natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har ansvaret for at forhandle om internationale aftaler på grundlag af en bemyndigelse og direktiver vedtaget af Rådet, og Rådet indgår disse aftaler efter høring af eller samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet.
The Commission is responsible for negotiating international agreements, on the basis of an authorisation and directive agreed by the Council, and the Council concludes them, after consulting or receiving the assent of the European Parliament.
Internationale aftaler omfatter ofte nogle bestemmelser, der falder inden for, og nogle, der falder uden for Fællesskabets kompetence ("blandede" aftaler). De undertegnes af Fællesskabet og medlemsstaterne i fællesskab, og de er forud for indgåelsen underlagt nationale ratifikationsprocedurer for så vidt angår de bestemmelser, der hører under medlemsstaternes kompetence.
International agreements frequently include some provisions falling inside, and some outside, the competence of the Community ("mixed" agreements).
Dette betyder, at der kræves fælles overenskomst mellem medlemsstaterne, selv for bestemmelser, der er omfattet af Fællesskabets kompetence og godkendt med kvalificeret flertal; hvis en medlemsstat undlader at ratificere de bestemmelser, der hører under dens kompetence, betyder det, at hele aftalen, herunder de bestemmelser, der hører under Fællesskabets kompetence, ikke kan træde i kraft.
This means that common accord of the Member States is required even for provisions covered by Community competence and approved by qualifiedmajority voting: failure by one Member State to ratify the provisions falling within its competence means that the entire agreement, including the provisions falling inside Community competence, cannot enter into force.
Interimsaftaler kan benyttes til at gennemføre fællesskabsaspekterne af disse aftaler på midlertidig basis.
Interim agreements can be used to implement the Community aspects of these agreements on a provisional basis.
Til drøftelse: kan man forbedre sammenhængen mellem de eksterne aspekter af Fællesskabets politikker (f.eks. miljø, landbrug) og andre eksterne politikker gennem strukturændringer inden for a) Kommissionen og/eller b) Rådet?
For discussion: could one improve coherence between the external aspects of Community policies (e.g. environment, agriculture) and other external policies by structural changes within (a) the Commission and/or (b) the Council?
Kan man forenkle procedurerne for blandede aftaler?
Could one simplify procedures for mixed agreements?
Målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik som fastlagt i traktaten omfatter beskyttelse af Unionens fælles værdier, interesser og integritet, styrkelse af fred og sikkerhed både inden for EU og internationalt; samt fremme af det internationale samarbejde, demokratiet, retsstatsprincippet og menneskerettighederne (afsnit V i TEU).
The objectives of the common foreign and security policy, as defined in the Treaty, include the safeguarding of the Union's common values, its interests and integrity, the strengthening of peace and security both within the Union and on the international stage; and the promotion of international cooperation, democracy, the rule of law and human rights (TEU, title V).
Medlemsstaterne er ved traktaten forpligtet til at støtte EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik aktivt og uforbeholdent, til at styrke deres gensidige politiske solidaritet og til at afstå fra enhver handling, som strider imod Unionens interesser, eller som kan skade dens effektivitet internationalt.
Member States are bound by the Treaty to support the Union's CFSP actively and without reserve, to enhance mutual political solidarity and to abstain from any action that runs against the interests of the Union or that undermines its efficiency on the international scene.
Til at udforme og implementere denne fælles politik blev der indført instrumenter som "fælles aktion" og "fælles holdning" i tillæg til de eksisterende mekanismer til koordinering og konsultation.
In order to formulate and implement this common policy, instruments such as the "common action" and the "common position" were created, in addition to the existing mechanisms for coordination and consultation.
Amsterdamtraktaten styrkede FUSP yderligere ved at oprette stillingen som højtstående repræsentant, ved mere eksplicit at definere EU's kompetence i forbindelse med krisestyring og ved at indføre instrumentet "fælles strategi", der dækker både fællesskabs- og FUSP-dimensionerne, og som udvider muligheden for anvendelse af kvalificeret flertal.
The Treaty of Amsterdam further reinforced the CFSP by creating the post of High Representative; defining more explicitly the Union's competence in crisis management; and adding the instrument of the "common strategy", which covers both Community and CFSP dimensions and extends the possibility of voting by qualified majority.
På de udenrigs- og sikkerhedspolitiske områder er der ingen grænser for den potentielle rækkevidde og intensitet, en fælles politik kan have.
Within the fields of foreign affairs and security there are no limits on the potential scope and intensity of a common policy.
Beslutningen om, hvorvidt og hvor langt de eksisterende muligheder i traktaten skal anvendes, afhænger udelukkende af den politiske vilje hos de forskellige berørte aktører.
The decision whether and how far to use the existing options provided for in the Treaty depends entirely on the political will of the different actors involved.
Der er med andre ord ingen hindringer, der stammer fra kompetenceafgrænsningen mellem EU og medlemsstaterne.
In other words, there are no impediments deriving from the delimitation of competence between the Union and Member States.
(Den eneste begrænsning af EU's indsats er af en anden art: kompetencedelingen med EF skal respekteres (artikel 47 i TEU).)
(The only constraint on Union action is of a different kind: the division of competences with the EC must be respected (Article 47 TEU).)
De instrumenter, der anvendes i FUSP, er væsensforskellige fra dem, der anvendes på fællesskabsområdet.
The instruments used in CFSP are of a different nature to those used in the Community area.
Ikke alle aktiviteter under FUSP er et resultat af juridisk bindende retsakter.
Not all activities under CFSP are the result of legally binding acts.
Rent faktisk er drivkraften i FUSP medlemsstaternes politiske vilje til at koordinere deres holdninger og nå frem til et fælles synspunkt, således at de bliver i stand til kollektivt at udøve større indflydelse i international sammenhæng.
In fact, the driving force of CFSP is the political will of Member States to coordinate their positions and to reach a common view in order to be able collectively to exercise more influence on the international stage.
Dette er grunden til, at medlemsstaterne i traktaten har indvilget i at styrke det systematiske samarbejde i udenrigsanliggender (uden at der dog er tale om en forpligtelse til at nå frem til en fælles indstilling).
It is for this reason that Member States agreed in the Treaty to strengthen systematic cooperation on foreign affairs issues (without however any obligation to reach an agreed position).
Når man er nået frem til en fælles indstilling, kan den iværksættes ved hjælp af en FUSP-retsakt, selv om dette ikke altid er nødvendigt.
Once an agreed position has been reached, it can be put into effect through a legal CFSP act, although this is not always necessary.
Retsakter: fælles strategier, fælles aktioner, fælles holdninger og afgørelser
Legal acts: common strategies, joint actions, common positions and decisions
Retsakter kræver, at enten Det Europæiske Råd eller Rådet træffer formel afgørelse.
Legal acts require a formal decision by either the European Council or the Council.
Det Europæiske Råd træffer med enstemmighed afgørelse om fælles strategier med hensyn til lande/regioner eller spørgsmål, hvor medlemsstaterne har vigtige fælles interesser; fælles strategier dækker både fællesskabs- og FUSP-aspekter.
Common strategies are decided by the European Council, on the basis of unanimity, with respect to those countries/regions or themes where Member States share a strong common interest, and cover both Community and CFSP aspects.
Når en fælles strategi er vedtaget, kan Rådet med kvalificeret flertal træffe afgørelse om foranstaltninger til opfølgning heraf.
Once a common strategy has been adopted, the Council can take decisions on follow-up measures on the basis of QMV.
Der er indtil nu vedtaget tre fælles strategier: Rusland, Ukraine og Middelhavsområdet.
Three common strategies have so far been agreed: Russia, Ukraine and the Mediterranean region.
Fælles aktioner anvendes i tilfælde, hvor der skønnes at være behov for operationel aktion fra Unionens side.
Joint actions are used in cases where operational activity by the Union is considered necessary.
De vedtages med enstemmighed (undtagen som led i en fælles strategi) og er bindende for medlemsstaterne.
They are decided upon by unanimity (except in the framework of a common strategy) and are binding on Member States.
Rådet kan også vedtage fælles holdninger vedrørende internationale, regionale eller tematiske spørgsmål. De kræver
The Council can also adopt common positions
enstemmighed, undtagen som led i en allerede eksisterende fælles strategi.
They require unanimity, except in the framework of an existing common strategy.
Medlemsstaterne er forpligtet til at bringe deres nationale politikker i overensstemmelse med en fælles holdning og til at forsvare den, herunder inden for rammerne af internationale organisationer.
Member States are obliged to bring their national policies in line with a common position, and to defend it, including in the framework of international organisations.
Rådet vedtager afgørelser især for at udvide eller ændre eksisterende fælles holdninger eller fælles aktioner. Medlemsstater, der hverken ønsker at tilslutte sig eller blokere for konsensus, kan benytte deres ret til konstruktiv afståelse (artikel 23).
The Council adopts decisions mainly to extend or modify existing common positions or joint actions.
Systematisk samarbejde: koordinering, konsultation og information
Systematic cooperation: coordination, consultation and information
Ifølge traktaten skal medlemsstaterne samordne deres holdninger i internationale organisationer og på internationale konferencer.
The Treaty stipulates that Member States coordinate their positions in international organisations and during international conferences.
Denne koordinering fører i mange tilfælde til en fælles EU-tilgang.
Such coordination in many cases results in a common EU approach.
Koordinering og konsultation finder også sted i tredjelande gennem medlemsstaternes diplomatiske repræsentationer og Kommissionens delegationer.
Coordination and consultation also take place in third countries, through the diplomatic representation of Member States, and the delegations of the Commission.
Regelmæssige møder giver mulighed for udveksling af oplysninger og udarbejdelse af fælles analyser af politiske spørgsmål, som efterfølgende kan blive udgangspunkt for drøftelser i Rådet.
Regular meetings allow for exchange of information and the preparation of joint analyses of political issues, which can subsequently serve as an input to the discussions in the Council.
Det net for krypterede meddelelser (COREU), der binder medlemsstaterne, Kommissionen og Generalsekretariatet sammen, er en vigtig kanal til udveksling af information og analyse og til forberedelse af FUSP-afgørelser og -erklæringer.
The network of cypher messages (COREU) that links Member States, the Commission and the Secretariat General is an important channel for the exchange of information and analysis, and the preparation of CFSP decisions and declarations.
Særlige repræsentanter, politisk dialog, erklæringer og demarcher
Special representatives, political dialogue, declarations and demarches
Rådets praksis med at udpege særlige repræsentanter blev formaliseret i Amsterdamtraktaten (artikel 18, stk. 5).
The Council's practice of appointing special representatives was formalised under the Treaty of Amsterdam (Article 18.5).
EU har i øjeblikket særlige repræsentanter, der er aktive på stedet, i De Store Søers Område, for fredsprocessen i Mellemøsten, for stabilitetspagten for Sydøsteuropa, i Afghanistan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Bosnien-Hercegovina.
The Union currently has special representatives active on the ground in the Great Lakes region, the Middle East Peace Process, the Stability Pact for South-Eastern Europe, Afghanistan, FYROM and Bosnia-Herzegovina.
EU indgår i politisk dialog med over 50 lande og 10 internationale organisationer.
The EU engages in political dialogue with more than 50 countries and 10 international organisations.
Næsten 300 møder, der spænder fra topmøder til ekspertmøder, finder sted hvert år.
Nearly 300 meetings, ranging from Summits to expert level meetings, take place annually.
EU er repræsenteret af formandskabet, bistået af den højtstående repræsentant, eller af trojkaen (hvilket er tilfældet for de fleste møder i forbindelse med politisk dialog) eller af den højtstående repræsentant alene.
The Union is represented by the Presidency, assisted by the High Representative, or by the Troika (which is the case for most political dialogue meetings) or by the High Representative alone.
Erklæringer (ikke nævnt i afsnit V i traktaten) anvendes i vid udstrækning til at gøre EU's syn på den internationale udvikling kendt: over 100 erklæringer offentliggøres hvert år.
Declarations (not mentioned in Chapter V of the Treaty) are widely used to make the Union's view on international developments known: more than 100 declarations are published each year.
Demarcher anvendes i tilfælde, hvor EU ønsker at udtrykke sine synspunkter direkte til de implicerede og opfordre til handling: de er ofte af fortrolig art, men de kan gøres offentligt tilgængelige, hvis det er relevant.
Demarches are used in cases where the Union wishes to express its views directly to those concerned, and ask for action: they are often of a confidential nature, but can be made public if appropriate.
Indgåelse af internationale aftaler
Conclusion of international agreements
Formandskabet forhandler på grundlag af et mandat fra Rådet (afgivet med enstemmighed).
The Presidency negotiates on the basis of a mandate given by the Council (on the basis of unanimity).
Når sådanne aftaler er indgået, er de i princippet bindende for samtlige medlemsstater.
Such agreements, once concluded, are in principle binding on all Member States.
FUSP-budgettet, der er en del af Fællesskabernes almindelige budget (kapitel B8) blev fastlagt for at finansiere operative aktiviteter (FUSP's administrationsudgifter afholdes over EF-budgettet for den institution, sådanne udgifter hører under).
The CFSP budget, part of the general budget of the Communities (Chapter B8), was established to finance operational activities (CFSP administrative expenditure is charged to the EC budget for the institution to which such expenditure falls).
Kommissionen er ansvarlig for den økonomiske forvaltning af FUSP-udgifterne på EF-budgettet. FUSP-budgettet ligger gennemsnitligt på omkring 30–40 mio. EUR om året (under 1% af det samlede budget til eksterne forbindelser) og viser sig jævnligt at være utilstrækkeligt til at finansiere og gennemføre udenrigspolitiske afgørelser.
Financial management of CFSP expenditure coming under the EC budget is the responsibility of the Commission.The CFSP budget is on average some 30-40 million Euro per year (less than 1% of the total external relations budget), and regularly proves insufficient to finance and implement foreign policy decisions.
Principielt kan der så overføres midler fra en anden (fællesskabs) budgetpost, men denne mulighed, der er besværlig og institutionelt følsom, er kun blevet anvendt én gang.
In principle funds can then be transferred from a different (Community) budget line, but this possibility, cumbersome and institutionally sensitive, has
områder, hvor der er en stærk udenrigspolitisk dimension (og implikationer), og hvor Fællesskabet har erhvervet og udøvet kompetence.
Financing decisions are particularly complex in areas where there is a strong foreign policy dimension (and implications) and where the Community has acquired and exercised competences.
FUSP indgår i den fælles institutionelle ramme.
The CFSP is part of the single institutional framework.
Dette betyder, at de samme institutioner betjener såvel Fællesskabet som FUSP.
This means that the same institutions serve both the Community and the CFSP.
På FUSP-området udføres politikken imidlertid i vid udstrækning af medlemsstaterne, og Rådet, medlemsstaterne, Kommissionen og Europa-Parlamentet indtager forskellige roller i de to tilfælde.
But on CFSP the execution of policy is largely by the Member States, and the respective roles of the Council, the Member States, the Commission and the European Parliament differ in the two cases.
Det Europæiske Råd fastsætter principper og generelle retningslinjer, herunder også på forsvars- og sikkerhedsområdet.
The European Council decides principles and general orientations, including those related to defence and security.
Det træffer ligeledes med enstemmighed afgørelse om fælles strategier foreslået af Rådet.
It also decides, by unanimity, on common strategies proposed by the Council.
Rådet (i sammensætningen almindelige anliggender) består af udenrigsministrene, den højtstående repræsentant og kommissæren for eksterne forbindelser, der samles for at drøfte FUSP-spørgsmål og påse, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv (artikel 13 i TEU).
The Council (in GAC formation), brings together Ministers of Foreign Affairs, the High Representative and the Commissioner for External Relations to discuss CFSP issues and ensure the unity, coherence and efficiency of the Union's external action (art. 13 TUE).
Det udarbejder fælles politikker på grundlag af Det Europæiske Råds retningslinjer, hovedlinjer og fælles strategier og vedtager med dette for øje fælles aktioner, fælles holdninger, afgørelser, konklusioner, erklæringer osv.
It develops common policies on the basis of the European Council's guidelines, orientations and common strategies; and to that end adopts joint actions, common positions, decisions, conclusions, declarations etc.
At FUSP i de senere år er blevet mere effektiv skyldes for en stor del, at den højtstående repræsentant siden oktober 1999 har spillet en afgørende rolle ved at bistå Rådet med at udforme og tage udenrigspolitiske initiativer.
The greater effectiveness of the CFSP in recent years owes much to the pivotal part played, since October 1999, by the High Representative in assisting the Council in formulating and undertaking foreign policy initiatives.
Han kan også af Rådet eller Det Europæiske Råd bemyndiges til at handle på Unionens vegne som på Balkan og i Mellemøsten.
He can also be mandated, by the Council or the European Council, to act on behalf of the Union, as in the Balkans and the Middle East.
Han tildeles i traktaten (artikel 18 og 26) et særligt ansvar ved at kunne repræsentere Unionen, når der holdes møder med tredjelande vedrørende politisk dialog.
The Treaty (art.18 and 26) grants him special responsibilities in representing the Union in political dialogue meetings with third parties.
Han bistås af en enhed for politisk planlægning og hurtig varsling, der er oprettet på grundlag af en erklæring knyttet til Amsterdamtraktaten.
He is assisted by a policy planning and early warning unit, established on the basis of a declaration annexed to the Treaty of Amsterdam.
Hans aktive rolle i "brændpunktsdiplomati", f.eks. på Balkan og i Mellemøsten, har nydt stor bevågenhed.
His active role in "hot spot" diplomacy, e.g. in the Balkans and the Middle East, has been widely noted.
Den medlemsstat, der varetager det halvårlige formandskab for Rådet, spiller en væsentlig rolle ved at forelægge initiativer, identificere de områder, hvor der er fælles forståelse, og sikre implementering af afgørelser.
The Member State holding the six monthly Council Presidency plays an important role in presenting initiatives, identifying common ground and ensuring implementation of decisions.
Formandskabet repræsenterer Unionen ved dialogmøder med tredjelande og forelægger Unionens holdning i multilaterale fora som FN, Europarådet og OSCE.
The Presidency represents the Union in dialogue meetings with third countries and presents the Union's position in multilateral fora, such as the UN, the Council of Europe or the OSCE.
Kommissionen er fuldt ud tilknyttet arbejdet og har som medlemsstaterne ret til at forelægge spørgsmål vedrørende FUSP og fremsætte forslag for Rådet (artikel 27 og 22 i TEU).
The Commission is fully associated and shares with Member States the right to raise questions related to CFSP and to submit proposals to the Council (Article 27 and 22, TEU).
Den er også tilknyttet opgaven med at repræsentere Unionen, en opgave, der primært overdrages til formandskabet, som bistås af den højtstående repræsentant (artikel 18 i TEU).
It is also associated in representing the Union, a task which is primarily conferred on the Presidency assisted by the High Representative (Article 18 TEU).
Kommissionens delegationer i tredjelande er også tilknyttet FUSP-aktiviteter.
The delegations of the Commission in third countries are also associated with CFSP activities.
Formandskabet og Kommissionen underretter regelmæssigt Europa-Parlamentet om forhold vedrørende FUSP (artikel 21 i TEU).
The Presidency and the Commission regularly inform the European Parliament on CFSP-related matters (Article 21 TUE).
Den højtstående repræsentant taler ligeledes regelmæssigt til Europa-Parlamentet.
The High Representative also addresses the European Parliament on a regular basis.
Det fastsættes også i traktaten (artikel 21), at formandskabet hører Europa-Parlamentet, og at der tages hensyn til dets synspunkter.
The Treaty (Article 21) also stipulates that the Presidency consult the Parliament and that its views be taken into account.
Domstolen spiller ingen rolle i FUSP-spørgsmål, bortset fra spørgsmål vedrørende kompetenceafgrænsningen mellem Fællesskabet og Unionen.
The Court of Justice has no role in CFSP matters, except regarding the delimitation of competences between the Community and the Union.
Til drøftelse: Hvordan kan man maksimere den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiks øgede effektivitet, som er en følge af udnævnelsen af den højtstående repræsentant?
For discussion: how could one maximise the improvements in the effectiveness of the CFSP resulting from the appointment of the High Representative?
Bør hans rolle styrkes; i så fald, hvordan (f.eks. ved at
Should his role be reinforced; if so, how
tildele ham forslagsbeføjelse)?
(for example, by giving him power of proposal)?
Hvordan kan man bedst forbedre sammenhængen mellem FUSP og specifikke eksterne politikker?
How could one best improve coherence between the CFSP and specific external policies?
Kan man forenkle FUSP-instrumenterne, navnlig ved at åbne mulighed for i højere grad at anvende det fælles strategiinstrument med de strømlinede procedurer for beslutningstagning, det medfører?
Could one simplify the instruments of the CFSP, in particular by enabling more use of the common strategy instrument, with the streamlined decisiontaking procedures which it unlocks?
Hvordan kan man bedst anvende medlemsstaternes diplomatiske styrke, såvel den analytiske som den repræsentationsmæssige?
How can one best use the diplomatic strengths, analytical and representational, of the Member States?
Kan der udtænkes mere effektive midler til og procedurer for finansieringen af FUSP?
Could more effective means of, and procedures for, financing the CFSP be devised?
Sikkerhedsspørgsmål har været betragtet som en del af FUSP, siden den blev undfanget i traktaten om den Europæiske Union.
Security issues have been considered to be part of CFSP since its inception under the Treaty on European Union.
I Amsterdamtraktaten blev der imidlertid fastsat et mere præcist traktatgrundlag for sikkerhedsspørgsmål.
However the Treaty of Amsterdam included a more explicit Treaty base for security issues.