natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98 skal ansøgninger om udbetaling af eksportrestitution være ledsaget af bevis for, at bestemmelserne i denne forordnings artikel 1 er overholdt, hvilket bevis føres ved hjælp af fremlæggelse af kontroleksemplar T 5 og af den af kontrolfirmaet udfærdigede rapport, ledsaget af en dyrlægeattest.
Under Article 5(2) of Regulation No 615/98, applications for the payment of export refunds must be supplemented by proof that Article 1 of that regulation has been complied with, such proof to be furnished by the production of the control copy T 5 and the report drawn up by a control agency, together with the veterinary certificate.
Artikel 3, stk. 1, i direktiv 91/628 bestemmer, at medlemsstaterne drager omsorg for, at køretiden og hvileperioderne samt fodrings- og vandingshyppigheden er i overensstemmelse med dem, der er fastsat i kapitel VII i bilaget til direktivet.
Article 3(1) of Directive 91/628 provides that the Member States are to ensure that travelling times and rest periods as well as feeding and watering intervals comply with those laid down in Chapter VII of the Annex to the directive.
Ved vejtransport af levende kvæg kræves der i henhold til nr. 48, punkt 4, litra d), i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628 en hvileperiode på mindst en time efter 14 timers transport.
In the case of transport by road of live bovine animals, point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628 requires a sufficient rest period of at least one hour to be given after 14 hours of travel.
Efter denne hvileperiode kan dyrene transporteres i endnu 14 timer.
After that rest period, the animals may be transported for a further 14 hours.
Den maksimale transporttid er således fastsat til 29 timer.
The maximum transport time is therefore set at 29 hours.
I nr. 48, punkt 8, er det imidlertid fastsat, at forsendelsestiden af hensyn til dyrene kan forlænges med to timer, navnlig hvis bestemmelsesstedet ligger i nærheden.
However, point 48(8) provides that, in the interests of the animals, the journey time may be extended by two hours, taking account in particular of the proximity of the place of destination.
I henhold til nr. 48, punkt 5, i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628 skal dyrene have en hvileperiode på mindst 24 timer efter den fastsatte forsendelsestid.
In accordance with point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628, the animals must be rested for a period of at least 24 hours after the journey time laid down.
Tvisterne i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
The disputes in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
I den første af sagerne i hovedsagen havde Viamex anmeldt til Hauptzollamt Kiel, at 35 stk. levende kvæg skulle eksporteres til Libanon.
In the first case in the main proceedings, Viamex submitted a declaration to the Hauptzollamt Kiel covering the export of 35 live bovine animals to Lebanon. By
2001 afslog Hauptzollamt på grundlag af bl.a. artikel 1 og artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 den af Viamex indgivne ansøgning om eksportrestitution med den begrundelse, at en gennemgang af den transportplan, som dette selskab havde fremlagt, havde godtgjort, at den i nr. 48, punkt 5, i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628 fastsatte hvileperiode på 24 timer ikke var blevet iagttaget.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK notice of 1 February 2001, on the basis in particular of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98, the Hauptzollamt rejected Viamex’s application for an export refund on the ground that examination of the route plan submitted by that company showed that the 24-hour rest period required under point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Directive 61/628 had not been complied with.
Viamex har imidlertid gjort gældende, at tilsidesættelsen af denne bestemmelse var en følge af den omstændighed, at embedsdyrlægen havde truffet bestemmelse om genoptagelse af transporten inden udløbet af hvileperioden på 24 timer.
However, Viamex claimed that the failure to comply with that provision was due to the fact that the official veterinarian had instructed it to resume the journey before the 24-hour rest period had been observed.
Hauptzollamt er uanset denne omstændighed af den opfattelse, at Viamex burde have orienteret sig om de i direktiv 91/628 fastsatte hviletider.
The Hauptzollamt took the view that, notwithstanding that fact, Viamex should have been aware of the rest periods required under Directive 91/628.
Viamex har endvidere på grund af en skadesrapport i forbindelse med en ulykke og en lastbilkontrol ikke overholdt den maksimale transporttid under transportens anden del, således som den er fastsat i nr. 48, punkt 4, litra d), i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628.
Moreover, as a result of stops to record the details of an accident and for a heavy goods vehicle roadside check, Viamex failed to observe the maximum period for the second leg of the journey laid down in point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628.
I den anden sag i hovedsagen havde ZVK anmeldt til Hauptzollamt Bamberg, at 32 stk. levende kvæg skulle eksporteres til Egypten, og ansøgte i denne forbindelse om forskudsbetaling af en eksportrestitution på forventet efterbevilling af Hauptzoll-amt.
In the second case in the main proceedings, ZVK submitted a declaration to the Hauptzollamt Bamberg covering the export of 32 live bovine animals to Egypt and applied for an export refund in that respect by way of advance payment, which the Hauptzollamt granted to it.
Ved ændringsafgørelse af 1. september 2003 vedtog Hauptzollamt imidlertid at kræve tilbagebetaling af denne restitution med tillæg af 10%, bl.a. fordi dyrene i strid med bestemmelserne i direktiv 91/628 var blevet transporteret i mere end 14 timer.
However, by amendment notice of 1 September 2003, the Hauptzollamt decided to seek repayment of that refund, increased by 10%, on the ground in particular that the animals had travelled for more than 14 hours in breach of Directive 91/628.
Transportens anden del havde i virkeligheden varet 15 timer og 45 minutter.
The second leg of the journey had in fact lasted 15 hours and 45 minutes.
Overskridelsen af den maksimale varighed af transportens anden del havde i øvrigt til følge, at ZVK havde tilsidesat den i nr. 48, punkt 5, i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628 fastsatte bestemmelse, hvorefter dyrene efter en maksimal transporttid på 29 timer skal læsses af, fodres og vandes samt have en hvileperiode på mindst 24 timer.
The fact that the second leg of the journey overran also has the result that ZVK breached the rule in point 48(5) of Chapter VII of the Annex to Direct ive 91/628, according to which, after a maximum journey time of 29 hours, animals must be unloaded, fed and watered and be rested for at least 24 hours.
Viamex og ZVK fik ikke medhold i de klager, de indgav over Hauptzollamts afgørelser af henholdsvis 1. februar 2001 og 1. september 2003, og disse selskaber vedtog derfor at indbringe sagen for Finanzgericht Hamburg, der, idet den er af den opfattelse, at afgørelsen af de to sager, der verserer for den, afhænger af fortolkningen af
Since the objections made by Viamex and ZVK to the notices of the Hauptzollamt of 1 February 2001 and 1 September 2003 respectively were not upheld, those companies decided to appeal before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg, which, considering that the outcome of the two cases before it depends on the interpreta-
»1) Kan artikel 1 i […] forordning nr. 615/98 gyldigt bestemme, at der kun udbetales eksportrestitution, hvis bestemmelserne i […] direktiv 91/628 […] overholdes?
‘(1) Is Article 1 of Regulation … No 615/98 valid inasmuch as it links the grant of an export refund to compliance with Directive 91/628 …?
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er bestemmelsen i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, hvorefter der ikke udbetales eksportrestitution for dyr, for hvis vedkommende myndighederne på grundlag af andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af artikel 1 i forordning nr. 615/98 finder, at [direktiv 91/628] ikke er blevet overholdt, forenelig med proportionalitetsprincippet?«
(2) If the first question should be answered in the affirmative: Is Article 5(3) of Regulation No 615/98, according to which export refunds are not to be paid for animals for which the competent authority considers, in the light of all elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of Regulation No 615/98, that Directive [91/628] was not complied with, compatible with the principle of proportionality?’
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 17. februar 2006 er sagerne C-37/06 og C-58/06 blevet forenet med henblik på den skriftlige og mundtlige forhandling samt dommen.
By order of the President of the Court of Justice of 17 February 2006, Cases C-37/06 and C-58/06 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
Om de præjudicielle spørgsmål
The questions referred for a preliminary ruling
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 1 i forordning nr. 615/98 er gyldig, for så vidt som den betinger udbetaling
By its first question, the Finanzgericht Hamburg asks in essence whether Article 1 of Regulation No 615/98 is valid inasmuch as it makes payment of export refunds for live
VIAMEX AGRAR HANDEL OG ZVK af eksportrestitution for levende dyr af overholdelse af direktiv 91/628.
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK animals subject to compliance with Directive 91/628.
Den forelæggende ret er nærmere bestemt i tvivl om, hvorvidt der foreligger en forbindelse mellem eksportrestitutionsordningen, der er omfattet af den fælles landbrugspolitik, og den del af fællesskabsretten, der vedrører dyrebeskyttelse.
In particular, the Finanzgericht Hamburg entertains doubts as to whether there is a link between the rules on export refunds, which fall within the common agricultural policy, and Community animalwelfare legislation.
I artikel 1 i forordning nr. 615/98 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen for eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport er det fastsat, at der med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 9, andet afsnit, i forordning nr. 805/68 kun udbetales eksportrestitution for levende hornkvæg henhørende under pos. 0102 i den kombinerede nomenklatur, hvis bestemmelserne i direktiv 91/628 overholdes.
Article 1 of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport provides that, for the application of the second subparagraph of Article 13(9) of Regulation No 805/68, the payment of export refunds for live bovine animals falling within heading 0102 of the Combined Nomenclature is to be subject to compliance with, inter alia, Directive 91/628.
Det bemærkes for det første, således som generaladvokaten har anført i punkt 28-33 i forslaget til afgørelse, at den henvisning, der i artikel 1 i forordning nr. 615/98 er foretaget til direktiv 91/628, og som udgør en forbindelse mellem ordningen med eksportrestitutioner og dyrebeskyttelse under transport, er en følge af det valg, som Rådet for Den Europæiske Union har foretaget i grundforordning nr. 805/68, hvortil Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har begrænset sig til at præcisere gennemførelsesbestemmelserne i forordning nr. 615/98.
As the Advocate General observed at points 28 to 33 of his Opinion, it must be borne in mind, first, that the reference which is made by Article 1 of Regulation No 615/98 to Directive 91/628 and which links the rules on export refunds with the protection of animals during transport is a result of a choice made by the Council of the European Union in Regulation No 805/68, for which the Commission of the European Communities simply laid down the detailed implementing rules in Regulation No 615/98.
Artikel 1 i forordning nr. 615/98 har til formål at gennemføre artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 805/68, hvorefter ydelse af restitutionen ved udførsel af levende dyr er betinget af, at fællesskabsbestemmelserne vedrørende dyrevelfærd overholdes, herunder navnlig bestemmelserne vedrørende beskyttelse af dyr under transport.
The purpose of Article 1 of Regulation No 615/98 is to implement Article 13(9) of Regulation No 805/68, according to which the payment of export refunds for live animals is subject to compliance with provisions laid down in Community legislation concerning animal welfare and, in particular, the protection of animals during transport.
Nævnte artikel 13, stk. 9, er blevet indført for at standse den praksis, hvorefter der ikke altid blev taget hensyn til dyrenes velfærd i forbindelse med deres transport.
Article 13(9) was introduced in order to provide a remedy for practice in which account was not always taken of animal welfare during transport.
Det fremgår af to betragtninger til forordning nr. 2634/97, hvorved andet afsnit blev indsat i artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 805/68, at erfaringen i forbindelse med iværksættelsen af direktiv 91/628 har vist, at levende dyrs velfærd ikke altid sikres i tilfælde af eksport af dyr, og at det derfor af praktiske grunde var nødvendigt at betro Kommissionen at fastsætte gennemførelsesbestemmelser for reglerne på dette område.
It is apparent from the two recitals in the preamble to Regulation No 2634/97, which led to the insertion of the last subparagraph in Article 13(9) of Regulation No 805/68, that experience acquired in implementing Directive 91/628 had shown that the welfare of live animals was not always respected in animal exports and that it was necessary, for practical reasons, to entrust the Commission with the task of laying down detailed implementing rules for the application of the rules on this matter.
I femte betragtning til forordning nr. 615/98 er det i denne henseende anført, at der i tilfælde, hvor det på grundlag af et antal dyrs fysiske tilstand og/eller sundhedstilstand i en sending konstateres, at bestemmelserne om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt, bør træffes yderligere foranstaltninger, der virker præventive, og som anvendes ensartet.
The fifth recital in the preamble to Regulation No 615/98 states in this regard that, in cases where it is established on the basis of the physical condition and/or state of health of a certain number of the animals in a consignment that the provisions on the protection of animals during transport have not been complied with, further measures should be taken which will act as an adequate deterrent and which should be applied uniformly.
Det er i øvrigt tilsvarende betragtninger, der har ført fællesskabsinstitutionerne til at erstatte direktiv 91/628 med Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22. december 2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter og om ændring af direktiv 64/432/EØF og 93/119/EF og forordning (EF) nr. 1255/97 (EUT 2005 L 3, s. 1).
Similar considerations, moreover, led the Community institutions to replace Directive 91/628 by Council Regulation (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations and amending Directives 64/432/EEC and 93/119/EC and Regulation (EC) No 1255/97 (OJ 2005 L 3, p. 1).
Dette formåls betydning afspejles endvidere i erklæring nr. 24 om dyrebeskyttelse knyttet til traktaten om Den Europæiske Unions slutakt.
The importance of that objective is also reflected in Declaration No 24 on the protection of animals annexed to the Final Act of the Treaty on European Union.
Domstolen har endvidere gentagne gange konstateret, at medlemsstaterne har en interesse i dyresundhed og -beskyttelse (dom af 1.4.1982, forenede sager
Moreover, the Court has held on a number of occasions that the interests of the Community include the health and protection of animals (Joined Cases 141/81 to 143/81 Holdijk and Others [1982] ECR 1299, paragraph 13, and Case 131/86
141/81-143/81, Holdijk m.fl., Sml. s. 1299, præmis 13, og af 23.2.1988, sag 131/86, Det Forenede Kongerige mod Rådet, Sml. s. 905, præmis 17).
United Kingdom v Council [1988] ECR 905, paragraph 17).
Domstolen fastslog bl.a., at virkeliggørelsen af målsætningerne med den fælles landbrugspolitik ikke kan ske på en sådan måde, at almene hensyn som f.eks. beskyttelsen af dyrs sundhed og liv lades ude af betragtning, idet fællesskabsinstitutionerne ved udøvelsen af deres beføjelser skal inddrage disse hensyn, herunder navnlig som led i de fælles markedsordninger.
In particular, it held that efforts to achieve objectives of the common agricultural policy cannot disregard requirements relating to the public interest such as the protection of the health and life of animals, requirements which the Community institutions must take into account in exercising their powers, in particular in relation to common organisations of the markets.
Det følger heraf, at fællesskabslovgiver ved således at forbinde udbetaling af restitution ved eksport af levende kvæg til overholdelse af fællesskabsreglerne om dyrevelfærd har tilsigtet at sikre et berettiget formål af almen interesse, hvis forfølgelse ikke som sådan kan føre til en konstatering, hvorefter artikel 1 i forordning nr. 615/98 er ugyldig.
It follows that, by thus linking payment of export refunds for live bovine animals to compliance with Community animalwelfare legislation, the Community legislature seeks to uphold public-interest requirements and the pursuit of that objective cannot, of itself, lead to a finding that Article 1 of Regulation No 615/98 is invalid.
Den således foretagne henvisning har endvidere den fordel, at det sikres, at Fællesskabets budget ikke anvendes til at finansiere eksport, der foretages i strid med fællesskabsbestemmelserne om dyrevelfærd.
The link thus made also has the advantage of ensuring that the Community budget does not finance exports made in breach of Community provisions on animal welfare.
Den forelæggende ret bemærker imidlertid i det væsentlige, at forordning nr. 615/98 og direktiv 91/628 forfølger to formål af forskellig karakter, og at en forordning ikke således kan foretage en generel henvisning til direktiv, der i øvrigt er »beklageligt upræcist«.
However, the Finanzgericht Hamburg observes, in essence, that Regulation No 615/98 and Directive 91/628 pursue different objectives and that a regulation cannot thus refer in global terms to a directive which is, moreover, ‘regrettably vague’.
Det skal i denne henseende fremhæves, at den omstændighed alene, at udbetaling af restitutionen ved udførsel af levende kvæg i henhold til forordning nr. 615/98 er betinget af overholdelse af et vist antal betingelser, der er fastsat i et regelsæt, der forfølger selvstændige formål, ikke som sådan kan betragtes som en ugyldighedsgrund i forhold til nævnte forordning, eftersom de således forfulgte formål, således som Domstolen har konstateret i præmis 22-24 ovenfor, ikke blot er fuldt lovlige, men også udgør forpligtelser, der i henhold til fællesskabsretten til stadighed og konsekvent påhviler alle medlemsstater og institutioner ved udformningen og gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik.
It must be emphasised in this regard that the simple fact that payment of export refunds for live bovine animals is subject under Regulation No 615/98 to compliance with a number of conditions laid down in legislation pursuing objectives which are specific to that legislation cannot of itself be regarded as a ground of invalidity in relation to that regulation since, as was stated at paragraphs 22 to 24 above, objectives thus pursued are not only perfectly legitimate but also constitute obligations to which, under Community law, all the Member States and institutions are continuously and permanently subject in the formulation and implementation of the common agricultural policy.
Det kan imidlertid ikke principielt udelukkes, at bestemmelserne i et direktiv kan finde anvendelse på grundlag af en udtrykkelig henvisning hertil i en forordning, med forbehold for iagttagelse af almindelige retsprincipper og særligt retssikkerhedsprincippet.
However, it cannot be precluded, in principle, that the provisions of a directive may be applicable by means of an express reference in a regulation to its provisions, provided that general principles of law and, in particular, the principle of legal certainty, are observed.
Det bemærkes endvidere, at den generelle henvisning, der i forordning nr. 615/98 er foretaget til direktiv 91/628, har til formål at sikre overholdelse af relevante bestemmelser i nævnte direktiv på området for levende dyrs velfærd og navnlig beskyttelse af dyrene under transport ved anvendelse af artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 805/68.
Moreover, the purpose of the general reference made by Regulation No 615/98 to Directive 91/628 is to ensure, for the purposes of the implementation of Article 13(9) of Regulation No 805/68, compliance with the relevant provisions of that directive on the welfare of live animals and, in particular, the protection of animals during transport.
Den nævnte henvisning, der fastlægger betingelserne for ydelse af restitution, kan derfor ikke fortolkes således, at den dækker alle bestemmelser i direktiv 91/628 og navnlig dem, der ikke har forbindelse til direktivets hovedformål.
That reference, which lays down the conditions for the grant of refunds, cannot therefore be interpreted as covering all the provisions in Directive 91/628 and, in particular, those provisions which have no connection with the principle objective pursued by that directive.
Det kan følgelig ikke med rette fremføres, således som sagsøgeren i hovedsagen i sag C-58/06 gør gældende, at nævnte henvisning er i strid med retssikkerhedsprincippet, for så vidt som den dækker samtlige bestemmelser i direktiv 91/628.
Consequently, it cannot properly be held, as was submitted by the applicant in the main proceedings in Case C-58/06, that that reference is contrary to the principle of legal certainty in so far as it covers all the provisions of Directive 91/628.
Det følger heraf, at gennemgangen af det første spørgsmål intet har frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 1 i forordning nr. 615/98.
It is apparent from the foregoing arguments that consideration of the first question has disclosed nothing capable of casting doubt on the validity of Article 1 of Regulation No 615/98.
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 er forenelig med proportionalitetsprincippet, for så vidt som enhver tilsidesættelse af bestemmelserne i direktiv 91/628 ifølge denne bestemmelses ordlyd automatisk, og uafhængig af om det godtgøres, at der er sket krænkelse af dyrevelfærden, medfører den sanktion, at eksportrestitutionen fuldstændig fortabes.
By its second question, the Finanzgericht Hamburg asks, in essence, whether Article 5(3) of Regulation No 615/98 is compatible with the principle of proportionality inasmuch as, according to the wording of that provision, any infringement of a provision of Directive 91/628 is automatically, and irrespective of whether animal welfare is in fact adversely affected, penalised by the total forfeiture of the export refund.
Dette princip skal ligeledes iagttages af de kompetente nationale myndigheder inden for rammerne af anvendelsen af bestemmelserne i forordning nr. 615/98.
That principle must also be observed by the competent national authorities in the application of Regulation No 615/98.
Det bemærkes herefter, at fællesskabslovgiver under iagttagelse af proportionalitetsprincippet på området for den fælles landbrugspolitik har et vidt skøn, der modsvarer det politiske ansvar, som lovgiver tillægges ved artikel 34 EF til 37 EF.
Next, it should be borne in mind that, while being bound by the principle of proportionality, the Community legislature enjoys a wide discretionary power in matters concerning the common agricultural policy, corresponding to the political responsibilities given to it by Articles 34 EC to 37 EC.