natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3) Skal artikel 1, stk. 2, og artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv [91/439] fortolkes således, at bopæls[medlems]staten efter dennes administrative inddragelse af kørekortet midlertidigt kan udskyde anerkendelsen af et kørekort, der er udstedt af en anden medlemsstat, eller kan forbyde brugen af det pågældende kørekort, mens udstedelses[medlems]staten undersøger, om den vil annullere det kørekort, der er opnået gennem misbrug af rettigheder?«
(3) On a proper construction of Articles 1(2) and 8(2) and (4) of Directive [EEC] 91/439, after a driving licence has been withdrawn by the administrative authorities of the [Member] State of residence, may that State temporarily suspend, or prohibit the use of, a driving licence issued by another Member State while that issuing State considers whether to revoke that driving licence fraudulently obtained?’
Den 26. april 2007 modtog Domstolen meddelelse om en skrivelse af 14. marts 2006 til det tyske transportministerium fra det tjekkiske transportministerium, hvorved sidstnævnte bekræftede, at Arthur Wiedemanns tjekkiske kørekort var blevet udstedt i overensstemmelse med gældende regler.
On 26 April 2007 the Court was notified of a letter dated 14 March 2006 addressed to the German Minister for Transport by his Czech counterpart, in which the latter confirmed that Mr Wiedemann’s Czech driving licence had been issued to him in accordance with the applicable rules.
Denne skrivelse og den tyske oversættelse heraf blev fremsendt til Domstolen af den forelæggende ret. I overensstemmelse med artikel 23 i Domstolens statut er disse dokumenter blevet fremsendt til alle berørte parter, som har indgivet skriftlige indlæg.
That letter, and a translation of it into German, were supplied to the Court by the court making the reference.
Sag C-343/06
Case C-343/06
Ved endelig dom afsagt af Amtsgericht Chemnitz den 25. maj 2003 blev Peter Funk, som var indehaver af et kørekort til kategori B udstedt i Tyskland den 12. juli 2000, dømt for at have ført et køretøj i spirituspåvirket tilstand.
By final judgment of the Amtsgericht Chemnitz (Chemnitz local court) of 25 May 2001, Mr Funk, the holder of a Category B driving licence issued in Germany on 12 July 2000, was convicted of driving under the influence of alcohol.
Hans ret til at føre motorkøretøj blev annulleret, han fik inddraget sit kørekort, og han fik forbud mod at erhverve et nyt tysk kørekort inden for en periode på ni måneder, som udløb den 24. februar 2002.
His authorisation to drive was annulled and his driving licence taken away, and it was ordered that he should not obtain a new German driving licence for a period of nine months expiring on 24 February 2002.
Med henblik på erhvervelse af et nyt kørekort gennemgik Peter Funk bl.a. en medicinskpsykologisk undersøgelse.
As one of the steps taken by Mr Funk in order to obtain a new driving licence, he underwent a medicalpsychological examination.
I den sagkyndige erklæring af 7. februar 2002, som blev udfærdiget på grundlag af denne undersøgelse, blev det konkluderet, at den pågældende ikke var egnet til at føre motorkøretøj, med den begrundelse, at der var en betydelig risiko for tilbagefald, idet hans personlighed ikke ansås for at have udviklet sig i positiv retning.
The resulting report, of 7 February 2002, concluded that he was not fit to drive motor vehicles, on the ground that that there was a significant danger of his reoffending, his personality not having changed for the better.
Efter at have fulgt et kursus erhvervede Peter Funk imidlertid et nyt kørekort den 26. marts 2002.
None the less, after following a course, Mr Funk obtained a new driving licence on 26 March 2002.
I forbindelse med en kontrol den 17. juni 2002 blev det konstateret, at Peter Funk på ny var spirituspåvirket.
A check carried out on 17 June 2002 established that Mr Funk was again under the influence of alcohol.
Da det i en ny sagkyndig erklæring af 17. juni 2003, der blev udfærdiget som følge af nævnte kontrol, blev konkluderet, at det var påregneligt, at den pågældende fortsat ville føre motorkøretøj i spirituspåvirket tilstand, inddrog Stadt Chemnitz ved en afgørelse af 15. juli 2003, som ikke blev anfægtet, hans nye kørekort.
Another report, drawn up on 17 June 2003 in response to that check, having concluded that it was to be foreseen that Mr Funk would continue to drive vehicles under the influence of alcohol, the city of Chemnitz again withdrew his licence, by an uncontested decision of 15 July 2003.
Peter Funk ansøgte om et nyt kørekort den 2. december 2003.
On 2 December 2003 Mr Funk applied for a new licence.
Da der den 27. februar 2004 fremkom en negativ sagkyndig erklæring, trak han imidlertid sin ansøgning tilbage.
However, an unfavourable report having been prepared on 27 February 2004, he withdrew his application.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Peter Funk den 9. december 2004, hvor han i Chemnitz’ personregister var opført som havende bopæl udelukkende på denne lokalitet, hvilket han selv efterfølgende har bekræftet, erhvervede et kørekort til kategori B i Teplice (Den Tjekkiske Republik).
The decision for reference shows that on 9 December 2004 when, according to the information he had supplied to the residents’ registration office of the Stadt Chemnitz, he was resident in that locality exclusively, a fact he himself later confirmed, Mr Funk obtained a Category B driving licence in Teplice (Czech Republic).
Efter at være blevet underrettet herom, pålagde Stadt Chemnitz den 10. februar 2005 Peter Funk at fremlægge en sagkyndig erklæring, der godtgjorde, at han var egnet til at føre motorkøretøj.
Informed of that fact, on 10 February 2005 the Stadt Chemnitz ordered Mr Funk to submit a medicalpsychological report establishing his fitness to drive motor vehicles.
Da Peter Funk ikke efterkom dette pålæg, inddrog Stadt Chemnitz ved afgørelse af 11. maj 2005 hans ret til at gøre brug af sit tjekkiske kørekort på tysk område og pålagde ham under bødeansvar at fremlægge dette kørekort, for at det kunne forsynes med en påtegning om dette forbud.
When he failed to comply with that order, the Stadt Chemnitz withdrew his right to use his Czech driving licence in Germany by decision of 11 May 2005 and ordered him, on pain of paying a fine, to produce that licence so that that prohibition could be endorsed on it.
Ved afgørelse af 31. maj 2005 blev den bøde, der skulle betales i tilfælde af, at påbuddet ikke blev overholdt, fastsat til 500 EUR, og Peter Funk blev herudover truet med inddragelse af nævnte kørekort.
By decision of 31 May 2005, the fine payable for noncompliance with that order was fixed at EUR 500, Mr Funk being in addition warned that that licence might be withdrawn.
Da Peter Funk ikke fik medhold ved den klagesag, han iværksatte til prøvelse af disse afgørelser, anlagde han sag ved Verwaltungsgericht Chemnitz, som besluttede at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
His appeal against those decisions not being successful, Mr Funk brought an action before the Verwaltungsgericht Chemnitz (Administrative Court of Chemnitz), which has decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
»1) Kan en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, og artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv [91/439] kræve, at indehaveren af et kørekort, der er udstedt i en anden medlemsstat, indgiver ansøgning til [den førstnævnte medlemsstats myndigheder] om anerkendelse af retten til at gøre brug af denne førerret på [dennes] område, når indehaveren af det udenlandske EU-kørekort tidligere […] i den førstnævnte medlemsstat [er blevet frakendt en tidligere førerret, som var tildelt ham af denne medlemsstat], eller [den tidligere førerret] har været suspenderet på andet grundlag?
‘(1) May a Member State, in accordance with Article 1(2) in conjunction with Article 8(2) and (4) of Directive [91/439], require the holder of a driving licence issued in another Member State to apply to the national authority of the first Member State for recognition of the right to use that licence in its territory when the holder of that licence has previously, in the territory of the first Member State, had his driving licence withdrawn or cancelled for some reason?
2) Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende: Skal artikel 1, stk. 2, sammenholdt med artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv [91/439] fortolkes således, at en medlemsstat for sit nationale område kan afvise at anerkende, at der er førerret på grundlag af et kørekort, som er udstedt i en anden medlemsstat, når indehaveren af det udenlandske EU-kørekort tidligere i den førstnævnte medlemsstat [er blevet frakendt en tidligere førerret, som var tildelt ham af denne medlemsstat], af forvaltningsmyndigheden, når det efter lovgivningen i den førstnævnte medlemsstat lægges til grund, at der i forbindelse med administrativt fastsatte foranstaltninger i form af frakendelse eller suspension af førerretten ikke gælder nogen forbudsperiode for fornyet tildeling af førerret, og såfremt førerretten først kan kræves tildelt på ny, når den pågældende efter pålæg fra forvaltningsmyndigheden har fremlagt bevis for egnethed til at føre motorkøretøj, som er den materielle betingelse for den fornyede tildeling af førerretten, i form af en medicinskpsykologisk erklæring, der er nærmere reguleret i national ret?
(2) If it may not, is Article 1(2) in conjunction with Article 8(2) and (4) of Directive [91/439] to be interpreted as meaning that a Member State may refuse to recognise in its territory a driving licence issued by another Member State when the person concerned has had a previous driving licence [issued by that first Member State] withdrawn by the administrative authorities, where, according to the law of that first Member State, in the case of administrative measures for the withdrawal or cancellation of a driving licence, there is no period during which [a new driving licence] may not be issued and one of the fundamental conditions for entitlement to that issue is that the person concerned should, when so ordered by the administrative authorities, have supplied evidence of his fitness to drive in the form of a medicalpsychological report the detailed rules governing which are laid down by national law?
3) Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende: Skal artikel 1, stk. 2, sammenholdt med artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv [91/439] fortolkes således, at en medlemsstat for sit nationale område kan afvise at anerkende, at der er førerret på grundlag af et kørekort, som er udstedt i en anden medlemsstat, når indehaveren af det udenlandske EU-kørekort tidligere i den førstnævnte medlemsstat har været frakendt [en tidligere førerret, som var tildelt ham af denne medlemsstat], af forvaltningsmyndigheden, eller denne har været suspenderet på andet grundlag, og det på grund af objektive holdepunkter (ingen bopæl i den medlemsstat, der har udstedt kørekortet, og afslag på ansøgning om fornyet tildeling af førerret på [førstnævnte medlemsstats] område) må lægges til grund, at erhvervelsen af den udenlandske EU-førerret [i den anden medlemsstat] udelukkende har til formål at omgå de strenge materielle krav i forbindelse med proceduren for fornyet tildeling af førerretten på det nationale område, navnlig [med hensyn til] den medicinsk-psykologiske undersøgelse?«
(3) If it is not, is Article 1(2) in conjunction with Article 8(2) and (4) of Directive [91/439] to be interpreted as meaning that a Member State may refuse to recognise in its territory a driving licence issued by another Member State when the holder has had a previous driving licence [issued by that first Member State] withdrawn or cancelled by the administrative authorities in that Member State, and when there are grounds for concluding, on the basis of objective evidence (non-residence in the Member State issuing the driving licence in question or the failure of an application for issue of a new licence in the first Member State), that the only reason for acquiring the foreign EU driving licence was to circumvent the strict substantive requirements of national procedure in the first Member State for the issue of a new driving licence, particularly the need for a medicalpsychological report?’
En skrivelse af 5. september 2005 fra det tjekkiske transportministerium, i hvilken gyldigheden af Peter Funks tjekkiske kørekort bekræftes, blev vedlagt som bilag til Peter Funks skriftlige indlæg og blev ligeledes fremsendt til Domstolen ved skrivelse af 21. juni 2007. I overensstemmelse med artikel 23 i Domstolens statut er dette dokument blevet fremsendt til alle berørte parter, som har indgivet skriftlige indlæg.
A letter of 5 September 2005 from the Czech Ministry of Transport confirming the validity of Mr Funk’s Czech driving licence was annexed to his observations and also communicated to the Court by letter of 21 June 2007.
Retsforhandlingerne for Domstolen
Procedure before the Court of Justice
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 10. oktober 2006 er sagerne C-329/06 og C-343/06 blevet forenet med henblik på den skriftlige og mundtlige forhandling samt dommen.
By order of 10 October 2006 the President of the Court of Justice ordered that Cases C-329/06 and C-343/06 should be joined for the purposes of the written and oral procedures and also for judgment.
Ved en række skriftlige spørgsmål, som blev tilstillet den tjekkiske regering den 1. august 2007, har Domstolen udbedt sig oplysninger fra denne vedrørende dels lovgivningen i Den Tjekkiske Republik om kontrol af betingelserne i artikel 7, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/439 og muligheden for at udstede et kørekort med angivelse af en bopæl for indehaveren, der er beliggende i en anden medlemsstat, dels de kriterier, der finder anvendelse med henblik på at afgøre, om en person har bopæl i denne medlemsstat, og hvorvidt der foretages kontrol af, om der er tale om den reelle bopæl.
By a series of written questions notified on 1 August 2007, the Court asked the Czech Government about the law of the Czech Republic concerning the investigation of the conditions laid down in Article 7(1)(a) and (b) of Directive 91/439, and inquired whether it is possible to issue a driving licence including an entry indicating the holder’s residence in another Member State and about the criteria applicable in order to ascertain whether a person has his residence in that Member State and whether checks are made to establish whether that residence is genuine.
Ved telefax modtaget i Domstolens Justitskontor den 31. august 2007 besvarede den tjekkiske regering de nævnte spørgsmål med, at betingelsen vedrørende sædvanlig bopæl, således som den er fastsat i direktiv 91/439, først blev indført i tjekkisk ret med virkning fra den 1. juli 2006.
By fax received at the Court Registry on 31 August 2007, the Czech Government stated in response to those questions that the condition of normal residence, as laid down by Directive 91/439, had not been introduced into the Czech legal order until 1 July 2006.
Forud for denne dato kunne der i henhold til tjekkisk lovgivning udstedes en tilladelse til at føre motorkøretøj til personer, der ikke havde fast eller midlertidig bopæl på Den Tjekkiske Republiks område.
In the period before that date, the Czech rules allowed authorisation to drive to be issued to persons having neither a permanent nor a temporary residence in the territory of the Czech Republic.
Om de præjudicielle spørgsmål
Concerning the questions referred for a preliminary ruling
De foreliggende præjudicielle spørgsmål vedrører to aspekter af den gensidige anerkendelse af kørekort, som vil blive behandlet hver for sig, nemlig dels om en medlemsstat kan nægte at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat, dels om den midlertidigt kan suspendere den førerret, der følger af et sådant kørekort, mens det afventes, at udstedelsesmedlemsstaten tager stilling til en eventuel inddragelse af dette kørekort.
These questions referred for a preliminary ruling concern two features of the mutual recognition of driving licences which it is appropriate to examine in turn, namely, first, whether a Member State may refuse to recognise the validity of a driving licence issued by another Member State and, second, whether it may temporarily suspend the right to drive stemming from such a licence until the issuing Member State has taken a decision as to the possible withdrawal of that licence.
Om en medlemsstat kan nægte at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat
Whether a Member State may refuse to recognise the validity of a driving licence issued by another Member State
Det bemærkes indledningsvis, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 234 EF, tilkommer denne at give den forelæggende ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den.
The first point to be noted here is that in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
Ud fra dette synspunkt påhviler det Domstolen i givet fald at omformulere de spørgsmål, der forelægges den.
To that end, the Court may have to reformulate the questions referred to it.
I det foreliggende tilfælde skal der, henset til de faktiske omstændigheder, som ligger til grund for hovedsagerne, samt indholdet af de indlæg, som er indgivet til Domstolen, ved gennemgangen af de rejste spørgsmål tages hensyn til artikel 7, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/439.
Here, having regard to the facts giving rise to the cases in the main proceedings and also to the terms of the observations submitted to the Court, examination of the questions raised must take into account Article 7(1)(a) and (b) of Directive 91/439.
Med henblik på at der gives et hensigtsmæssigt svar på de præjudicielle spørgsmål, der er så fuldstændigt som muligt, skal spørgsmålenes rækkevidde derfor udvides overensstemmende hermed, for så vidt som de forelæggende retter har undladt at gøre det.
In order to furnish a reply both helpful and as complete as possible to the questions referred, it is therefore appropriate to widen their scope in so far as the national courts have not done so.
Med de to første spørgsmål i sag C-329/06 og det andet og det tredje spørgsmål i sag C-343/06 ønsker de forelæggende retter nærmere bestemt oplyst, om artikel 1, stk. 2, artikel 7, stk. 1, litra a) og b), samt artikel 8, stk. 2 og 4, i direktiv 91/439 skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat (værtsmedlemsstaten) på sit område nægter at anerkende et kørekort, der på et senere tidspunkt er blevet udstedt af en anden medlemsstat (udstedelsesmedlemsstaten) til en person, som i værtsmedlemsstaten tidligere har fået inddraget et tidligere udstedt kørekort på grund af kørsel i spiritus- eller narkotikapåvirket tilstand, når denne person ikke har erhvervet nævnte kørekort under en periode med forbud mod at få udstedt et nyt kørekort, men under tilsidesættelse af bopælskravet eller de egnethedsbetingelser, som kræves opfyldt i værtsmedlemsstaten i denne henseende med henblik på at opretholde trafiksikkerheden.
By the first two questions in Case C-329/06 and the second and third questions in Case C-343/06, the referring courts have in essence sought to ascertain whether Articles 1(2), 7(1)(a) and (b) and 8(2) and (4) of Directive 91/439 are to be interpreted as preventing one Member State (the host Member State) from refusing to recognise in its territory a driving licence subsequently issued by another Member State (the issuing Member State) to a person who has earlier, in the host Member State, had his previous driving licence withdrawn for driving under the influence of drugs or alcohol, when that person has obtained that licence after any period in which he is forbidden to apply for a new licence, but in disregard of the condition of residence or of the conditions of fitness to drive imposed by the host Member State in that respect for the purposes of road safety.
Disse spørgsmål skal gennemgås sammen med det første spørgsmål i sag C-343/06, hvormed det nærmere bestemt søges afklaret, om en værtsmedlemsstat kan kræve af en indehaver af et nyt kørekort udstedt af en anden medlemsstat, at han, før han gør brug af dette, ansøger om anerkendelse af retten til at gøre brug af dette kørekort i værtsmedlemsstaten, når det kørekort, som han tidligere rådede over, er blevet inddraget eller annulleret i sidstnævnte medlemsstat.
Those questions may appropriately be examined with the first question in Case C-343/06 which seeks, in essence, to ascertain whether a host Member State may require the holder of a new driving licence, issued by another Member State, to apply for recognition of the right to use that licence in the host Member State, before using the licence, when his previous driving licence has been withdrawn or cancelled in that latter State.
Det fremgår af første betragtning til direktiv 91/439, at det almindelige princip om gensidig anerkendelse af kørekort udstedt af medlemsstaterne, som er fastslået i dette direktivs artikel 1, stk. 2, er fastsat bl.a. med henblik på at øge bevægeligheden for personer, som bosætter sig i en anden medlemsstat end den, hvor de har bestået en køreprøve (dom af 29.4.2004, sag C-476/01, Kapper, Sml. I, s. 5205, præmis 71).
The first recital in the preamble to Directive 91/439 states that the general principle of mutual recognition of driving licences issued by the Member States, laid down in Article 1(2) of that directive, was established in order to facilitate the movement of persons settling in a Member State other than that in which they have passed a driving test (Case C-476/01 Kapper [2004] ECR I-5205, paragraph 71).
Efter fast retspraksis følger det af nævnte artikel 1, stk. 2, at de kørekort, som medlemsstaterne udsteder, uden nogen formaliteter skal anerkendes gensidigt.
The Court has consistently held that Article 1(2) of Directive 91/439 provides for mutual recognition, without any formality, of driving licences issued by Member States.
WIEDEMANN OG FUNK kendelse af 6.4.2006, sag C-227/05, Halbritter, præmis 25, og af 28.9.2006, sag C-340/05, Kremer, præmis 27).
C-227/05 Halbritter [2006] ECR I-0049, and of 28 September 2006 in Case C-340/05 Kremer [2006] ECR I-0098).
Det følger heraf, at værtsmedlemsstaten ikke kan kræve nogen formaliteter gennemført forud for anerkendelsen af et kørekort, som er udstedt af en anden medlemsstat.
It follows that the host Member State may not impose any formality as a precondition for recognition of a driving licence issued by another Member State.
Det er således i strid med nævnte princip om gensidig anerkendelse at forlange af en indehaver af et kørekort udstedt i en medlemsstat, at han skal ansøge om anerkendelse af dette kørekort i en anden medlemsstat (jf. i denne retning dommen i sagen Kommissionen mod Nederlandene, præmis 60 ff.).
It is therefore contrary to that principle of mutual recognition to demand of the holder of a driving licence issued by one Member State that he should apply for recognition of that licence in another Member State (see, to that effect, Commission v Netherlands, paragraph 60 et seq.).
Det påhviler udstedelsesmedlemsstaten at kontrollere, om minimumsbetingelserne i henhold til fællesskabsretten er opfyldt, herunder betingelserne vedrørende bopæl og egnetheden til at føre motorkøretøj, og dermed om det er begrundet at udstede et kørekort — i givet fald et nyt kørekort.
It is for the issuing Member State to investigate whether the minimum conditions imposed by Community law, particularly those relating to residence and fitness to drive, have been satisfied and, therefore, whether the issue of a driving licence — as the case may be, of a new licence — is justified.