natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det er i denne sammenhæng berettiget, at den nævnte klausul gælder i op til ti år som omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1984/83, hvis de finansielle og kommercielle fordele, der indrømmes af leverandøren, er så væsentlige, at det er højst usandsynligt, at tankstationsejeren uden disse fordele ville have fået adgang til markedet for formidlingstjenester i forbindelse med afsætning af brændstoffer.
Against that background, the duration not exceeding 10 years of that clause, referred to in Article 12(1)(c) of Regulation No 1984/83, is justified if the financial and commercial advantages conferred by the supplier are of a significance such that, in their absence, it is highly unlikely that the operator could have gained access to the market for the services of an intermediary entrusted with the marketing of fuel.
Det tilkommer den forelæggende ret at vurdere, om dette er tilfældet i hovedsagen, navnlig med hensyn til den faktiske varighed af den eksklusive købsklausul, parterne har aftalt som led i den omtvistede kontrakt, de investeringer, leverandøren og ejeren har foretaget, og afskrivningen af disse investeringer.
It is for the referring court to determine whether that is the situation in the case in the main proceedings, in the light, in particular, of the actual duration of the exclusive purchasing clause stipulated by the parties to the contract at issue, of the amount of the investments made by the supplier and the operator, and of their depreciation.
42 — Jf. analogt for så vidt angår fortolkningen af artikel 3, litra d), i forordning nr. 1984/83 Rettens dom af 8.6.1995, sag T-7/93, Langnese-Iglo mod Kommissionen, Sml. II, s. 1533, præmis 138.
42 — See, by analogy, as regards the interpretation of Article 3(d) of Regulation No 1984/83, Case T-7/93 Langnese­Iglo v Commission [1995] ECR II-1533, paragraph 138.
43 — Hvis den nationale ret på grundlag af den nationale lovgivning fastslår, at eksklusivklausulen er indgået for en periode af over ti år, kan det også være overflødigt at klarlægge omfanget af de økonomiske eller finansielle fordele, CEPSA har indrømmet.
43 — If, in the case in the main proceedings, the national court were to conclude, in the light of national law, that the exclusivity clause was concluded for a duration exceeding 10 years, the examination of the extent of the commercial or financial advantages conferred by CEPSA could ultimately prove irrelevant.
Det er i den forbindelse værd at lægge mærke til, at det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at den oprindelige kontrakt, der blev indgået for en periode af ti år, kan forlænges med fem år ad gangen ved udtrykkelig og skriftlig aftale med mindst seks måneders varsel.
In that regard, I observe with interest that it is apparent from the order for reference that the original contract concluded for a period of 10 years may be extended for successive periods each of five years by express agreement in writing on notice of at least six months.
Det er klart, at det påhviler den forelæggende ret at fastlægge omfanget af denne klausul i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning, men var -slingskravet virker ret mærkværdigt, især fordi det ikke fremgår klart af forelæggelsesafgørelsen og retsforhandlingerne for Domstolen, om det, der skal varsles, er hensigten om ikke at forlænge kontrakten (hvilket nødvendigvis indebærer, at kontrakten automatisk forlænges, hvis dette varsel ikke gives, dvs. at den forlænges stiltiende) eller hensigten om at forlænge den (hvilket indebærer, at den anden part i tilfælde af rettidig var -sling formentlig ikke kan modsætte sig, at kontrakten forlænges).
Although it is certainly for the referring court to determine the scope of that term under the relevant national law, the use of a period of notice is rather curious, particularly since it is not clear from the order for reference and from the proceedings before the Court whether that period of notice relates to the intention not to extend the contract (which necessarily implies that the contract must be extended in the absence of such notice and is therefore tacitly renewable) or to the intention to extend it (which implies that, if notice is properly given, the other party does not seem to be in a position to refuse the extension of the contract).
Hvis den forelæggende ret efter at have undersøgt den nævnte klausul konkluderer, at den forlænges stiltiende, vil eksklusivklausulen under alle omstændigheder hverken kunne omfattes af gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 1984/83 eller af gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 2790/1999, eftersom den må anses for at være indgået for et ubestemt tidsrum, jf. henholdsvis artikel
In any event, if, following its examination of the clause in question, the referring court were to conclude that this is a form of tacit renewal, the exclusivity clause could not be covered either by the block exemption provided for by Regulation No 1984/83 or by that provided for by Regulation No 2790/1999, since it would have to be deemed to have been concluded for an indefinite duration within
Antagelsen om, at der foreligger et kontraktforhold mellem to uafhængige virksomheder (distributionskontrakt)
The hypothesis of the contractual relationship between two independent undertakings (distribution contract)
Med det andet spørgsmål, litra c), in fine, synes den forelæggende ret desuden at tage højde for muligheden for, at aftalen, selv om den ikke kan omfattes af gruppefritagelsen i forordning nr. 1984/83 på grund af ejerens forpligtelse til at respektere den detailsalgspris, leverandøren har fastsat, igen kan opnå »gyldighed«, fordi leverandøren i november 2001 gav ejeren tilladelse til at nedsætte salgsprisen uden at påvirke leverandørens indtægter.
By its Question 2(c), at the end, the referring court appears, moreover, to contemplate the possibility that the agreement, despite the fact that it cannot qualify for a block exemption under Regulation No 1984/83 in view of the obligation on the operator to charge the retail price fixed by the supplier, could regain its ‘validity’ by virtue of the fact that the supplier authorised the operator, in November 2001, to lower the selling price without affecting the supplier’s receipts.
Hvis det antages, at der foreligger et kontraktforhold af typen »distributionskontrakt mellem to økonomisk uafhængige virksomheder«, som i princippet falder ind under gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 1984/83, mener jeg i lighed med Kommissionen, at anvendelsen af denne forordning og navnlig af betingelsen om aftalens varighed afhænger af, om den klausul, der forpligter ejeren af tankstationen til at sælge motorbrændstof til den pris, leverandøren har fastsat, er forenelig med traktatens artikel 85.
In the case of a contractual relationship of the type ‘distribution contract between two economically independent undertakings’, which could, in principle, qualify for application of the block exemption provided for by Regulation No 1984/83, it seems to me, along the lines of what the Commission has submitted, that the applicability of that regulation, in particular that of the condition relating to the duration of the agreement, depends on the compatibility with Article 85 of the Treaty of the clause relating to the obligation for the servicestation operator to sell the fuel at the price fixed by the supplier.
Jeg vil herved indledningsvis gøre opmærksom på, at det ikke er Domstolen, der skal fastlægge omfanget af en afgørelse, som leverandøren har truffet, og som påvirker kontraktklausulen om dennes fastsættelse af brændstoffernes detailsalgspris.
In that regard, it is important first of all to point out that it is not a matter for the Court to establish the scope of the supplier’s decision affecting the contractual clause relating to the fixing, by the latter, of the retail price of the fuels.
Dette spørgsmål henhører ikke under Domstolens kompetence i forbindelse med den præjudicielle sag, og jeg mener, hvilket Kommissionen også har anført i sit skriftlige indlæg, at det må afgøres efter national ret.
That question falls outside the jurisdiction of the Court in the context of a reference for a preliminary ruling and appears to me, as the Commission stated in its written observations, to be a matter for national law.
Hvis det antages, at en sådan beslutning fra brændstofleverandørens side betragtes som en »ensidig ændring« af prisklausulen i den pågældende kontrakt 45, og en sådan ændring er tilladt efter spansk ret, skal det undersøges, dels om denne ændring faktisk bevirker, at den konkurrencebegrænsning, der består i, at leverandøren fastsætter brændstoffernes detailsalgspris, fjernes, dels — såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende — om denne ændring
Assuming, therefore, that such a decision on the part of the fuel supplier is regarded as a ‘unilateral amendment’ to the contractual price clause 45 and that such an amendment is possible under Spanish domestic law, it would then be a question of ascertaining, on the one hand, whether that amendment actually has the effect of removing the restriction on competition which consists in the fixing, by the supplier, of the retail price of the fuels and, on the other, whether, if the answer to
Det vil jeg gerne knytte nogle principielle bemærkninger til.
I think it would be useful to make a few substantive observations in this connection.
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt CEPSA’s påståede ensidige ændring af kontraktens prisklausul bringer denne klausul i overensstemmelse med traktatens artikel 85, fremgår det af den beslutning, CEPSA traf i november 2001, sådan som den forelæggende ret har fremstillet den, at tankstationsejeren stilles mere frit, eftersom denne ikke længere synes at være tvunget til at anvende den detailsalgspris, leverandøren har fastsat, og dermed kan tildele sine kunder rabatter og fremme konkurrencen mellem de forskellige forhandleres mærker.
As regards the issue of whether the alleged unilateral amendment by CEPSA of the contractual price clause has the effect of bringing that clause into line with Article 85 of the Treaty, the content of CEPSA’s decision of November 2001, as set out by the referring court, appears to grant the operator greater freedom, since the latter no longer appears to be compelled to charge the retail price fixed by the supplier and could therefore grant discounts to its customers, thereby fostering inter-brand competition between distributors.
Selv om det i den situation, hvor en klausul, der forpligter en forhandler til at sælge et produkt til den pris, leverandøren har fastsat, ensidigt bringes i overensstemmelse med traktatens artikel 85, kunne være muligt, at denne klausul får tilbagevirkende gyldighed, hvilket jeg dog tvivler på 46, vil det alligevel være relevant at undersøge, om klausulen om eneleverance er forenelig med traktatens artikel 85, navnlig hvad angår eneleverancens varighed.
Nevertheless, even if the view were to be taken that unilaterally bringing a clause requiring a distributor to resell a product the price of which is fixed by the supplier into line with Article 85 of the Treaty could have the effect of retroactively rendering such a clause valid, something which I doubt, 46 that consequence would nevertheless not render superfluous an examination of the compatibility of the clause relating to the exclusivity of supply with Article 85 of the Treaty, in particular as regards the duration of such exclusivity.
Uanset om det kontraktforhold, der er tale om i hovedsagen, er et egentligt agenturforhold eller ej, skal det under alle omstændigheder afgøres, om eneleverandørklausulen er forenelig med traktatens artikel 85, hvilket er det spørgsmål, jeg har behandlet i punkt 6580 ovenfor, og en ensidig ændring af den yderligere begrænsning, der ligger i leverandørens fastsættelse af detailsalgsprisen, kan således ikke i sig selv medføre, at den oprindelige kontrakt bliver gyldig.
Irrespective of whether or not the contractual relationship at issue in the main proceedings is a genuine agency relationship, the question of the compatibility of the exclusive supply clause with Article 85 of the Treaty would arise in any event and in terms, at the very least, similar to those set out in points 65 to 80 of this Opinion and, consequently, the unilateral amendment of the additional restriction relating to the fixing of the retail price by the supplier could not, ipso facto, result in the validity of the original contract.
Hvis det anses for berettiget, at den i hovedsagen omhandlede eneleverandørklausul gjaldt i op til ti år, bør den forelæggende ret besvare spørgsmålene i punkt 86 i dette forslag til afgørelse i lyset af de faktiske og retlige omstændigheder i hovedsagen.
That being the case, if the duration, not exceeding 10 years, of the exclusive supply obligation is regarded as justified in the case in the main proceedings, the referring court would be required, in the light of the matters
46 — Henset til princippet i traktatens artikel 85, stk. 2, hvorefter de aftaler, der er forbudt i medfør af traktatens artikel 85, ingen retsvirkning har.
46 — In the light of the principle laid down in Article 85(2) of the Treaty that agreements prohibited by Article 85 of the Treaty are automatically void.
Jf. herom punkt 94-98 i dette forslag til afgørelse.
See, on this question, points 94 to 98 of this Opinion.
CEPSA har dog ikke ret i sin påstand om, at en maksimumssalgspris eller en vejledende salgspris, som leverandøren fastsætter for forhandleren, for så vidt som der efter CEPSA’s beslutning foreligger en sådan pris i det tilfælde, der er tale om i hovedsagen, automatisk er undtaget fra forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1.
The fact nevertheless remains that, contrary to what CEPSA has claimed, a maximum sale price or one recommended by a supplier to its distributor, in so far as that is the case in the situation here at issue in the main proceedings following CEPSA’s decision in question, does not automatically qualify for the derogation from the prohibition laid down in Article 85(1) of the Treaty.
Som det fremgår af artikel 4, litra a), i forordning nr. 2790/1999, kan den omhandlede gruppefritagelse for vertikale aftaler ganske vist anvendes i en situation, hvor leverandøren fastsætter maksimumssalgspriser eller vejledende salgspriser, men på den betingelse, »at disse ikke som følge af pres eller incitamenter fra den ene af parterne får karakter af faste priser eller minimumssalgspriser«.
As the wording of Article 4(a) of Regulation No 2790/1999 implies, the block exemption applicable to the vertical agreements governed by it may indeed apply in a situation where a supplier imposes a maximum sale price or recommends a sale price, but ‘provided that they do not amount to a fixed or minimum sale price as a result of pressure
Er det tilfældet — og jeg er nu nået til det andet spørgsmål i punkt 86 ovenfor — kan den ændrede prisklausul og aftalen som helhed ikke omfattes af gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 2790/1999.
If that is the case — and I come now to the second question referred to in point 86 of this Opinion — the price clause, as amended, and the agreement as a whole will not qualify for a block exemption under Regulation No 2790/1999.
Eftersom der ikke er fastsat en individuel fritagelse, og der ikke foreligger andre forhold, som opfylder betingelserne for fritagelse i traktatens artikel 85, stk. 3 49, der ikke er særlig relevante her 50, vil denne aftale derfor være ugyldig i henhold til traktatens artikel 85, stk. 2.
In the absence of individual exemption or of other grounds justifying application of the conditions for an exemption under Article 85(3) of the Treaty, 49which are not relevant in this case, 50that agreement will therefore be void, in accordance with Article 85(2) of the Treaty.
forhandlerens fortjenstmargin 47, således at forhandleren i praksis ikke kan yde sine kunder rabat ved brug af denne margin, hvortil kommer, at forhandleren samtidig skal sørge for, at leverandørens indtægter er konstante.
from, or incentives offered by, any of the parties’. However, such a condition does not seem to be satisfied where, despite the indication of a maximum or recommended price, the distributor’s margin is fixed by the supplier, 47 with the result that the distributor is, in practice, unable to grant discounts to his customers with the aid of that margin and, what is more, where that distributor is obliged, at the same time, to provide the supplier with a constant level of income.
I dette tilfælde pålægges forhandleren indirekte en fast salgspris eller en minimumssalgspris.
In such a case, a fixed or minimum resale price would in reality be indirectly imposed on the distributor.
Det kan heller ikke udelukkes, at når leverandøren fastsætter en maksimal eller vejledende pris, og leverandøren står stærkt på markedet og/eller benytter sig af incitamenter eller sanktioner, hvis denne pris ikke respekteres, medfører dette, at alle tankstationsejere retter sig efter denne pris, så det i praksis er vanskeligt, hvis ikke umuligt, at afvige fra den 48.
Furthermore, it is conceivable that a maximum price or one recommended by the supplier could, having regard to the latter’s market position and/or the incentives or penalties available to that supplier where such a price is not observed, lead to a uniform application of that price by the operators, so that it would be difficult, if not impossible, to deviate from it in practice. 48
Hvis den ensidige ændring derimod bringer prisklausulen i den pågældende kontrakt i overensstemmelse med traktatens artikel 85, og den forelæggende ret også fastslår, at eneleverandørklausulens varighed er omfattet af den fritagelse, der er fastsat i forordning nr. 2790/1999, mener jeg imidlertid ikke, at denne ændring bevirker, at aftalen får tilbagevirkende gyldighed i forhold til gruppefritagelsen i forordning nr. 1984/83.
If, on the other hand, the unilateral amendment results in the compliance of the contractual price clause with Article 85 of the Treaty, and if the referring court also considers that the duration of the exclusive supply obligation qualifies for exemption under Regulation No 2790/1999, such compliance will not be able to result, in my opinion, in the retroactive validity of the agreement from the point of view of the block exemption under Regulation No 1984/83.
En anden fortolkning ville nemlig betyde, at man ikke tog hensyn til den absolutte bestemmelse i traktatens artikel 85, stk. 2, om, at alle aftaler, der er forbudt i medfør af traktatens artikel 85, er uden retsvirkning 51.
An interpretation in the opposite sense would mean disregarding the mandatory nature of the automatic nullity under Article 85(2) of the Treaty of any agreement prohibited by Article 85 of the Treaty.
Som jeg allerede har nævnt i punkt 83 ovenfor, kan den eksklusivaftale, der er
51 However, as I have already stated in point 83 of this Opinion, the fixing of the retail price of the fuels by the
Hvis den forelæggende ret mener, at det i hovedsagen omhandlede kontraktforhold må kvalificeres som en distributionskontrakt mellem to uafhængige virksomheder, skal den derfor undersøge samtlige omstændigheder i hovedsagen for at afgøre, om CEPSA med beslutningen i november 2001 i hvert fald indirekte har pålagt Tobar at anvende en fast salgspris eller en minimumssalgspris.
Consequently, should the referring court find that the contractual relationship at issue in the main proceedings should be classified as a distribution relationship between two independent undertakings, it would be for that court to examine all the circumstances of the case in the main proceedings in order to determine whether, following CEPSA’s decision of November 2001, that undertaking imposed on Tobar, at the very least indirectly, observance of a fixed or minimum resale price.
49 — Parterne i en sådan aftale kan således også (i det foreliggende tilfælde kun i teorien) anmode Kommissionen om at træffe en individuel beslutning om fritagelse fra traktatens artikel 85, stk. 1, gøre gældende, at betingelserne i en anden forordning om fritagelse for andre kategorier af aftaler er opfyldt, eller godtgøre, at aftalen af andre årsager ikke er uforenelig med traktatens artikel 85, stk. 1.
49 — The parties to such an agreement could also (theoretically in this case) request the Commission to adopt an individual decision declaring Article 85(1) of the Treaty inapplicable or contend that the conditions laid down in another regulation providing exemption in respect of other categories of agreements are satisfied, or even establish that the agreement in question is, on some other ground, not incompatible with Article 85(1) of the Treaty.
Jf. i denne retning dom af 18.12.1986, sag 10/86, VAG France, Sml. s. 4071, præmis 12 og 13, og Delimitis-dommen, præmis 41.
See, in that regard, Case 10/86 VAG France [1986] ECR 4071, paragraphs 12 and 13, and Delimitis, paragraph 41.
50 — Antagelserne i den foregående fodnote er hverken blevet fremsat af den forelæggende ret eller af parterne i hovedsagen.
50 — The possibilities mentioned in the previous footnote have neither been considered by the referring court nor invoked by the parties to the main proceedings.
Tobar har oplyst i sit skriftlige indlæg, at CEPSA fastsætter tankstationsejernes handelsavance.
It should be noted that, in its written observations, Tobar states that CEPSA fixes servicestation operators’ profit margin.
51 — Jf. i denne retning dom af 13.7.2006, forenede sager C-295/04 — C-298/04, Manfredi m.fl., Sml. I, s. 6619, præmis 57 og den deri nævnte retspraksis.
51 — See, in that regard, Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 57 and the caselaw cited.
CEPSA navnlig betingelsen om den tilladte varighed af eneleverandørklausulen.
CEPSA to the permissible duration of the exclusive supply obligation.
C — Virkningerne af kontraktens eventuelle ugyldighed [første spørgsmål, litra d)] indgået mellem leverandøren og tankstationsejeren, imidlertid ikke omfattes af de relevante bestemmelser i forordning nr. 1984/83, når brændstoffernes detailsalgspris fastsættes af leverandøren, og denne aftale må derfor, hvis der ikke foreligger andre forhold, som opfylder betingelserne for fritagelse i traktatens artikel 85, stk. 3, anses for ugyldig, og den kan ikke pludselig opnå »gyldighed«, fordi der eventuelt sker en ensidig ændring af klausulen om fastsættelse af den pågældende pris.
C — The consequences of possible nullity of the contract (Question 1(d)) supplier does not serve to render the exclusive dealing agreement concluded between the supplier and the operator eligible for application of the relevant provisions of Regulation No 1984/83, with the result that, unless other grounds justify application of the conditions for exemption under Article 85(3) of the Treaty, that agreement should be regarded as void and could not regain a sudden ‘validity’ due to the occurrence of a possible unilateral amendment of the clause governing the fixing of that price.
Såfremt der foreligger et egentligt handelsagentur, og eneleverandørklausulen ikke kan omfattes af gruppefritagelsen i henhold til forordning nr. 1984/83, ønsker den forelæggende ret oplyst, om det så kun er denne klausul eller hele kontrakten, der er uden retsvirkning ifølge traktatens artikel 85, stk. 2.
In the case of a genuine commercialagency relationship, and should the exclusive supply clause not qualify for a block exemption under Regulation No 1984/83, the referring court asks whether the automatic nullity provided for in Article 85(2) of the Treaty affects only that clause or the whole of the contract.
Jeg vil indledningsvis bemærke, at ugyldighedsvirkningen efter traktatens artikel 85, stk. 2, kan påberåbes af alle og skal håndhæves af domstolene, såfremt betingelserne for anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 1, er opfyldt, og den omhandlede aftale ikke kan begrunde, at der meddeles en fritagelse i medfør af traktatens artikel 85, stk. 3.
As a preliminary point, it is important to note that the nullity provided for in Article 85(2) of the Treaty can be relied on by anyone, and the courts are bound by it once the conditions for the application of Article 85(1) of the Treaty are met and so long as the agreement concerned does not justify the grant of an exemption under Article 85(3) of the Treaty.