natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bilag I, regel 11, fastsætter imidlertid undtagelser fra forbuddene mod udtømning:
However, Regulation 11 of Annex I lays down exceptions to the prohibitions on discharge:
7 — Bilaget blev suppleret og omstruktureret ved resolution MEPC.117(52) af 15.10.2004, som har været gældende siden 1.1.2007.
7 — The annex was supplemented and restructured by Resolution MEPC.117(52) of 15 October 2004, which has been in force since 1 January 2007.
Regel 9, 10 og 11, der diskuteres i den foreliggende sag, forblev uændrede hvad indholdet angår, men står nu i regel 15, 34 og 4.
Regulations 9, 10 and 11 under consideration in the present case remained substantively unchanged but are now laid down in Regulations 15, 34 and 4.
For nemheds skyld anvendes den tidligere nummerering.
For the sake of simplicity, the previous numbering is used.
ii) undtagen hvis rederiet eller føreren handlede enten i den hensigt at volde
except if the owner or the master acted either with intent to cause
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-308/06 skade eller hensynsløst[ 8] og med viden om, at der sandsynligvis ville opstå skade, eller dog ikke anvendelse på olie eller olieholdige blandinger, men på skadelige flydende stoffer i bulk.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 damage, or recklessly[ 8] and with knowledge that damage would probably result; or mixtures but to noxious liquid substances in bulk.
Regel 5 i bilag II forbyder udtømning af bestemte stoffer i havet. Regel 6, litra b), i bilag II bestemmer:
Regulation 5 of Annex II prohibits the discharge into the sea of specified substances.
»Regel 5 finder ikke anvendelse på:
‘Regulation 5 of this Annex shall not apply to:
[…] c) udtømning i havet af olieholdige stoffer, når dette sker med [flagstatens] administrations godkendelse og med det formål at bekæmpe specifikke forureningshændelser og for at begrænse forureningsskaden mest muligt.
(c) the discharge into the sea of substances containing oil, approved by the Administration [of the flag State], when being used for the purpose of combating specific pollution incidents in order to minimise the damage from pollution.
En sådan udtømning skal godkendes af enhver regering, inden for hvis jurisdiktion udtømningen påtænkes foretaget.« (Fodnote 8 tilføjet af forfatteren) b) udtømning i havet af skadelige flydende stoffer eller blandinger indeholdende sådanne stoffer som følge af skade på et skib eller dets udstyr
Any such discharge shall be subject to the approval of any Government in whose jurisdiction it is contemplated the discharge will occur.’
Bilag II 9til Marpol 73/78 indeholder bestemmelser, som svarer til bestemmelserne i bilag I. Disse bestemmelser finder i) under forudsætning af, at der efter skadens indtræden eller opdagelsen af udtømningen er blevet iagttaget alle rimelige forholdsregler med henblik på at undgå udtømningen eller begrænse den til det mindst mulige, og
Annex II 9 to Marpol 73/78 contains provisions similar to those in Annex I. However, these provisions do not apply to oil or oily
8 — De retsgyldige sprogudgaver anvender følgende betegnelser: engelsk: recklessly (hensynsløst, tankeløst, dumdristigt), fransk: témérairement (dumdristigt, frækt), spansk: imprudencia temeraria (dumdristig uforsigtighed eller tankeløshed) samt russisk: самонадеянно (uforskammet, overlegent, frækt).
8 — The authentic language versions use the following terms: English: recklessly; French: témérairement (foolhardily, rashly); Spanish: imprudencia temeraria (foolhardy imprudence or thoughtlessness); and Russian: самонадеянно (presumptuously, arrogantly, impudently).
Den officielle tyske oversættelse af Marpol-konven-tionen, bilag til Bundesgesetzblatt 1996, II, s. 18, men også gengivelsen af de tilsvarende bestemmelser i Marpol i tillægget til direktivet oversætter efter min mening dette fejlagtigt med »fahrlässig« (uagtsomt).
The official German translation of the Marpol Convention, Annex to Bundesgesetzblatt 1996, II, p. 18, and also the reproduction of the relevant Marpol provisions in the annex to the directive translate this, in my view incorrectly, as ‘fahrlässig’.
Jf. også § 435 i den tyske Handelsgesetzbuch.
See also Paragraph 435 of the Handelsgesetzbuch (German Commercial Code).
9 — Bilaget blev suppleret og omstruktureret ved resolution MEPC.118(52) af 15.10.2004, som har været gældende siden den 1.1.2007.
9 — The annex was supplemented and restructured by Resolution MEPC.118(52) of 15 October 2004, which has been in force since 1 January 2007.
Regel 6, som diskuteres i den foreliggende sag, hedder nu regel 3 og begrunder en undtagelse fra alle de krav, der stilles til en udtømning af de stoffer, der er omfattet af bilag II.
Regulation 6 under consideration in the present case is now Regulation 3 and establishes an exception to all the requirements on a discharge of the substances covered by Annex II.
For klarheds skyld anvendes her den tidligere version og nummerering.
For the sake of simplicity, the previous wording and numbering are used.
var fare for skade.« (Fodnote 10 tilføjet af forfatteren) a) Er direktivets artikel 4 ugyldig, for så vidt som den kræver, at medlemsstaterne anvender grov uagtsomhed som ansvarskriterium ved udtømning af forurenende stoffer?
Is Article 4 of the Directive invalid in so far as it requires Member States to treat serious negligence as a test of liability for discharge of polluting substances; and/or
III — Anmodningen afgørelse b) Er direktivets artikel 5, stk. 1, ugyldig, for så vidt som den udelukker anvendelsen af undtagelserne i bilag I, regel 11, litra b), til Marpol 73/78 og i bilag II, regel 6, litra b), til Marpol 73/78?
Is Article 5(1) of the Directive invalid in so far as it excludes the application of the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of MARPOL 73/78 and in Annex II Regulation 6(b) of MARPOL 73/78?
High Court of Justice har på sagsøgernes foranledning forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
At the request of the claimants the High Court of Justice has referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
3) Tilsidesætter direktivets artikel 4, som kræver, at medlemsstaterne vedtager national lovgivning, som medtager grov uagtsomhed som et ansvarskriterium, og som kriminaliserer udtømninger i territorialfarvande, den ret til uskadelig passage, der er anerkendt i De Forenede Nationers havretskonvention, og, i bekræftende fald, er artikel 4 da ugyldig?
(3) Does Article 4 of the Directive, requiring Member States to adopt national legislation which includes serious negligence as a standard of liability and which penalises discharges in territorial sea, breach the right of innocent passage recognised in the Convention on the Law of the Sea and, if so, is Article 4 invalid to that extent?
»1) Hvad angår stræder benyttet i international sejlads, en medlemsstats eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone og det åbne hav: Er artikel 5, stk. 2, i direktiv 2005/35/EF ugyldig, for så vidt som den begrænser undtagelserne i bilag I, regel 11, litra b), til Marpol 73/78 og i bilag II, regel 6, litra b), til Marpol 73/78 til ejerne, skibsførerne og besætningen?
(1) In relation to straits used for international navigation, the exclusive economic zone or equivalent zone of a Member State and the high seas, is Article 5(2) of Directive 2005/35/EC invalid in so far as it limits the exceptions in Annex I Regulation 11(b) of MARPOL 73/78 and in Annex II Regulation 6(b) of MARPOL 73/78 to the owners, masters and crew?
4) Tilsidesætter brugen af udtrykket »groft uagtsomt« i direktivets artikel 4 retssikkerhedsprincippet, og i bekræftende fald, er artikel 4 da ugyldig?«
(4) Does the use of the phrase ‘serious negligence’ in Article 4 of the Directive infringe the principle of legal certainty and, if so, is Article 4 invalid to that extent?
Sagsøgerne i hovedsagen, Kongeriget Danmark, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske
The claimants in the main proceedings, the Kingdom of Denmark, the Republic of Estonia, the Hellenic Republic, the
Endelig (under D) skal det undersøges, om ansvarskriteriet grov uagtsomhed er forenelig med retssikkerhedsprincippet.
Finally, it will be necessary to examine whether the standard of liability of serious negligence is compatible with the principle of legal certainty (see D below).
Republik, Republikken Cypern, Republikken Malta, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber deltog i den skriftlige forhandling.
Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Cyprus, the Republic of Malta, the Kingdom of Sweden, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the European Parliament, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities have submitted observations to the Court.
Samtlige ovennævnte parter har deltaget i den mundtlige forhandling den 25. september 2007, bortset fra Kongeriget Danmark og Republikken Estland.
All of the abovementioned parties, other than the Kingdom of Denmark and the Republic of Estonia, made submissions at the hearing on 25 September 2007.
A — Formaliteten vedrørende den præjudicielle anmodning
A — Admissibility of the request for a preliminary ruling
IV — Retlig vurdering
IV — Legal appraisal
Den franske regering mener, at anmodningen bør afvises.
The French Government has doubts as to the admissibility of the reference.
Til forskel fra British American Tobacco-sagen 11har den forelæggende ret ikke oplyst, at hovedsagen drejer sig om lovligheden af den påtænkte gennemførelse af det omtvistede direktiv.
It contends that, unlike in British American Tobacco, 11the referring court has failed to show that the main action concerns the lawfulness of the intended transposition of the directive at issue.
Der består ifølge den franske regering i det mindste med hensyn til det første spørgsmål heller ikke nogen uenighed mellem parterne i hovedsagen.
Furthermore, it argues, there is no disagreement between the parties to the main proceedings, at least as regards the first question.
Disse indvendinger hviler på, at Domstolen med henblik på at efterprøve sin egen kompetence i særlige tilfælde er beføjet til at undersøge de omstændigheder, hvorunder den nationale domstol har forelagt sagen 12.
These objections are based on the fact that, in exceptional circumstances, it is for the Court to examine the conditions in which a case has been referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction.
Ifølge fast retspraksis kan den kun afvise en anmodning fra en national ret, når det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af fællesskabsretten savner enhver
12It is settled caselaw that a reference from a national court may be refused
12 — Dom af 13.7.2006, forenede sager C-295/04 — C-298/04, Manfredi m.fl., Sml. I, s. 6619, præmis 27.
12 — Joined Cases C-295/04 to C-298/04 Manfredi and Others [2006] ECR I-6619, paragraph 27.
I det følgende undersøger jeg først (under A) nogle tvivlsspørgsmål om formaliteten med hensyn til den præjudicielle anmodning og om Domstolens kompetence.
Below I shall first examine various uncertainties as to the admissibility of the request for a preliminary ruling and the jurisdiction of the Court of Justice (see A below).
Herefter drejer det sig ved besvarelsen af det første spørgsmål om ansvarskriteriet med hensyn til ulovlig udtømning uden for søterritoriet, dvs. på åbent hav, i stræder, der benyttes i international sejlads, og i den eksklusive økonomiske zone. Det vil vise sig, at Marpol 73/78, i samspil med havretskonventionen endegyldigt definerer de regler for erstatningsansvar, der skal anvendes på disse havområder (se herom i det følgende under B).
I shall then deal with the first question concerning the standard of liability in respect of discharge offences outside the territorial sea, that is to say, on the high seas, in straits used for international navigation and in the exclusive economic zone.
Med hensyn til søterritoriet, som skal undersøges i andet og tredje spørgsmål, får Marpol 73/78 derimod højst funktion af en minimumsstandard — der kun forpligter medlemsstaterne, men ikke Fællesskabet — især fordi havretskonventionen på dette område, som udgør en del af kyststaternes
By contrast, in the territorial sea, which is to be considered in the second and third questions, Marpol 73/78 has at most the function of a minimum standard — binding only on the Member States but not on the Community — in particular because the Convention on the Law of the Sea does not restrict rule-making powers in this area, which forms
Endvidere rejser Kongeriget Danmark og Rådet det spørgsmål, om Domstolen har kompetence til at fortolke havretskonventionen.
Furthermore, Denmark and the Council question whether the Court has jurisdiction to interpret the Convention on the Law of the Sea.
Konventionen er tiltrådt af Fællesskabet og alle dets medlemsstater i henhold til en delt kompetence 17.
17 Therefore, in principle the Court does not have jurisdiction to interpret provisions which fall within the exclusive competence of the Member States.
Derfor er Domstolen ikke kompetent til at fortolke bestemmelser, som falder ind under medlemsstaternes enekompetence.
Only in exceptional circumstances may it have the power to interpret such rules in order to establish whether or not they fall within the exclusive competence of the Member States. 18
Ganske vist fastslog Domstolen, at en overdragelse af delt kompetence til Fællesskabet i havretskonventionens særlige kontekst er betinget af, at der på det område, som havretskonventionen regulerer, eksisterer fællesskabsbestemmelser, uanset deres omfang eller beskaffenhed 19.
However, the Court has ruled that, within the specific context of the Convention on the Law of the Sea, a finding that there is shared competence is contingent on the existence of Community rules within the areas covered by the Convention provisions in issue, irrespective of what may otherwise be the scope and nature of those rules.
Med andre ord: På havretskonventionens område har Fællesskabet i det mindste også en kompetence i spørgsmål, der reguleres af konventionen, når blot der overhovedet eksisterer relevant fællesskabsret, uanset om de fællesskabsretlige regler er endelige, eller om der består et lovgivningsmæssigt spillerum for medlemsstaterne.
19In other words, as regards the Convention on the Law of the Sea the Community at least also has competence for the matters covered by it, if any relevant Community law in fact exists at all, regardless of whether the rules of Community law are definitive or the Member States retain certain margins of discretion.
Den franske regering fremlægger ikke noget holdepunkt for, at de præjudicielle spørgsmål eller hovedsagen skulle være af hypotetisk natur.
The French Government provides no evidence that the questions referred or the main action are hypothetical.
Det er tværtimod åbenlyst, at hovedsagen har et reelt indhold, og at de præjudicielle spørgsmål er af central betydning for afgørelsen af denne tvist.
Rather, it is clear that the main action relates to actual facts and that the questions referred are central to the resolution of this dispute.
Ej heller har Domstolen brug for yderligere oplysninger om hovedsagens natur for at kunne besvare anmodningen om en præjudiciel afgørelse.
Nor does the Court require further material on the nature of the main action in order to answer the questions referred to it.
Tværtimod har Domstolen siden British American Tobacco-dommen 16 været bekendt med, at det i Det Forenede Kongerige for at forhindre gennemførelsen af et direktiv er muligt at anlægge sag, som kan føre til, at Domstolen får forelagt spørgsmål vedrørende gyldigheden af det pågældende direktiv.
On the contrary, since the judgment in British American Tobacco 16the Court has been aware that in the United Kingdom it is possible to bring an action seeking to prevent implementation of a directive which may result in questions on the validity of that directive being referred to the Court.
På trods af den franske regerings tvivl om formaliteten, skal den præjudicielle anmodning derfor ikke afvises.
Therefore, in spite of the French Government’s doubts as to its admissibility, the request for a preliminary ruling cannot be refused.
Derfor er Danmarks og Rådets påstand om, at Domstolen ikke har kompetence,
Consequently, the argument put forward by Denmark and the Council that the Court
17 — Dom af 30.5.2006, sag C-459/03, Kommissionen mod Irland, MOX-Plant, Sml. I, s. 4635, præmis 83.
17 — Case C-459/03 Commission v Ireland (‘MOX plant’) [2006] ECR I-4635, paragraph 83.
14 — Se Bosman-dommen, præmis 59, og IATA og ELFAA-dommen, præmis 24, begge nævnt i fodnote 13.
14 — See Bosman, paragraph 59, and IATA and ELFAA, paragraph 24, both cited in footnote 13.
19 — Dommen i sagen Kommissionen mod Irland, MOX-Plant, nævnt i fodnote 17, præmis 108.
19 — Commission v Ireland (‘MOX plant’), cited in footnote 17, paragraph 108.
15 — IATA og ELFAA-dommen, nævnt i fodnote 13, præmis 24.16 — Nævnt i fodnote 11.
15 — IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 24.16 — Cited in footnote 11.
Det skal derfor først afklares, om Marpol 73/78 er et kriterium for lovligheden af direktiv 2005/35, og eventuelt i tilknytning hertil, om Marpol 73/78 begrænser ansvaret for utilsigtede udtømninger på den måde, sagsøgerne har gjort gældende.
Consequently, it is necessary to determine, first of all, whether Marpol 73/78 is the criterion for determining the legality of Directive 2005/35 and, if so, whether Marpol 73/78 limits liability for accidental discharges in the manner alleged by the claimants.
uden betydning i den foreliggende sag.
does not have jurisdiction cannot be upheld in this case.
Man må tage udgangspunkt i, at de bestemmelser i havretskonventionen, som er relevante for at undersøge direktiv 2005/35, i det mindste falder ind under en kompetence, som Fællesskabet deler med medlemsstaterne.
It must be assumed that the provisions of the Convention on the Law of the Sea relevant to an examination of Directive 2005/35 at least fall within an area of Community competence shared with the Member States.
I modsat fald skal direktivet ophæves alene på grund af manglende retsgrundlag.
Were this not the case, the directive would have to be repealed on the ground that it did not have a sufficient legal basis.
Men retsgrundlaget bestrides ikke af nogen af parterne.
However, none of the parties disputes the legal basis of the directive.
Marpol 73/78 som kriterium for lovligheden af direktiv 2005/35
Marpol 73/78 as the criterion for determining the legality of Directive 2005/35
For det første kunne Fællesskabet være bundet folkeretligt af Marpol 73/78 [herom nærmere under a)].
B — First question — Liability of persons not referred to in Marpol 73/78
Det første spørgsmål vedrører ansvaret hos personer, der ikke er nævnt i Marpol 73/78, for udtømning uden for søterritoriet.
The first question concerns the liability of persons not referred to in Marpol 73/78 for discharges outside the territorial sea.
Sagsøgerne, Grækenland, Malta og Cypern anser de pågældende bestemmelser for uforenelige med Marpol 73/78.
The claimants, Greece, Malta and Cyprus consider that the rules in question are incompatible with Marpol 73/78.
a) Fællesskabets folkeretlige forpligtelse til at overholde Marpol 73/78 tilfælde er der imidlertid intet holdepunkt for, at de relevante bestemmelser i Marpol 73/78 kodificerer folkeretlig sædvaneret.
(a) Binding effect of Marpol 73/78 on the Community under international law relevant provisions of Marpol 73/78 codified customary international law.
Som Rådet og Kommissionen har fremhævet, har Domstolen i Peraltadommen fastslået, at Fællesskabet ikke er bundet af bestemmelserne i Marpol 73/78 20.
As the Council and the Commission point out, the Court ruled in Peralta that the Community is not bound by the provisions of Marpol 73/78. 20
Derimod kan man ikke på forhånd udelukke en anden hypotese om forpligtelsen til at overholde Marpol 73/78, der omtales i Peralta-dommen, nemlig overtagelsen af de beføjelser, der tidligere udøvedes af medlemsstaterne inden for denne konventions anvendelsesområde 24.
By contrast, it is not possible to reject out of hand a second hypothesis put forward in Peralta concerning the binding effect of Marpol 73/78 on the Community, namely that the latter assumed the powers previously exercised by the Member States in the field to which this convention applies.
Denne hypotese, som sagsøgerne har fremsat, henviser til retspraksis vedrørende forpligtelser i henhold til GATT, før Fællesskabet tiltrådte denne aftale 25.
24 This argu- ment put forward by the claimants relates to the caselaw on the binding effect of GATT before the Community had acceded to it. 25
Domstolen byggede her på en hel række synspunkter.
In that respect the Court took account of a number of factors.
Ligesom på tidspunktet for denne dom er Fællesskabet heller ikke i dag en kontraherende part i Marpol 73/78.
As at the time of that judgment, the Community is also at present not a party to Marpol 73/78.
Lovligheden af en fællesskabsretsakt afhænger principielt ikke af dens overensstemmelse med en international konvention, som Fællesskabet ikke er part i 21.
As a rule, the lawfulness of a Community instrument cannot depend on its conformity with an international agreement to which the Community is not a party. 21
I modsætning til Cyperns og Det Forenede Kongeriges opfattelse kan det heller ikke udledes af dommen i sagen Poulsen og Diva Navigation 22, at Fællesskabet uden videre skulle være bundet af nogen form for folkeret.
Contrary to the view taken by Cyprus and the United Kingdom, it also does not follow from the judgment in Poulsen and Diva Navigation 22that the Community is automatically bound by any international law.
Ganske vist har Domstolen fastslået, at Fællesskabet skal udøve sine beføjelser under overholdelse af folkeretten, men den efterfølgende fremstilling viser, at denne udtalelse refererer til den folkeretlige sædvaneret 23. I det foreliggende
Although the Court holds that the Community must respect international law in the exercise of its powers, its subsequent comments show that this statement relates to customary international law.
Ved GATT drejer det sig om en aftale, der allerede eksisterede, da Fællesskabet blev oprettet, men på det tidspunkt, hvor der blev afsagt dom i sagen International Fruit Company, var de hertil svarende handelspolitiske beføjelser helt overgået til Fællesskabet.
GATT is an agreement of the Member States which was already in existence when the Community was established, but at the time of the judgment in International Fruit Company the relevant trade-policy powers had been transferred in their entirety to the Community.
Derfor var det nu kun Fællesskabet, der kunne agere på GATT’s område.
Therefore, the Community alone was able to act within the areas covered by GATT.
På tilsvarende vis og med godkendelse fra både medlemsstaterne og de andre kontraherende stater i GATT optrådte Fællesskabet inden for rammerne af GATT på medlemsstaternes vegne.
Accordingly, and with the agreement of both the Member States and the other parties to GATT, the Community acted on behalf of the Member States within the framework of GATT.
20 — Dom af 14.7.1994, sag C-379/92, Peralta, Sml. I, s. 3453, præmis 16.
20 — Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16.
21 — Dom af 9.10.2001, sag C-377/98, Nederlandene mod Parlamentet og Rådet, Sml. I, s. 7079, præmis 52.
21 — Case C-377/98 Netherlands v Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paragraph 52.
22 — Dom af 24.11.1992, sag C-286/90, Sml. I, s. 6019.
22 — Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019.
23 — Dommen i sagen Poulsen og Diva Navigation, nævnt i fodnote 22, præmis 9 f. Se vedrørende forpligtelsen til at respektere den folkeretlige sædvaneret også dom af 16.6.1998, sag C-162/96, Racke, Sml. I, s. 3655, præmis 45.
23 — Poulsen and Diva Navigation, cited in footnote 22, paragraphs 9 and 10.