natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det var først med vedtagelsen af forordning nr. 1390/81, at EØF-traktatens artikel 235 blev medtaget som hjemmel for forordning nr. 1408/71. Denne bestemmelse kan således ikke udgøre retsgrundlaget for bestemmelser i forordning nr. 1408/71, der er ældre end forordning nr. 1390/81.
Article 4(1) of the convention states that it applies to "wage-earners or assimilated workers who are or have been subject to the legislation of one or more of the contracting states and are nationals of a contracting state or are stateless persons or refugees resident in the territory of a contracting state, as also to members of their families and their survivors'.
På baggrund af disse overvejelser har Bundessozialgericht besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen en række præjudicielle spørgsmål.
The principal objective of Article 51 of the EEC Treaty is coordination of the social security schemes of the Member States and the payment of benefits under those coordinated schemes.
Det første spørgsmål i sagerne C-95/99 - C98/99 og C-180/99
On 25 September 1958, the Council of the European Economic Community adopted Regulation No 3, Article 4(1) of which replicated the content of Article 4(1) of the European convention of 1957.
Det skal herefter undersøges, om forordning nr. 1408/71 er i strid med EØF-traktatens artikel 51, i det omfang statsløse eller flygtninge, der er bosat på en af medlemsstaternes område, samt deres familiemedlemmer, henføres under forordningens personelleanvendelsesområde,selv om disse personer ikke har ret til fri bevægelighed i henhold til EØF-traktaten.
Article 2(1) of Regulation No 1408/71 is, as regards those aspects relevant to the present cases, substantively identical to Article 4(1) of Regulation No 3 and of the European convention of 1957.
I denne forbindelse skal opmærksomheden henledes på den historiske baggrund for at henføre statsløse og flygtninge under forordning nr. 1408/71's personelle anvendelsesområde.
On the other hand, it is clear from the Court's case-law that the essential object of Regulation No 1408/71 is to ensure that social security schemes governing workers in each Member State moving within the Community are applied in accordance with uniform Community criteria.
Det fremgår af forelæggelseskendelserne, at den forelæggende ret med sit første spørgsmål i sagerne C-95/99 - C98/99 og C-180/99 rejser tvivl om gyldigheden af forordning nr. 1408/71, for så vidt som den under sit personelle anvendelsesområde henfører statsløse eller flygtninge, der er bosat på en af medlemsstaternes område, samt deres familiemedlemmer, selv om de pågældende ikke har ret til fri bevægelighed i henhold til EF-traktaten.
Second, the establishment of as complete freedom of movement for workers as possible, which forms part of the foundations of the Community, constitutes the ultimate objective of Article 51 of the EEC Treaty and thereby conditions the exercise of the power which it confers upon the Council (Case 44/65 Singer).
Inden for rammerne af FN-samarbejdet blev Genève-konventionen undertegnet den 28. juli 1951; alle seks medlemsstater, der grundlagde Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, har undertegnet konventionen. Det fremgår af konventionens artikel 7, stk. 1, at bortset fra gunstigere bestemmelser i konventionen »skal en
The Council cannot be criticised for having, in the exercise of the powers which have been conferred on it under Article 51 of the EEC Treaty, also included stateless persons and refugees resident on the territory of the Member States in order to take into account the
Indledningsvis bemærkes, at statsløse og flygtninge var omfattet af det personelle anvendelsesområde for forordning nr. 1408/71 i
The Court has made it clear that the Treaty rules governing freedom of movement for persons and measures adopted to implement them cannot be applied to activities which have no factor linking them with any of the situations governed by Community law and which are confined in all relevant respects within a single Member State (see, in particular, Petit, paragraph 8; Joined
kontraherende stat indrømme statsløse personer samme behandling som den, der indrømmes udlændinge i almindelighed«.
Cases C-225/95 to C-227/95 Kapasakalis and Others; and Case C-18/95 Terhoeve).
sådanne ordninger, som endnu er nødvendige, for at bestemmelserne om socialforsorg ikke hindrer arbejdskraftens bevægelighed«. I overenskomstens artikel 4, stk. 1, er det fastsat, at disse bestemmelser »finder anvendelse på arbejdstagere eller dermed ligestillede personer, som er eller har været omfattet af lovgivningen i en eller flere af de kontraherende stater, og som er statsborgere i en kontraherende stat eller er statsløse eller flygtninge bosat på en kontraherende stats område, samt på deres familiemedlemmer og efterladte«.
Regulation No 1408/71, in particular Article 3 thereof, do not apply to situations which are confined in all respects within a single Member State (see Petit, paragraph 10).
Den 25. september 1958 vedtog Rådet for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab forordning nr. 3, der i artikel 4, stk. 1, gentog indholdet af bestemmelsen i artikel 4, stk. 1, i den europæiske overenskomst fra 1957.
As regards social security, the Court has concluded that Article 51 of the EEC Treatv and
Hver af disse seks medlemsstater havde således på internationalt plan i princippet forpligtet sig til generelt at lade statsløse og flygtninge være berettiget til sociale ydelser i medfør af lovgivningen om social sikring på samme vilkår som statsborgere fra andre stater.
Workers who are stateless persons or refugees residing in the territory of one of the Member States, and members of their families, cannot rely on the rights conferred by Regulation No 1408/71, as amended and updated by Regulation No 2001/83, where they are in a situation which is confined in all respects within that one Member State.'
Det andet spørgsmål i sagerne C-95/99 - C98/99 og C-180/99
He proposed that the Court should reply as follows:
Det er i denne sammenhæng, at disse medlemsstater den 9. december 1957 inden EØF-traktatens ikrafttræden undertegnede den europæiske overenskomst fra 1957, der var blevet udarbejdet i samarbejde med Det Internationale Arbejdsbureau, og i hvis syvende betragtning »princippet om ligebehandling af personer, der er statsborgere i en af de kontraherende stater, samt af statsløse eller flygtninge bosat på en kontraherende stats område, i medfør af nationale bestemmelser om social sikring« var fastsat.
'(1) Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community applies to refugees and stateless persons residing within the territory of one of the Member States and to members of their families who are nationals of a non-member State even though such persons have no right of free movement under the Treaty.
Med det andet spørgsmål i sagerne C-95/99 — C98/99 og C-180/99 ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om arbejdstagere, der er flygtninge eller statsløse, og som er bosat på en af medlemsstaternes område, samt deres familiemedlemmer, kan påberåbe sig de rettigheder, der følger af forordning nr. 1408/71, når de er indrejst til den pågældende
Regulation No 1408/71 does not apply where a worker who is a refugee or stateless person and members of his family have travelled directly to a Member State from a non-member State and have not moved within the Communitv and there is no other relevant link with another Member State.'
Den europæiske overenskomst fra 1957 er ifølge overenskomstens anden betragtning baseret på EKSF-traktatens artikel 69, stk. 4, hvorefter medlemsstaterne »indbyrdes [skal] tilstræbe
Case C-77/99 Commission of the European Communities v Oder-Plan Architektur GmbH, NCC Deutsche Bau GmbH, Esbensen Consulting Engineers Law governing the institutions
grund af nationalitet eller bopæl og på, at arbejdstageren bevarer de rettigheder, han har erhvervet i medfør af den eller de sociale sikringsordninger, der finder anvendelse eller har fundet anvendelse på ham (jf. dom af 10.1.1980, sag 69/79, Jordens-Vosters).
(Arbitration clause — Financial support for the energy sector — Thermie Programme — Nonperformance of a contract — Termination — Right to repayment of an advance) (Second Chamber) severally liable vis-à-vis the Commission if any of them should breach its obligations.
EØF-traktatens artikel 51 omhandler imidlertid hovedsageligt koordination af medlemsstaternes sociale sikringsordninger og betaling af ydelser i henhold til disse således koordinerede ordninger.
Under Article 2 of the contract, work was to start on 1 June 1992 and to be completed by 30 April 1996.
Domstolen har præciseret, at traktatens bestemmelser om fri bevægelighed for personer og de retsakter, der er udstedt til gennemførelse heraf, ikke kan finde anvendelse på aktiviteter, som ikke har tilknytning til nogen af de forhold, fællesskabsretten gælder for, når alle relevante omstændigheder udelukkende har tilknytning til én medlemsstats område (jf. bl.a.
By application lodged at the Court Registry on 3 March 1999 the Commission of the European Communities brought an action under Article 181 of the EC Treaty (now Article 238 EC) for an order requiring Oder-Plan Architektur GmbH ('Oder-Plan'), NCC Deutsche Bau GmbH ('Deutsche Bau') and Esbensen Consulting Engineers ('Esbensen') jointly and severally to pay it EUR 54 510, plus interest of EUR 20 798.70 for the period 1 January 1993 to 15 January 1999, and, as from 16 January 1999, interest at the rate applied by the European Monetary Cooperation Fund for its euro transactions, plus 2% of the principal amount of EUR 54 510.
Petit-dommen, dom af 2.7.1998, forenede sager C-225/95, C226/95 og C-227/95, Kapasakalis m.fl., og af 26.1.1999, sag C-18/95, Terhoeve).
Under Article 3.2, the Commission was to bear 30% of reimbursable expenditure, excluding VAT, incurred in respect of the project, up to a maximum amount of ECU 233 100.
Domstolen har vedrørende social sikring fastslået, at EØF-traktatens artikel 51 og forordning nr. 1408/71, specielt artikel 3, ikke finder anvendelse, når alle de relevante omstændigheder udelukkende har tilknytning til én medlemsstats område (jf. Petit-dommen).
Under Article 4 of the contract, read in conjunction with Article 17.2 of Annex II, the Commission was to pay to the coordinator, within two months of signature of the contract by all the parties, an advance of ECU 69 930, which represents 30% of the maximum sum of ECU 233 100 mentioned in Article 3.2 of the contract.
Det bemærkes for det andet, at det fremgår af Domstolens praksis, at forordning nr. 1408/71 i det væsentlige har til formål at sikre, at de sociale sikringsordninger, der i hver medlemsstat finder anvendelse på arbejdstagere, der flytter inden for Fællesskabet, bringes i anvendelse efter kriterier, som er ensartede, og som gælder på fællesskabsplan.
On 15 September 1992 the European Community, represented by the Commission, concluded with Oder-Plan, Deutsche Bau and Esbensen a contract granting to them, jointly and severally, financial support for implementation of a project entitled 'Oderhaus — Passive Solar Energy in an Innovative Office Building' ('the contract').
Med henblik herpå opstiller forordningen et system af regler, som navnlig er baseret på et forbud mod forskelsbehandling på
The registered offices of Oder-Plan and Deutsche Bau are in Germany and that of Esbensen in Denmark.
»1) Gennemgangen af det første præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 af 2. juni 1983, for så vidt som den henfører statsløse eller flygtninge, der er bosat på en (tf medlemsstaternes område, samt deres familiemedlemmer, under sit anvendelsesområde.
The contract was concluded under Council Regulation (EEC) No 2008/90 of 29 June 1990 concerning the promotion of energy technology in Europe (Thermie programme).
Arbejdstagere, der er statsløse eller flygtninge, og som er bosat på en af medlemsstaternes område, samt deres familiemedlemmer kan ikke påberåbe sig de rettigheder, der er tildelt ved forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført vedfowrdning nr. 2001/83, når de befinder sig i en situation, hvor alle de relevante omstændigheder udelukkende har tilknytning til én medlemsstats område.«
However, under subparagraph (c) of the third sentence of Article 2 of Annex II to the contract, an individual contractor is not required to effect reimbursement under Article 8.4 of that annex if he can show, to the Commission's satisfaction, that he himself has not contributed to the default and that he has fulfilled his reporting obligations under Article 1.4 of Annex II.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Domstolens plenum) den 30. november 2000.
The contract designates Oder-Plan, Deutsche Bau and Esbensen as the 'contractors' which, according to the preamble and Article 2 of Annex II to the contract, are joint and several debtors.
Han foreslog Domstolen at svare således:
According to that letter, the project was to be
»1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, finder anvendelse på flygtninge og statsløse bosat i en af Fællesskabets medlemsstater, og deres familiemedlemmer, der har statsborgerskab i et tredjeland, selv om disse ikke har ret til fri bevægelighed i henhold til traktaten.
Pursuant to Article 8.4 of Annex II to the contract, the Commission is entitled to call on Deutsche Bau and Esbensen to reimburse part of the advance of ECU 69 930 disbursed, namely the sum of EUR 54 510.
Forordning nr. 1408/71 finder ikke anvendelse, når en arbejdstager, der er flygtning eller statsløs, og dennes familiemedlemmer er indrejst direkte fra et tredjeland i en medlemsstat og ikke er flyttet inden for Fællesskabet, når der ikke er andre tilknytningsmomenter til en anden medlemsstat.«
When it sent to Deutsche Bau and Esbensen letters of termination on 17 October 1995, the Commission was entitled, under Article 8.2(d) of Annex II to the contract, to terminate the contract.
»Voldgiftsklausul — finansiel støtte inden for energisektoren — Thermie-programmet misligholdelse af en kontrakt — opsigelse — krav på tilbagebetaling af et forskud« (Anden Afdeling)
As regards the amount concerned, the Commission is right to claim repayment of EUR 54 510.
Den 15. september 1992 indgik Kommissionen på Det Europæiske Fællesskabs vegne en kontrakt med Oder-Plan, Deutsche Bau og Esbensen om tildeling af finansiel støtte fra Kommissionen til disse virksomheder, som i fællesskab skulle gennemføre et projekt benævnt »Oderhaus -Passive Solar Energy in an Innovative Office Building«. Oder-Plan og Deutsche Bau har hjemsted i Tyskland, Esbensen i Danmark.
On 7 April 1999, the envelope was returned unopened to the Court Registry, bearing the following handwritten words: 'Please return to sender — Oder-Plan Architektur GmbH was dissolved on 15 November 1996 — there is no longer any director named Christian Schlote'. A further endorsement on the envelope indicated that it was delivered to the addressee on 22 March 1999.
Kontrakten blev indgået i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2008/90 af 29. juni 1990 om fremme af energiteknologi i Europa (Thermie-Programmet).
The Commission's application for judgment by default to be given against Oder-Plan is admissible pursuant to Article 94(1) of the Rules of Procedure.
I kontraktens artikel 9.1 har parterne aftalt, at tysk ret finder anvendelse, og i artikel 12 i kontraktens bilag II er De Europæiske Fællesskabers Domstol blevet tillagt kompetence.
In accordance with Article 94(2) of the Rules of Procedure, the same orders must be made against Oder-Plan, by way of the judgment by default, as against Deutsche Bau and Esbensen.
omstændigheder og
The Court:
indledningen til den nævnte kontrakt og artikel 2 i bilag II handler som solidariske skyldnere. Sidstnævnte artikel bestemmer navnlig, at kontrahenterne principielt hæfter solidarisk og hver for sig over for Kommissionen, hvis en af dem ikke opfylder sine forpligtelser.
Orders NCC Deutsche Bau GmbH and Esbensen Consulting Engineers, jointly and severally as between each other and with Oder-Plan Architektur GmbH, to pay to the Commission of the European Communities the sum of EUR 54 510, plus interest of EUR 12 077.09 for the period from 1 January 1995 to 15 January 1999;
Den opfordrede kontrahenterne til at tilbagebetale den 54 510 ECU.
Dismisses the remainder of the application;
I henhold til en yderligere påtegning på kuverten er forsendelsen blevet forkyndt for adressaten den 22. marts 1999.
Orders Oder-Plan Architektur GmbH, NCC Deutsche Bau GmbH Consulting Engineers, jointly and severally, to pay the costs'
Spørgsmålet om Kommissionen skal gives medhold i søgsmålet med hensyn til Deutsche Bau og Esbensen
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 25 January 2001.
Efter artikel 2,3. pkt., litra c), i kontraktens bilag II hæfter en kontrahent dog ikke for tilbagebetalingen i henhold til artikel 8.4 i kontraktens bilag II, hvis han på en tilfredsstillende måde kan bevise over for Kommissionen, at han ikke selv har medvirket til misligholdelsen, og at han har opfyldt sine informationsforpligtelser i henhold til artikel 1.4 i kontraktens bilag II.
Preliminary ruling (Sixth VAT directive ownership) (Second Chamber) value-added tax (hereinafter 'VAT') to be applied to the professional transactions carried out by Mrs Urbing-Adam during the financial years 1991 to 1994.
Ved skrivelse af 24. oktober 1995 forelagde Oder-Plan Kommissionen en rapport af 28. juli 1995, hvori den redegjorde for projektets forløb, grunden til, at det var mislykkedes, samt for, hvad det af Kommissionen tildelte forskud var blevet anvendt til. Projektet skal ifølge denne skrivelse anses for definitivt at være mislykkedes fra slutningen af 1993.
Taking the view that her activity involved the parctice of a liberal profession, Mrs Urbing-Adam submitted her VAT returns for the years 1991 and 1992 on the basis of a reduced rate of 6% and those relating to the years 1993 and 1994 on the basis of the intermediate rate of 12%.
Da Kommissionen fremsendte sine opsigelsesskrivelser af 17. oktober 1995 til Deutsche Bau og Esbensen, var den berettiget til
The two questions have been raised in proceedings between Christine Urbing-Adam, a managing agent (syndic) of buildings held in coownership, and the Luxembourg Administration de l'enregistrement et des domaines (hereinafter 'the Administration'), concerning the rate of
Spørgsmålet om antagelse til realitetsbehandling af begæringen om afsigelse af en udeblivelsesdom over for Oder-Plan
allowed the Member States to apply reduced rates to certain supplies of goods and services and that Article 28(2)(e) of the Sixth Directive, in its version resulting from Directive 92/77, authorised those Member States which, on 1 January 1991, were applying a reduced rate to supplies of goods and services other than those mentioned in Annex H, to continue to apply that rate on condition that it was not lower than 12%. It is an accepted fact that Annex H does not mention the liberal professions as such.
Der forelå mindst en opsigelsesgrund. Oder-Plan havde nemlig — i sin egenskab af koordinator — ved skrivelse af 27. marts 1995 meddelt Kommissionen, at projektet ikke kunne gennemføres.
It follows that the determination and the definition of the transactions to which a reduced rate may be applied under those provisions of the Sixth Directive are matters for the Member States concerned.
Kommissionens begæring om, at der afsiges udeblivelsesdom over for Oder-Plan kan antages til realitetsbehandling i henhold til procesreglementets artikel 94, stk. 1.
She argued that, on that basis, she was entitled to the reduced rate for the years 1991 and 1992, by virtue of Article 40(4)(b) of the VAT Law, and to the intermediate rate for the years 1993 and 1994, by virtue of Article 40(3) of that law, in its version resulting from the Finance Law of 20 December 1991.
Spørgsmålet om Kommissionen skal gives medhold i begæringen om afsigelse af en udeblivelsesdom over for Oder-Plan
That principle precludes in particular treating similar goods and supplies of services, which are thus in competition with each other, differently for VAT purposes, so that those goods or supplies must be subjected to a uniform rate (see, to that effect, Case C-481/98 Commission ν France).
I henhold til procesreglementets artikel 94, stk. 2, skal Oder-Plan ved udeblivelsesdom dømmes i samme omfang som Deutsche Bau og Esbensen.
That must also be the case for the treatment applied by the Grand Duchy of Luxembourg to the liberal professions, which, in accordance with the provisions of the Sixth Directive mentioned in paragraph 34 of this judgment, were subject, until 31 December 1992, to a reduced rate of 6%, which was raised from 1 January 1993 to 12%.
Med hensyn til de omtvistede beløb kræver Kommissionen med rette tilbagebetaling af et beløb på 54 510 EUR.
The Tribunal d'arrondissement de Luxembourg decided that the case before it required an interpretation of Annex F(2) of the Sixth Directive.
Det hedder i domskonklusionen:
The questions referred for a preliminary ruling
»1) Oder-Plan Architektur GmbH betaler i henhold til udeblivelsesdom in solidum med NCC Deutsche Bau GmbH og Esbensen Consulting Engineers 54 510 EUR til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber med rente 12 077,09 EUR for perioden fra den 1. januar 1995 til den 15. januar 1999.
As to the meaning of 'liberal professions', it must be noted that the Sixth Directive uses this term in its Annex F(2) without giving any general definition.
NCC Deutsche Bau GmbH og Esbensen Consulting Engineers betaler in solidum med Oder-Plan Architektur GmbH 54 510 EUR til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber med rente 12 077,09 EUR for perioden fra den 1. januar 1995 til den 15. januar 1999.
Further, under Article 28(3)(b) of the Sixth Directive, to which Annex F relates, it is under the conditions existing in the Member State concerned that the transactions referred to in that Annex may, during the transitional period, be exempted from VAT.
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 25. januar 2001.
However, with a view to providing guidance to the referring court, certain factors which characterise the liberal professions, within the meaning of Annex F(2) to the Sixth Directive, should be emphasised.
Ved dom af 15. juli 1999 har Tribunal d'arrondissement de Luxembourg forelagt to præjudiciellespørgsmål vedrørende fortolkningen af bilag F, punkt 2, til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag.
It is for the referring court to decide whether, having regard to those criteria, the activity of managing agent, as envisaged by the relevant Luxembourg legislation, must be regarded as a liberal profession.
luxembourgske lovgivning har under udøvelsen af sin virksomhed, og har gjort gældende, at hun udøvede et liberalt erhverv i den forstand, hvori begrebet benyttes i artikel 4 i bekendtgørelsen af 7. marts 1980 og i artikel 7 i bekendtgørelsen af 21. december 1991.
intellectual character, require a high- level qualification and are usually subject to clear and strict professional regulation.