natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel - Handebgericht Wien -fortolkning af EF-traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF) og af Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter oglevnedsmidler — spørgsmålet om en bilateral aftale mellem en medlemsstat og et tredjeland, hvorefter en rent geografisk betegnelse (der i oprindelseslandet hverken er navnet på et område eller et sted) medfører en absolut beskyttelse (svarende til beskyttelsen i henhold tilforordning nr.
'Articles 12 and 17 EC, read together, preclude the application of amie or administrative practice of a Member State under which an application for a change of surname is systematically refused to that State's nationals when the reason for the application is that the applicant also has the nationality of another Member State, bears a different surname in accordance with the laws ofthat other State and wishes to bear in all circumstances a surname formed in accordance with the latter laws.'
2081/92), kanforenes hermed -fortolkning af EF-traktatens artikel 234 (efter ændring nu artikel 307 EF) med hensyn til en sådan aftale — aftalen ensidigt bekræftet af medlemsstaten efter at detmedkontraherende tredjeland var opløst (det tidligere Tjekkoslovakiet) —forpagteisen til at fjerne konstaterede uoverensstemmelser ved hjælp af fortolkning i overensstemmelse med fællesskabsretten
Interpretation of Article 119 of the EC Treaty and of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978 on the progressive implementation of the principle of equal treatment for men and women in matters of social security, Council Directive 86/378/EEC of 24 July 1986 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women in occupational social security schemes, in particular Article 6(1)(h) thereof, Council Directive 97/80/EC of 15 December 1§997 on the burden of proof in cases of discrimination based on sex, in particular Article 2(2) thereof—Scope -German legislation on old-age pensions for officials (non-contributory system) — computation ofperiods of part-time working —disguised discrimination
Generaladvokat A. Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 22. maj 2003.
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 22 Mav 2003.
Forenede sager C-264/01, C-306/01, C-354/01 og C-355/01 1. AOK Bundesverband 2. Bundesverband der Betriebskrankenkassen 3. Bundesverband der Innungskrankenkassen 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V. 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen 7. Bundesknappschaft 8. See-Krankenkasse / Ichthyol-Gesellschaft Cordes Mundipharma GmbH Gödecke Aktiengesellschaft Intersan
Joined Cases C-264/01, C-306/01, C-354/01 and C-355/01 1. AOK Bundesverband 2. Bundesverband der Betriebskrankenkassen 3. Bundesverband der Innungskrankenkassen 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V. 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen 7. Bundesknappschaft 8. See-Krankenkasse ν Ichthyol-Gesellschaft Cordes, Mundipharma GmbH, Gödecke Aktiengesellschaft Intersan
Præjudiciel — Oberlandesgericht Düsseldorf—fortolkning af EF-traktatens artikel 85 ff. (nu artikel 81 EF ff.) og EF-traktatens artikel 90 (nu artikel 86 EF) — national lovgivning der bemyndiger sociale sikringsorganer og sammenslutninger heraf til at fastsætte prislofter for godtgørelse aflægemidler
Preliminary ruling — Oberlandesgericht Düsseldorf—Interpretation of Article 85 et seq. of the EC Treaty (now Article 81 EC) — National legislation authorising national social security bodies and their associations to fix maximum reimbursable amounts for medicinal products
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 22. maj 2003. ' ~
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 22 Mav 2003.
Ugerne 2. - 6. juni 2003 og 9. - 13. juni 2003
Week of 2 to 6 June 2003 and of 9 to 13 June 2003 n° 16/03
Sag C-352/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-352/02 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Approximation of laws
Sag C-83/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-83/02 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Environment and consumers
Sag C-145/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Socialpolitik
Case C-145/01 Commission of the European Communities ν Italian Republic Social policy
Sag C-446/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain Environment and consumers
Sag C-363/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Fællesskabernes egne indtægter
Case C-363/00 Commission of the European Communities ν Italian Republic Community own resources
Sag C-234/01 Arnoud Gerritse / Finanzamt Neukölln-Nord Etableringsfrihed
Case C-234/01 Arnoud Gerritse ν Finanzamt Neukölln-Nord Freedom of establishment
Sag C-425/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Portugisiske Republik Socialpolitik
Case C-425/01 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic Social policy
Sag C-229/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Republikken Finland Socialpolitik
Case C-229/00 Commission of the European Communities ν Republic of Finland Social policy
Sag C-97/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Storhertugdømmet Luxembourg Konkurrence
Case C-97/01 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Competition
Sag C-130/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-130/01 Commission of the European Communities ν French Republic Environment and consumers
Sag C-148/01 Den Hellenske Republik / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-148/01 Hellenic Republic ν Commission of the European Communities Agriculture
Forenede sager T-124/01 og T-320/01 Pietro Del Vaglio / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Joined Cases T-124/01 and T-320/01 Pietro Del Vaglio ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sag T-93/01 A. Seisenbacher GmbH / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Regler for institutionerne
Case T-93/01 A Seisenbacher GmbH ν Commission of the European Communities Law governing the institutions
Sag C-239/01 Forbundsrepublikken Tyskland / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-239/01 Federal Republic of Germany v Commission of the European Communities
Forenede sager C-487/01 og C-7/02 Leusden kommune og Holin Groep BV es. / Staatssecretaris van Financiën
Case C-140/02 S. p.
Sag C-129/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik
Anastasiou (Pissouri) Ltd and Others v Minister of Agriculture, Fisheries and Food
Sag C-159/01 Kongeriget Nederlandene / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-278/01 Commission of the European Communities v Kingdom of Spain
Sag C-47/02 Albert Anker m.fl. / Forbundsrepublikken Tyskland
Case C-159/01 Kingdom of the Netherlands v Commission of the European Communities
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 2000/14/EF — støjemission i miljøet* (Tredje Afdeling)
Case C-121/01 ρ Eoghan O'Hannrachain ν European Parliament Staff Regulations of Officials
De græske myndigheder har ikke vedtaget nogen bestemmelser til gennemførelse af direktiv 2000/14 inden for den fastsatte frist, hvorfor Kommissionens søgsmål må anses for at være begrundet.
(Appeals — Officials — Grade A 1 post —Article 29(2) of the Staff Regulations — Notice of vacancy — Documents drawn up after the contested decision) (Second Chamber)
Generaladvokat F. G. Jacobs har ikke fremsatte forslag til afgørelse.
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Failure to transpose Directive 20001 141 EC — Noise emission in the environment) (Third Chamber)
Domstolen (Tredje Afdeling) har efter at have hørt generaladvokaten besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse.
By application lodged with the Court Registry on 2 October 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt or by failing to notify to it the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 2000/14/EC of the European Parliament and of the Council of 8 May 2000, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under that directive.
Sag C-83/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Since no measure transposing Directive 2000/14 was adopted by the Greek authorities within the prescribed period, the action brought by the Commission must be regarded as well founded.
Domstolen konstaterer, at Den Hellenske Republik endnu ikke har vedtaget en plan og en skitseret plan i henhold til direktivets artikel 4, stk. 1, og artikel 11 inden for den frist, der var fastsat i den begrundede udtalelse.
The Court (Third Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.*
Case C-83/02 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Environment and consumers
Han foreslog Domstolen at træffe følgende afgørelse: w— Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT) og EF-traktaten, idet den ikke inden den fastsatte frist har vedtaget eller underrettet Kommissionen om de planer, skitserede planer og sammenfatninger af fortegnelser, der kræves efter nævnte direktivs artikel 11 og artikel 4, stk. 1.
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Waste management —Articles 4(1) and 11 of Directive 96/59/EC on the disposal of polychlorinated biphenyls and pofychlorinated terphenyls (PCB/PCT)) (Fourth Chamber)
— Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.«
By application lodged at the Court Registry on 12 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to draw up or, in any event, to communicate to the Commission within the prescribed period (by 16 September 1999) the plans, outlines and summaries required under Articles 4(1) and 11 of Council Directive 96/59/EC of 16 September 1996, the Hellenic Republic has failed to fulfil its obligations under that directive and the EC Treaty.
I forbindelse med en såkaldt »Horeca«-messe, der blev afholdt i Gent for erhvervsdrivende inden for hotel-, restaurations- og cafébranchen, havde Design Concept, på vegne af det luxembourgske økonomiministerium, givet selskabet Flanders Expo til opgave at yde visse tjenester, som bestod i at opsætte to stande, at rengøre disse i udstillingsperioden og at stille medarbejdere til rådighed med henblik på at transportere materialet.
In connection with a trade fair known as 'Horeca', organised in Ghent for professionals in the hotel and catering business, Design Concept, acting for the Luxembourg Ministry of Economic Affairs, commissioned from Flanders Expo various services including the construction of two stands, the cleaning of those stands during the exhibition and the provision of staff to transport equipment.
Design Concept betalte imidlertid beløbet eksklusive moms og angav som begrundelse herfor, at de tjenester, der var blevet ydet, var reklamevirksomhed, og at leveringsstedet befandt sig der, hvor aftageren havde hjemsted, det vil sige Luxembourg, i overensstemmelse med sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), eftersom det selskab, der aftog tjenesterne, Design Concept, ikke havde hjemsted i samme medlemsstat som det selskab, der leverede dem, Flanders Expo.
However, Design Concept excluded the amount of VAT from its payment on the ground that since the services supplied were advertising services and the recipient of those services, Design Concept, was not situated in the same Member State as the supplier, Flanders Expo, the place where the services were supplied was where the customer was established, that is to say Luxembourg, in accordance with the rule laid down in Article 9(2)(e) of the Sixth Directive.
Design Concept var således af den opfattelse, at det ikke skulle betale den moms, som Flanders Expo afkrævede det i Belgien.
Design Concept therefore took the view that it was not obliged to pay the VAT claimed from it by Flanders Expo in Belgium.
Flanders Expo anlagde sag ved Tribunal de paix (Luxembourg), som gav det medhold i påstanden om betaling af moms.
Flanders Expo brought an action before the Tribunal de paix (Magistrates' Court) (Luxembourg) which upheld its claim for payment of VAT.
Tribunal d'arrondissement (Luxembourg) bekræftede efter appel førsteinstansens afgørelse, idet den, i modsætning til den fortolkning, som Design Concept gjorde gældende, fandt, at de tjenester, som Flanders Expo havde ydet, ikke havde karakter af reklamevirksomhed, og at den generelle regel om afgiftsstedet i sjette direktivs artikel 9, stk. 1, fandt anvendelse. Ifølge denne regel er leveringsstedet for en tjenesteydelse det sted, hvorfra tjenesteydelsen leveres, i denne sag Belgien.
On appeal the Tribunal d'arrondissement (District Court) (Luxembourg) confirmed the decision at first instance, holding, contrary to the interpretation put forward by Design Concept, that the services supplied by Flanders Expo are not advertising services and that the general rule on the place of taxation laid down in Article 9(1) of the Sixth Directive is applicable.
Design Concept appellerede afgørelsen til Cour de cassation, som har anført, at underinstanserne formentlig med urette antog, at Flanders Expos tjenesteydelser ikke havde karakter af reklamevirksomhed.
The Cour de cassation, to which Design Concept appealed, takes the view that the lower courts were probably wrong to refuse to treat the services supplied by Banders Expo as advertising services.
Imidlertid har Cour de cassation stillet spørgsmålet, om ikke underinstansernes afgørelse alligevel må antages at være korrekt på grundlag af en fortolkning af sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), sammenholdt med direktivets syvende betragtning.
However, it is uncertain whether their decision is justified on another ground based on the interpretation of Article 9(2) (e) of the Sixth Directive, read in the light of the seventh recital in the preamble thereto.
Da Cour de cassation har fundet, at besvarelsen af det rejste spørgsmål om fællesskabsretten ikke er åbenbar, har den besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
Since it was uncertain of the answer to the question of Community law raised by the appeal before it, the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Den forelæggende ret ønsker med sit spørgsmål nærmere bestemt oplyst dels, om sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), skal fortolkes således, at bestemmelsen finder anvendelse på tjenesteydelser i forbindelse med reklamevirksomhed, som leveres indirekte til annoncøren og faktureres til en tredjemand, der viderefakturerer dem til annoncøren, dels om bestemmelsen finder anvendelse, når annoncøren ikke fremstiller et gode eller leverer en tjeneste, i hvis pris omkostningerne til tjenesteydelsen kan indgå.
By its question the national court seeks essentially to ascertain, first, whether Article 9(2) (e) of the Sixth Directive must be interpreted as applying to advertising services supplied indirectly to the advertiser and invoiced to a third party who in turn invoices them to the advertiser and, second, whether that provision is applicable where the advertiser does not produce goods or services in the price of which the cost of the advertising services may be included.
Det bemærkes, at sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), andet led, i henhold til Domstolens praksis skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke alene finder anvendelse på reklameydelser, der af tjenesteyderen leveres og faktureres direkte til en afgiftspligtig annoncør, men også på ydelser, der leveres indirekte til annoncøren og faktureres til en tredjemand, der viderefakturerer dem til annoncøren.
In accordance with the case-law of the Court, the second indent of Article 9(2)(e) of the Sixth Directive must be interpreted as applying not only to advertising services supplied directly and invoiced by the supplier to a taxable advertiser, but also to services supplied indirectly to the advertiser and invoiced to a third party who in turn invoices them to the advertiser.
Sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), finder i et tilfælde som det, der foreligger i hovedsagen, anvendelse på de tjenester, der ydes af den første tjenesteyder til den formidlende aftager.
In a case such as that in the main proceedings the rule laid down in Article 9(2)(e) of the Sixth Directive must be applied to the services supplied by the first supplier to the intermediate customer.
I et tilfælde som det, der foreligger i hovedsagen, hvor tjenester ydes indirekte, og som involverer en første tjenesteyder, en formidlende aftager og en annoncør, der aftager tjenester fra den formidlende aftager, skal
In a case of an indirect supply of services, such as that at issue in the main proceedings, involving a first supplier of services, an intermediate customer and an advertiser who receives services from the intermediate customer, the transaction by way of supply of services effected by the first supplier to the intermediate customer must be considered separately, for the purpose of determining the place of taxation of that transaction.
Sjette direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), andet led, finder i princippet anvendelse, hvis den formidlende aftager, som aftager af reklameydelser, er en afgiftspligtig person, som er etableret i en anden medlemsstat end den første tjenesteyder.
The rule laid down in the second indent of Article 9(2)(e) of the Sixth Directive applies, as a rule, if the intermediate customer, as recipient of the advertising services, is a taxable person established in a Member State other than that in which the first supplier is based.
Det er ikke nødvendigt at efterprøve, om annoncøren, som er den endelige aftager af tjenesteydelserne, ligeledes er en afgiftspligtig person, som lader omkostningerne for de nævnte tjenester indgå i prisen for de goder, han leverer, eller de tjenester, han udbyder.
It is not necessary to determine whether the advertiser, who is the final recipient of the services, is also a taxable person who includes the cost of those services in the price of goods or services supplied by him.
»Artikel 9, stk 2, litra e), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at bestemmelsen finder anvendelse på tjenesteydelser i forbindelse med reklamevirksomhed, som leveres indirekte til annoncøren og faktureres til en tredjemand, der viderefakturerer dem til annoncøren.
'Article 9(2)(e) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Commonsystem of value added tax: uniform basis of assessment must be interpreted as applying to advertising services supplied indirectly to tine advertiser and invoiced to an intermediate customer who in turn invoices them to the advertiser.
Det forhold, at annoncøren ikke fremstiller et gode eller udbyder en tjeneste, i hvis pris omkostningerne til tjenesteydelsen kan indgå, er ikke relevant med henblik på at fastlægge leveringsstedet for de tjenester, der ydes til den formidlende aftager.·
The fact that the advertiser does not produce goods or services in the price of which the cost of the advertising services may be included is not relevant for the purpose of determining the place where the services are supplied to the intermediate customer.'
Generaladvokat F. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Temte Afdeling') den 12. december 2002.
Advocate General F. G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 12 December 2002.
»Traktatbrudssøgsmål — undladelse af at fremsende en forskriftsmæssig åbningsskrivelse — afvisning* (Sjette Afdeling)
(Failure of a Member State to fulfu obligations — No proper letter of formal notice — Application inadmissible) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 29. marts 2001 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977, navnlig artikel 3 og 4, da den har opretholdt bestemmelserne i artikel 47, stk. 5 og 6, i lov nr. 428 af 29. december 1990 om bestemmelser til opfyldelse af forpligtelser som følge af Italiens medlemskab af De Europæiske Fællesskaber (fællesskabslov for 1990),
By application lodged at the Registry of the Court on 29 March 2001, the (Dornmission of the European Communities brought an action for a declaration that, by mamtaining in force Article 47(5) and (6) of Law No 428 of 29 December 1990 laying down provisions for compliance with the obligations arising from Italy's membership of the European Communities (Community Law for 1990), which:
— der umuliggør en automatisk overførsel af samtlige arbejdskontrakter eller arbejdsforhold fra overdrageren til den nye ejer i virksomheder, der er under en godkendt konkurslignende procedure, hvorved aktiverne skal realiseres, og virksomheder, der er omfattet af ordningen om særlig administration, når disse virksomheder fortsætter deres aktivitet efter overførslen, og
— allow for the non-application of the automatic transfer of all contracts of employment or employment relationships, from the transferor to the transferee, in respect of undertakings subject to an approved composition procedure involving the transfer of assets or a special administration procedure, where those undertakings pursue their activity after the transfer, and
— som ikke for så vidt angår i virksomheder, der officielt befinder sig i en »økonomisk krisesituation*, afgiver hjemmel for overførsel af arbejdstagerne og skyldforhold, der er stiftet ved en arbejdskontrakt eller et arbejdsforhold, fra overdrageren til den nye ejer.
— in respect of undertakings declared to be 'in a situation of economic crisis', do not provide for the transfer, from the transferor to the transferee, of employees and debts arising from a contract of employment or employment relationship, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Council Directive 77/187/EEC of 14 February 1977, in particular Articles 3 and 4 thereof.
Uden formelt at rejse en formalitetsindsigelse i medfør af procesreglementets artikel 91 har den italienske regering principalt gjort gældende, at søgsmålet må afvises.
Without formally raising a preliminary issue under Article 91 of the Rules of Procedure, the Italian Government submits principally that the action is inadmissible.
Den har anført, at direktiv 77/187 efter åbningsskrivelsens fremsendelse, men før fremsættelsen af den begrundede udtalelse, er blevet væsentligt ændret ved direktiv 98/50, bl.a. for så vidt angår anvendelsen af artikel 3 og 4 ved overdragelser, der finder sted i forbindelse med konkurs- og insolvensprocedurer og procedurer med henblik på sanering af kriseramte virksomheder.
It claims that, after the letter of formal notice but prior to notification of the reasoned opinion, Directive 77/187 was substantially amended by Directive 98/50, particularly as regards the application of Articles 3 and 4 in the context of transfers taking place during liquidation or insolvency proceedings or rescues of undertakings in difficulty.