natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den tyske regering har i øvrigt gjort gældende, at tysk ret praktisk talt ikke giver mulighed for at bringe tilsidesættelsen af direktiv 92/50 til ophør, eftersom der siden den 1. januar 1997 har foreligget en endelig aftale mellem Bockhorn kommune og EWE, som ikke kan hæves, uden at der skal betales en meget stor erstatning til EWE.
On 21 March 2000, the Commission sent a reasoned opinion to the Federal Republic of Germany, in which it asserted that the provisions of Directive 92/50 should have been applied, and that it was irrelevant in law that the infringement of the provisions of Community law had been acknowledged by Germany.
Sag C-28/01
Case C-28101
Byen Braunschweig, som ligeledes er beliggende i delstaten Niedersachsen, og Braunschweigsche Kohlebergwerke (herefter »BKB«) har indgået en aftale, hvorefter BKB fra juni/juli 1999 og for en periode på 30 år skal varetage bortskaffelsen af dagrenovation med henblik på en termisk behandling.
The City of Braunschweig, also in Lower Saxony, and Braunschweigsche Kohlebergwerke (hereinafter 'BKB') concluded a contract under which BKB was made responsible for residual waste disposal by thermal processing for a period of 30 years from June/July 1999.
Byen Braunschweigs kompetente myndigheder var af den opfattelse, at direktiv 92/50 fandt anvendelse, men at de under henvisning til direktivets artikel 11, stk. 3, var fritaget for pligten til at offentliggøre en bekendtgørelse og kunne tildele aftalen i henhold til et udbud efter forhandling.
The competent authorities of the City of Braunschweig took the view that Directive 92/50 applied but relied on Article 11(3) thereof to release them from their obligation to publish a contract notice, and awarded the contract by a negotiated procedure.
I sin åbningsskrivelse af 20. juli 1998 anfægtede Kommissionen denne fortolkning.
The Commission challenged that interpretation by letter of formal notice of 20 July 1998.
For så vidt angår sag C-20/01 kan det lægges til grund, at betingelserne for anvendelsen af direktiv 92/50 var opfyldt.
As regards Case C-20/01, it is not disputed that the conditions on which Directive 92/50 applies were met.
Som generaladvokaten har fremhævet i punkt 65 i sit forslag til afgørelse, er spildevandsrensning en tjenesteydelse som omhandlet i direktivets artikel 8 og dets bilag IA, kategori 16.
As the Advocate General observes at point 65 of his Opinion, the treatment of waste water is a service within the meaning of Article 8 and Annex IA, category 16, of the directive.
Opførelsen af bestemte anlæg har alene accessorisk karakter i forhold til den primære genstand for den aftale, Bockhorn kommune har indgået med EWE.
The construction of certain facilities was ancillary to the main purpose of the contract which the Municipality of Bockhorn entered into with EWE.
Værdien af denne aftale overstiger betydeligt den tærskelværdi, som er fastsat i direktivets artikel 7.
The value of the contract far exceeds the threshold laid down in Article 7 of the directive.
I sag C-28/01 er det åbenbart, at direktiv 92/50 fandt anvendelse, og det er da også blevet anvendt af Braunschweig kommune.
In Case C-28/01 Directive 92/50 was evidently applicable and was indeed applied by the City of Braunschweig.
Imidlertid har kommunen med henvisning til direktivets artikel 11, stk. 3, litra b), anvendt proceduren udbud efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse.
However, the latter, relying on Article ll(3)(b) of the directive, used a negotiated procedure without prior publication of a contract notice.
Den tyske regering har, selv om den under den administrative procedure har erkendt, at betingelserne for anvendelse af denne bestemmelse ikke var opfyldt, gjort gældende, at BKB faktisk var den eneste virksomhed, som aftalen kunne tildeles, og at et nyt udbud ikke kunne ændre dette resultat.
Although it admitted during the administrative procedure that the conditions on which Article ll(3)(b) applies were not met, the German Government argues that BKB was actually the only undertaking to which the contract could be awarded and that a further award procedure would not affect that outcome.
Forbundsrepublikken Tyskland har ikke bevist, at henvisningen til artikel 11, stk. 3, i direktiv 92/50 var begrundet i den foreliggende sag.
The Federal Republic of Germany has not established that the use of Article ll(3)(b) of Directive 92/50 was justified in this instance.
Følgelig skal der også gives Kommissionen medhold i dens påstande i sag C-28/01.
Consequently, the Commission's application in Case C-28/01 must also be upheld.
Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8 og artikel 11, stk. 3, litra b), i direktiv 92/50 ved indgåelsen af en offentlig tjenesteydelsesaftale, idet byen Braunschweig (Tyskland) indgik en aftale om bortskaffelse af dagrenovation ved udbud efterforhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse, uanset al betingelserne i artikel 11, stk 3, i direktiv 92/50 for tildeling af aftaler underhunden uden afholdelse af et udbud på fællesskabsplan ikke var opfyldt.
Declares that since the City of Braunschweig (Germany) awarded a contract for waste disposal by negotiated procedure without prior publication of a contract notice, although the criteria laid down in Article 11(3) of Directive 92/50 for an award by privately negotiated procedure without a Community-wide invitation to tender had not been met, the Federal Republic of Germany, at the time of the award of that public service contract, failed to fulfil its obligations under Article 8 and Article 11 (3) (b) of that directive;
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.*
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to bear its own costs.'
Generaladvokat L. A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 28. november 2002.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 28 November 2002.
—forsinkelse med udførelse af en kontrakt — bøder for forsinkelse
Preliminary ruling (Directive 89/397'/EEC — Official control of foodstuffs — Second subparagraph of Article 7(1) —Analysis of samples — Right to a second opinion — Direct effect —Admissibility of the results of analyses as evidence in the event of an infringement of the right to a second opinion) (Fifth Chamber)
Faktiske omstændigheder og retsbestemmelser
The main proceedings
Parlamentet, Ville og Société d'aménagement et d'équipement de la Région de Strasbourg (herefter »SERS«) indgik den 31. marts 1994 en aftale (herefter »rammeaftalen«) med henblik på at fastsætte betingelserne for en langtidslejekontrakt og for muligheden for køb af et ejendomskompleks (herefter »bygningen«), som SERS påtog sig at opføre for Parlamentet på et område overdraget til dette formål af Ville. Rammeaftalen fastsatte ligeledes forholdet mellem parterne under bygningens opførelse.
The company Böklunder Plumrose GmbH & Co. KG ('Plumrose') manufactures veal and pork sausages, 'Hockwürstchen', which are sold in retail outlets in glass jars sealed with metal lids. Mr Steffensen, a member of staff of Plumrose, is responsible for product supervision at the company.
I henhold til rammeaftalens artikel 3, stk. 1, skulle langtidslejekontrakten indgået mellem SERS og Parlamentet først træde i kraft, når bygningen var opført.
On 6 May and 4 June 1997, 9 December 1998, 1 February, 25 February and 25 March 1999, the German administrative authorities took from retail outlets samples of products manufactured by Plumrose.
Rammeaftalens artikel 3, stk. 3, lyder:
However, none of those samples reached Mr Steffensen or Plumrose.
»Arbejderne med bygningens overkonstruktion skal påbegyndes den 1. oktober 1994. SERS skal fra og med denne dato have en fastsat frist på 36 måneder til at færdiggøre bygningen.
The national court states that it does not know whether the retail traders concerned informed Plumrose or Mr Steffensen that samples had been taken and that it has not been possible to ascertain whether the results of the analyses of those samples were in each case notified to Mr Steffensen and Plumrose in time to enable them to apply for a second opinion.
Fristen for færdiggørelse i henhold til dette stykke kan dog forlænges med rimelig tid, hvis en af SERS rimeligt begrundet forsinkelse indtræder.«
The samples were analysed in laboratories, which in each case reported that the quality of the samples failed to reach the standard required under the German legislation on foodstuffs.
I så tilfælde fastsættes færdiggørelsestidspunktet efter aftale mellem parterne eller, i mangel heraf, ved beslutning truffet af den kompetente franske domstol. Begrebet afleveringsforretning skal forstås i den forstand, hvori dette begreb anvendes i artikel 1792-6 i den franske code civile.
However, the results of the analyses showed that the products were in fact of lower quality within the meaning of point 2.18 of the German Code on Foodstuffs because prepared sausage, sometimes including the casing, had been used in its manufacture.
I mangel af aftale mellem SERS og dennes underleverandører vedrørende fastsættelsen af tidspunktet for en eller flere af disse afleveringsforretninger fastsættes dette af en domstol i henhold til artikel 1792-6 i den franske code civile, hvilket er udtrykkeligt accepteret af parterne. I tilfælde af en anmodning om, at
By administrative decision of 13 September 2000, the Kreis Schleswig-Flensburg — Bußgeldstelle imposed on Mr Steffensen a fine of DEM 500 for infringement of Paragraphs 17(l)(2)(b), 52(1)(9) and 53(1) of the Lebensmittel- und Bedarfsgegenständegesetz (Law on Foodstuffs and Consumer Goods, 1974, 'the
en domstol skal fastslå tidspunktet, forpligter SERS sig til øjeblikkeligt at informere Europa-Parlamentet herom.
Mr Steffensen lodged an appeal against that administrative decision before the Amtsgericht Schleswig.
Selv i tilfælde, hvor fristen på 36 måneder som omhandlet i artikel 3, stk. 3, overskrider det i artikel 3, stk. 2, omhandlede tidspunkt, eventuelt forlænget i medfør af artikel 5, stk. 2, skal SERS fra og med det i artikel 3, stk. 2, angivne tidspunkt, eventuelt forlænget i henhold til artikel 5, stk. 2, automatisk og uden formaliteter, alene på grund af denne overskridelse betale en bøde for forsinkelse på 28 000 ECU pr. arbejdsdag op til 3% af de fastsatte konstruktionsomkostninger (arbejdsomkostninger plus udgifter til syn og skøn).
By its second question, the national court asks essentially whether a national court before which an action such as that at issue in the main proceedings has been brought is prohibited from using the results of analyses of samples of a manufacturer's products as evidence that the manufacturer has infringed the national rules of a Member State on foodstuffs where the manufacturer has been unable to exercise his right to a second opinion under the second subparagraph of Article 7(1) of the Directive.
Pligten til at betale bøde for forsinkelse — eller den i henhold til ovennævnte stykke reducerede bøde — ophører at løbe den dag, hvor det konstateres, at bygningen er færdiggjort som omhandlet i artikel 4, og under alle omstændigheder, når den øverste grænse nås.
In this case, account must be taken, more specifically, of the right to a fair hearing before a tribunal, as laid down in Article 6(1) of the ECHR and as interpreted by the European Court of Human Rights.
— force majeure eller hændeligt uheld, som er tilstrækkelig godtgjort
It is for the national court to examine whether, in the absence of a second opinion available to the manufacturer in the national proceedings and in view of the specific circumstances
Rammeaftalens artikel 6, stk. 3, lyder:
Under clause 3.3 of the framework contract:
»Byggerenter pålægges samtlige udgiftsposter, som opføres på regnskabet fra og med det tidspunkt, hvor SERS betaler dem, til det tidspunkt, hvor den første opgørelse af foreløbige investeringsomkostninger fastsættes, eller det tidspunkt, hvor investeringsomkostningerne for et beløb, der ikke er taget i betragtning inden for rammerne af de foreløbige investeringsomkostninger, fastsættes.
'5.1 Even if the period of 36 months referred to in clause 3.3 extends beyond the date provided for in clause 3.2, possibly postponed under clause 5.2, SERS shall be liable as from the date referred to in clause 3.2, possibly postponed under clause 5.2, automatically and without any formalities being required, solely because of that extension, for a daily penalty of ECU 28 000, subject to a ceiling of 3% of the confirmed cost of construction (amount of works plus consultants' fees).
Byggerenter pålægges i overensstemmelse hermed bl.a. i perioden mellem tidspunktet for den første fristdag og tidspunktet for den faktiske erlæggelse. [...].
The daily penalty — or reduced penalty mentioned above — shall cease to run on the date of confirmation of completion referred to in clause 4, and in any event when the ceiling is reached.
Rentesatsen for den påløbne rente skal foreløbigt fastsættes til 7,3% for så vidt angår fastsættelsen af de foreløbige investeringsomkostninger.
5.2 The period provided for in clause 3.2 shall be extended in the event of: force majeure or accidental occurrence duly confirmed;
Europa-Parlamentet betaler ikke byggerenter for tidsrummet mellem tidspunktet for færdiggørelse i henhold til artikel 3, stk. 2, efter eventuel forlængelse i henhold til artikel 5, stk. 2, og det faktiske tidspunkt for færdiggørelse, hvis færdiggørelse efter det planlagte tidspunkt er en følge af handlinger, som må tilskrives SERS, eller af en forsinkelse, som den domstol, der henvises til i artikel 29, ikke anser for berettiget.«
Interim interest shall not be due from the European Parliament for the period between the completion date provided for in clause 3.2, possibly postponed under clause 5.2, and the actual completion date if the postponement of the completion date derives from fault on the part of SERS or a delay not accepted as justified by the court referred to in clause 29.'
Artikel 28 bestemmer, at fransk ret finder anvendelse på rammeaftalen.
Clause 28 of the framework contract states that the law applicable to the contract is French law.
I henhold til rammeaftalens artikel 29 gælder følgende:
Under clause 29 of the framework contract:
»I mangel af mindelig aftale mellem parterne skal samtlige tvister, der opstår i forbindelse med denne aftale, forelægges for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i henhold til EØF-traktatens artikel 181, Euratom-traktatens artikel 153 og EKSF-traktatens artikel 42.«
'In the absence of prior amicable agreement, all disputes relating to this contract shall be brought before the Court of First Instance of the European Communities, pursuant to Article 181 of the EEC Treaty, Article 153 of the ECSC Treaty and Article 42 of the Euratom Treaty.'
I en skrivelse af 20. december samme år besvarede SERS den kritik, som fremgik af nævnte udtalelse, og gjorde bl.a. gældende, at det siden august 1994, dvs. før indledningen af udbudsrunden vedrørende opførelsen af bygningens fundament, stod klart, at udvælgelsen af de virksomheder, der skulle udføre dette arbejde, kunne ske frem til januar 1995, og at genoptagelse af forhandlingerne medførte en forsinkelse, men at det helt klart var muligt at holde sig inden for de frister, som var fastsat i rammeaftalen, eftersom den margin, som SERS havde skaffet sig i forhold til målet, ikke var blevet opbrugt, og i det væsentligste stadig var til rådighed.
In a letter of 20 December 1994, SERS replied to the criticisms in that opinion, stating in particular that it had been agreed since August 1994, in other words before the invitation to tender for the contract for the structural work, that the undertakings for the structural work could have been designated by the beginning of January 1995 and that the reopening of consultations entailed a delay making it possible to stay well within the time-limits provided for in the framework contract, since the margin allowed for by SERS in relation to the objective of the contract was not used up and was still largely available.
Ved skrivelser af 1. marts, 11. april og 9. juli 1996 samt af 3. februar, 9. april og 13. august 1997 tilsendte SERS Parlamentet oversigter vedrørende ugunstigt vejrlig, der havde gjort det nødvendigt at forlænge fristen for færdiggørelse af bygningen, med henvisning til enten rammeaftalens artikel 3, stk. 3, eller artikel 5, stk. 2.
By letters of 1 March, 11 April and 9 July 1996 and 3 February, 9 April and 13 August 1997, SERS communicated to the Parliament various reports on bad weather which necessitated extending the period for completion of the buildings, pursuant to either clause 3.3 or clause 5.2 of the framework contract.
Disse oversigter omfattede i alt 152 arbejdsdage.
The reports concerned a total of 152 working days.
Parlamentet svarede ved skrivelser af 18. marts, 21. juni og 18. juli 1996 for det første, at det påhvilede SERS, hvis denne på gyldig måde skulle kunne påberåbe sig rammeaftalens artikel 3, stk. 3, at godtgøre, at det pågældende ugunstige vejrlig faktisk havde bevirket en forsinkelse af bygningsarbejdernes generelle gennemførelse.
The Parliament replied, by letters of 18 March, 21 June and 18 July 1996, firstly, that to be able to rely on clause 3.3 of the framework contract SERS had to demonstrate that the bad weather in question had actually caused delay in the general progress of the site.
Parlamentet anførte for det andet, at den frist, som er angivet i rammeaftalens artikel 5, stk. 2, alene kunne forlænges i kraft af en fælles overenskomst eller ved en retsafgørelse, og at der ikke var fastsat nogen undtagelse for denne procedure i tilfælde af ugunstigt vejrlig.
It stated, secondly, that the period provided for in clause 5.2 of the framework contract could be extended only on the basis of common agreement or a judicial decision, and there was no provision for an exception to that procedure in the case of bad weather.
For så vidt angår den forsinkelse, som vedrørte installationen af et computernetværk, som var genstand for en ændringsmeddelelse (PEU 055), besluttede Parlamentet den 29. juli 1997 at give SERS en yderligere frist på fem arbejdsdage for at færdiggøre byggeriet.
Having regard to the delay attributable to the installation of a computer network which had been the subject of another amending memorandum (PEU 055), the Parliament decided on 29 July 1997 to allow SERS an additional period of five working days for completion of the buildings.
Aftalen vedrørte: et tillæg til rammeaftalen (herefter »tillægget til rammeaftalen«), hvorved artikel 29 blev suppleret med det formål at oprette et Forligsudvalg (herefter »Forligsudvalget«), hvis eneste opgave var at bilægge parternes uenigheder vedrørende fortolkningen og anvendelse af rammeaftalens artikel 3, 5, 6 og 25 for så vidt angik det aftalemæssigt fastsatte tidspunkt for færdiggørelse af bygningen en forligsprotokol, hvorved parterne besluttede at henskyde alle uenigheder, som beskrevet i ovennævnte tillæg, til Forligsudvalget en bekræftelse af færdiggørelse af bygningen, hvorved parternes navnlig enedes om, at tidspunktet for den faktiske færdiggørelse af bygningen, i rammeaftalens artikel 4, stk. l's forstand, skulle fastsættes til den 15. december 1998.
— a supplement to the framework contract ('the supplementary contract'), supplementing clause 29 and concerning the establishment of a committee of conciliators ('the conciliators') strictly for the purpose of resolving the dispute on the differences of interpretation and application as regards the fixing of the contractual date of completion of the buildings on the basis of clauses 3, 5, 6 and 25 of the framework contract;
Som følge heraf skulle den mellem SERS og Europa-Parlamentet indgåede langtidslejekontrakt træde i kraft fra og med denne dato på de betingelser, der er fastsat i rammeaftalen.
— a document recording completion of the buildings, in which the parties agreed inter alia that the completion date provided for in clause 4(1) of the framework contract was fixed at 15 December 1998 and that the lease concluded between SERS and the Parliament consequently took effect on that date on the terms provided for in that contract.
I overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i tillægget til rammeaftalen skulle Forligsudvalget alene tage stilling til retlige spørgsmål på grundlag af bestemmelserne i rammeaftalen.
In accordance with clause 1(2) of the supplementary contract, the conciliators were to give their opinion exclusively as a point of law, on the basis of the provisions of the framework contract.
Hver af parterne havde desuden pligt til at rette sig efter udtalelsen, men havde dog mulighed for inden for 30 dage regnet fra meddelelsen af udtalelsen at appellere denne udtalelse til den domstol, der er omtalt i rammeaftalens artikel 29.
In addition, each party was bound to comply with that opinion, without prejudice to the right of either to make an application, within 30 days from notification of the Opinion, to the court referred to in clause 29 of the framework agreement.
SERS gjorde følgende forsinkelser gældende for Forligsudvalget:
Before the conciliators, SERS claimed that the following delays had occurred:
25 arbejdsdage som følge af supplerende arbejder som konsekvens af de ændringer, der blev anmodet om ved ændringsmeddelelsernes PEU 088 og 055
25 working days caused by the additional works resulting from the modifications requested in amending memoranda PEU 008 and 055;
128 arbejdsdage på grund af, at den første udbudsrunde vedrørende opførelsen af fundamentet mislykkedes
128 working days due to the failure of the first call for tenders for the contract for the structural works;
180 arbejdsdage på grund af ugunstigt vejrlig
180 working days because of bad weather;
106 arbejdsdage fordi visse underleverandører ikke havde opfyldt deres forpligtelser
106 working days because of defaults of undertakings;
4 arbejdsdage på grund af en strejke
4 working days because of a strike;
16 arbejdsdage på grund af, at veje blev afspærret som følge af ugunstigt vejrlig og installation af antifrostbeskyttelse
16 working days as a result of road closures because of bad weather and the setting up of road barriers in thaw conditions;
20 arbejdsdage på grund af administrative påbud
20 working days as a result of administrative orders;
81 arbejdsdage fordi koncernen DRE-Lefort-Francheteau (herefter »DRE«) og det selskab, der var ansvarlig for udførelse af gipsningsarbejdet, forlod projektet.
81 working days because of the abandonment of the site by the DRE-Lefort-Francheteau consortium ('DRE') and the undertaking doing the plastering work.
Den 22. marts 1999 afgav Forligsudvalget den begærede udtalelse (herefter »Forligsudvalgets udtalelse«) og meddelte den til parterne.
On 22 March 1999 the conciliators gave the opinion sought ('the Opinion') and notified it to the parties.
I punkt V.3 i udtalelsen anførte Forligsudvalget følgende:
In Title V.3 of the Opinion, the conciliators stated as follows:
På dette grundlag er Forligsudvalget af den opfattelse [...], at det er den 31. december 1997, der er det aftalemæssige tidspunkt for færdiggørelse, i påkommende tilfælde udskudt alene med henvisning til de grunde til forlængelse, der er angivet i artikel 5, stk. 2, og at det er fra og med denne dato, at der skal betales bøder for forsinkelse.«
In those circumstances, the College ... is of the opinion that the contractual date of completion is the date of 31 December 1997, possibly postponed in accordance with the effects only of the grounds of postponement provided for in clause 5.2. That is therefore the date from which the penalties for delay are due.'
Afdeling VI i Forligsudvalgets udtalelse, som angår spørgsmålet om de vilkår, hvorunder de grunde til forlængelse, der er fastsat i artikel 3, stk. 3, henholdsvis artikel 5, stk. 2, i rammeaftalen, kan påberåbes, lyder:
Title VI of the Opinion, concerning the question of the conditions under which the respective grounds of postponement mentioned in clauses 3.3 and 5.2 of the framework contract are capable of being implemented, reads as follows: