natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Skulle man snarere tilskynde lovgiveren til at anvende delegation ved at fastsætte en tilbagekaldelsesret, der giver den mulighed for effektivt at kontrollere gennemførelsesbestemmelserne?
Perhaps the legislator should be encouraged to resort to delegation, while making provision for a right of call-back which would allow it to monitor implementing rules effectively? Could
Kunne man overveje en lovgivningsmæssig delegationsmekanisme2 til fordel for Kommissionen, der er underlagt lovgive- rens kontrol?
2 for legislative delegation to the Commission, subject to the legislator's scrutiny, be a mechanism envisaged?
Det fremgår kort sagt ikke klart af traktaterne endsige af den materielle fællesskabsret, at der findes to niveauer af retsregler (grundlæggende retsregler - sekundært niveau og gennemførelsesbestemmelser - tredje niveau).
In short, the existence of two levels of rules (primary rules-second level and implementing rules-third level) is not clearly apparent in the Treaties, nor is it reflected in the reality of Community substantive law.
Nogle mener, at tiden nu er inde til at fastlægge et klart og tydeligt regelhierarki i traktaterne.
Some believe it is now time to establish a clear and explicit hierarchy of acts in the Treaties.
Man kunne definere hhv. den lovgivende og den udøvende funktion i traktaterne og præcisere, hvilke institutioner der varetager dem og i hvilket omfang; og/eller skelne klarere mellem retsakter og gennemførelsesbestemmelser og tydeliggøre det i betegnelsen af retsakter.
One could define the legislative and executive functions in the Treaties and specify which institutions are entitled to exercise them, and to what extent; and/or draw a clearer distinction between legislative acts and implementing rules and set it out expressly in the designation of acts.
De nærmere vilkår for kontrol
Scrutiny requirements
Rådet kan i henhold til artikel 202 "opstille visse nærmere vilkår for udøvelsen af disse [gennemførelses]beføjelser".
In accordance with Article 202, the Council may "impose certain requirements in respect of the exercise of these [implementing] powers".
Disse vilkår består i at kontrollere Kommissionens gennemførelse gennem udvalg sammensat af eksperter, der repræsenterer medlemsstaterne.
These requirements consist in scrutinising the Commission's executive activity via committees composed of experts representing the Member States.
Det regelsæt, der i øjeblikket styrer dette område, i daglig tale kaldet "komitologi", er Rådets afgørelse af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen.
The act currently governing this matter, commonly known as "comitology", is the Council Decision of 28 June laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission.
Denne afgørelse trådte i stedet for afgørelsen af 13. juli 1987.
This Decision replaced that of 13 July 1987.
Et af formålene med komitologiafgørelsen er at bringe orden i kontrolprocedurerne og undgå, at hver retsakt inden for den afledte ret kan indeholde særlige bestemmelser.
One of the aims of the "comitology" Decision is to bring order to the scrutiny procedures and to ensure that each act of secondary legislation does not provide for specific arrangements.
Affattelsen af retsgrundlaget for disse retsregler, som "Rådet har fastsat i forvejen", levner ingen tvivl med hensyn til afgørelsens udtømmende karakter.
In fact, the wording of the legal basis of these rules that are "to be laid down in advance by the Council" leaves no doubt as to the exhaustive nature of the Decision.
Den rationaliserer og forenkler komitologiprocedurerne. Der er nu kun treprocedurer.
It rationalises and simplifies committee procedures, reducing them to three.
Der er sådan set tale om et system, der i høj grad minder om det, der findes i de fleste europæiske forfatninger, hvor hhv. det lovgivende og det udøvende område fastlægges af den tungestvejende holdning i beslutningsprocessen hos den eller de institutioner, der repræsenterer den lovgivende magt.
The end result is a system somewhat similar to that of most European constitutions: the legislative and executive areas are determined by the predominant position in the decisionmaking process of the institution or institutions which represent the legislative arm.
Lovgiveren fastsætter, hvilke regeludstedende funktioner den udøvende magt skal varetage, og disse funktioner er altid fastlagt i loven og underlagt domstolskontrol.
The legislator determines which legislative functions are to be performed by the executive, always within a legal framework and subject to the scrutiny of the courts.
Svarende til den, der findes i flere medlemsstater.
Similar to those which exist in several Member States.
unødvendigt træge: selv om Kommissionens kontrolbestemmelser oprindelig blev indført for at gøre det muligt for Rådet oftere at overdrage regeludstedende funktioner på tredje niveau til Kommissionen og således fungere som en forenklende faktor, hævdes det ofte, at de med tiden er blevet en komplicerende faktor.
arrangements for scrutiny of the Commission were originally introduced to enable the Council to confer third-level legislative functions on the Commission more frequently, and, therefore, as a simplifying factor, it is often asserted that they have with time become a complicating factor.
Kommissionen har i sin redegørelse for udvalgenes arbejde i 2000 offentliggjort en liste over udvalgene: der er i alt 244 udvalg.
The Commission published the list of committees in its report on the functioning of committees in 2000: there are a total of 244.
I 2000 fik udvalgene forelagt 1 742 retsakter, og der har i alt været 4 323 høringer af alle slags opført på deres dagsordener.
During that year, 1 742 acts were referred to the committees, and a total of 4 323 consultations of all kinds were conducted.
Selv om det bør bemærkes, at overvejelser om at ændre komitologien rejser andre spørgsmål, er det klart, at de nuværende ordninger viser sig at være meget tunge, selv for medlemsstaternes regeringer1.
While it should be noted that consideration of comitology changes raises wider issues, it is clear that
Nogle argumenterer således for, at det nu bør overvejes at forenkle komito- logiprocedurerne yderligere.
the current arrangements are proving burdensome, even for the governments of the Member States Some accordingly argue that further simplification of the committee procedures should now be envisaged.
De foregående spørgsmål udgør ikke en udtømmende behandling af problemstillingen om "kvaliteten" af Fællesskabets lovgivning og lovgivningens evne til at tilpasse sig til den komplekse karakter af forandringerne og den hastighed, hvormed forandringerne sker, navnlig på det økonomiske område.
The above questions do not exhaust the problem of the "quality" of Community legislation and its capacity to adapt to the complexity and speed of change, above all in the economic field.
Mens beslutningstagningsprocedurerne kritiseres for at være og urimeligt langsomme og tunge, beskyldes den heraf følgende lovgivning ofte for at være ufleksibel og omstændelig.
While the decisionmaking procedures are criticised as being excessively slow and cumbersome, its product is often accused of being rigid and verbose.
Det taler ifølge nogles opfattelse for en højere grad af uddelegering til fordel for Kommissionen og de nationale myndigheder; andre mener, at det taler for en øget hensyntagen og tilpasning til de økonomiske aktørers nye selvreguleringsmekanismer2.
Some believe that this argues for greater delegation of powers to the Commission and the national authorities; others that it points to taking greater account of, and adapting to the new mechanisms for, the self-regulation of economic operators 2.
EU-institutionerne, navnlig Kommissionen, har allerede i nogle år overvejet spørgsmålene om forenkling og rationalisering af de lovgivningsmæssige rammer.
For some years now, the European institutions, and in particular the Commission, have been discussing the simplification and rationalisation of the regulatory environment.
For nylig har disse overvejelser fået tilskyndelse fra Det Europæiske Råd, der i forbindelse med Lissabonprocessen har anmodet både EU-institutionerne og medlemsstaterne om at "udarbejde en strategi for forenkling af de lovgivningsmæssige rammer både nationalt og på fællesskabsplan, herunder en effektivisering af den offentlige forvaltning".
More recently, these discussions have received the encouragement of the European Council which, in the framework of the Lisbon process, called on the European institutions, and the Member States, to "set out a strategy to simplify the regulatory environment, including the performance of public administration, at both
Se Poos-rapporten om reformen af Rådet. Se for så vidt angår sektoren for finansielle tjenesteydelser Lamfalussy-rapporten samt resolutionen fra Det Europæiske Råds møde i Stockholm.
See the Poos Report on the Reform of the Council See, with regard to the financial services sector, the Lamfalussy report, and the resolution of the Stockholm European Council.
brede debat om nye styreformer1
national and Community level."
, som Kommissionen iværksatte sidste år.
This context also encompasses the broad debate on governance 1 launched by the Commission last year.
I forbindelse med de lovgivningsmæssige procedurer bliver det ofte påpeget, at forberedelsesfasen ikke er fyldestgørende for så vidt angår konsekvenserne for de økonomiske aktører, der ville foretrække grundigere forudgående høring af de berørte miljøer, herunder vedrørende valget af den mest egnede form for indsats.
Relevant points include the following: i) in legislative procedures, it is often argued that the preparatory phase is not sufficient from the point of view of the impact on economic operators, who would prefer greater in-depth consultation in advance, including on the choice of the most appropriate form of action.
Det hævdes også, at Fællesskabets retlige instrumenter bør ledsages af andre løsninger.
It is also argued that Community legal instruments should go hand-in-hand with other solutions.
Den åbne koordineringsmetode, der blev iværksat i Lissabon med henblik på at dele erfaringer, er et eksempel; et andet eksempel er den frivillige samarbejdsmetode, der indebærer selvregulering på grundlag af samarbejde mellem de interesserede parter.
The open method of coordination launched in Lisbon, intended for experience-sharing, is one example: another is the voluntary cooperation method, with self-regulation based on cooperation between the interested parties.
Samregulering opfattes af nogle som en metode til at kombinere fordelene ved lovgivning (retssikkerhed og varetagelse af generelle samfundsinteresser) med fordelene ved selvregulering som i direktiverne efter den såkaldte nye metode, hvor de væsentlige krav er fastlagt i et rammedirektiv, idet virksomhederne kan vælge, hvordan de vil opfylde disse krav.
Some see in coregulation a way of combining the advantages of legislation (legal certainty and defence of the general interest) with those of self-regulation, as in the so-called "new approach" directives, where the essential requirements are set out in a framework directive, while undertakings have a choice as to the way in which they comply with those obligations.
Lovgivningsmæssige procedurer er meget langvarige.
Legislative procedures take a very long time.
Vedtagelsen af en lovgivningsmæssig foranstaltning tager i gennemsnit mere end halvandet år.
The adoption of a legislative measure takes on average more than a year and a half.
Når der er tale om direktiver, kan der gå endnu to år eller mere, inden omskrivning til national ret finder sted.
In the case of directives, two further years or more can go by before they are transposed into national law.
Disse frister harmonerer dårligt med de behov, der gør sig gældende i en økonomisk kontekst, der ofte forandrer sig hurtigt.
These delays can consort badly with an often rapidly changing economic environment.
Fællesskabets retsakter menes ofte at være for detaljerede, tit som følge af vanskelige kompromis'er i de enkelte institutioner og mellem institutionerne.
Community legislative acts are often thought too detailed, frequently as a result of difficult compromises within and between the institutions.
Omskrivningen af direktiver til national ret og gennemførelsen af fællesskabsretsakter i medlemsstaterne generelt giver nemlig anledning til yderligere kompleksitet, uoverensstemmelser og forsinkelse.
The transposition of directives and the implementation in general of Community acts in the Member States can give rise to additional complexity, divergence and delay.
Kommissionen er i færd med at udarbejde et forslag om en metode for samråd med medlemsstaterne for at forbedre gennemførelsen af lovgivningen og undgå tilfælde af manglende sammenhæng, og især at fremme tilpasningen af lovgivningen til økonomiske eller tekniske forandringer.
The Commission is preparing a proposal for a method of consultation with the Member States in order to improve the implementation of legislation and eliminate inconsistencies but also, and above all, to facilitate the adaptation of legislation to economic or technical change.
Man kunne blandt andet forestille sig, at medlemsstaterne kunne anmodes om med mellemrum at forelægge korrelationstabeller over nationale foranstaltninger i forhold til fællesskabslovgivningen.
Among other things, the Member States might be asked to produce regular tables showing the concordance of national measures with Community legislation.
Se hvidbogen om nye styreformer, KOM (2001) 0428 endelig.
See the White Paper on governance, COM(2001) 428 final.
Evaluering og revision af eksisterende retsakter anses for et andet område, hvor Kommissionen, de nationale forvaltninger samt de økonomiske og sociale aktører kan gennemføre en samordnet indsats.
Evaluation and review of existing acts is seen as another field for coordinated action on the part of the Commission, national administrations and economic and social operators.
Der overvejes at indføre en revisionsmekanisme i retsreglerne (sunset clause) i form af en frist for revision af retsakten.
Consideration is being given to the insertion of a revision mechanism (sunset clause) in legislative acts, in the form of a deadline for revision of the act.
Man bør ligeledes nævne den indsats, som gennem lang tid er gjort for at omarbejde og kodificere fællesskabsretten.
Mention should also be made of the efforts which have long been made to recast and codify Community law.
Initiativer med henblik på forenkling af den eksisterende lovgivning på landbrugsområdet og vedrørende det indre marked (SLIM-initiativet) har allerede været under drøftelse i flere år.
Initiatives to simplify existing legislation in the areas of agriculture and the internal market (SLIM initiative) have been under way for a number of years.
Fremskridtene sker kun langsomt.
Progress is slow.
NOTEfra: til: Vedr.: præsidiet konventet De nationale parlamenters rolle i den europæiske arkitektur
Praesidium The Convention The Role of National Parliaments in the European architecture
Præsidiet har tænkt sig, at konventet på mødet den 6.-7. juni bl.a. skal have en første drøftelse om de nationale parlamenters rolle i den europæiske arkitektur.
The Praesidium envisage that the Convention session on 67 June should be partly devoted to a first exchange of views on the role of National Parliaments in the European architecture.
Som udgangspunkt for debatten kan konventets medlemmer eventuelt se på dokument CONV 67/02, som indeholder en første oversigt over de nuværende ordninger i medlemsstaternes parlamenter samt en liste over de forskellige forslag, der indtil nu er blevet fremlagt til forbedring af koordineringen mellem de nationale parlamenter og til nye institutionelle strukturer.
As a basis for the debate, Convention members may wish to consider document CONV 67/02, which contains a first outline of current arrangements within Member States' Parliaments, and a list of the various proposals which have been so far made for improved coordination between national Parliaments, or for new institutional structures.
Formålet med debatten er at give konventet mulighed for at udstikke nogle første retningslinjer for arbejdet i den gruppe, som skal gå mere i dybden med disse spørgsmål.
The purpose of the debate is to provide the Convention with an opportunity to give some preliminary guidance to the Working Group which will look into these matters in greater depth.
Det ville i den forbindelse være nyttigt, hvis konventets medlemmer tilrettelægger deres indlæg således, at de omhandler følgende spørgsmål: i)
In that context it would be helpful if members of the Convention would consider so framing their interventions as to cover the following questions: i)
Hvordan kan de nationale parlamenter hjælpes i deres meget vigtige rolle med at sikre EU-arbejdets demokratiske legitimitet?
How could one assist the national Parliaments to play their crucial role in ensuring the democratic legitimacy of Union action?
Der er forskellige ordninger i medlemsstaterne for de nationale parlamenters kontrol med de holdninger, deres regeringer indtager i Rådet.
Arrangements for control by National Parliaments of the positions adopted by their governments in Council vary between Member States.
Ganske vist henhører sådanne ordninger selvfølgelig udelukkende under national kompetence, men kunne det være en idé at se på, hvilke ordninger der fungerer bedst, og at udveksle bedste praksis?
Though such arrangements are of course entirely a matter for national competence, would there be value in assessing which work best, and exchanging "best practice"?
Bør de nuværende samarbejdsmekanismer mellem de nationale parlamenter udbygges? Og med Europa-Parlamentet?
Would it be appropriate to strengthen existing machinery for cooperation between national Parliaments?
Kunne det være en idé at overveje at lade de nationale parlamenter være repræsenteret kollektivt i en ny institution?
Should the possibility be considered of national Parliaments being represented collectively in a new institution?
Hvis ja, hvordan skal den så sammensættes, og hvilke beføjelser skal den have?
If so, how should this be composed and what should be its competences?
Bør der indføres obligatorisk høring af de nationale parlamenter, hvis det skulle blive overvejet at udvide beføjelserne?
Should provision be made for the compulsory consultation of national Parliaments in the event of an enlargement of competences being considered?
Hvis ja, hvordan skal det så ske?
If so, in what form?
FREMSENDELSE AF NOTE fra: præsidiet til: konventet
COVER NOTE from : to : Subject :
Retlige og indre anliggender - Status og generel problemstilling
Praesidium Convention Justice and Home Affairs – Progress report and general problems
Betegnelsen "retlige og indre anliggender" (RIA) omfatter en lang række meget forskelligartede spørgsmål eller emner.
The areas or subjects that come under the heading of "Justice and Home Affairs" (JHA) are many and varied.
De vedrører i hovedsagen tre grundlæggende elementer, der er indeholdt i begrebet " et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed", der blev knæsat i Amsterdam-traktaten: nu l l
They devolve essentially from three fundamental aspects articulated in the concept of the "area of freedom, security and justice" enshrined in the Amsterdam Treaty:
Amsterdamtraktaten markerede overgangen til en ny etape, idet områderne indvandring og asyl, kontrol ved de ydre og indre grænser, visumpolitik samt civilretligt samarbejde blev overført til første søjle (henlæggelse under Fællesskabets kompetence).
The Amsterdam Treaty marked a new stage with the transfer to the first pillar (communitarisation) of the fields of immigration and asylum, checks at the external and internal borders, visa policy and judicial cooperation in civil matters.
Under tredje søjle er der endvidere blevet indført nye retlige instrumenter, nemlig afgørelser og rammeafgørelser.
New legal instruments, the decision and the framework decision, were also introduced under the third pillar.
Endelig blev reglerne vedrørende Schengen-konventionen, der er udviklet siden 1985, og som har gjort det muligt at ophæve grænsekontrollen mellem visse medlemsstater fra 1995 - flere medlemsstater har senere fuldt eksemplet - indføjet i traktaten i form af en tilknyttet protokol.
And, by means of an annexed Protocol, Amsterdam incorporated in the Treaty the acquis of the Schengen Convention, which had been developed from 1985 onwards and which enabled border controls between certain Member States to be lifted as from 1995, to be joined subsequently by other Member States.
Det Forenede Kongerige og Irland har mulighed for deltagelse ("opt-in").
The United Kingdom and Ireland are able to opt in.
Danmark har en særlig ordning.
There are special arrangements for Denmark.
Det Europæiske Råd i Tammerfors i oktober 1999 vedtog et ambitiøst program vedrørende frihed, retfærdighed og sikkerhed (der blev forelagt næsten 50 emner eller henstillinger).
The Tampere European Council of October 1999 adopted an ambitious programme of freedom, justice and security measures (almost 50 areas or recommendations for action were proposed).
Stats- og regeringscheferne ønskede således at give en stærk politisk impuls til dette prioriterede område.
By so doing, the Heads of State or of Government intended to give a powerful political boost to this priority area.
Spørgsmålet om RIA er centralt placeret i Laekenerklæringen "Borgerne har ofte tilkendegivet et ønske om, at EU spiller en større rolle inden for retsvæsen og sikkerhed, bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet, styring af migrationsstrømmene, modtagelse af asylansøgere og flygtninge fra fjerntliggende konfliktzoner" og "vil vi i højere grad integrere politisamarbejdet og det strafferetlige samarbejde?".
JHA matters figure prominently in the Laeken declaration : "There have been frequent public calls for a greater EU role in justice and security, action against cross-border crime, control of migration flows and reception of asylum seekers and refugees from far-flung war zones" and "do we want to adopt a more integrated approach to police and criminal law cooperation?".
Det er ligeledes et af de spørgsmål, der ofte har været nævnt på konventets første møder ("Hvad er forventningerne til Europa?", den 21.-22. marts og "Hvad er EU's opgaver?", den 15.-16 april).
JHA matters were also frequently raised at the first meetings of the Convention ("What do you expect of the European Union?", 21–22 March and "What are Europe's tasks?", 15-16 April).
Spørgsmålet har i nogle tilfælde været hovedemnet for visse konventmedlemmers indledende indlæg, og andre er kommet meget ind på emnet i forbindelse med spørgsmålet om EU's opgaver.
In some cases it was the main theme of the initial contributions of certain members of the Convention, or was frequently raised by others in connection with Europe's tasks.
Endelig bekræftes og præciseres de europæiske borgeres forventninger vedrørende dette spørgsmål af oplysningerne i Eurobarometerundersøgelsen fra april 2002.
Lastly, the Eurobarometer statistics of April 2002 confirm and clarify European citizens' expectations in this area.
Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og narkotikahandel er på tredjepladsen blandt prioriteterne (efter fred og sikkerhed samt bekæmpelse af arbejdsløshed), og støttes af 9 ud af 10 europæere.
The fight against organised crime and drugs trafficking ranks third (after peace and security and the reducing of unemployment) in priority and has the support of almost 9 out of 10 Europeans.
Mens et meget stort flertal af de adspurgte erklærer, at de er tilhængere af, at der i EU træffes beslutninger om bekæmpelse af terrorisme (85%), menneskehandel (80%), bekæmpelse af organiseret kriminalitet (72%) og narkotikabekæmpelse (71%), er meningerne mere delte for så vidt angår indvandrings- og asylpolitikken.
Although a very large majority of those canvassed were in favour of decisions being taken within the EU on the fight against terrorism (85%), trafficking in human beings (80%), the fight against organised crime (72%) and the fight against drugs (71%), the findings vary when it comes to immigration and asylum policy.