natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Artikel 3a, stk 1, i direktiv 84/450 er ikke til hinder for, at de varer, der sammenlignes, indkøbes via forskellige distributionskanaler.
Article 3a(l) of Directive 84/450, as amended, does not preclude compared products from being purchased through different distribution channels.
4) Artikel 3a, stk 1, i direktiv 84/450 er ikke til hinder for, at annoncøren foretager et prøvekøb hos en konkurrent, inden han fremsætter sit eget tilbud, forudsat at de i den nævnte bestemmelse fastsatte betingelser for, at den sammenlignende reklame er tilladt, er overholdt.
Article 3a(l) of Directive 84/450, as amended, does not preclude an advertiser from carrying out a test purchase with a competitor before his own offer has even commenced, where the conditions for the lawfulness of comparative advertising set out therein are complied with.
En prissammenligning bringer ikke en konkurrent i miskredit i henhold til artikel 3a, stk 1, litra e), i direktiv 84/450, hverken fordi prisforskellen mellem de sammenlignede varer er højere end den gennemsnitlige prisforskel eller som følge af antallet af sammenligninger.
A price comparison does not entail the discrediting of a competitor, within the meaning of Article 3a(l)(e) of Directive 84/450, as amended, either on the grounds that the difference in price between the products compared is greater than the average price difference or by reason of the number of comparisons made.
Artikel 3a, stk 1, litra e), i direktiv 84/450 er ikke til hinder for, at en sammenlignende reklame ud over navnet på en konkurrent gengiver hans logo og et billede af hans butiksfacade, hvis reklamen overholder de i fællesskabsretten fastsatte betingelser for, at den er tilladt.*
Article 3a(l)(e) of Directive 84/450, as amended, does not prevent comparative advertising, in addition to citing the competitor's name, from reproducing its logo and a picture of its shop front, if that advertising complies with the conditions for lawfulness laid down by Community law.'
Generaladvokat A. Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 12. september 2002.
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 12 September 2002.
Forenede sager C-53/01 - C-55/01 Linde AG / Winward Industries Inc. Rado Uhren AG Tilnærmelse af lovgivningerne
Joined Cases C-53/01 to C-55/01 Linde AG, Winward Industries Inc. ν Rado Uhren AG Approximation of laws
Præjudiciel »Tilnærmelse af lovgivningerne — varemærker — direktiv 89/104/EØF — registreringshindringer - artikel 3, stk. 1, litra b), c) og e) — tredimensionalt varemærke, som består af varens form fornødent særpræg — almen interesse i at bevare den frie adgang til brag af visse tegn* (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104/EEC — Grounds for refusal to register — Article 3(l)(b), (c) and (e) — Threedimensional shape of product mark — Distinctive character — Preserving the availability of certain signs in the public interest) (Full Court)
Ved kendelser af 23. november 2000 har Bundesgerichtshof forelagt to præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 3, stk. 1, litra b), c) og e), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988.
By orders of 23 November 2000 the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) referred for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 3(l)(b), (c) and (e) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988.
Hovedsagerne og de præjudicielle spørgsmål
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
I den første sag (sag C-53/01) har Linde ansøgt om registrering af et køretøj som et tredimensionalt varemærke for varerne »motordrevne industritrucks og andre transportable arbejdsmaskiner med førerkabine, navnlig gaffeltrucks«.
In the first (C-53/01), Linde sought registration of a vehicle as a threedimensional trade mark for the following goods: 'motorised trucks and other mobile works vehicles, particularly fork-lift trucks'.
Deutsches Patent- und Markenamt afslog ansøgningen på grund af manglende fornødent særpræg.
Its application was refused by the Deutsches Patent- und Markenamt for lack of distinctive character.
Bundespatentgericht (förbundsdomstol for immaterialret) gav ikke Linde medhold i sagen anlagt til prøvelse af det pågældende afslag under henvisning til, at det pågældende varemærke fuldstændig manglende fornødent særpræg.
The Bundespatentgericht (Federal Court for intellectual property matters) (Germany) dismissed an action brought by Linde against that refusal on the ground that the mark in question was wholly devoid of distinctive character.
I den anden sag (sag C-54/01), har Winward ansøgt om registrering af en lommelygte som tredimensionalt varemærke.
In the second case (C-54/01), Winward sought registration of a torch as a threedimensional trade mark.
Deutsches Patent- und Markenamt afslog ansøgningen på grund af, at det varemærke, der var ansøgt om registrering af, manglede fornødent særpræg i Markengesetz' § 8, stk. 2, punkt l's forstand.
Its application for registration was refused by the Deutsches Patent- und Markenamt on the basis that the
Bundespatentgericht afviste ligeledes, at det pågældende varemærke kunne registreres, på grund af manglende fornødent særpræg.
mark in respect of which registration was sought was devoid of distinctive character within the meaning of Paragraph 8(2)(1) of the Markengesetz.
Den tredje sag (sag C-55/01) vedrører en ansøgning indgivet af Rado om registrering af et tredimensionalt varemærke, der allerede er registreret som internationalt varemærke under nr. 640 196, som dette selskab er indehaver af. Varemærket består i en grafisk gengivelse af et armbåndsur.
The third case (C-55/01) concerns an application for registration filed by Rado for a threedimensional trade mark already registered as an international trade mark under No 640 196, of which Rado is the proprietor, consisting of the graphic representation of a wrist watch.
Deutsches Patent- und Markenamt afslog ansøgningen på grund af manglende fornødent særpræg og under hensyn til behovet for at bevare en fri adgang til brug (»Freihaltebedürfnis«).
Its application was refused by the Deutsches Patent- und Markenamt for lack of distinctive character and on the basis that there was a need to preserve availability ('Freihaltebedürfnis').
Rado fik ikke medhold i sagen anlagt ved Bundespatentgericht til prøvelse af denne afgørelse.
The action brought by Rado before the Bundespatentgericht was dismissed.
Under disse omstændigheder har Bundesgerichtshof besluttet at udsætte sagerne og forelægge Domstolen to præjudicielle spørgsmål, der i de tre nævnte søgsmål er enslydende formuleret.
In those circumstances the Bundesgerichtshof has decided to stay proceedings and to refer two questions, which are worded identically in each of the three cases, to the Court for a preliminary ruling.
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om der ved bedømmelsen af, om et tredimensionalt varemærke, som består af varens form, har fornødent særpræg i henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), skal anvendes en strengere målestok end ved andre typer varemærker.
By its first question the national court is asking whether, when assessing the distinctiveness of a threedimensional trade mark consisting of the shape of a product (hereinafter 'shape of product mark') for the purposes of Article 3(l)(b) of the Directive, a more stringent test must be applied than that used for other types of trade mark.
For så vidt angår direktivets artikel 3, stk. 1, litra b), bemærkes, at det hverken af direktivets opbygning eller af den pågældende bestemmelses ordlyd fremgår, at der skal anvendes en strengere målestok ved bedømmelsen af, om et tredimensionalt varemærke, der består af selve varens form, har fornødent særpræg, end ved andre typer varemærker.
As regards Article 3(l)(b) of the Directive, neither the scheme of the Directive nor the wording of that provision indicates that stricter criteria than those used for other categories of trade mark ought to be applied when assessing the distinctiveness of a threedimensional shape of product mark.
Betingelsen om fornødent særpræg med hensyn til ethvert varemærke kræver, at det er egnet til at identificere varen som hidrørende fra en bestemt virksomhed og dermed til at adskille denne vare fra andre virksomheders.
Distinctive character means, for all trade marks, that the mark must be capable of identifying the product as originating from a particular undertaking, and thus distinguishing it from those of other undertakings.
Det kan ikke desto mindre i praksis vise sig at være sværere at godtgøre, at et varemærke, som består af en vares form, har fornødent særpræg, end det er for et ord- eller figurmærke.
It is nevertheless true that it may in practice be more difficult to establish distinctiveness in relation to a shape of product mark than a word or figurative trade mark.
Denne vanskelighed, som kan føre til. at der gives afslag på registrering af varemærker af denne type, udelukker imidlertid ikke, at disse varemærker kan få fornødent særpræg som følge af den brug, der gøres heraf, og som følge heraf kan registreres som varemærker i henhold til direktivets artikel 3, stk. 3.
But whilst that may explain why such a mark is refused registration, it does not mean that it cannot acquire distinctive character following the use that has been made of it and thus be registered as a trade mark under Article 3(3) of the Directive.
Med det første led af det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om ud over direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), også direktivets artikel 3, stk. 1, litra c), har en betydning for så vidt angår tredimensionale varemærker, som består af varens form.
By the first limb of its second question the national court is asking whether, independently of Article 3(l)(e) of the Directive, Article 3(l)(c) also has significance for threedimensional shape of product marks.
I tilfælde af, at ikke alene direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), men også artikel 3, stk. 1, litra c), har en betydning for så vidt angår tredimensionale varemærker, som består af varens form, ønsker den forelæggende ret oplyst, om der ved fortolkningen af direktivets artikel 3, stk. 1, litra c), skal tages et sådant hensyn til den almene interesse i handelen i at bevare den frie adgang til brug af varens form, at en registrering principielt er udelukket og sædvanligvis kun kommer i betragtning ved varemærker, der opfylder betingelserne i direktivets artikel 3, stk. 3, første punktum.
In the event that, independently of Article 3(l)(e) of the Directive, Article 3(l)(c) also has significance for threedimensional shape of product marks, the national court is asking whether, for the purposes of interpreting Article 3(l)(c), regard should be had to the general interest of the trade in the preservation of the availability of the shape of the product, so that registration is in principle excluded and is as a rule possible only for marks that satisfy the conditions in the first sentence of Article 3(3) of the Directive.
Såfremt det første led af det andet spørgsmål besvares benægtende, dvs. i det tilfælde, at det udelukkende er direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), der finder anvendelse på tredimensionale varemærker, der består af varens form, ønsker den forelæggende ret ikke desto mindre oplyst, om der ved fortolkningen af denne bestemmelse også skal tages hensyn til interessen i handelen i at bevare den frie adgang til brug af varens form.
If the reply to the first limb of the second question is in the negative, that is to say if Article 3(l)(e) of the Directive alone applies to threedimensional shape of product marks, the national court is none the less asking whether, for the purposes of interpreting that provision, regard should also be had to the interests of the trade in the preservation of the availability of the shape of the product.
Heraf følger, at selv om et tredimensionalt tegn, som består i en vares form, ikke udelukkes fra registrering i henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), kan et sådant tegn ikke desto mindre udelukkes, hvis det falder ind under en eller flere af de kategorier, der er nævnt i den samme bestemmelse under litra b), c) eller d).
It is clear from Article 3(1) of the Directive that each of the grounds for refusal listed in that provision is independent of the others and calls for separate examination.
Hvad navnlig angår direktivets artikel 3, stk. 1, litra c), er der principielt intet til hinder for, at denne bestemmelse finder anvendelse på en ansøgning om registrering af et tredimensionalt varemærke, som består af en vares form.
It follows that if a threedimensional shape of product trade mark is not refused registration under Article 3(l)(e) of the Directive, registration may still be refused if it falls within one or more of the categories set out in Article 3(l)(b) to (d).
Hvad nærmere bestemt angår den forelæggende rets andet alternativ vedrørende direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), bemærkes, at Domstolen allerede for visse tredimensionale tegn, som består af en vares form, har
In regard to Article 3(l)(c) of the Directive in particular, there is nothing in principle to stop that provision applying to an application for a threedimensional shape of product trade mark.
fastslået, at begrundelsen for registreringshindringerne i denne bestemmelse er, at det skal undgås, at beskyttelsen af retten til et varemærke fører til, at varemærkeindehaveren får eneret på en vares tekniske løsninger eller funktionelle kendetegn, som brugeren kan tænkes at efterspørge hos konkurrenternes varer).
With regard more specifically to the second situation contemplated by the referring court relating to Article 3(l)(e) of the Directive, for certain threedimensional shape of product signs, the Court has already held that the rationale of the grounds for refusing registration laid down in Article 3(l)(e) is to prevent trade mark protection from granting its proprietor a monopoly on technical solutions or functional characteristics of a product which a user is likely to seek in the products of competitors.
Det skal ved et tredimensionalt varemærke, som består af varens form, ligesom ved alle andre typer varemærker efterprøves, om varemærket er i overensstemmelse med alle de kriterier, der er opregnet i direktivets artikel 3, stk. 1, litra b) — litra e), og at disse kriterier i hvert enkelt tilfælde skal fortolkes og anvendes i lyset af den almene interesse, der ligger bag hver enkelt af dem.
A threedimensional shape of product mark must, like any other category of trade mark, be examined for compliance with all the conditions listed in Article 3(l)(b) to (e) of the Directive, and that these must be construed and applied in the light of the public interest underlying each one.
•1) Ved bedømmelsen af, om et tredimensionalt varemærke, som består af varens form, har fornødent særpræg i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstatemes lovgivning om varemærker, skal der ikke anvendes en strengere målestok end ved andre typer varemærker.
When assessing the distinctiveness of a threedimensional shape of product trade mark for the purposes of Article 3(l)(b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, a stricter test than that used for other types of trade mark must not be applied
Ud over artikel 3, stk 1, litra e), i første direktiv 89/104, har artikel 3, stk. 1, litra c), også en betydning for så vidt angår tredimensionale varemærker, som består af varens form.
Independently of Article 3(1) (e) of First Directive 89/104, Article 3(l)(c) also has significance for threedimensional shape of product trade marks.
Ved efterprøvelsen af registreringshindringen i direktivets artikel 3, stk 1, litra c), i første direktiv 89/104 skal der i hvert enkelt tilfælde tages hensyn til den almene interesse, der ligger bag denne bestemmelse, dvs. at alle tredimensionale varemærker, der består af en vares form, og som udelukkende består af tegn eller angivelser, deri denne bestemmelses forstand kan tjene til at betegne egenskaber ved en vare eller tjenesteydelse, skal være til fri rådighed for alle og ikke kan registreres, medmindre direktivets artikel 3, stk. 3, finder anvendelse.*
When examining the ground for refusing registration in Article 3(1) (c) of First Directive 89/104 in a concrete case, regard must be had to the public interest underlying that provision, which is that all threedimensional shape of product trade marks which consist exclusively of signs or indications which may serve to designate the characteristics of the goods or service within the meaning of that provision should be freely available to all and, subject always to Article 3(3) of the Directive, cannot be registered'
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 24. oktober 2002.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 24 October 2002.
Sag C-l 14/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-114/02 Commission of the European Communities ν French Republic Approximation of laws
»Traktatbrud — direktiv 98/8/EF — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist* (Første Afdeling)
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Directive 98/81EC — Failure to transpose within the prescribed period) (First Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 27. marts 2002 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
By application lodged at the Court Registry on 27 March 2002, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to adopt all the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 98/8/EC of the European Parliament and of the Council of 16 February 1998, the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive.
Den franske regering har anerkendt, at den ikke har sikret en fuldstændig gennemførelse af direktiv 98/8. Forsinkelsen skyldes først og fremmest, at det har været nødvendigt at organisere evalueringsproceduren af de dossierer, som involverer flere organer, på en optimal måde.
The French Government accepts that it has not ensured a complete transposition of Directive 98/8.
Alligevel gør den gældende, at forskellige tekster, som stadig foreligger i forslag, vil afslutte gennemførelsen af samtlige direktivbestemmelser i national ret.
However, it contends that various texts, still at the draft stage, will serve to complete the transposition into national law of all the provisions of the directive.
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 14. januar 2003.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 14 January 2003.
·— Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter, idet den ikke har
'— declare that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 98/8/EC of the Parliament and of the Council of 16 February 1998 concerning the placing of biocidal products on the market, or, in any event, by failing to communicate those provisions to the Commission of the European Communities, the French Republic has failed to fulfil its obligations under that directive;
Præjudiciel •Sorter — beskyttelsesordning — artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2100/94 og artikel 8 i forordning (EF) nr. 1768/95 — landbrugernes anvendelse af høstudbyttet — pligt til at meddele oplysninger til indehaveren af EF-sortsbeskyttelse* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Plant varieties — System of protection —Article 14(3) of Regulation (EC) No 2100/94 and Article 8 of Regulation (EC) No 1768/95 — Use by farmers of the product of the harvest — Obligation to provide information to the holder of the Community right) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 1. august 2000 har Oberlandesgericht Frankfurt am Main forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 14, stk. 3, sjette led, i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyttelse og artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1768/95 af 24. juli 1995.
By order of 1 August 2000 the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Frankfurt am Main referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of the sixth indent of Article 14(3) of Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights and Article 8 of Commission Regulation (EC) No 1768/95 of 24 July 1995.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH (herefter »STV«) af et større antal indehavere af beskyttede sorter og indehavere af licenser til udnyttelse af beskyttede sorter har fået tilladelse til i eget navn at opkræve vederlag for udsåning af beskyttede sorter.
It is clear from the order for reference that Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH ('STV') has been empowered by a large number of breeders and holders of plant variety protection rights to enforce, in its own name, the rights to remuneration inter alia which they derive from the cultivation of protected plant varieties.
STV har anmodet Christian Schulin om, at han oplyser, hvorvidt og i givet fald i hvilket omfang han som landbruger i dyrkningsperioden 1997/1998 har udsået 525 plantesorter, herunder 180 sorter, som er beskyttet i medfør af forordning nr. 2100/94.
STV asked Mr Schulin to inform it whether and, if appropriate, to what extent he, as a farmer, had sowed a total of 525 plant varieties, of which 180 were varieties protected by Regulation No 2100/94, in the 1997/98 cropping season.
STV har gjort gældende, at selskabet kan kræve disse oplysninger af Christian Schulin uden konkret at påvise, at Christian Schulin har udsået bestemte sorter.
STV argued that it could demand that information from Mr Schulin without being required specifically to establish that he has grown a particular variety.
Denne oplysningspligt følger for de i forordning nr. 2100/94 beskyttede sorters vedkommende af forordningens artikel 14, stk. 3, sjette led, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, i forordning nr. 1768/95.
That obligation to provide information derives, so far as the varieties protected under Regulation No 2100/94 are concerned, from the sixth indent of Article 14(3) of that regulation and from Article 8(2) of Regulation (EC) No 1768/95
Denne påstand anfægtes af Christian Schulin, som bl.a. har gjort gældende, at landbrugerne kun er forpligtet til at meddele omfanget af en konkret udsåning, når den er kendt af STV.
Mr Schulin disputed those claims, contending inter alia that farmers are obliged merely to indicate the actual extent of subsequent planting where STV has become aware of it.
I denne forbindelse har den forelæggende ret anført, at ifølge STV's egen sagsfremstilling er der overhovedet ingen holdepunkter for, at Christian Schulin har foretaget en af de i artikel 13, stk. 2, i forordning nr. 2100/94 opregnede handlinger ved at have anvendt de i anmodningen angivne og i henhold til forordningen beskyttede sorter, eller at han i øvrigt har anvendt dem i sin bedrift.
The referring court observes that, according to its own submissions, STV has no evidence to indicate that Mr Schulin has carried out one of the acts listed in Article 13(2) of Regulation No 2100/94, by using the plant varieties indicated in the application and protected under that regulation, or that he has, at the very least, otherwise used the varieties at issue in the main proceedings on his holding.