natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Urssaf har derimod anført, at disse bidrag udgør socialsikringsbidrag, og at de er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71 og dermed skal beregnes af Philippe Derouins samlede indtægter, uanset om disse er oppebårne i Det Forenede Kongerige eller Frankrig.
The Urssaf contends, on the contrary, that the contributions are social security contributions, that they fall within the scope of Regulation No 1408/71, and that they must therefore be calculated on the whole of Mr Derouin’s income, whether earned in the United Kingdom or in France.
For at få afklaret dette spørgsmål anmodede tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris ved afgørelse af 12. april 2005 cour de cassation om en udtalelse om, hvorvidt bidragene til CSG og CRDS skal anses for skatter i den forstand, hvori udtrykket anvendes i den bilaterale overenskomst.
In order to obtain clarification in that regard, the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris, by order of 12 April 2005, sought an opinion from the Cour de Cassation (Court of Cassation) on whether the CSG and the CRDS should be regarded as taxes for the purposes of the Double Taxation Convention.
Ifølge cour de cassations udtalelse af 2. september 2005 »forelægges De Europæiske Fællesskabers Domstol i henhold til artikel 234 […] EF spørgsmålet, om forordning nr. 1408/71 […] skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en overenskomst, såsom [den bilaterale] overenskomst […], bestemmer, at indtægter, der oppebæres i Det Forenede Kongerige af arbejdstagere, der er bosat i Frankrig, og som er socialt sikret i denne stat, er udelukket fra beregningsgrundlaget for [CSG] og [CRDS], der opkræves i Frankrig […]«.
The Cour de Cassation gave its opinion on 2 September 2005 in the following terms: ‘It is necessary to refer to the Court of Justice of the European Communities the question whether Regulation No 1408/71 … must be interpreted as precluding a convention such as the [Double Taxation Convention] from providing that income received in the United Kingdom by selfemployed persons resident in France and covered by social insurance in that State is excluded from the tax base for [CSG] and [CRDS] levied in France.’
Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris har fundet, at sagens afgørelse afhænger af, hvorvidt det er i strid med fællesskabsreglerne at anvende bestemmelserne i nævnte overenskomst på CSG og CRDS, og har derfor besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Considering that, for the resolution of the dispute, it was necessary to know whether the application of the provisions of the Double Taxation Convention to the CSG and the CRDS infringed Communities rules, the Tribunal des affaires de sécurité sociale de Paris decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»Skal forordning nr. 1408/71 […] fortolkes således, at den er til hinder for, at en overenskomst, såsom [den bilaterale] overenskomst […], bestemmer, at indtægter, der oppebæres i Det Forenede Kongerige af arbejdstagere, der er bosat i Frankrig, og som er socialt sikret i denne stat, er udelukket fra beregningsgrundlaget for det generelle socialsikringsbidrag [CSG] og for bidraget til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger [CRDS], der opkræves i Frankrig?«
‘Is Regulation 1408/71 … to be interpreted as precluding a convention, such as the [Double Taxation Convention] from providing that income received in the United Kingdom by workers resident in France and covered by social insurance in that State is excluded from the base on which the [CSG] and the [CRDS] levied in France are assessed?’
Det forelagte spørgsmål har nærmere bestemt til formål at fastlægge, om en medlemsstat, hvis socialsikringsbestemmelser finder anvendelse i henhold til
The question referred seeks, essentially, to determine whether a Member State whose social security legislation is applicable pursuant to Regulation No 1408/71 is free to
Det bemærkes i denne henseende, at formålet med forordning nr. 1408/71, som det fremgår af dens anden og fjerde betragtning, er at sikre arbejdstageres og selvstændige erhvervsdrivendes frie bevægelighed inden for Det Europæiske Fællesskab under hensyntagen til særegenhederne i de nationale lovgivninger om social sikring.
In that regard, it must be borne in mind that the objective of Regulation No 1408/71, as stated in the second and fourth recitals in the preamble, is to ensure free movement of employed and selfemployed persons within the European Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation.
Forordningen lægger med henblik herpå, som det fremgår af dens femte, sjette og tiende betragtning, princippet om ligebehandling af arbejdstagere efter de forskellige nationale lovgivninger til grund, og det tilsigtes med forordningen at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere, der er beskæftiget på en medlemsstats område, bedst muligt samt ikke at stille arbejdstagere ringere, når de udnytter deres ret til fri bevægelighed.
To that end, as is clear from the fifth, sixth and tenth recitals, that regulation upholds the principle of equality of treatment of workers under the various national legislation and seeks to guarantee the equality of treatment of all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible and not to penalise workers who exercise their right to free movement.
Hvad for det første angår spørgsmålet, om forordning nr. 1408/71 kan anvendes på en person, som befinder sig i en situation som den, Philippe Derouin befinder sig i, fremgår det af forelæggelsesafgørelsen og af samtlige indlæg for Domstolen, at Philippe Derouin skal anses for en vandrende selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Frankrig, og som udøver selvstændig virksomhed i Frankrig og Det Forenede Kongerige, hvorfor han er omfattet af forordningens anvendelsesområde i henhold til artikel 14a, stk. 2.
Concerning, first, the applicability of Regulation No 1408/71 to a person in a situation such as Mr Derouin’s, it is apparent from the order for reference and from all the observations submitted to the Court that his status is that of a selfemployed migrant worker, resident in France and carrying on selfemployed activity in France and the United Kingdom, and accordingly he falls under the regulation, pursuant to Article 14a(2) thereof.
Det følger heraf, at Philippe Derouin i medfør af denne bestemmelse alene er omfattet af fransk lovgivning.
It follows that the person concerned is, in accordance with that provision, exclusively subject to the French legislation.
Det Forenede Kongeriges regering har i øvrigt under retsmødet bekræftet, at Det Forenede Kongerige ikke opkræver socialsikringsbidrag af de indtægter, Philippe Derouin oppebærer på Det Forenede Kongeriges område.
The United Kingdom Government moreover confirmed at the oral hearing that it does not levy any social security contributions on income received by the person concerned on its territory.
Hvad for det andet angår spørgsmålet, om forordning nr. 1408/71 kan anvendes på CSG og CRDS, har Domstolen fastslået, at sådanne bidrag er omfattet af forordningens anvendelsesområde.
Concerning, second, the applicability of Regulation No 1408/71 to the CSG and the CRDS, the Court has held that those contributions fall within the scope of that regulation.
Domstolen har nemlig fundet, at argumentet om, at CSG og CRDS ikke falder ind under forordningens anvendelsesområde, idet sådanne bidrag reelt skal kvalificeres som skat, ikke kan tages til følge.
The Court essentially found that it could not agree with the proposition that, since the CSG and the CRDS are really to be categorised as taxes, they fall outside the scope of the regulation.
Det bemærkes i øvrigt, at det spørgsmål, som den fore læggende ret har forelagt, tager udgangspunkt i et princip om, at de omhandlede bidrag henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71.
Moreover, it should be noted that the question referred by the national court assumes that the contributions at issue fall within the scope of Regulation No 1408/71.
Domstolen har endvidere fundet, at fællesskabsretten ikke gør indgreb i medlemsstaternes kompetence til selv at udforme deres sociale sikringsordninger (jf. dom af 13.5.2003, sag C-385/99, Müller-Fauré og van Riet, Sml. I, s. 4509, præmis 100 og den deri nævnte retspraksis).
In addition, the Court held that Community law does not detract from the power of the Member States to organise their social security systems (see Case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509, paragraph 100 and the caselaw cited).
Hvad nærmere bestemt angår fastlæggelsen af beregningsgrundlaget for socialsikringsbidrag, følger det af fast retspraksis, at det i mangel af en harmonisering på fællesskabsplan tilkommer enhver berørt medlemsstat i lovgivningen at fastsætte, hvilke indkomster der skal tages hensyn til ved beregningen af disse bidrag (jf. i denne retning Nikuladommen, præmis 24 og den deri nævnte retspraksis).
Concerning more specifically the determination of the tax base for social contributions, according to settled caselaw, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of the Member State concerned to determine the income to be taken into account when calculating those contributions (see, to that effect, Nikula, paragraph 24 and the caselaw cited).
Den berørte medlemsstat skal ganske vist overholde fællesskabsretten ved udøvelsen af denne kompetence (jf. i denne retning bl.a. dom af 26.1.1999, sag C-18/95, Terhoeve, Sml. I, s. 345, præmis 34, og af 7.7.2005, sag C-227/03, Van Pommeren-Bourgondiën, Sml. I, s. 6101, præmis 39).
It is, however, essential, when the Member State concerned exercises that power, that it comply with Community law (see, to that effect, in particular, Case C-18/95 Terhoeve [1999] ECR I-345, paragraph 34, and Case C-227/03 van Pommeren-Bourgondiën [2005] ECR I-6101, paragraph 39).
Det følger således af den retspraksis, som er nævnt i denne doms præmis 23-35, at eftersom forordning nr. 1408/71 er et middel til at opnå samordning og ikke harmonisering, har medlemsstaterne kompetence til at fastlægge beregningsgrundlaget for bidrag såsom CSG og CRDS.
Thus, it follows, from all the caselaw cited at paragraphs 23 to 25 above that, since Regulation No 1408/71 is a means of coordination and not of harmonisation, Member States have the power to determine the tax base for contributions such as the CGS and the CRDS.
Heraf følger, at på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin har en medlemsstat ret til ensidigt eller inden for rammerne af en skatteoverenskomst såsom den bilaterale overenskomst at afstå fra i beregningsgrundlaget for bidrag såsom CSG og CRDS at medtage de indtægter, som en selvstændig erhvervsdrivende, der befinder sig i en situation som den, sagsøgeren i hovedsagen befinder sig i, har oppebåret i en anden medlemsstat, hvor den selvstændige erhvervsdrivende er bosat.
As a result, as Community law now stands, a Member State is entitled to forgo, unilaterally or in the context of tax treaty such as the Double Taxation Convention, the inclusion in the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS of income earned in another Member State by a resident selfemployed person in a situation such as that of the applicant in the main proceedings.
Selv om det er ubestridt, at ingen af bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 forbyder en medlemsstat at beregne størrelsen af det socialsikringsbidrag, som en person, der er bosat i medlemsstaten, skal betale af sine samlede indtægter (jf. i denne retning Nikuladommen, præmis 31), bemærkes, at forordningen heller ikke indeholder bestemmelser, som forpligter medlemsstaten til at beregne bidraget på denne måde.
Although it is established that no provision of Regulation No 1408/71 prohibits a Member State from calculating the amount of the social contributions of a resident on the basis of his total income (see, to that effect, Nikula, paragraph 31), clearly no provision of that regulation requires it to do so.
I modsætning til det argument, som Urssaf, Det Forenede Kongeriges regering og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fremførte under den mundtlige forhandling, hvorefter det følger af dom af 26. maj 2005 i Allard-sagen (sag C-249/04, Sml. I, s. 4535), at medlemsstaterne i princippet har pligt til at medtage indtægter, som er oppebåret af personer, som befinder sig i en situation som den, Philippe Derouin befinder sig i, ved fastsættelsen af sociale bidrag, bemærkes, at dette resultat ikke kan overføres på Philippe Derouins situation.
In that regard, it must be noted that, contrary to the arguments put forward at the oral hearing by Urssaf, the United Kingdom Government and the Commission of the European Communities, to the effect that the doctrine derived from the judgment in Case C-249/04 Allard [2005] ECR I-4535 obliges Member States as a matter of principle, to include in the tax base for social contributions income earned by persons in a situation such as Mr Derouin’s, that doctrine is not capable of being applied to such a situation.
Inden for rammerne af den sag, som gav anledning til dommen i Allard-sagen, havde den berørte parts bopælsmedlemsstat nemlig valgt i beregningsgrundlaget for socialsikringsbidrag at medtage samtlige de indtægter, som den pågældende havde oppebåret såvel på medlemsstatens som på en anden medlemsstats område, hvilket forordning nr. 1408/71 giver mulighed for.
On the facts of Allard, the Member State of residence of the person concerned chose to include in the tax base for social contributions all the income earned by him both on its territory and on that of another Member State, as it was authorised to do so by Regulation No 1408/71.
Under disse omstændigheder fandt Domstolen med henvisning til den nationale lovgivning, som fandt anvendelse i medfør af forordningens lovkonfliktregler, at de socialsikringsbidrag, som den pågældende skulle betale, skulle beregnes under hensyntagen til samtlige de indtægter, som den pågældende oppebar.
Given the context, the Court held that, in accordance with the national legislation applicable pursuant to the conflict of law rules of that regulation, the social contributions payable by the person concerned should be calculated taking into account his total income.
Domstolens resultat i Allard-sagen kan ikke anvendes i en situation som den i hovedsagen foreliggende, hvor den omstændighed, at indtægter fra de udenlandske kilder ikke medtages i beregningsgrundlaget for de omhandlede socialsikringsbidrag, følger af bestemmelser i den gældende nationale lovgivning.
Therefore, the solution adopted by the Court in the judgment in Allard cannot be applied in a context such as that in the case in the main proceedings, where the exclusion of the foreign source income from the tax base for social contributions concerned results from the provisions of the applicable national law.
Det bemærkes imidlertid, at den omstændighed, at en arbejdstageres indtægter fra udenlandske kilder ikke medtages i beregningsgrundlaget for socialsikringsbidrag, ikke kan berøre arbejdstagerens ret til de ydelser, som er foreskrevet i den gældende lovgivning.
It must, however, be stated that the exclusion from the tax base for social security contributions of a worker’s foreign source income cannot affect the worker’s right to receive all of the benefits provided for that the applicable legislation.
Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om dette faktisk er tilfældet i den situation, som er genstand for den foreliggende sag.
It is for the national court to determine whether such is actually the case in the situation at issue in the main proceedings.
Henset til alle ovenstående bemærkninger, skal det forelagte spørgsmål besvares med, at forordning nr. 1408/71 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat, hvis sociallovgivning alene finder anvendelse på en selvstændig erhvervsdrivende, der er bosat i medlemsstaten, udelukker indtægter, som den selvstændige erhvervsdrivende har oppebåret i en anden medlemsstat, fra beregningsgrundlaget for bidrag såsom CSG og CRDS, navnlig når dette sker i forbindelse med anvendelse af en dobbeltbeskatningsoverenskomst vedrørende indkomstbeskatning.
Having regard to all of the foregoing, the answer to the question referred must be that Regulation No 1408/71 is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the CSG and the CRDS income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Rådet forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat, hvis sociallovgivning alene finder anvendelse på en selvstændig erhvervsdrivende, der er bosat i medlemsstaten, udelukker indtægter, som den selvstændige erhvervsdrivende har oppebåret i en anden medlemsstat, fra beregningsgrundlaget for bidrag såsom det generelle socialsikringsbidrag og bidraget til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger, navnlig når dette sker i forbindelse med anvendelse af en dobbeltbeskatningsoverenskomst vedrørende indkomstbeskatning.
Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, in the version amended and updated by Council Regulation (EC) No 307/1999 of 8 February 1999, is to be interpreted as meaning that it does not preclude a Member State whose social legislation is alone applicable to a resident selfemployed worker, from excluding from the tax base for contributions such as the General Social Contribution and the Social Debt Repayment Contribution income earned by the worker in another Member State, by application, in particular, of a convention for the avoidance of double taxation with respect to taxes on income.
Sag C-230/06
Case C-230/06
Militzer & Münch GmbH mod Ministero delle Finanze (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione)
Militzer & Münch GmbH v Ministero delle Finanze (Reference for a preliminary ruling from the Corte suprema di cassazione)
»Toldunion — fællesskabsforsendelse — opkrævning af toldskylden — den kompetente medlemsstat — bevis for transaktionens forskriftsmæssighed eller stedet for overtrædelsen — frister — den hovedforpligtedes ansvar«
(Customs union — Community transit — Recovery of a customs debt — Competent Member State — Proof of the regularity of the operation or of the place of the offence — Timelimits — Liability of the principal)
Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 3. april 2008 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 3 April 2008 . . . . . . . . . . . .
Frie varebevægelser — fællesskabsforsendelse — ekstern fællesskabsforsendelse — overtrædelser eller uregelmæssigheder
Free movement of goods — Community transit — External Community transit — Offences or irregularities
(Rådets forordning nr. 2913/92, art. 203, stk. 1, og art. 215, stk. 1; Kommissionens forordning nr. 2454/93, art. 378 og 379)
(Council Regulation No 2913/92, Arts 203(1) and 215(1); Commission Regulation No 2454/93, Arts 378 and 379)
Med henblik på at give den nationale ret, som har forelagt et præjudicielt spørgsmål, den fornødne vejledning, kan Domstolen inddrage fællesskabsregler, som den nationale ret ikke har henvist til i spørgsmålet.
In order to provide a satisfactory answer to the national court which has referred a question to it, the Court of Justice may deem it necessary to consider provisions of Community law to which the national court has not referred in its question.
(jf. præmis 19)
(see para. 19)
Med henblik på at kontrollere, om den medlemsstat, som har opkrævet tolden, er kompetent, tilkommer det den forelæggende ret at afgøre, om det på det tidspunkt, hvor det blev konstateret, at forsendelsen ikke var blevet frembudt for bestemmelsesstedet, kunne fastslås, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden var begået.
In order to verify whether the Member State which recovered customs duties has jurisdiction, it is for the national court to determine whether, at the time when it came to light that the consignment had not been presented at the office of destination, it was possible to establish the place where the offence or irregularity occurred.
Er dette tilfældet, gør bestemmelserne i artikel 203, stk. 1, og artikel 215, stk. 1, i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-told-kodeks det muligt at udpege den stat, på hvis område den første overtrædelse eller uregelmæssighed, som kan anses for at udgøre en unddragelse fra toldtilsyn, er begået, som kompetent til at opkræve toldskylden.
If that is the case, the Member State in which the first offence or irregularity capable of being classified as a removal from customs surveillance was committed can be identified as the State with jurisdiction to recover the customs debt, pursuant to Articles 203(1) and 215(1) of Regulation No 2913/92 establishing the Community Customs Code.
Kan det derimod ikke fastslås, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden er begået, er det den medlemsstat, hvorunder afgangsstedet henhører, som er kompetent til at opkræve tolden i henhold til bestemmelserne i artikel 378 og 379 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92.
On the other hand, if the place where the offence or irregularity was committed cannot be thus established, the Member State to which the office of departure belongs has jurisdiction to recover the customs duties, in accordance with Articles 378 and 379 of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92.
Gennemførelsesforordningens artikel 378, stk. 1, fastsætter således, at med forbehold af bestemmelserne vedrørende fastlæggelse af stedet for toldskyldens opståen i toldkodeksens artikel 215 gælder det, at er en forsendelse ikke blevet frembudt for bestemmelsesstedet, og kan det ikke fastslås, hvor en overtrædelse eller en uregelmæssighed er begået, anses overtrædelsen eller uregelmæssigheden for at være begået i den medlemsstat, som afgangsstedet henhører under, eller i den medlemsstat, som grænseovergangsstedet ved indpassagen til Fællesskabet henhører under, og hvortil der er indgivet en grænseovergangsattest, medmindre der inden for den i gennemførelsesforordningens artikel 379, stk. 2, fastsatte frist enten føres bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller det påvises, hvor
Article 378(1) of the implementing regulation provides that, without prejudice to the rules on the determination of the place where a customs debt is incurred, laid down in Article 215 of the Customs Code, where a consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, such offence or irregularity is deemed to have been committed in the Member State to which the office of departure belongs or in the Member State to which the office of transit at the point of entry into the Community belongs, to which a transit advice note has been given, unless within the period laid down in Article 379(2) of the implementing regulation, proof of the regularity of the transit operation or of the
MILITZER & MÜNCH overtrædelsen eller uregelmæssigheden faktisk er begået. (jf. præmis 30 og 36 samt domskonkl. 1)
MILITZER & MÜNCH place where the offence or irregularity was actually committed is furnished. (see paras 30, 36, operative part 1)