natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 18. maj 1999 har Salzgitter AG, tidligere Preussag AG, i medfør af artikel 49 i EKSF-statutten for Domstolen iværksat appel af dom afsagt den 11. marts 1999 af Retten i Første Instans i sag T-148/94, Preussag mod Kommissionen, hvorved Retten delvis frifandt Kommissionen for Preussags påstand om annullation af Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af 16. februar 1994 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og forskellige former for samordnet praksis mellem europæiske producenter af stålbjælker.
By application lodged at the Court Registry on 18 May 1999, Salzgitter AG, formerly Preussag Stahl AG, brought an appeal under Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 11 March 1999 in Case T-148/94 Preussag ν Commission [1999], by which the Court of First Instance dismissed in part its application for annulment of Commission Decision 94/215/ECSC of 16 February 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning agreements and concerted practices engaged in by European producers of beams.
Ved denne beslutning havde Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde i henhold til den nævnte artikel 65.
By that decision, the Commission imposed a fine on the appellant under Article 65 of the ECSC Treaty.
Med det første anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 46 i EKSF-statutten for Domstolen, sammenholdt med artikel 31 i denne statut, såvel som af artikel 32, stk. 1 og 3, artikel 33, stk. 3 og 5, og artikel 82, stk. 2, i Rettens procesreglement, fordi visse medlemmer af den afdeling ved Retten, der var blevet udpeget til at træffe afgørelse i den pågældende sag, ikke deltog i den endelige fase af rådslagningen og ikke underskrev den appellerede dom.
The first ground of appeal alleges infringement of Article 46 of the ECSC Statute of the Court of Justice in conjunction with Article 31 of that Statute and Articles 32(1) and (3), 33(3) and (5) and 82(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance in that certain members of the Chamber of the Court of First Instance designated to give judgment in the case at issue did not take part in the final stage of the deliberations and did not sign the judgment under appeal.
I den foreliggende sag traf Rettens Anden Udvidede Afdeling gyldigt afgørelse i en sammensætning, der var indskrænket til tre medlemmer som følge af, at embedsperioden for to af de fem medlemmer, som afdelingen oprindelig var sammensat af, udløb efter den mundtlige forhandling og den første fase af rådslagningen.
In the present case, the Second Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance reached a valid decision in a composition reduced to three members following the expiry, after the oral procedure and the initial stage of the deliberations, of the mandates of two of the five members of whom that Chamber was initially composed.
Med det andet anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 24 i EKSF-statutten for Domstolen, sammenholdt med artikel 65 i Rettens procesreglement, idet Retten ikke imødekom appellantens begæring — som nævnes i den appellerede doms præmis 109 — om til gennemsyn at få fremlagt originalen af referatet af det møde i Kommissionen, hvorunder den anfægtede beslutning blev vedtaget (herefter »mødereferatet« eller »referatet«).
The reduction in the number of judges taking part in the deliberations, which was made in compliance with the second paragraph of Article 18 of the ECSC Statute of the Court of Justice, is not inconsistent with Article 10 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, which relates to the composition of Chambers and the publication thereof.
I betragtning af, at Retten rådede over denne kopi af mødereferatet, som den anerkendte som en bekræftet kopi, var den på ingen måde forpligtet til ex officio at anordne en supplerende bevisoptagelse med henblik på at tilvejebringe originalen af referatet, såfremt den fandt, at en sådan foranstaltning ikke var nødvendig for at bringe sandheden for dagen.
The second ground of appeal alleges infringement of Article 24 of the ECSC Statute of the Court of Justice in conjunction with Article 65 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance in that that Court did not allow the appellant's application, referred to in paragraph 109 of the judgment under appeal, for production, for consultation purposes, of the original minutes of the Commission meeting during which the contested decision was adopted ('the minutes').
For så vidt angår fortolkningen af indholdet af det nævnte referat må det fastslås, at dette er en fortolkning af faktiske omstændigheder, der ikke er undergivet Domstolens prøvelse under en appelsag.
The Court notes that in paragraph 142 of the judgment under appeal, the Court of First Instance examined the photocopy of the minutes which had been submitted to it and concluded that the fact that the first page of that document bore the stamp 'certified to be a true copy, Secretary-General Carlo Trojan' and that this stamp bore the original signature of Mr Trojan, the titular Secretary-General of the Commission, was sufficient to establish that the photocopy was a true copy of the original.
Med det tredje anbringende gør appellanten gældende, at Rettens konstateringer med hensyn til, at den anfægtede beslutning blev forskriftsmæssigt vedtaget, og med hensyn til dens indhold ikke er fri for retlige fejl.
In principle, the assessment by the Court of First Instance of the probative value of a document may not be subjected to review by the Court in appeal proceedings.
For så vidt angår henvisningen i den appellerede doms præmis 141 til den gyldighedsformodning, der knytter sig til Fællesskabets retsakter, skal det blot konstateres, at Retten ikke har draget nogen faktiske eller retlige konsekvenser heraf, men udelukkende henholdt sig til sine egne vurderinger af de faktiske omstændigheder og af beviserne som grundlag for dens konklusion om, at den anfægtede beslutning var blevet forskriftsmæssigt bekræftet.
Given that this copy of the minutes was available to the Court of First Instance, which it accepted as being a certified true copy of the original, it was under no obligation whatsoever to adopt a further measure for taking evidence in order to obtain the original if it formed the view that such a measure was unnecessary to establish the truth.
Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at appellantens ret til kontradiktion er tilsidesat.
The interpretation of the content of the minutes involved an interpretation of facts which is not subject to review by the Court in an appeal.
Domstolen fastslår, at Retten undersøgte de relevante dokumenter i sagen i den appellerede doms præmis 78-86.1 dommens præmis 87 fastslog den, at det i det hele fremgik af disse dokumenter, at Kommissionen havde taget behørigt hensyn til de bemærkninger, som virksomhederne fremsatte under høringen, og til de dokumenter, de fremlagde, hvorved Retten gjorde opmærksom på, at dokumenterne var blevet oversendt til GD III med henblik på kommentarer og forklaringer, og at sidstnævnte generaldirektorat to gange var blevet anmodet om at udtale sig om sin påståede »medvirken« i de omhandlede former for praksis.
By its third ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance's finding that the contested decision had been adopted properly and its findings with regard to the content of that decision are not free from errors in law.
Det må konstateres, at Retten i den appellerede doms præmis 78-87 foretog vurderinger af faktiske omstændigheder og beviser.
With respect to the reference, in paragraph 141 of the judgment under appeal, to the presumption of validity enjoyed by the measures of Community institutions, suffice it to state that the Court of First Instance did not draw from that presumption any factual or legal conclusion but relied solely on its own assessment of the facts and evidence to conclude that the contested decision had been properly authenticated.
Med det femte anbringende gøres det gældende, at EKSF-traktatens artikel 15 er tilsidesat, fordi Retten ikke påtalte den anfægtede beslutnings mangelfulde begrundelse for så vidt angår bødeberegningen.
The fourth ground of appeal alleges infringement of the appellant's rights of defence.
Det må fastslås, at oplysningerne i den anfægtede beslutning gjorde det muligt for den berørte virksomhed at få kendskab til begrundelserne for den trufne foranstaltning, således at den kunne gøre sine rettigheder gældende, og gjorde det muligt for Fællesskabets retsinstanser at efterprøve den nævnte beslutnings lovlighed.
The Court finds that the Court of First Instance examined the relevant documents on the case-file in paragraphs 78 to 86 of the judgment under appeal.
Med det sjette anbringende gøres det gældende, at EKSF-traktatens artikel 65 er tilsidesat, idet Retten har fejlfortolket begrebet den normale konkurrence.
In paragraph 87 of that judgment, it held that it followed from all those documents that the Commission had taken proper account of the comments and documents submitted by the undertakings concerned at their hearing and observed that those comments and documents had been forwarded to DG III for commentary and explanations and that, on two occasions, DG III had been asked to explain its alleged 'involvement' in the practices in question.
Ifølge Domstolen findes de af Retten i så henseende anførte betragtninger i det hele at kunne tiltrædes.
It is clear that, in paragraphs 78 to 87 of the judgment under appeal, the Court of First Instance assessed facts and evidence.
Med det syvende anbringende gøres det gældende, at EKSF-traktatens artikel 65 er tilsidesat for så vidt angår bedømmelsen af informationsudvekslingen.
The fifth ground of appeal alleges infringement of Article 15 of the ECSC Treaty in that the Court of First Instance did not censure the inadequate statement of reasons given in the contested decision with regard to the calculation of the fines.
Når Retten fandt, at de omtvistede informationsudvekslingsordninger ikke var dækket af det, som Kommissionen anerkendte som lovligt med hensyn til udveksling af oplysninger, er grunden netop den, at ordningerne havde en anden økonomisk virkning end ordningen for udveksling af oplysninger såsom de hurtigt udarbejdede statistikker, idet »de omtvistede systemer klart påvirkede deltagernes handlefrihed«, hvilket nødvendigvis udelukker enhver mulighed for parallelitet mellem selvstændige individuelle beslutninger.
It must be concluded that the information contained in the contested decision enabled the undertaking concerned to ascertain the reasons for the adopted measure in order to assert its rights and allows the Community judicature to review the legality of that decision.
»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske producenter af stålbjælker« (Femte Afdeling)
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 26 September 2002.
Ved denne beslutning havde Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde i henhold til den nævnte artikel 65.
He proposed that the Court should:
Endvidere har appellanten vedrørende hvert af disse klagepunkter gjort gældende, at
— order the appellant to bear the costs of the proceedings.'
Retten med urette accepterede, at fejl begået under den administrative procedure kan afhjælpes under retssagen.
Case C-194/99 Ρ Thyssen Stahl AG ν Commission of the European Communities ECSC
Det andet anbringende er opdelt i to led. Ifølge det første led foreligger der en tilsidesættelse af artikel 5 og 6 i forretningsordenen fra 1993, og ifølge det andet en tilsidesættelse af forretningsordenens artikel 16.
(Appeal — Agreements and concerted practices — European producers of beams) (Fifth Chamber)
Det skal fremhæves, at sagsøgeren ikke gør gældende, at Retten har gengivet mødereferatets indhold forkert, men alene anfægter dens bedømmelse heraf i den appellerede doms præmis 142.
By application lodged at the Court Registry on 25 May 1999, Thyssen Stahl AG brought an appeal under Article 49 of the ECSC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 11 March 1999 in Case T-141/94 Thyssen Stahl ν Commission [1999], by which the Court of First Instance dismissed in part its application for partial annulment of Commission Decision 94/215/ECSC of 16 February 1994 relating to a proceeding pursuant to Article 65 of the ECSC Treaty concerning agreements and concerted practices engaged in by European producers of beams. By that decision, the Commission imposed a fine on the appellant under Article 65 of the ECSC Treaty.
Det må fastslås, at med dette led i det andet anbringende anfægter appellanten på ny visse vurderinger af faktiske omstændigheder og beviser, som Retten har foretaget i den appellerede dom.
By its first ground of appeal, which can be divided into two limbs, the appellant claims that, in several respects, the judgment under appeal infringes procedural principles.
For så vidt angår henvisningen i den appellerede doms præmis 164 til den gyldighedsformodning, der gælder for Fællesskabets institutionernes retsakter, er det tilstrækkeligt at konstatere, at Retten ikke har draget nogen faktiske eller retlige konsekvenser heraf, men udelukkende har henholdt sig til sine egne bedømmelser af de faktiske omstændigheder og af beviserne som grundlag for at anse den anfægtede beslutning for forskriftsmæssigt bekræftet.
By the first limb, it submits that the Court of First Instance failed to take account of the scope of what it calls the principle of ex proprio motu investigation. By the second limb, it alleges that the Court of First Instance infringed the principles relating to the rights of the defence in the administrative procedure by refusing to acknowledge that the appellant should have had an opportunity to set out its views on the results of the internal investigation carried out by the Commission.
Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Retten har tilsidesat EKSF-traktatens artikel 33, idet den angiveligt har overskredet de beføjelser, der tilkommer den med henblik på prøvelsen af den anfægtede beslutning.
In addition, in respect of both of those complaints, the appellant submits that the Court of First Instance was wrong to hold that errors committed during the administrative procedure may be remedied in the judicial proceedings.
Det skal hertil blot bemærkes, at når Retten træffer afgørelse i en sag vedrørende en påstand om annullation af en fællesskabsretsakt, tilkommer det den selv at fortolke denne retsakt.
In the present case, the appellant's line of argument is rebutted by the Court of First Instance's finding, in paragraph 114 of the judgment under appeal, that the Commission's internal notes on its investigation 'clearly did not contain any exonerating material' in respect of the undertakings concerned.
Ifølge det fjerde anbringende har Retten tilsidesat EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1.
The second ground of appeal can be divided into two limbs.
Med det første led i dette anbringende kritiserer appellanten Retten for med urette at have betragtet informationsudvekslingen som en selvstændig overtrædelse og med det andet led for at have foretaget en urigtig fortolkning af begrebet »den normale konkurrence«.
The first limb alleges infringement of Articles 5 and 6 of the 1993 Rules of Procedure and the second alleges infringement of Article 16 of those rules.
Idet Retten som et af bedømmelseskriterierne anvendte det pågældende markeds oligopolistiske struktur, uden at den søgte at påvise, at der var tale om et stærkt koncentreret marked, har den ikke tilsidesat EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, således som denne skal fortolkes i lyset af Domstolens praksis vedrørende informationsudveksling.
The appellant is not alleging distortion by the Court of First Instance of the content of the minutes but is merely challenging its assessment of those minutes in paragraph 142 of the judgment under appeal.
For så vidt angår konstateringen af, at stålbjælkemarkedet i nærværende sag havde en oligopolistisk struktur, skal det bemærkes, at dette er en faktisk vurdering, der ikke kan efterprøves af Domstolen under en appelsag. Det forholder sig på samme måde med hensyn til konstateringen vedrørende produkternes ensartede karakter.
It must therefore be held that the first limb of the second ground of appeal is inadmissible.
I denne sag foreligger der en vanskelighed ved fortolkningen af appelskriftet, fordi appellanten gør gældende, at virksomheden anfægter Rettens fortolkning af begrebet »den normale konkurrence« i EKSF-traktatens artikel 65, stk. l's forstand, selv om virksomheden ikke med anbringendet kritiserer den
With respect to the reference in paragraph 164 of the judgment under appeal to the presumption of validity enjoyed by the measures of Community institutions, suffice it to state that the Court of First Instance did
appellerede doms præmis 300-320, hvori Retten anfører, at begrebet »den normale konkurrence« i den nævnte bestemmelses forstand skal fortolkes på samme måde som det tilsvarende begreb i EF-traktatens artikel 85, og konkluderer, at Kommissionen ikke har gjort sig skyldig i vildfarelse vedrørende rækkevidden af den nævnte artikel 65, stk. 1, og heller ikke med urette har anvendt bestemmelserne i EF-traktatens artikel 85, stk. 1, i nærværende sag.
not draw from that presumption any factual or legal conclusion but relied solely on its own assessment of the facts and evidence to conclude that the contested decision had been properly authenticated.
Med det femte anbringende gør appellanten gældende, at Retten har overtrådt EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, der bemyndiger Kommissionen til at pålægge virksomheder bøder, såvel som skyldprincippet, idet den har overdrevet rækkevidden af appellantens culpa.
The third ground of appeal alleges infringement by the Court of First Instance of Article 33 of the ECSC Treaty in so far as it exceeded its jurisdiction to review the contested decision.
Retten tog navnlig ikke hensyn til konsekvenserne af den manglende klarhed, der var konstateret for så vidt angår begrebet »den normale konkurrence« i den nævnte artikels stk. l's forstand, og lagde fejlagtigt til grund, at appellanten havde været fuldt ud bevidst om, at virksomhedens adfærd var ulovlig.
It is sufficient to point out in that connection that, where the Court of First Instance rules on an application for annulment of a Community measure, it must interpret that measure itself.
I betragtning af samtlige faktiske omstændigheder og beviser kunne Retten med føje i den appellerede doms præmis 553 konkludere, at virksomhederne ikke kunne frigøre sig for deres forpligtelse til at overholde EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, under henvisning til det kendskab, som GD Ill's tjenestemænd måtte have haft eller burde have haft til deres adfærd.
It follows that, in interpreting the contested decision, the Court of First Instance did not exceed its jurisdiction and that the third ground of appeal is unfounded.
Det sjette anbringende, hvormed det også gøres gældende, at EKSF-traktatens artikel 65, stk. 5, er overtrådt, vedrører skyldbedømmelsen i forbindelse med informationsudvekslingen.
The fourth ground of appeal alleges infringement by the Court of First Instance of Article 65(1) of the ECSC Treaty. By the first limb of this ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance wrongly treated the exchange of information as constituting a separate infringement and, by the second limb, that it misinterpreted the concept of 'normal competition'.
Det skal bemærkes, at appellanten ikke godtgør, at der forelå en informationsudveksling, som Kommissionen anså for lovlig, og heller ikke, at en sådan udveksling kunne have fremkaldt en parallelitet i adfærden med den samme økonomiske virkning som de påtalte informationsudvekslingsordninger.
In choosing the oligopolistic structure of the relevant market as one of the criteria of assessment, without seeking to establish whether the market was highly concentrated, the Court of First Instance did not infringe Article 65(1) of the ECSC Treaty as it must be interpreted in the light of the Court's case-law relating to exchanges of information.
Ifølge det syvende anbringende er EKSF-traktatens artikel 15 tilsidesat, idet Retten ikke har påtalt den utilstrækkelige begrundelse i den anfægtede beslutningen for beregningen af bøderne.
The finding that, in the present case, the beams market was oligopolistic in structure is an assessment of fact which is not subject to review by the Court in appeal proceedings.
Det må fastslås, at oplysningerne i den anfægtede beslutning gjorde det muligt for den berørte virksomhed at få kendskab til begrundelserne for den trufne foranstaltning, således at den kunne gøre sine rettigheder gældende, og gør det muligt for Fællesskabets retsinstanser at efterprøve den nævnte beslutnings lovlighed. Følgelig har Retten ikke overtrådt EKSF-traktatens artikel 15 ved at anse beslutningen for tilstrækkeligt begrundet for så vidt angår fastsættelsen af bødernes størrelse.
In the present case, there is a problem in interpreting the appeal because the appellant claims to contest the interpretation by the Court of First Instance of the concept of 'normal competition' as used in Article 65(1) of the ECSC Treaty, even though its ground of appeal does not challenge paragraphs 300 to 320 of the judgment under appeal, in which the Court of First Instance found that, for the purposes ofthat article, that concept had to be interpreted in the same way as the corresponding concept in Article 85 of the EC Treaty and concluded that the Commission did not misconstrue the scope of Article 65(1) of the ECSC Treaty or wrongly apply the provisions of Article 85(1) of the EC Treaty to the present case.
Med det ottende anbringende gør appellanten gældende, at Retten som følge af en urimeligt lang sagsbehandling på næsten fem år har tilsidesat virksomhedens ret til retsbeskyttelse inden en rimelig frist.
By the fifth ground of appeal, the appellant claims that the Court of First Instance infringed Article 65(5) of the ECSC Treaty, which authorises the Commission to impose fines on undertakings, and the fault principle in that it exaggerated the degree of fault on the part of the appellant.
Det bemærkes, at i den foreliggende sag begyndte sagens behandling for Retten med indlevering af stævning den 8. april 1994 med påstand om annullation af den anfægtede beslutning, og den blev afsluttet den 11. marts 1999, da den appellerede dom blev afsagt. Den varede således næsten fem år.
In light of all the facts and items of evidence, the Court of First Instance was entitled to conclude, in paragraph 553 of the judgment under appeal, that the undertakings could not escape their obligation to comply with Article 65(1) of the ECSC Treaty by pleading that the DG III officials knew, or ought to have known, of their practices.
Som det er nævnt i den appellerede doms præmis 50-56, måtte Retten tage stilling til forskellige tvistepunkter vedrørende aktindsigt i dokumenterne fra den administrative procedure.
It must be stated that the appellant has not shown that there was an exchange of information regarded as legitimate by the Commission or that such an exchange could have resulted in parallel conduct having the same economic effect as the information exchange systems at issue.
Ved kendelse af 19. juni 19%, NMH Stahlwerke m.fl. mod Kommissionen (sagerne T-134/94, T-136/94 -T-138/94, T-141/94, T-145/94, T-147/94, T-148/94, T-151/94, T-156/94 og T-157/94), tog Retten stilling til sagsøgernes ret til aktindsigt i aktstykkerne i Kommissionens sagsmateriale, som dels stammede fra sagsøgerne selv, dels fra udenforstående parter i forhold til sagerne, og som Kommissionen havde klassificeret som fortrolige af hensyn til disse parter.
The seventh ground of appeal alleges infringement of Article 15 of the ECSC Treaty in so far as the Court of First Instance failed to penalise the inadequate statement of reasons given in the contested decision with regard to the calculation of the fines.