Republik at bringe denne overtrædelse til ophør og senest to måneder efter meddelelsen af den
The Commission requested the Portuguese Government to inform it of the
anfægtede beslutning at underrette Kommissionen om, hvilke foranstaltninger Portugal havde truffet med henblik herpå.
Following a further exchange of letters between the Portuguese Republic and the Commission, the Commission adopted the contested decision.
Kommissionen anlagde den 26. februar 1999 sag ved Domstolen mod Den Portugisiske Republik vedrørende to andre lufthavnsskatter.
incompatible with the rules of the Treaty and to indicate what measures the State to which a decision is addressed must adopt in order to comply with its obligations under Community law.
Denne sag er blevet registreret på Domstolens Justitskontor under nr. C-70/99.
That power of the Commission is in no way affected by the fact that in this case the Council could have adopted a directive on airport charges under Article 84(2) of the Treaty.
styres ikke af det antal medlemsstater, der potentielt er berørt.
The choice offered by Article 90(3) of the Treaty between a directive and a decision is not determined, by the number of Member States which may be concerned.
Dette valg afhænger nemlig af det formål, som Kommissionen forfølger alt efter, om den ønsker at udstede generelle regler til præcisering af de forpligtelser, som følger af traktaten, eller at vurdere en bestemt situation i en eller flere medlemsstater i forhold til fællesskabsretten og fastlægge de konsekvenser, der følger heraf for den eller de pågældende medlemsstater.
The choice depends on whether the Commission's objective is to specify in general terms the obligations arising under the Treaty, or to assess a specific situation in one or more Member States in the light of Community law and determine the consequences arising for the Member State or States concerned.
Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet
Infringement of the principle of proportionality
Den Portugisiske Republik har gjort gældende, at Kommissionen har fordrejet proceduren ved at handle på grundlag af traktatens artikel 90, stk. 3, i stedet for at iværksætte en traktatbrudsprocedure.
The Commission has power under Article 90(3) of the Treaty to determine that a given State measure is incompatible with the rules of the Treaty and to indicate what measures the State to which a decision is addressed must adopt in order to comply with its obligations under Community law.
Kommissionen har på grundlag af traktatens artikel 90, stk. 3, kompetence til at fastslå, at en bestemt statslig foranstaltning er uforenelig med traktatens bestemmelser, og til at angive de foranstaltninger, som den stat, beslutningen er rettet til, skal træffe for at opfylde de forpligtelser, der følger af fællesskabsretten.
Consequently, the Commission does not commit an abuse of process where it assesses, by way of a decision, the compatibility with the Treaty of measures enacted or maintained in force by States as regards the undertakings referred to in Article 90(1).
Den Portugisiske Republik har gjort gældende, at Kommissionen ved blandt de reaktionsmuligheder, den havde til rådighed, at vælge den mindst egnede og mest byrdefulde, har tilsidesat proportionalitetsprincippet, som er indskrevet i EF-traktatens artikel 3 B, stk. 3 (efter ændring nu artikel 5, stk. 3, EF).
The Portuguese Republic contends that the Commission infringed the principle of proportionality laid down in the third paragraph of Article 3b of the EC Treaty (now the third paragraph of Article 5 EC) by choosing from among the courses of action open to it that which was the least appropriate and the most onerous.
Eftersom et flertal af medlemsstaterne sondrer mellem indenrigs- og udenrigsflyvninger ved beregningen af deres lufthavnsafgifter, påhvilede det Kommissionen at fremme Rådets vedtagelse af dens forslag til direktiv 97/C 257/02 af 20. juni 1997 om lufthavnsafgifter, som er baseret på EF-traktatens artikel 84, stk. 2 (efter ændring nu artikel 80, stk. 2, EF).
Since the majority of Member States differentiate between domestic and international flights when calculating their airport charges, the Commission should encourage the Council to adopt Proposal for a Council Directive 97/C 257/02 of 20 June 1997 on airport charges, based on Article 84(2) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 80(2) EC).
Det er nemlig kun et sådant direktiv, der kan sikre den nødvendige og samtidige harmonisering af de omhandlede nationale lovgivninger.
A directive of that kind is the only instrument that could have brought about the necessary simultaneous harmonisation of the relevant national laws.
Manglende begrundelse
Failure to state adequate reasons
Det bemærkes, at Kommissionen efter traktatens artikel 90, stk. 3, skal påse, at medlemsstaterne overholder de forpligtelser, som påhviler dem med hensyn til de i artikel 90, stk. 1, nævnte virksomheder, og bestemmelsen giver udtrykkeligt Kommissionen kompetence til at gribe ind i så henseende ved hjælp af direktiver og beslutninger. Kommissionen er derfor kompetent til at fastslå, at en bestemt statslig foranstaltning er uforenelig med traktatens bestemmelser, og til at angive de foranstaltninger, som den stat, beslutningen er rettet til, skal træffe for at opfylde de forpligtelser, der følger af fællesskabsretten.
It should be observed that Article 90(3) of the Treaty requires the Commission to ensure that Member States comply with their obligations as regards the undertakings referred to in Article 90(1) and expressly empowers it to take action for that purpose by way of directives and decisions.
Den Portugisiske Republik har gjort gældende, at den anfægtede beslutning er behæftet med en manglende begrundelse.
The Portuguese Republic argues that the contested decision is vitiated by failure to state adequate reasons.
Den valgmulighed, som traktatens artikel 90, stk. 3, giver mellem et direktiv og en beslutning,
The Commission should first and foremost have stated its reasons for acting in this case on the basis of Article 90(3) of the Treaty when, as regards the passenger service tax and the security tax, which like landing charges
handelspartnerne anvendes ulige vilkår for ydelser af samme værdi i traktatens artikel 86, stk. 2, litra c)'s forstand.
are also airport taxes, it opted for proceedings for failure to act.
Manglende misbrug af dominerende stilling i forbindelse med rabatter tildelt under hensyntagen til antallet af landinger
Where the Commission adopts a decision based on Article 90(3) of the Treaty it must make sufficiently clear why it considers that the State measure in question infringes the provisions of Article 90(1) and cannot enjoy (if such is the case) the benefit of any of the derogations under Article 90(2).
Derimod kan Kommissionen ikke være forpligtet til at præcisere begrundelsen for, at den fandt det nødvendigt at vedtage en sådan beslutning, mens den for så vidt angår en anden lovgivning i den samme medlemsstat anvendte traktatbrudsproceduren, og således befandt sig inden for et andet retsområde.
The Commission cannot, however, be required to state why it considered it necessary to adopt a decision of that kind when as regards other rules adopted by the same Member State it opted for proceedings for failure to act, thus adopting a different legal approach.
Manglende opfyldelse af de betingelser, der kræves opfyldt for at fastslå en tilsidesættelse af bestemmelserne i traktatens artikel 90, stk. 1, sammenholdt med artikel 86
The absence of abuse of a dominant position with regard to discounts granted on the basis of the number of landings
Hvis ikke der findes objektive begrundelser, kan indicier for en sådan forskelsbehandling bestå deri, at tærskelværdien for ordningens ikrafttræden er høj, at ordningen kun vedrører nogle få partnere, der er særligt vigtige for den dominerende virksomhed, eller i at rabatsatsen ikke stiger lineært med mængderne.
Absence of the conditions required in order to establish the existence of an infringement of the provisions of Article 90(1) read in conjunction with Article 86 of the Treaty
Manglende forskelsbehandling på grundlag af nationalitet
Absence of discrimination on grounds of nationality
Kommissionen har i denne sag fastslået, at det kun er luftfartsselskaberne TAP og Portugalia, der modtager den højeste rabatsats (32,7% i Lissabons lufthavn og 40,6% i de øvrige lufthavne).
In this case, the Commission has established that the highest discount rate (32.7% at Lisbon Airport and 40.6% at other airports) was enjoyed only by the airlines TAP and Portugalia.
Den Portugisiske Republik har gjort gældende, at traktatens artikel 90, stk. 1, specielt henviser til EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF) om forbud mod enhver forskelsbehandling på grundlag af nationalitet og til konkurrencereglerne i traktatens tredje del, afsnit V, kapitel 1.
The Portuguese Republic contends that Article 90(1) of the Treaty refers more particularly to Article 6 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 12 EC), concerning the prohibition of discrimination on grounds of nationality, and to the rules on competition laid down in Chapter 1 of Title V in Part Three of the Treaty.
Det skal for det første bemærkes, at Den Portugisiske Republik ikke bestrider Kommissionens betragtninger,hvorefterANA-EP er indehaver en eksklusiv ret, som nævnt i traktatens artikel 90, stk. 1, for hver lufthavn, den driver, og som følge heraf har en dominerende stilling på markedet for de tjenesteydelser, der er forbundet med flys landing og start.
It should be noted that the Portuguese Republic does not dispute the points made by the Commission to the effect that ΑΝΑ-EP is the holder of an exclusive right, within the meaning of Article 90(1) of the Treaty, in respect of each of the airports it administers and therefore occupies a dominant position in the market for aircraft landing and take-off services.