natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den forelæggende ret ønsker med disse anmodninger om præjudiciel afgørelse nærmere bestemt oplyst, a) hvorvidt man uafhængigt af den konkrete betydning heraf kan anse den henvisning, der med henblik på tildeling af eksportrestitution for udførsel af kvæg foretages i forordning nr. 615/98 2til direktiv 91/628/EØF 3, hvori fastsættes de kriterier, som medlemsstaterne skal overvåge opfyldelsen af, for at sikre beskyttelsen af de pågældende dyr, for gyldig, og b) hvorvidt en sådan henvisning skal anses for gyldig i betragtning af det konkrete resultat, den medfører.
By the references for a preliminary ruling in this case, the national court, in essence, asks the Court of Justice (a) whether, regardless of the specific result of so doing, it is possible to consider to be valid the reference which, for the purposes of the grant of export refunds in respect of bovine animals, Regulation No 615/98 2 makes to Directive 91/628/EEC, 3 which lays down the criteria that the Member States must observe for the protection of the animals in question, and (b) whether that reference is to be considered valid in view of the specific results to which it leads.
Den nationale ret har ligeledes forespurgt, om den pågældende forordnings artikel 5, stk. 3, hvori bestemmes, at der ikke udbetales eksportrestitution for dyr, for hvis vedkommende myndighederne på grundlag af andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af denne forordnings artikel 1 finder, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt, er forenelig med proportionalitetsprincippet.
The national court also asks whether Article 5(3) of the regulation in question conforms with the principle of proportionality, in so far as it provides that export refunds are not to be paid for animals for which the competent authority considers, on the basis of the information available to it regarding compliance with Article 1 of that regulation, that Directive 91/628 was not complied with.
Gennemførelsesbestemmelserne til forordning nr. 805/68 er nærmere fastsat ved Kommissionens forordning nr. 615/98.
The detailed rules for the application of Regulation No 805/68 are contained in Regulation No 615/98.
2 — Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 af 18.3.1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport (EFT L 82, s. 19).
2 — Commission Regulation (EC) No 615/98 of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p. 19).
5 — Rådets forordning (EF) nr. 2634/97 af 18.12.1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 805/68 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 356, s. 13).
5 — Council Regulation (EC) No 2634/97 of 18 December 1997 amending Regulation (EEC) No 805/68 on the common organisation of the market in beef and veal (OJ 1997 L 356, p. 13).
VIAMEX AGRAR HANDEL OG ZVK og/eller andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af bestemmelserne i artikel 1 skønner, at direktivet om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt.«
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK the checks referred to in Article 4 and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1, that the directive on the protection of animals during transport was not complied with.’
Det bestemmes i denne forordnings artikel 1, at ydelsen af restitution for udførsel af levende kvæg navnlig er betinget af, at bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628 overholdes under transporten og indtil det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
Article 1 of Regulation No 615/98 provides that payment of export refunds in respect of live bovine animals is subject, in particular, to compliance with Directive 91/628 during transport to the first place at which the animals are unloaded in the nonmember country of final destination.
I henhold til artikel 2 i forordning nr. 615/98 kontrolleres dyrene ved udgangsstedet fra Fællesskabets område.
Under Article 2 of Regulation No 615/98, a check is made on the animals when they leave the territory of the Community.
En embedsdyrlæge kontrollerer og attesterer, a) at dyrene kan tåle den planlagte transport i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 91/628, b) at det transportmiddel, hvori de levende dyr transporteres ud af Fællesskabets område, er i overensstemmelse med dette direktiv, og c) at der er truffet foranstaltninger til pasning af dyrene under transporten i overensstemmelse med nævnte direktiv.
An official veterinarian verifies and certifies (a) that the animals are fit, in accordance with the requirements of Directive 91/628, to make the intended journey, (b) that the means of transport in which the live animals are to leave Community territory complies with the provisions of that directive and (c) that all appropriate provisions had been made for the care of the animals during the journey, as prescribed by that directive.
Ved direktiv 91/628 fastsættes de kriterier, som medlemsstaterne skal tage hensyn til for at beskytte dyr under transport.
Directive 91/628 lays down the criteria to be observed by the Member States for the protection of animals during transport.
I kapitel VII i bilaget til nævnte direktiv angives særligt vandings- og fodringshyppigheden af dyrene samt de forsendelsestider og hvileperioder, som levende dyr skal have under transport.
In particular, Chapter VII of the Annex to that directive indicates the watering and feeding intervals, journey times and rest periods that must be observed during the transport of live animals.
Der er i nævnte bilags nr. 48, punkt 4, litra d), og nr. 48, punkt 5, fastsat en regel for forsendelsestiden for kvæg (kaldet »29 timersreglen«), hvorefter dyrene efter 14 timers transport skal have en hvileperiode på mindst en time, hvor de skal vandes og fodres. Efter denne hvileperiode kan de transporteres i endnu 14 timer, hvorefter de skal læsses af, fodres og vandes, og de skal have en hvileperiode på mindst 24 timer.
For the transport of bovine animals, point 48(4)(d) and (5) of that chapter lays down the rule (known as the 29-hour rule) that the animals, after travelling for 14 hours, must be given a rest period of at least one hour, during which they must be given liquid and, if necessary, fed; they may then be transported for a further 14 hours, after which they must once again be unloaded, fed and watered and given a rest period of at least 24 hours.
»Eksportrestitutionen udbetales ikke for dyr, der er døde under transport, eller for dyr, for hvis vedkommende myndighederne på grundlag af dokumenterne efter stk. 2, rapporterne om kontrollen efter artikel 4
‘The export refund shall not be paid for animals which died during transport or for animals for which the competent authority considers, in the light of the documents referred to in paragraph 2, the reports on
Endelig bestemmes det i nr. 48, punkt 8, i kapitel VII i direktivets bilag, at de i nr. 48, punkt 3, 4 og 7, litra b), nævnte forsendelsestider af hensyn til dyrene kan forlænges med to timer, navnlig hvis bestemmelsesstedet ligger i nærheden.
Finally, point 48(8) of Chapter VII of the Annex to the directive provides that in the interests of the animals the journey times referred to in point 48(3), (4) and (7)(b) may be extended by two hours, taking account, in particular, of the proximity of the place of destination.
II — De faktiske omstændigheder, de præjudicielle spørgsmål og retsforhandlingerne efterfulgt af en hvileperiode på 2 timer, hvor dyrene blev fordret. Den anden transportfase varede 15 timer, hvor rejsen varede længere end forudset, navnlig som følge af to ophold, der skyldtes henholdsvis et uheld og en transportkontrol.
II — The facts, the questions submitted and the procedure before the Court of Justice at 1.30 pm and did not reach Prosecco until 4 pm the next day; the first leg of the journey lasted nine and a half hours and was followed by a break of two hours for the animals to recover; the second leg of the journey lasted 15 hours — longer than planned — because, in particular, of two stops, one to record the details of an accident and one for a roadside vehicle check.
Ifølge forelæggelseskendelsen krævede embedsdyrlægen ved grænsen en hvileperiode på 20 timer, hvorunder dyrene blev læsset af, fodret og vandet, hvorefter transporten fra Prosecco blev genoptaget og endelig nåede Rasa efter ca. 4½ time.
At Prosecco, according to the order for reference, the journey was resumed on instructions from the competent border veterinarian after a break of 20 hours, during which the animals were unloaded, fed and watered, finally reaching Rasa about four and a half hours later.
De spørgsmål, som den forelæggende ret har indgivet til Domstolen, hidrører fra to forskellige, verserende sager vedrørende ordningen for restitution ved udførsel af levende kvæg.
The questions referred to the Court of Justice derive from two separate cases before the national court concerning the rules on export refunds for bovine animals.
I begge sager er de sagsøgende selskaber blevet nægtet eksportrestitution i henhold til de fællesskabsretlige bestemmelser om beskyttelse af dyr under transport.
In both cases, the applicants were denied export refunds for breach of the Community legislation on the protection of animals during transport.
I den første sag, der ligger til grund for denne forelæggelse, anmeldte selskabet Viamex Agrar Handels (herefter »Viamex«) over for Hauptzollamt Kiel udførslen af 35 stykker levende kvæg til Libanon.
In the first case in which a ruling is sought, the company Viamex Agrar Handels (‘Viamex’) submitted a declaration to the Hauptzollamt Kiel covering the export of 35 live bovine animals to Lebanon.
Den pågældende forsendelse skulle i henhold til den oprindelige ruteplan ske fra Neumünster til Rasa og have en samlet varighed på 28 timer.
According to the original route declared to the Kiel authorities, the journey in question was to be from Neumünster to Rasa, lasting a total of 28 hours.
Det fremgår imidlertid af forelæggelseskendelsen, at denne forsendelse forlod oprindelsesstedet kl. 13.30 og først nåede Prosecco kl. 16 den følgende dag. Transportens første fase varede 9½ time
It is apparent, however, from the order for reference that the cargo in question left the place of dispatch
Ved afgørelse af 1. februar 2001 afviste Hauptzollamt Hamburg-Jonas (herefter »Hauptzollamt«) i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 Viamex’ anmodning om eksportrestitution under henvisning til, at Viamex havde gennemført den pågældende forsendelse i strid med de fællesskabsretlige bestemmelser om beskyttelse af dyr.
By notice of 1 February 2001, the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (‘the Hauptzollamt’) rejected Viamex’s application for an export refund on the basis of Article 5(3) of Regulation No 615/98 because it considered that Viamex had breached Community animal welfare legislation during the journey.
Hauptzollamt anførte særligt, at det fremgik af Viamex’ transportplan, at denne ikke overholdt den maksimale varighed for transport i henhold til nr. 48, punkt 4, litra d), i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628, eftersom den anden fase af forsendelsen varede mere end 14 timer.
In particular, the Hauptzollamt observed that it was apparent from the details of the journey submitted by Viamex that it had not observed the maximum journey time laid down in point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628 because the second leg of the journey had lasted more than 14 hours.
Endvidere anførte Hauptzollamt, at hvileperioden på 24 timer i henhold til nævnte kapitels nr. 48, punkt 5, ikke var blevet overholdt, eftersom opholdet i Prosecco kun varede 20 timer, efter at transporten havde varet mere end 29 timer.
It also observed that, when the journey time of 29 hours was exceeded, no rest period of at least 24 hours was given as required by point 48(5) of that chapter, since the stop at Prosecca was of only 20 hours.
VIAMEX AGRAR HANDEL OG ZVK
VIAMEX AGRAR HANDEL AND ZVK
I den anden sag, der ligger til grund for disse præjudicielle forelæggelser, anmeldte ZVK over for Hauptzollamt Bamberg — Zollamt Coburg — udførslen af 32 stykker levende kvæg til Egypten, for hvilket ZVK anmodede om, og efterfølgende opnåede, en forudbetalt eksportrestitution.
In the second case in which a ruling is sought, Zuchtvieh-Kontor GmbH (ZVK) declared to the Hauptzollamt Bamberg — Zollamt Coburg — its intention to export 32 live bovine animals to Egypt, for which it applied for and subsequently obtained advance payment of an export refund.
Efterfølgende afviste Hauptzollamt Viamex’ klage over afgørelsen om nægtelse af eksportrestitution, idet den fandt det irrelevant, at Viamex for at berettige den manglende overholdelse af hvileperioden på 24 timer påberåbte sig, at den manglende overholdelse udelukkende måtte tilskrives den italienske grænsedyrlæge, som havde pålagt lastbilchaufføren at fortsætte rejsen efter blot 20 timers ophold, efter at dyrlægen havde sikret sig, at dyrene kunne tåle at rejse videre.
The Hauptzollamt then dismissed Viamex’s complaint concerning the withholding of the export refund, rejecting as irrelevant Viamex’s explanation for its failure to observe the 24 hour rest period, namely that the breach was attributable solely to the conduct of the Italian border veterinarian, who had instructed the lorry driver to continue the journey after a break of only 20 hours, after ascertaining that the animals were fit to travel.
Hauptzollamt anførte for det første, at det ikke fremgik af de dokumenter, som Viamex havde fremlagt, at det var grænsedyrlægen, der havde krævet, at rejsen fortsatte, og at det under alle omstændigheder var transportørens ansvar at overvåge og anvende hvileperioderne i henhold til direktivet rigtigt.
The Hauptzollamt observed, first, that it was not apparent from the documents produced by Viamex that it was the border veterinarian who gave instructions to continue the journey and that, in any event, it was the responsibility of the carrier to keep himself informed of the rest periods prescribed by the directive and to apply them correctly.
Efter forsendelsens gennemførelse og efter at have undersøgt den af ZVK fremlagte rejseplan vedtog det kompetente Hauptzollamt en berigtigende afgørelse, hvorved det i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 krævede en større tilbagebetaling af den til ZVK forudbetalte eksportrestitution, eftersom fællesskabsreglerne for dyrevelfærd under den pågældende forsendelse ikke var blevet overholdt.
After completion of the journey, the competent customs office, after examining the details of the journey filed by ZVK, issued an amendment notice requiring reimbursement, under Article 5(3) of Regulation No 615/98, of the export refund granted to ZVK as an advance payment, together with a surcharge, for its failure to comply with the Community animalwelfare legislation in the transport operation in question.
Den forelæggende ret har i forelæggelseskendelsen afklaret den meningsforskel, der fremgik af den administrative sagsbehandling, idet den har angivet, at det på baggrund af vidneforklaringen fra chaufføren for den pågældende transport fremgik, at forsendelsen blev genoptaget efter ordre fra den kompetente dyrlæge, og at chaufføren på ingen måde kunne have haft indflydelse på denne beslutning. Det er den forelæggende rets opfattelse, at dette forhold bekræftes af de konklusioner, som var nået i andre verserende sager om overholdelsen af hvileperioderne i medfør af det pågældende direktiv.
In the order for reference, the national court took a decision on the differing views expressed in the administrative proceedings, concluding, on the basis of inquiries made of the driver responsible for the transport operation in question, that it was clear that the journey had been continued on instructions from the competent veterinarian and that the driver could not have had any influence on that decision; according to the national court, that was borne out by findings it had made in other cases involving similar issues of observance of the rest times laid down by the directive in question.
Selv om forelæggelseskendelsen ikke indeholder en særligt klar beskrivelse af, hvorledes den pågældende forsendelse er foretaget, kan det udledes, at a) det er det kompetente Hauptzollamts opfattelse, at ZVK ved den pågældende forsendelse ikke overholdt grænserne for varigheden heraf i henhold til nr. 48, punkt 4, litra d), i kapitel VII i bilaget til direktiv 91/628, og b) at den fastslåede forsendelsesvarighed omfattede et ophold på næsten syv timer ved udgangsstedet fra Fællesskabets toldområde, afholdt med henblik på grænsedyrlægens kontrol.
Although the order for reference is not particularly clear regarding the details of the transport operation in question, it is apparent that (a) according to the competent Hauptzollamt, ZVK did not, in the transport operation in question, observe the limits on journey times laid down by point 48(4)(d) of Chapter VII of the Annex to Directive 91/628 and (b) that the journey time concerned included a stop of almost seven hours at the exit point from the customs territory of the Community for the purposes of the check by the border veterinarian.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — FORENEDE SAGER C-37/06 OG C-58/06 om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt, forenelig med proportionalitetsprincippet?«
OPINION OF MR MENGOZZI — JOINED CASES C-37/06 AND C-58/06 protection of animals during transport was not complied with, compatible with the principle of proportionality?’
Til prøvelse af afgørelserne om afvisning af klagerne over afgørelsen om nægtelse af eksportrestitution anlagde Viamex og ZVK over den berigtigende afgørelse om tilbagebetaling af den forudbetalte restitution annullationssøgsmål ved Finanzgericht Hamburg, som, idet den var i tvivl om gyldigheden af artikel 1 i forordning nr. 615/98 og foreneligheden af denne forordnings artikel 5, stk. 3, med proportionalitetsprincippet, udsatte den for denne ret verserende sag, og forelagde Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In response to the decisions dismissing the complaints submitted by Viamex against the decision withholding the export refund and by ZVK against the amendment notice requiring reimbursement of the advance payment of the refund, those companies appealed to the Finanzgericht Hamburg for their annulment, and that court, entertaining doubts as to the validity of Article 1 of Regulation No 615/98 and the compatibility of Article 5(3) thereof with the principle of proportionality, stayed its proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Under retsmødet var Viamex, ZVK, den tyske regering og Kommissionen repræsenteret.
Viamex, ZVK, the German Government and the Commission were represented at the hearing.
»1) Kan artikel 1 i forordning nr. 615/98 gyldigt bestemme, at der kun udbetales eksportrestitution, hvis bestemmelserne i direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport overholdes?
‘(1) Is Article 1 of Regulation (EC) No 615/98 valid inasmuch as it links the grant of an export refund to compliance with Directive 91/628/EEC on the protection of animals during transport?
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er bestemmelsen i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, hvorefter der ikke udbetales eksportrestitution for dyr, for hvis vedkommende myndighederne på grundlag af andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af artikel 1 i forordning nr. 615/98 finder, at direktivet
(2) If the first question should be answered in the affirmative: is Article 5(3) of Regulation (EC) No 615/98, according to which export refunds are not to be paid for animals for which the competent authority considers, in the light of all elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of Regulation (EC) No 615/98, that the directive on the
ZVK har gjort gældende, at henvisningen i artikel 1 i forordning nr. 615/98 er ugyldig, for så vidt som tildelingen af eksportrestitutionen herved er betinget af overholdelsen af bestemmelserne inden for et helt andet område, nemlig beskyttelsen af dyr.
ZVK considers that the reference made by Article 1 of Regulation No 615/98 is not valid in so far as it makes the grant of export refunds conditional upon compliance with provisions concerning an entirely different matter, namely the protection of animals.
Dyrevelfærd bør derimod sikres med mere egnede midler, hvilket f.eks. kan være en særlig straffeordning.
Animal welfare should, in its view, be ensured by means of more appropriate instruments, such as, for example, a system of specific penalties.
ZVK har desuden anført, at henvisningen er i strid med retssikkerhedsprincippet, for så vidt som den vedrører hele direktivet samlet og uden forskel, herunder de bestemmelser, der kun indirekte har indflydelse på dyrs velfærd.
Moreover, that reference is contrary to the principle of a legal certainty, in that it relates generally and indiscriminately to the entire direct ive, including provisions which have only an indirect impact on animal welfare.
Subsidiært har ZVK anført, at den pågældende forordnings
In the alternative, ZVK asserts that Article 5(3) of the regulation in question, by providing for
Fællesskabet fuldt ud tager hensyn til inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik, og for hvilken ordningerne med eksportrestitution udgør et grundlæggende redskab.
Community takes full account in shaping the common agricultural policy and of which the systems of export refunds represent an essential instrument.
artikel 5, stk. 3, hvorefter man, uanset om der foreligger en bestemt indvirkning på dyrs velfærd, mister retten til eksportrestitution, såfremt der er sket en tilsidesættelse af direktivet, er i åbenbart misforhold til det af lovgiver forfulgte formål, nemlig at sikre en effektiv varetagelse af dyrs velfærd, men ikke at straffe adfærd, som ikke skader dette formål.
forfeiture of the right to export refunds for any breach of the directive, regardless of its actual impact on animal welfare, is manifestly disproportionate to the aim pursued by the legislature, which was, precisely, to ensure effective protection of animal welfare and not, in contrast, to penalise conduct that does not detract from that objective.
Endelig har ZVK anført, at den pågældende bestemmelses åbenbare uforholdsmæssighed bekræftes af, at der er fastsat en undtagelse til tilbagebetalingsforpligtelsen i tilfælde af force majeure, hvor opretholdelse af retten til restitution modvirker »åbenlyse uretfærdigheder«.
Finally, the manifestly disproportionate nature of the provision in question is confirmed by the lack of any possibility of reimbursement being waived in cases of force majeure, in which ‘blatant injustices’ would be obviated if entitlement to the refunds were maintained.
Kommissionen, Hauptzollamt og den svenske regering har anført, at den pågældende forordnings artikel 1 er gyldig, og at dennes artikel 5, stk. 3, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.
For their part, the Commission, the Hauptzollamt and the Swedish Government consider that Article 1 of the regulation in question is valid and that Article 5(3) thereof is consonant with the principle of proportionality.
Disse parter har endvidere anført, at den pågældende forordnings artikel 5, stk. 3, i henhold til hvilken eksportstøtte nægtes, når en bestemmelse i direktiv 91/628 er tilsidesat, uafhængigt af tilsidesættelsens grovhed, er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet der med henblik på at forfølge formålet med dyrebeskyttelse ikke findes foranstaltninger, der kan påvirke eksportørerne mindre.
Moreover, Article 5(3) of the regulation in question, on the basis of which export refunds are withheld for any failure to observe any provision of Directive 91/628, regardless of the gravity of that failure, is in conformity with the principle of proportionality since no measures exist for attainment of the aim of animal protection which are liable to have a lesser impact on exporters.