natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Men i hvert fald i noglelande kommer et væsentligt antal behandlingsanmodningeralligevel fra enkeltpersoner, som har en intensivcannabisbrug. Denne gruppes problemer er dårligt belyst,og der er et presserende behov for forskning på detteområde.
In summary, there remains a critical need for research toprovide an understanding of the relationship betweendifferent patterns of cannabis use and the development ofproblems.
Det omfang, hvori cannabisbrugere opleverproblemer, og arten af de problemer, der eventuelt er, erstadig dårligt belyst.
The extent to which cannabis users experienceproblems and the nature of the problems that may be foundstill remain poorly understood.
Der kræves nye metoder til vurderingaf problemerne på befolkningsplan.
Methodological tools arerequired to assess problems at the population level.
Sådanne oplysningerer en forudsætning for udviklingen, målretningen oggennemførelsen af effektive folkesundhedsforanstaltningersom reaktion på cannabisbrugen i Europa.
Suchinformation is a prerequisite to the development, targetingand implementation of effective public health responses tocannabis use in Europe.
Udvalgte aspekter 3Comorbiditet (ledsagesygdomme)
Selectedissue 3Co-morbidity
Årsager
Aetiology
Hvad angår comorbiditet er det et spørgsmål om årsag ogvirkning (hønen og ægget).
Determining the aetiology of comorbidity results in achicken and egg discussion: what came first?
Den eksisterende forskning iårsagsforbindelserne mellem psykiske forstyrrelser ogstofrelaterede forstyrrelser giver ikke noget entydigt svar.Der er en indbyrdes vekselvirkning mellem symptomerne påpsykiske forstyrrelser og afhængighedsproblemer.
Existingresearch about the causal relations between psychiatric andsubstance disorders is inconclusive. The symptoms of mentaldisorder and addiction problems interact and mutuallyinfluence each other.
Forskningsresultaterne viser, at psykiske forstyrrelser ogpersonlighedsforstyrrelser normalt opstår førstofbrugsforstyrrelser, dvs. at de gør personer meremodtagelige for sådanne problemer (f.eks. Kessler mfl.,2001; Bakken mfl., 2003); psykiske forstyrrelser kan dogogså forværres af stofbrug (f.eks. angående depression: McIntosh og Ritson, 2001) eller opstå parallelt.
Research evidence indicates that psychiatric and personalitydisorders usually occur before substance use disorders, i.e.they increase individuals’ susceptibility to such problems(e.g. Kessler et al., 2001; Bakken et al., 2003); however,psychiatric disorders may also be aggravated by drug use(e.g. for depression: McIntosh and Ritson, 2001) or occurin parallel.
Samtidig forekomst af en psykisk sygdom og stofrelateredeforstyrrelser, ofte benævnt comorbiditet eller dobbeltdiagnose,er ikke et nyt fænomen.
The co-occurrence of psychiatric illness and substancedisorders, commonly termed comorbidity or dualdiagnosis, is not a new phenomenon.
I de senere år er spørgsmålet dogkommet til at dominere stadig mere i de politiske og fagligediskussioner, idet det er blevet klart, at et stort og formentligvoksende antal personer er berørt.
However, in recentyears the issue has gained momentum in the political andprofessional discussion as it has become apparent that alarge and probably growing number of people areaffected.
I dette kapitel vil der blivefokuseret på sameksistensen af psykiske forstyrrelser ogpersonlighedsforstyrrelser og brug af illegale stoffer.
In this chapter the focus will be on the coexistenceof psychiatric and personality disorders and the use of illicitdrugs.
Faktisk erdet ofte på sin plads at tale om multimorbiditet, idet deberørte personer ofte også lider afsomatiske sygdomme somf.eks. hiv- eller hepatitis C-virusinfektioner ud over socialeforstyrrelser som f.eks. familieproblemer, arbejdsløshed,fængselsophold eller hjemløshed.
In fact, it is often appropriate to speak aboutmultimorbidity, as affected individuals often also suffer fromsomatic illnesses, e.g. human immunodeficiency virus (HIV)or hepatitis C virus infection, as well as social disorders,such as family problems, unemployment, incarceration orhomelessness.
Pleje- ogbehandlingstjenesterne er normalt utilstrækkeligt udstyret til athåndtere diagnosticerings- og behandlingsbehovene hosdenne klientgruppe, således at de ser bort fra og/eller er udeaf stand til at behandle samtlige klientens problemer under ét.Resultatet er ofte en »svingdørssituation«, hvor yderstbehandlingskrævende personer henvises fra den ene tjenestetil den anden, alt imens deres situation forværres.
Care and treatment services are usuallyinadequately equipped to deal with the diagnostic andtreatment needs of this client group, disregarding and/orbeing incapable of coping with the totality of the client’sproblems. The result is frequently a ‘revolving door’situation, with individuals in great need of treatment beingreferred from one service to another while all the time theirsituation deteriorates.
Det skal bemærkes, at det specifikke forhold mellemcannabisbrug og psykiske forstyrrelser behandles Udvalgteindgående i Udvalgte aspekter: Cannabis (s.82).
Note that the specific relationship between cannabis useand psychiatric disorders is considered in more depth in theselected issue on cannabis (p. 82).
Stofbrug kan tillige opfattes som en del af eller et symptompå psykiske forstyrrelser eller personlighedsforstyrrelser ogsom et forsøg på selvmedicinering (f.eks. Williams mfl.,1990; Murray mfl., 2003).
Drug use can also be perceived as a component orsymptom of a psychiatric or personality disorder and as anattempt to self-medicate (e.g. Williams et al., 1990; Murrayet al., 2003).
Den omstændighed, at stofbrugletter lidelsessymptomerne, tilskynder til udvikling afafhængighed.
The fact that substance use alleviatesdistressing symptoms encourages the development ofaddiction.
Når stofbrugen afbrydes, f.eks. som følge afabstinens- eller substitutionsbehandling, kan symptomernedukke op igen.
Once the drug use is discontinued, e.g. throughwithdrawal or substitution treatment, the symptoms mayreappear.
Akutte narkotikafremkaldte psykoser opstårisær hos brugere af kokain, amfetaminer og hallucinogenerog vil normalt forsvinde igen forholdsvis hurtigt.
Acute drug-induced psychoses occur particularlyin users of cocaine, amphetamines and hallucinogens andusually subside relatively quickly.
Det kandog være yderst vanskeligt at sondre mellem symptomerforårsaget af stofrus og psykotiske episoder udenforbindelse hermed.
It may, however, be verydifficult to differentiate between symptoms due to substanceintoxication and unrelated psychotic episodes.
Krausz (1996)nævner fire kategorier af dobbeltdiagnoser:
Krausz (1996) suggests four categories of dual diagnosis:
• en primær diagnose på en psykisk sygdom med enefterfølgende diagnose på stofmisbrug, som skader denpsykiske sundhed
• a primary diagnosis of a mental illness, with asubsequent (dual) diagnosis of substance misuse thatadversely affects mental health;
• en primær diagnose på stofafhængighed med psykiskekomplikationer, der fører til psykisk sygdom
• a primary diagnosis of drug dependence withpsychiatric complications leading to mental illness;
• samtidige diagnoser på stofmisbrug og psykiskeforstyrrelser
• concurrent diagnoses of substance misuse andpsychiatric disorders;
• en dobbeltdiagnose på stofmisbrug og bipolar lidelse,som begge er et resultat af en underliggende traumatiskoplevelse, f.eks. posttraumatisk stresslidelse.
• a dual diagnosis of substance misuse and mooddisorder, both resulting from an underlying traumaticexperience, for example post-traumatic stress disorder.
Comorbiditet eller dobbeltdiagnose er defineret af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) som »samtidigforekomst hos den samme person af forstyrrelser forårsagetaf brug af et psykoaktivt stof og andre psykiskeforstyrrelser« (WHO, 1995).
Co-morbidity, or dual diagnosis, is defined by the World Health Organization (WHO) as the ‘co-occurrence in thesame individual of a psychoactive substance use disorderand another psychiatric disorder’ (WHO, 1995).
Ifølge De Forenede Nationers Kontor for Narkotika- og Kriminalitetsforebyggelse(UNODC) er en person med dobbeltdiagnose en »person,der er diagnosticeret som havende et alkohol- ellerstofmisbrugsproblem ud over en anden diagnose,sædvanligvis psykiatrisk, f.eks. bipolar lidelse ellerskizofreni« (UNODCCP, 2000).
Accordingto the United Nations Office on Drugs and Crime(UNODC), a person with dual diagnosis is a ‘persondiagnosed as having an alcohol or drug abuse problem inaddition to some other diagnosis, usually psychiatric, e.g.mood disorder, schizophrenia’ (UNODCCP, 2000).
Med andre ord henviserudtrykket comorbiditet i denne sammenhæng tilsameksistensen af to eller flere psykiske forstyrrelser ellerpersonlighedsforstyrrelser, hvoraf den ene er problematiskstofbrug.
In otherwords, comorbidity in this context refers to the temporalcoexistence of two or more psychiatric or personalitydisorders, one of which is problematic substance use.
Udvalgte aspekter 3: Comorbiditet (ledsagesygdomme)
Selected issue 3: Comorbidity
Tilsvarende differentieres der i den svenske nationalerapport mellem psykiatriske patienter, der lider afcomorbiditet, og stofafhængige klienter medpersonlighedsforstyrrelser, der forværres af stofbrug og ikkealtid diagnosticeres tilfredsstillende.
Similarly, the Swedish national report differentiates betweenpsychiatric patients suffering from comorbidity and drugdependent clients with personality disorders that areaggravated by drug use and which are not alwaysadequately diagnosed.
Deter muligt, at nogle personer med depression medicinerersig selv med opiater og benzodiazepiner. Klienter, derdeltager i behandlingsprogrammer, er mindre udsatte fordepression end klienter hos lavtærskeltjenester (Rooney mfl.,1999) eller klienter, som netop har påbegyndtbehandlingen (McIntosh og Ritson, 2001).
It is possible thatsome individuals with depression may self-medicate withopiates and benzodiazepines: clients in treatmentprogrammes have lower depression scores than clients inlow-threshold services (Rooney et al., 1999) or at initiationof treatment (McIntosh and Ritson, 2001).
Morel (1999) sondrer mellem ikke-specifikke psykiskeforstyrrelser hos narkomaner og komplikationer, derspecifikt har forbindelse med stofbrug.
Morel (1999) distinguishes non-specific psychiatricdisorders found among drug addicts from complicationsspecifically connected with drug use.
Blandt forstyrrelser,der ofte findes blandt stofbrugere, kan nævnes:
Disorders often foundamong drug users include:
• søvnforstyrrelser som følge af depression,angstforstyrrelse eller psykose
• sleep disorders, resulting from depression, anxietydisorder or psychosis;
En norsk undersøgelse (n= 2359) har vist, at en storprocentdel af stofbrugerne har oplevet alvorligefamilieproblemer i deres barndom og ungdom.
A survey in Norway (sample size= 2359) found that ahigh proportion of drug users have experienced severefamily problems during childhood and youth.
70% harhaft indlærings- og adfærdsproblemer i skolen, 38% harværet mobbet, og 21% har modtaget psykiatriskbehandling i barndommen og ungdommen (Lauritzen mfl.,1997).
Some 70%had experienced learning and behavioural problems inschool, 38%had been the victim of bullying and 21%hadreceived psychiatric treatment during childhood andadolescence (Lauritzen et al., 1997).
Kvindelige stofbrugere med psykiskeledsagesygdomme har ofte været udsat for traumatiskseksuelt misbrug (Beutel, 1999).
Female drug userswith psychiatric comorbidity have often been the victims oftraumatic sexual abuse (e.g. Beutel, 1999).
aggressiv og voldsom adfærd, som indikererantisociale, psykopatiske, skizofrene eller paranoidepersonlighedsforstyrrelser.
aggressive and violent behaviour, indicating antisocial,psychopathic, schizophrenic or paranoid personalitydisorders.
• farmakopsykoser forårsaget af hallucinogener elleramfetaminer
• pharmaco-psychoses induced by hallucinogenic drugsor amphetamines;
Det undersøges ikke rutinemæssigt, om en stofbruger harpsykiske problemer eller personlighedsforstyrrelser, som ledi den standarddiagnosticering, der finder sted vedbehandlingens begyndelse i narkotikatjenester.
Routine assessment for psychiatric and personality disordersdoes not always form part of the standard diagnosticprocedures performed at the commencement of treatment indrug services.
Medundtagelse af enkelte særligt bevidste og/ellerspecialiserede tjenester er det sjældent, atnarkotikabehandlingstjenesterne undersøger psykiskesymptomer og forstyrrelser nærmere.
Except in some particularly aware and/orspecialised services, mental symptoms and disorders arerarely explored in drug treatment services.
Nyere neuropsykologiske og neurobiologiske undersøgelserhar sammen med nyudviklede teknikker, som givermulighed for at visualisere hjerneprocesser, gjort det muligtat opstille hypoteser om samspillet mellem psykiske ogfysiske traumer, hjerneudvikling, stofvirkninger, stress ogmental udvikling. Belønningssystemet er afgørende forudviklingen af afhængighed, og afhængigheden harsammenhæng med strukturelle forandringer og tilpasningeraf hjernen på mikro- og makroplan (Nestler, 2001).
Recent neuropsychological and neurobiological studies andthe advent of techniques that enable brain processes to bevisualised have made it possible to hypothesise about theinteractions between mental and physical trauma, braindevelopment, drug effects, stress and mental development.The reward system is essential in the development ofaddiction, and addiction is linked to structural changesandadaptation of the brain at micro and macro levels(Nestler,2001).
Under alle omstændigheder er det en kendt sag, atcomorbiditet er vanskelig at diagnosticere.Stofafhængighed og den forstyrrede adfærd,afhængigheden medfører, dominerer ofte det kliniskebillede og camouflerer psykiske symptomer.
In any case, comorbidity is notoriously difficult todiagnose. Drug addiction and the disruptive behaviour itcauses often dominates the clinical picture and disguisespsychiatric symptoms.
Endvidere kanstofmisbrug fremkalde psykiske symptomer, der kunvanskeligt kan skelnes fra symptomerne på psykiskeforstyrrelser (Berthel, 2003), mens abstinenser eller akut rusogså kan medføre symptomer, der svarer til symptomernepå næsten enhver psykisk lidelse (Liappas, 2001).Endvidere kan depression og angst anses for iboendesymptomer i rus/abstinenscyklussen, idet symptomer, dertidligere blev lettet ved hjælp af stoffer, træder frem underabstinens- eller substitutionsbehandling.
In addition, substance abuse cancause psychiatric symptoms that are barely distinguishablefrom those of psychiatric disorders (Berthel, 2003), whilesubstance withdrawal or acute intoxication can also mimicalmost any such disorder (Liappas, 2001). Furthermore,depression and anxiety can be viewed as inherentsymptoms of the intoxication–withdrawal cycle; symptomsthat used to be alleviated by drugs become manifest in thecourse of abstinence or substitution treatment.
Andre teorier knytter specifikke stoffer sammen medspecifikke psykiske forstyrrelser. F.eks. er det postuleret, atheroin kan reducere stress, lette smerter og fjerne truendestemmer hos skizofrene og borderline-skizofrene patienter,men patienter med alvorlige psykiske sygdomme brugerikke heroin.
Other theories link specific drugs to specific mentaldisorders, e.g. it has been postulated that heroin couldreduce stress, alleviate pain and abolish menacing voices inschizophrenic and borderline schizophrenic patients;however, patients with severe mental illnesses do not useheroin.
Kokain påstås at kunne lette depressivetilstande, fremme adfærdsmæssig disinhibition og gøre detmuligt for narcissistiske personer at udleve deresgrandiositet.
Cocaine, it is suggested, could lighten depressivestates, allow behavioural disinhibition and permitnarcissistic personalities to act out grandiosity.
Cannabis påstås at kunne lette spændinger,mens ecstasy kan fjerne sociale hæmninger (Verheul, 2001;Berthel, 2003).
Cannabiscould relieve tension and ecstasy ease social inhibitions(Verheul, 2001; Berthel, 2003).
Irlands nationale rapport fra 2002 undersøgte på grundlagaf en række studier specifikt depressionsforekomsten blandtstofbrugere og konkluderede, at der er en stærksammenhæng mellem problematisk stofbrug, især brug afopiater og benzodiazepiner, og depression. Tysk forskninginden for forholdet mellem stofrelaterede lidelser,depression og selvmord nåede frem til den konklusion, atselvmordsrisikoen er væsentligt forøget hos personer med
The 2002 Irish national report specifically examineddepression among drug users, based on the results ofseveral studies, and concluded that there is a strongassociation between problem drug use, in particular use ofopiates and benzodiazepines, and high rates of depression.German research into the relationship between substancedisorders, depression and suicide concluded that the risk ofsuicide is greatly increased in those with a depressive
Der er endvidere udviklet bedre metoder til diagnosticeringaf såvel psykiske som stofrelaterede forstyrrelser.
Methodological advances have also improved the diagnosisof both psychiatric and substance use disorders.
Man rådernu over en række standardiserede og godkendteinstrumenter til måling af psykiske symptomer ogpersonlighedsforstyrrelser, ligesom der findes en rækkeinstrumenter, der kan anvendes til at vurderestofbrugsmønstre og -afhængighed. ASI (Addiction Severity Index) er et multifunktionelt instrument, der kan anvendes tildiagnosticering, planlægning og opfølgning af behandlingsamt forskning.
A widerange of standardised and validated instruments are nowavailable to measure psychiatric symptoms and personalitydisorder, as are various instruments that assess the level ofdrug use patterns and addiction.
, 2003).ASI er standardiseret og er blevet oversat fra engelsk til de fleste andre europæiske sprog (EuroASI) (172
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway most other European languages (EuroASI) (172
Behandlingsperioder for opiatbrugkombineret med psykiske forstyrrelser er tredoblet siden1996. Dette stemmer med stigningen i stofbrugen, selv omder ikke peges på nogen direkte årsagsforbindelse.
The Spanish national report notes that the observedincrease in comorbidity might partly be due to an increasein dependence on psychostimulants.
instituttet har udviklet og afprøvet protokoller fordiagnosticering og behandling af afhængige klienter medopmærksomhedsforstyrrelser/hyperaktivitetsforstyrrelser(ADHD) (Eland og Van de Glint, 2001).
Institute has developed and tested protocols for the diagnosisand treatment of addicted clients with attentiondeficit/hyperactivity disorder (ADHD) (Eland and Van de Glint, 2001).
Udbredelse af comorbiditet i behandlingsmiljøer
Prevalence of comorbidity in treatment settings
Tabel 7 viser de resultater af en række undersøgelser afcomorbiditet i forskellige narkotikabehandlings- ogpsykiatriske miljøer i medlemsstaterne, der er fremlagt i denationale rapporter.
Table 7 gives details of some studies of comorbidity indifferent drug treatment and psychiatric settings in Member States as presented in the national reports.
Data om stofrelaterede forstyrrelser ipsykiatriske miljøer er ikke så tilgængelige som data ompsykiske forstyrrelser i stofbehandlingsmiljøer.
Data onsubstance disorders in psychiatric settings are not as readilyavailable as data on psychiatric disorders in drug treatmentsettings.
Selv om deher gennemgåede undersøgelser ikke er sammenlignelige,giver de dog en indikation af situationen i EU-landene.
Although the studies presented in this review arenot comparable, they do give an indication of the situationin EU countries.
Derer stor forskel på de undersøgte populationer, de valgtediagnosticeringskriterier, de anvendte instrumenter ogdiagnosticeringstidspunktet.
There is considerable divergence in thepopulations studied, the diagnostic criteria selected, theinstruments used and the time of diagnosis.
Af ovennævnte årsager er dersandsynligvis i mange tilfælde tale om underdiagnosticering.
For reasonsdiscussed above, under-diagnosis is likely in many cases.
at den mest almindelige psykiatriske diagnose blandtstofbrugere er personlighedsforstyrrelser, som berører 50%-90%, efterfulgt af affektive forstyrrelser (20%-60%) ogpsykotiske forstyrrelser (20%).
In a review of different studies, Uchtenhagen and Zeiglgänsberger (2000) concluded that the most commonpsychiatric diagnosis among drug users is personalitydisorder, affecting 50–90%, followed by affective disorder(20–60%) and psychotic disorders (20%).
Mellem 10% og 50% afpatienterne lider af mere end én ledsagesygdom i form afpsykiske forstyrrelser eller personlighedsforstyrrelser.
Between 10 and50%of patients exhibit more than one psychiatric orpersonality comorbidity disorder.
En sammenlignende undersøgelse gennemført i Grækenlandog Frankrig har vist, at selv om graden af psykopatologihos opiatbrugere i behandling generelt var nogenlunde ensi de to lande, varierede de psykopatologiske mønstre, idetudbredelsen af affektive forstyrrelser var større hos franskeend hos græske storbrugere (19% mod 7%), mensantisociale personlighedsmønstre var mere fremherskende iden græske stikprøve (20% mod 7%).
A comparative study in Greece and France found that,although the overall rates of psychopathology in opiateusers under treatment were quite similar in the twocountries, the psychopathological patterns varied: theprevalence of affective disorders was higher in French thanin Greek drug users (19%vs. 7%), whereas antisocialpersonality patterns were more prevalent in the Greeksample (20%vs. 7%).
Forfatterne tilskrevdisse forskelle den mindre udbredelse af storbrug i Grækenland, idet de fandt, at »jo mindre udbredt socialtuacceptabel adfærd er, des mere sandsynligt er det, atsocialt afvigende personer er involveret i adfærden«(Kokkevi og Facy, 1995).
The authors attributed thesedifferences to the lower prevalence of drug use in Greece:‘the more limited the extent of socially unacceptablebehaviour, the more likely it is that socially deviantindividuals are involved in it’ (Kokkevi and Facy, 1995).
I en gennemgang af internationale undersøgelser ompsykopatologi i stofafhængige personer tegnede Fridell(1991, 1996)et klinisk billede af comorbiditet hosstofafhængige, som er blevet bekræftet af hans egneundersøgelser i Lund, Sverige.
In a review of international studies on psychopathology indrug-dependent subjects, Fridell (1991, 1996) outlined aclinical picture of comorbidity in drug addiction that hasbeen confirmed by his own studies in Lund, Sweden.
Der kunne identificeres trehovedgrupper af forstyrrelser: personlighedsforstyrrelser(65%-85%), depression og angsttilstande (30%-50%), ogpsykoser (15%).
Threemain groups of disorders could be identified: personalitydisorders (65–85%), depression and anxiety states(30–50%), and psychoses (15%).
Verheul (2001) fandt i sin gennemgang afseks undersøgelser af behandlede afhængige, at isærantisociale (23%), borderline- (18%) og paranoide (10%)personlighedsforstyrrelser dominerede.
Verheul (2001), in hisoverview of six studies of treated addicts, found thatantisocial (23%), borderline (18%) and paranoid (10%)personality disorders were particularly prevalent.
I Norge har man undersøgt kønsforskellene mellemblandingsmisbrugere (hvoraf 85% var heroinbrugere) ogrene alkoholikere.
A Norwegian study examined gender differences betweenpoly-substance abusers (of whom 85%were heroin users)and pure alcoholics.
Stikprøven inkluderede en meget storandel af personer med psykiske forstyrrelser ogpersonlighedsforstyrrelser (93%).
The sample included a very highproportion of subjects with psychiatric and personalitydisorders (93%).
Generelt var størredepressioner, simple fobier og borderlinepersonlighedsforstyrrelser væsentligt mere fremherskendeblandt kvinder end blandt mænd.
Overall, women had significantly higherlevels of major depression, simple phobia and borderlinepersonality disorder than men.
Samtidig forekomst af en
The relapse rate among drug users who
Tabel 7: Udbredelse af comorbiditet i behandlingsmiljøer i forskellige EU-lande
Table 7: Prevalence of comorbidity in treatment settings in various countries of the EU
Udbredelse af comorbiditet (%)
Prevalence of comorbidity (%)
Psykiatriske minimumsdata
Admissions for drug problems (1996–99) database (