natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår det fjerde forelagte spørgsmål har såvel Tadao Maruko som Kommissionen understreget, at 22. betragtning til direktiv 2000/78 ikke gentages i nogen af direktivets bestemmelser.
As regards the fourth question referred, both Mr Maruko and the Commission note that the content of Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 is not reflected in any of the enacting terms of the Directive.
Tadao Maruko har anført, at hvis fællesskabslovgiver havde ønsket at undtage alle ydelser med tilknytning til civilstand fra direktivets anvendelsesområde, ville betragtningen have været genstand for en særlig bestemmelse i direktivets dispositive del.
According to Mr Maruko, if the Community legislature had wanted to exclude all benefits bound up with civil status from the scope of Directive 2000/78, the content of that recital would have been the subject of a particular provision among the enacting terms of the Directive.
Kommissionen har anført, at denne betragtning blot er et udtryk for Unionens manglende kompetence på området for civilstand.
According to the Commission, that recital does no more than state that the European Union lacks competence in matters regarding civil status.
VddB og Det Forenede Kongeriges regering er bl.a. af den opfattelse, at 22. betragtning til direktiv 2000/78 indeholder en klar og generel udelukkelse, og at den fastlægger direktivets anvendelsesområde.
The VddB and the United Kingdom Government consider, inter alia, that Recital 22 in the preamble to Directive 2000/78 contains a clear and general exclusion and that it determines the scope of the Directive.
Direktivet finder ikke anvendelse på bestemmelser i national ret, hverken for så vidt angår civilstand eller de ydelser, der er knyttet hertil, hvilket er tilfældet for den i hovedsagen omhandlede ydelse til efterladte.
The Directive does not apply to provisions of national law relating to civil status or to benefits dependent on that status, such as the survivor’s benefit at issue in the main proceedings.
Det følger af artikel 3, stk. 1, litra c), og stk. 3, i direktiv 2000/78, at direktivet finder anvendelse på alle personer, både i den offentlige og den private sektor, herunder offentlige organer, for så vidt angår bl.a. lønvilkår, og at det ikke finder anvendelse på udbetalinger af enhver art fra offentlige eller lignende ordninger, herunder offentlige ordninger for social sikring eller social beskyttelse.
It is clear from Article 3(1)(c) and (3) of Directive 2000/78 that the Directive applies to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, inter alia, in relation to conditions of pay and that it does not apply to payments of any kind made by state schemes or similar, including state social security or social protection schemes.
Anvendelsesområdet for direktiv 2000/78 skal på baggrund af disse bestemmelser, sammenholdt med 13. betragtning til direktivet, forstås således, at det ikke finder anvendelse på ordninger for social sikring og social beskyttelse, hvis ydelser ikke er sidestillet med løn i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i EF-traktatens artikel 141, eller på udbetalinger af enhver art fra staten, hvor formålet er adgang til eller bibeholdelse af beskæftigelsen.
The scope of Directive 2000/78 must be understood — in the light of those provisions read in conjunction with Recital 13 of the preamble to the Directive — as excluding social security or social protection schemes, the benefits of which are not equivalent to ‘pay’, within the meaning given to that term for the application of Article 141 EC, or to payments of any kind made by the State with the aim of providing access to employment or maintaining employment.
Følgelig skal det fastslås, om en ydelse til efterladte i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsforsikringsordning som den af VddB administrerede kan sidestilles med »løn« som omhandlet i artikel 141 EF.
It must therefore be determined whether a survivor’s benefit granted under an occupational pension scheme such as that managed by the VddB can be treated as equivalent to ‘pay’ within the meaning of Article 141 EC.
Ifølge denne artikel forstås ved løn den almindelige grund- eller minimumsløn og alle andre ydelser, som arbejdstageren som følge af arbejdsforholdet modtager fra arbejdsgiveren direkte eller indirekte i penge eller naturalier.
Article 141 EC provides that ‘pay’ means the ordinary basic or minimum wage or salary and any other consideration, whether in cash or in kind, which the worker receives directly or indirectly, in respect of his employment, from his employer.
21), udelukker den omstændighed, at visse ydelser udbetales efter arbejdsforholdets ophør, ikke, at de kan have karakter af »løn« i artikel 141 EF’s forstand.
MARUKO certain benefits are paid after the termination of the employment relationship does not prevent them from being ‘pay’ within the meaning of Article 141 EC.
Domstolen har således anerkendt, at en efterladteydelse, der udbetales i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsforsikringsordning indført ved en kollektiv overenskomst, er omfattet af anvendelsesområdet for denne artikel.
The Court has thereby recognised that a survivor’s pension provided for under an occupational pension scheme, set up under a collective agreement, falls within the scope of Article 141 EC.
Socialpolitiske, statsorganisatoriske, etiske eller endog budgetmæssige hensyn, som har haft eller har kunnet have betydning for den nationale lovgivningsmyndigheds fastsættelse af en ordning, kan imidlertid ikke tillægges afgørende betydning, såfremt pensionen kun berører en særlig gruppe af arbejdstagere, såfremt den direkte afhænger af den tilbagelagte tjenestetid, og såfremt den fastsættes på grundlag af tjenestemandens senest oppebårne løn (Beune-dommen, præmis 45, Evrenopoulosdommen, præmis 21, Griesmar-dommen, præmis 30, Niemi-dommen, præmis 47, og Schönheit og Becker-dommen, præmis 58).
However, considerations of social policy, of State organisation, of ethics, or even the budgetary concerns which influenced or may have influenced the establishment by the national legislature of a scheme cannot prevail if the pension concerns only a particular category of workers, if it is directly related to the period of service completed and if its amount is calculated by reference to the last salary (Beune, paragraph 45; Evrenopoulos, paragraph 21; Griesmar, paragraph 30; Niemi, paragraph 47; and Schönheit and Becker, paragraph 58).
For så vidt angår den erhvervstilknyttede lovpligtige pensionsforsikringsordning, som administreres af VddB, bemærkes for det første, at ordningen har sin oprindelse i en kollektiv arbejdsoverenskomst, som ifølge de af den forelæggende ret fremlagte oplysninger har til formål at supplere de sociale ydelser, der udbetales i henhold til de nationale bestemmelser, som finder generel anvendelse.
As regards the compulsory occupational pension scheme managed by the VddB, it must be observed, first, that it originates in the Collective Agreement which, according to the information provided by the referring court, was designed to supplement the social security benefits payable under national legislation of general scope.
Det er for det andet ubestridt, at ordningen udelukkende er finansieret af arbejdstagerne og arbejdsgiverne i den omhandlede erhvervsgren, hvor enhver offentlig finansiering er udelukket.
Secondly, it is common ground that that scheme is financed exclusively by the workers and employers of the sector concerned, without any financial involvement by the State.
For det tredje fremgår det af sagen, at den samme ordning ifølge artikel 1 i den kollektive overenskomst omfatter scenekunstnere ansat i et af de teatre, der drives i Tyskland.
Thirdly, it is clear from the documents submitted to the Court that the scheme is aimed, according to Paragraph 1 of the Collective Agreement, at theatrical professionals employed in theatres operated in Germany.
Som generaladvokaten har anført i punkt 70 i forslaget til afgørelse, forudsætter retten til efterladteydelse, at ægtefællen til modtageren af ydelsen var medlem af VddB inden dødsfaldets indtræden.
As the Advocate General has stated in point 70 of his Opinion, recognition of entitlement to the survivor’s benefit requires the spouse of the person who is to receive the pension to have been a member of the VddB before dying.
Medlemskab er lovpligtigt for scenekunstnere ansat ved de tyske teatre.
That membership is compulsory for theatrical professionals employed by the German theatres.
Medlemskabet vedrører tillige et vist antal personer, der beslutter at blive medlemmer af VddB på frivillig basis, hvilket er muligt, dersom den pågældende kan godtgøre, at han allerede har været ansat i et bestemt antal måneder i et tysk teater.
That membership is also held by a number of persons who decide voluntarily to become members of the VddB, such membership being possible provided that the persons concerned can demonstrate that they were previously employed by a theatre in Germany for a certain number of months.
Disse lovpligtige og frivillige medlemmer udgør således en særlig gruppe arbejdstagere.
Those compulsory and voluntary members therefore form a particular category of workers.
Desuden skal det, for så vidt angår kriteriet om, at pensionen skal være direkte knyttet til den tilbagelagte beskæftigelsesperiode, bemærkes, at i henhold til § 30, stk. 5, i VddB’s vedtægter er størrelsen af den pension, på grundlag af hvilken efterladteydelsen beregnes, fastlagt ud fra varigheden af arbejdstagerens medlemskab, hvilket er en logisk konsekvens af opbygningen af den omhandlede erhvervstilknyttede pensionsforsikringsordning, der dækker to slags tilknytning, hvilket blev understreget i denne doms præmis 52 og 53.
Further, as regards the criterion that the pension must be directly related to the period of service completed, it must be observed that, under Paragraph 30(5) of the VddB regulations, the amount of the retirement pension, by reference to which the survivor’s benefits are calculated, is determined by reference to the period of the worker’s membership, that being the logical consequence of the structure of the occupational pension scheme at issue which covers two types of membership, as has been stated in paragraphs 52 and 53 of this judgment.
Hvad endvidere angår størrelsen af denne pension fastsættes denne ikke i henhold til lov, men beregnes i henhold til § 30, stk. 5, i VddB’s vedtægter ud fra størrelsen af de samlede bidrag, arbejdstageren har indbetalt i løbet af medlemskabet, og ved hjælp af en forrentningssats.
Nor is the amount of that retirement pension fixed by statute; rather, pursuant to Paragraph 30(5) of the VddB Regulations, it is calculated by reference to the total amount of the contributions paid throughout the worker’s membership, to which an indexing factor is applied.
Heraf følger, som generaladvokaten har anført i punkt 72 i forslaget til afgørelse, at den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse udbetales som følge af Tadao Marukos registrerede partners ansættelsesforhold, og at ydelsen derfor er »løn« som omhandlet i artikel 141 EF.
It follows that, as the Advocate General has pointed out in point 72 of his Opinion, the survivor’s pension in the main proceedings is derived from the employment relationship of Mr Maruko’s life partner and must therefore be classified as ‘pay’ within the meaning of Article 141 EC.
Denne konklusion anfægtes ikke af, at VddB er et offentligt organ (jf. i denne retning Evrenopoulosdommen, præmis 16 og 23), eller af den lovpligtige karakter af medlemskab af den ordning, der giver ret til den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse (jf. i denne retning dom af 25.5.2000, sag C-50/99, Podesta, Sml. I, s. 4039, præmis 32).
That conclusion is not affected by the fact that the VddB is a public body (see, to that effect, Evrenopoulos, paragraphs 16 and 23) or by the fact that membership in the scheme giving entitlement to the survivor’s benefits at issue in the main proceedings is compulsory (see, to that effect, Case C-50/99 Podesta [2000] ECR I-4039, paragraph 32).
Hvad angår rækkevidden af 22. betragtning til direktiv 2000/78 følger det af denne betragtning, at direktivet ikke berører national lovgivning om civilstand og dertil knyttede ydelser.
As regards the significance of Recital 22 of the preamble to Directive 2000/78, that recital states that the Directive is without prejudice to national laws on marital status and the benefits dependent thereon.
Civilstanden og de dertil knyttede ydelser er ganske vist områder, der henhører under medlemsstaternes kompetence, og fællesskabsretten gør ikke indgreb i denne kompetence.
Admittedly, civil status and the benefits flowing therefrom are matters which fall within the competence of the Member States and Community law does not detract from that competence.
Eftersom den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse er kvalificeret som »løn« i artikel 141 EF’s forstand, og da den er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2000/78 af de i denne doms præmis 49-57 anførte grunde, berører 22. betragtning til direktiv 2000/78 ikke anvendelsen af direktivet.
Since survivor’s benefit such as that at issue in the main proceedings has been identified as ‘pay’ within the meaning of Article 141 EC and falls within the scope of Directive 2000/78, for the reasons set out in paragraphs 49 to 57 of this judgment, Recital 22 of the preamble to Directive 2000/78 cannot affect the application of the Directive.
På denne baggrund skal det første, andet og fjerde spørgsmål besvares med, at en ydelse til efterladte i henhold til en erhvervstilknyttet pensionsforsikringsordning som den af VddB administrerede er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2000/78.
In those circumstances, the answer to the first, second and fourth questions must be that a survivor’s benefit granted under an occupational pension scheme such as that managed by the VddB falls within the scope of Directive 2000/78.
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om bestemmelserne i artikel 1, sammenholdt med artikel 2, i direktiv 2000/78 er til hinder for en ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter en registreret partner efter sin partners død ikke tildeles efterladtepension ligesom ægtefæller, selv om han ligesom ægtefæller lever i et formelt forpligtende omsorgsfællesskab, der er indgået for resten af livet.
By its third question, the referring court seeks to know whether the combined provisions of Articles 1 and 2 of Directive 2000/78 preclude legislation such as that at issue in the main proceedings under which, after the death of his life partner, the surviving partner does not receive a survivor’s benefit equivalent to that granted to a surviving spouse, even though, like spouses, the life partners have been living in a union of mutual support and assistance which had been formally constituted for life.
Tadao Maruko og Kommissionen er af den opfattelse, at afslaget på at tildele den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse til efterladte registrerede partnere udgør indirekte forskelsbehandling som omhandlet i direktiv 2000/78, i det omfang to personer af samme køn ikke kan gifte sig i Tyskland og følgelig ikke kan modtage denne ydelse, der er forbeholdt efterladte ægtefæller.
Mr Maruko and the Commission maintain that refusal to grant the survivor’s benefit at issue in the main proceedings to surviving life partners constitutes indirect discrimination within the meaning of Directive 2000/78, since two persons of the same sex cannot marry in Germany and, consequently, cannot qualify for that benefit, entitlement to which is reserved to surviving spouses.
Ifølge Tadao Maruko og Kommissionen befinder ægtefæller og registrerede partnere sig i en sammenlignelig retsstilling, hvilket berettiger, at ydelsen tildeles efterladte partnere.
In their opinion, spouses and life partners are in a comparable legal situation which justifies the granting of that benefit to surviving life partners.
VddB har anført, at der ikke er nogen forfatningsmæssig forpligtelse til ud fra et socialretligt eller forsikringsretligt synspunkt at behandle ægteskab og registreret partnerskab identisk.
According to the VddB, there is no constitutional obligation to treat marriage and life partnership identically, so far as concerns the law of social security or pensions.
Det registrerede partnerskab er en egenartet institution og en ny personstatut.
Life partnership is an institution sui generis and represents a new form of civil status.
Der kan ikke af de tyske regler udledes en forpligtelse til ligebehandling af henholdsvis registrerede partnere og ægtefæller.
It cannot be inferred from the German legislation that there is any obligation to grant equal treatment to life partners, on the one hand, and spouses, on the other.
Direktiv 2000/78 har ifølge sin artikel 1 til formål, på området for beskæftigelse og erhverv, at bekæmpe bestemte typer forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af seksuel orientering, med henblik på at gennemføre princippet om ligebehandling i medlemsstaterne.
In accordance with Article 1 thereof, the purpose of Directive 2000/78 is to combat, as regards employment and occupation, certain forms of discrimination including that on grounds of sexual orientation, with a view to putting into effect in the Member States the principle of equal treatment.
Ifølge direktivets artikel 2 betyder »princippet om ligebehandling«, at ingen må udsættes for nogen form for direkte eller indirekte forskelsbehandling af nogen af de i direktivets artikel 1 anførte grunde.
Under Article 2 of Directive 2000/78, the ‘principle of equal treatment’ means that there is to be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1 of the Directive.
Ifølge artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78 foreligger der direkte forskelsbehandling, hvis en person af en eller flere af de i direktivets artikel 1 anførte grunde behandles ringere, end en anden i en tilsvarende situation bliver behandlet. Artikel 2, stk. 2, litra b), nr. i), bestemmer, at der foreligger indirekte forskelsbehandling, hvis en tilsyneladende neutral bestemmelse, betingelse eller praksis vil stille personer med en bestemt religion eller tro, et bestemt handicap, personer, som tilhører en bestemt aldersgruppe, eller personer med en bestemt seksuel orientering særlig ufordelagtigt i forhold til andre personer, medmindre denne bestemmelse, betingelse eller praksis er objektivt begrundet i et legitimt mål, og midlerne til at opfylde det er hensigtsmæssige og nødvendige.
According to Article 2(2)(a) of Directive 2000/78, direct discrimination occurs where one person is treated less favourably than another person who is in a comparable situation, on any of the grounds referred to in Article 1 of the Directive.
Det fremgår af de i forelæggelsesafgørelsen anførte oplysninger, at Forbundsrepublikken Tyskland, fra 2001, hvor LPartG trådte i kraft i den oprindelige udgave, tilpassede sin retsorden således, at personer af samme køn kan leve i et formelt forpligtende omsorgsfællesskab, der er indgået for resten af livet.
It is clear from the information provided in the order of reference that, from 2001 — the year when the LPartG, in its initial version, entered into force — the Federal Republic of Germany altered its legal system to allow persons of the same sex to live in a union of mutual support and assistance which is formally constituted for life.
Forbundsrepublikken Tyskland har valgt ikke at give disse personer mulighed for at indgå ægteskab, hvilket er forbeholdt personer af forskelligt køn, men har indført en særlig ordning for personer af samme køn, nemlig registreret partnerskab, hvis vilkår progressivt er blevet sidestillet med de vilkår, der gælder for ægteskab.
Having chosen not to permit those persons to enter into marriage, which remains reserved solely to persons of different sex, that Member State created for persons of the same sex a separate regime, the life partnership, the conditions of which have been gradually made equivalent to those applicable to marriage.
Den forelæggende ret har i denne forbindelse bemærket, at loven af 15. december 2004 har bidraget til den progressive tilnærmelse mellem ordningen om registreret partnerskab og den ordning, der finder anvendelse på ægteskab.
The referring court observes that the Law of 15 December 2004 contributed to the gradual harmonisation of the regime put in place for the life partnership with that applicable to marriage.
Med denne lov har den tyske lovgiver foretaget ændringer i sjette bog i lov om social sikring — Ordning om lovbestemt pensionsforsikring, idet der bl.a. blev indsat et stk. 4 i § 46 i denne bog, hvorefter indgåelse af registreret partnerskab sidestilles med indgåelse af ægteskab for så vidt angår den i denne bestemmelse omhandlede enke- eller enkemandspension.
By that law, the German legislature introduced amendments to Book VI of the Social Security Code — statutory old age pension scheme, by adding inter alia a fourth paragraph to Paragraph 46 of that Book, from which it is clear that life partnership is to be treated as equivalent to marriage as regards the widow’s or widower’s pension referred to in that provision.
Lignende ændringer er foretaget i andre bestemmelser i denne sjette bog.
Analogous amendments were made to other provisions of Book VI.
Den forelæggende ret er af den opfattelse, at registreret partnerskab — henset til denne tilnærmelse mellem ægteskab og registreret partnerskab, som den forelæggende ret anser for en progressiv sidestilling, der følger af den i LPartG indførte ordning, navnlig de ændringer, der blev indført i medfør af loven af 15. december 2004 — uden dog at være identisk med ægteskab, placerer personer af samme køn i en situation, der kan sammenlignes med ægtefællers situation, for så vidt angår den i hovedsagen omhandlede efterladteydelse.
The referring court considers that, in view of the harmonisation between marriage and life partnership, which it regards as a gradual movement towards recognising equivalence, as a consequence of the rules introduced by the LPartG and, in particular, of the amendments made by the Law of 15 December 2004, a life partnership, while not identical to marriage, places persons of the same sex in a situation comparable to that of spouses so far as concerns the survivor’s benefit at issue in the main proceedings.
Den forelæggende ret har konstateret, at denne efterladteydelse under anvendelse af VddB’s vedtægtsbestemmelser er begrænset til kun at omfatte efterladte ægtefæller, og at efterladte partnere nægtes denne ydelse.
However, the referring court finds that entitlement to that survivor’s benefit is restricted, under the provisions of the VddB Regulations, to surviving spouses and is denied to surviving life partners.
I dette tilfælde behandles registrerede partnere således mindre fordelagtigt end efterladte ægtefæller for så vidt angår modtagelsen af den omhandlede efterladteydelse.
That being the case, those life partners are treated less favourably than surviving spouses as regards entitlement to that survivor’s benefit.
Antages det, at den forelæggende ret beslutter, at efterladte ægtefæller og efterladte registrerede partnere er i en sammenlignelig situation for så vidt angår den samme efterladteydelse, skal en ordning som den i hovedsagen omhandlede følgelig anses for at udgøre direkte forskelsbehandling på grund af seksuel orientering som omhandlet i artikel 1 og artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/78.
If the referring court decides that surviving spouses and surviving life partners are in a comparable situation so far as concerns that survivor’s benefit, legislation such as that at issue in the main proceedings must, as a consequence, be considered to constitute direct discrimination on grounds of sexual orientation, within the meaning of Articles 1 and 2(2)(a) of Directive 2000/78.