natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I den eksklusive økonomiske zone har kyststaten: a) suveræne rettigheder for så vidt angår efterforskning og udnyttelse, bevarelse og forvaltning af havbundens, undergrundens og den overliggende vandmasses naturlige ressourcer, såvel levende som ikke-levende, samt med hensyn til andre aktiviteter med henblik på økonomisk udnyttelse og efterforskning af zonen, såsom udvinding af energi fra vandet, strømme og vind
(a) sovereign rights for the purpose of exploring and exploiting, conserving and managing the natural resources, whether living or non-living, of the waters superjacent to the sea-bed and of the sea-bed and its subsoil, and with regard to other activities for the economic exploitation and exploration of the zone, such as the production of energy from the water, currents and winds;
»I den eksklusive økonomiske zone nyder alle stater, kyststater såvel som indlandsstater, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne konvention, de i artikel 87 omhandlede friheder til sejlads og overflyvning, udlægning af undersøiske kabler og rørledninger samt anden international retmæssig anvendelse af det åbne hav, der er knyttet til disse friheder, såsom anvendelse af havet i forbindelse med skibsfart, luftfart, undersøiske kabler og rørledninger, og som er forenelige med [Montego Baykonventionens] øvrige bestemmelser.«
‘In the exclusive economic zone, all States, whether coastal or land-locked, enjoy, subject to the relevant provisions of this Convention, the freedoms referred to in Article 87 of navigation and overflight and of the laying of submarine cables and pipelines, and other internationally lawful uses of the sea related to these freedoms, such as those associated with the operation of ships, aircraft and submarine cables and pipelines, and compatible with the other provisions of this Convention.’
»Alle stater er berettiget til at udlægge undersøiske kabler og rørledninger på kontinentalsoklen i overensstemmelse med denne artikel.«
‘All States are entitled to lay submarine cables and pipelines on the continental shelf, in accordance with the provisions of this Article.’
»Enhver stat har, hvad enten den er en kyststat eller en indlandsstat, ret til at lade skibe sejle under sit flag på det åbne hav.«
‘Every State, whether coastal or land-locked, has the right to sail ships flying its flag on the high seas.’
»Alle stater er berettiget til at lade deres statsborgere drive fiskeri på det åbne hav […]«
‘All States have the right for their nationals to engage in fishing on the high seas …’
Konventionens kapitel XII vedrører beskyttelse og bevarelse af havmiljøet.
Part XII of UNCLOS is devoted to protection and preservation of the marine environment.
Staterne skal gennem den kompetente internationale organisation eller ved en almindelig diplomatisk konference fastsætte internationale regler og normer til forebyggelse, begrænsning og kontrol af forurening af havmiljøet fra fartøjer og skal på tilsvarende måde efter behov fremme vedtagelsen af rutesystemer, som er udformet med henblik på at formindske risikoen for ulykker, som vil kunne medføre forurening af havmiljøet, herunder kystlinjen, og forureningsskade på kyststaternes beslægtede interesser.
States, acting through the competent international organisation or general diplo -matic conference, shall establish international rules and standards to prevent, reduce and control pollution of the marine environment from vessels and promote the adoption, in the same manner, wherever appropriate, of routeing systems designed to minimise the threat of accidents which might cause pollution of the marine environment, including the coastline, and pollution damage to the related interests of coastal States.
Sådanne regler og normer skal på tilsvarende måde fra tid til anden tages op til revision i fornødent omfang.
Such rules and standards shall, in the same manner, be re-examined from time to time as necessary.
Staterne skal udstede love og forskrifter til forebyggelse, begrænsning og kontrol af forurening af havmiljøet fra fartøjer, som fører deres flag eller er optaget i deres registre.
States shall adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution of the marine environment from vessels flying their flag or of their registry.
Sådanne love og forskrifter skal mindst have samme virkning som de almindeligt accepterede internationale regler og normer, der er fastsat gennem den kompetente internationale organisation eller ved en almindelig diplomatisk konference.
Such laws and regulations shall at least have the same effect as that of generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Kyststaterne kan, under udøvelsen af deres suverænitet inden for deres søterritorium, udstede love og forskrifter til forebyggelse, begrænsning og kontrol af havforurening fra fremmede fartøjer, herunder fartøjer, der udøver retten til uskadelig passage.
Coastal States may, in the exercise of their sovereignty within their territorial sea, adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of marine pollution from foreign vessels, including vessels exercising the right of innocent passage.
Sådanne love og forskrifter må i overensstemmelse med kapitel II, afsnit 3, ikke hindre fremmede skibes uskadelige passage.
Such laws and regulations shall, in accordance with Part II, section 3, not hamper innocent passage of foreign vessels.
Kyststaterne kan, for så vidt angår deres eksklusive økonomiske zoner med henblik på den i afsnit 6 omhandlede håndhævelse og til forebyggelse, begrænsning og kontrol af forurening fra fartøjer, udstede love og forskrifter, som er i overensstemmelse med, og som gennemfører almindeligt accepterede internationale regler og normer fastsat af den kompetente internationale organisation eller ved en almindelig diplomatisk konference.
Coastal States, for the purpose of enforcement as provided for in section 6, may in respect of their exclusive economic zones adopt laws and regulations for the prevention, reduction and control of pollution from vessels conforming to and giving effect to generally accepted international rules and standards established through the competent international organisation or general diplomatic conference.
Den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe undertegnet i London den 2. november 1973, suppleret af protokollen af 17. februar 1978 (herefter »Marpol-konvention 73/78«), fastsætter regler til bekæmpelse af forurening af havmiljøet.
The International Convention for the Prevention of Pollution from Ships, signed in London on 2 November 1973, as supplemented by the Protocol of 17 February 1978 (‘Marpol 73/78’), establishes rules to combat pollution of the marine environment.
Bestemmelserne om forebyggelse af olieforurening fremgår af bilag I til Marpolkonvention 73/78.
The regulations for the prevention of pollution by oil are set out in Annex I to Marpol 73/78.
Ifølge dette bilags regel 9 er — med forbehold af bestemmelserne i nævnte bilags regel 10 og 11 og stk. 2 i regel 9 — enhver udtømning i havet af olie eller olieholdige blandinger fra skibe, som omfattes af dette bilag, forbudt, medmindre visse udtømmende opregnede betingelser alle er overholdt.
Regulation 9 of Annex I states that, subject to the provisions of Regulations 9(2), 10 and 11, any discharge into the sea of oil or oily mixtures from ships to which that annex applies is to be prohibited except when certain exhaustively listed conditions are satisfied.
Regel 10 i nævnte bilag I foreskriver metoder til forebyggelse af olieforurening fra skibe, som befinder sig i særlige havområder.
Regulation 10 of Annex I lays down methods for the prevention of oil pollution from ships while operating in special areas.
Samme bilags regel 11, med overskriften »Undtagelsesbestemmelser«, bestemmer:
Regulation 11 of that annex, headed ‘Exceptions’, states:
Reglerne om forebyggelse af forurening fra skadelige flydende stoffer fremgår af bilag II til Marpolkonvention 73/78.
The regulations for the control of pollution by noxious liquid substances are set out in Annex II to Marpol 73/78.
Ifølge dette bilags regel 5 er udtømning i havet af stoffer, der er omfattet af nævnte bilag, forbudt, medmindre visse udtømmende opregnede betingelser er opfyldt.
Regulation 5 of Annex II prohibits discharge into the sea of the substances covered by that annex, except when certain exhaustively listed conditions are satisfied.
Samme bilags regel 6, litra a)-c), gengiver med lignende formuleringer undtagelserne i regel 11, litra a)-c), i bilag I til Marpolkonvention 73/78.
Regulation 6(a) to (c) of that annex sets out, in analogous terms, the exceptions provided for in Regulation 11(a) to (c) of Annex I.
Artikel 3, stk. 1, i direktiv 2005/35 bestemmer:
Article 3(1) of Directive 2005/35 provides:
c) stræder benyttet i international sejlads, som er omfattet af bestemmelserne om transitpassage i kapitel III, afsnit 2, i [Montego Baykonventionen], for så vidt som sådanne stræder hører under en medlemsstats jurisdiktion d) en medlemsstats eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone som fastlagt i overensstemmelse med folkeretten, og e) det åbne hav.«
(c) straits used for international navigation subject to the regime of transit passage, as laid down in Part III, section 2, of [UNCLOS], to the extent that a Member State exercises jurisdiction over such straits;
»Medlemsstaterne sikrer, at udtømning af forurenende stoffer i alle de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, betragtes som overtrædelser, hvis de begås forsætligt, hensynsløst eller groft uagtsomt. Disse overtrædelser betragtes som strafbare handlinger i henhold til og under forhold fastsat i rammeafgørelse 2005/667/RIA, der supplerer dette direktiv.«
‘Member States shall ensure that shipsource discharges of polluting substances into any of the areas referred to in Article 3(1) are regarded as infringements if committed with intent, recklessly or by serious negligence.
En udtømning af forurenende stoffer i de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), d) og e), betragtes ikke som en overtrædelse fra ejerens, førerens eller besætningens side, når de handler på skibsførerens ansvar, hvis den opfylder betingelserne i bilag I, regel 11, litra b), eller i bilag II, regel 6, litra b), i [Marpol-konven-tion 73/78].«
A discharge of polluting substances into the areas referred to in Article 3(1)(c), (d) and (e) shall not be regarded as an infringement for the owner, the master or the crew when acting under the master’s responsibility if it satisfies the conditions set out in Annex I, Regulation 11(b) or in Annex II, Regulation 6(b) of Marpol 73/78.’
Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i stk. 1 omhandlede sanktioner finder anvendelse over for enhver, der er ansvarlig for en af de lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 4.«
Each Member State shall take the measures necessary to ensure that the penalties referred to in paragraph 1 apply to any person who is found responsible for an infringement within the meaning of Article 4.’
Sagsøgerne i hovedsagen udgør en gruppe sammenslutninger i skibstransportindustrien, der repræsenterer en væsentlig del af denne industri.
The claimants in the main proceedings comprise a group of organisations within the maritime shipping industry representing substantial proportions of that industry.
De har anlagt et søgsmål ved den forelæggende ret med henblik på en legalitetsprøvelse (»judicial review«) af gennemførelsen af direktiv 2005/35.
They applied to the High Court of Justice of England and Wales, Queen’s Bench Division (Administrative Court), for judicial review in relation to the implementation of Directive 2005/35.
Ved afgørelse af 4. juli 2006 har den forelæggende ret besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
By decision of 4 July 2006, that court decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»1) Hvad angår stræder benyttet i international sejlads, en medlemsstats eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone og det åbne hav: Er artikel 5, stk. 2, i [direktiv 2005/35] ugyldig, for så vidt som den begrænser undtagelserne i bilag I, regel 11, litra b), til [Marpol-konvention 73/78] og i bilag II, regel 6, litra b), til [Marpol-konvention 73/78] til ejerne, skibsførerne og besætningen?
‘(1) In relation to straits used for international navigation, the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State and the high seas, is Article 5(2) of Directive 2005/35/EC invalid in so far as it limits the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of [Marpol] 73/78 and in Annex II Regulation (6)(b) of [Marpol] 73/78 to the owners, masters and crew?
2) Hvad angår en medlemsstats territorialfarvand: a) Er artikel 4 i [direktiv 2005/35] ugyldig, for så vidt som den kræver, at medlemsstaterne anvender grov uagtsomhed som ansvarskriterium ved udtømning af forurenende stoffer?
(a) Is Article 4 of the Directive invalid in so far as it requires Member States to treat serious negligence as a test of liability for discharge of polluting substances; and/or
b) Er artikel 5, stk. 1, i [direktiv 2005/35] ugyldig, for så vidt som den udelukker anvendelsen af undtagelserne i bilag I, regel 11, litra b), til [Marpol-konven-tion 73/78] og i bilag II, regel 6, litra b), til [Marpol-konvention 73/78]?
(b) Is Article 5(1) of the Directive invalid in so far as it excludes the application of the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of [Marpol] 73/78 and in Annex II Regulation (6)(b) of [Marpol] 73/78?
3) Tilsidesætter artikel 4 i [direktiv 2005/35], som kræver, at medlemsstaterne vedtager national lovgivning, som medtager grov uagtsomhed som et ansvarskriterium, og som kriminaliserer udtømninger i territorialfarvande, den ret til uskadelig passage, der er anerkendt i [Montego Baykonventionen], og, i bekræftende fald, er artikel 4 da ugyldig?
(3) Does Article 4 of the Directive, requiring Member States to adopt national legislation which includes serious negligence as a standard of liability and which penalises discharges in territorial sea, breach the right of innocent passage recognised in [UNCLOS], and if so, is Article 4 invalid to that extent?
4) Tilsidesætter brugen af udtrykket »groft uagtsomt« i artikel 4 i [direktiv 2005/35] retssikkerhedsprincippet, og, i bekræftende fald, er artikel 4 da ugyldig?«
(4) Does the use of the phrase “serious negligence” in Article 4 of the Directive infringe the principle of legal certainty, and if so, is Article 4 invalid to that extent?’
Den franske regering har rejst spørgsmålet, om anmodningen om præjudiciel afgørelse kan antages til realitetsbehandling, da den forelæggende ret ifølge den franske regering ikke har redegjort for de omstændigheder, hvorunder sagen er forelagt.
The French Government questions whether the reference for a preliminary ruling is admissible, the national court having, in its view, failed to set out the circumstances in which the case has been brought before it.
Til forskel fra sager som dem, der gav anledning til dom af 10. december 2002, British American Tobacco (Investments) og Imperial Tobacco (sag C-491/01, Sml. I, s. 11453), fremgår det ikke af nævnte anmodning, at sagsøgerne i hovedsagen har ønsket at anlægge en sag med det formål at anfægte Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands gennemførelse af direktiv 2005/35.
The French Government submits that, in contrast to cases such as that giving rise to the judgment in Case C-491/01 British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco [2002] ECR I-11453, the order for reference does not state that the claimants in the main proceedings have sought to bring an action contesting the transposition of Directive 2005/35 by the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
Det bemærkes i den forbindelse, at når et spørgsmål om gyldigheden af en retsakt, der er udstedt af Fællesskabets institutioner, rejses for en national ret, tilkommer det denne ret at tage stilling til, om en afgørelse på dette punkt er nødvendig for, at den kan afsige dom, og dermed at anmode Domstolen om at træffe afgørelse om dette spørgsmål.
In that regard, it is to be remembered that, when a question on the validity of a measure adopted by the institutions of the European Community is raised before a national court, it is for that court to decide whether a decision on the matter is necessary to enable it to give judgment and, consequently, whether it should request the Court to rule on that question.
Følgelig er Domstolen i princippet forpligtet til at træffe afgørelse, når de af den nationale ret stillede spørgsmål vedrører gyldigheden af en bestemmelse i fællesskabsretten (dommen i sagen British American Tobacco (Investments) og Imperial Tobacco, præmis 34 og den deri nævnte retspraksis).
Accordingly, where the national court’s questions relate to the validity of a provision of Community law, the Court is obliged in principle to give a ruling (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 34 and the caselaw cited).
Domstolen har alene mulighed for at undlade at træffe afgørelse vedrørende et præjudicielt spørgsmål fra en national ret, når det klart fremgår, at den af den nationale ret ønskede fortolkning eller vurdering af en fællesskabsbestemmelses gyldighed savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand, eller når problemet er af hypotetisk karakter (dommen i sagen British American Tobacco (Investments) og Imperial Tobacco, præmis 35 og den deri nævnte retspraksis).
It is possible for the Court to refuse to give a preliminary ruling on a question submitted by a national court only where, inter alia, it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation or validity of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is hypothetical (British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 35 and the caselaw cited).
I det foreliggende tilfælde fremgår det af forelæggelsesafgørelsen, at sagsøgerne i hovedsagen har indledt en sag til prøvelse af lovligheden med det formål at anfægte gennemførelsen af direktiv 2005/35 i Det Forenede Kongerige, og at de kan anlægge et sådant søgsmål, selv om den for direktivets gennemførelse fastsatte frist endnu ikke var udløbet på datoen for anlæggelsen af dette søgsmål, og at der ikke var vedtaget nogen national foranstaltning til gennemførelse af det pågældende direktiv.
In the present case, it is clear from the order for reference that the claimants in the main proceedings have made an application to the High Court for judicial review of implementation of Directive 2005/35 in the United Kingdom and that they may make such an application even though, when the application was made, the period prescribed for implementation of the directive had not yet expired and no national implementing measures had been adopted.
Endvidere er det ikke bestridt for Domstolen, at de forelagte spørgsmål er relevante for afgørelsen af en sådan tvist i hovedsagen, idet vedtagelsen af nationale foranstaltninger til gennemførelse af et direktiv i Det Forenede Kongeriges retsorden kan være betinget af, at dette direktiv er gyldigt (jf. dommen i sagen British American Tobacco (Investments) og Imperial Tobacco, præmis 37).
Nor is it disputed before the Court of Justice that the questions submitted are relevant to the outcome of the main proceedings, as the adoption of national measures designed to transpose a directive into domestic law in the United Kingdom may be subject to the condition that the directive be valid (see British American Tobacco (Investments) and Imperial Tobacco, paragraph 37).
Derfor fremgår det ikke klart, at den af den forelæggende ret ønskede vurdering af gyldigheden af direktiv 2005/35 savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand eller vedrører et problem af hypotetisk karakter.
It is therefore not obvious that the ruling sought by the national court on the validity of Directive 2005/35 bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or concerns a hypothetical problem.
Om de præjudicielle spørgsmål
Consideration of the questions referred for a preliminary ruling
Med det første, andet og tredje spørgsmål anmoder den forlæggende ret nærmere bestemt Domstolen om at vurdere gyldigheden af artikel 4 og 5 i direktiv 2005/35 med hensyn til regel 9 og regel 11, litra b), i bilag I til Marpolkonvention 73/78 og regel 5 og regel 6, litra b), i bilag II til samme konvention samt med hensyn til bestem-
By its first three questions, the national court essentially requests the Court of Justice to assess the validity of Articles 4 and 5 of Directive 2005/35 in the light of Regulations 9 and 11(b) of Annex I, and Regulations 5 and 6(b) of Annex II, to Marpol 73/78
I denne forbindelse går sagsøgerne i hovedsagen og de ovennævnte regeringer ud fra den antagelse, at lovligheden af direktiv 2005/35 kan vurderes med hensyn til Montego Baykonventionen, fordi denne konvention, idet Fællesskabet er kontraherende part heri, udgør en integrerende del af Fællesskabets retsorden.
The claimants in the main proceedings and the abovementioned governments proceed on the basis that the legality of Directive 2005/35 may be assessed in the light of UNCLOS, since the Community is a party thereto and it thus forms an integral part of the Community legal order.
Ifølge nævnte procesdeltagere kan direktivets lovlighed ligeledes vurderes med hensyn til Marpolkonvention 73/78.
In their submission, the directive’s legality may also be assessed in the light of Marpol 73/78.
Montego Baykonventionen definerer og regulerer udstrækningen af de kontraherende parters kompetence i forbindelse med deres handlinger i det åbne hav, i den eksklusive økonomiske zone og i internationale stræder.
They state that UNCLOS defines and governs the extent of the jurisdiction of the Contracting Parties in their actions on the high seas, in their exclusive economic zones and in international straits.
Fællesskabet har således ikke kompetence til at vedtage regler, der finder anvendelse på forurening fra skibe, der ikke sejler under en af medlemsstaternes flag, medmindre det falder inden for rammerne af den ret, som Fællesskabet har i henhold til Montego Baykonventionen til at vedtage sådanne regler.
Thus, the Community lacks the power to adopt legislation applying to discharges from ships not flying the flag of one of the Member States, save to the extent that UNCLOS accords the Community the right to adopt such legislation.
I henhold til denne har de kontraherende parter imidlertid alene kompetence til at vedtage regler, der gennemfører de internationale regler og normer i sådanne zoner, dvs. i det foreliggende tilfælde bestemmelserne i Marpolkonvention 73/78.
Under UNCLOS, the Contracting Parties have the power only to adopt legislation implementing the international rules and standards in such marine areas, that is to say, in the present case, the provisions of Marpol 73/78.
Denne kompetence med hensyn til det åbne hav er præciseret i artikel 211, stk. 1 og 2, i Montego Baykonventionen, for internationale stræder i artikel 42, stk. 1, litra b), og artikel 45 i samme konvention og med hensyn til den eksklusive økonomiske zone i artikel 211, stk. 5, heri.
This power is specified with regard to the high seas in Article 211(1) and (2) of UNCLOS, with regard to international straits in Articles 42(1)(b) and 45 of that Convention and with regard to the exclusive economic zone in Article 211(5).
Dette gælder i henhold til artikel 2, stk. 3, i Montego Baykonventionen også for territorialfarvande.
The same holds for territorial waters, by virtue of Article 2(3) of UNCLOS.