natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionens henstilling 98/195/CE af 8.1.1998 om samtrafik på et liberaliseret telemarked (Del 1 — Samtrafiktakster) (EFT L 73, s. 42), vedtaget på grundlag af artikel 7, stk. 5, i direktiv 97/33, anfører i punkt 2, at »[p]rincippet om omkostningsægthed betyder, når det anvendes på samtrafik, at samtrafiktakster bør afspejle den måde, hvorpå omkostninger ved samtrafik faktisk opstår«.
According to paragraph 2 of Commission Recommendation 98/195/EC of 8 January 1998 on interconnection in a liberalised telecommunications market (Part I — Interconnection pricing) (OJ 1998 L 73, p. 42), adopted on the basis of Article 7(5) of Directive 97/33, ‘[t]he principle of costorientation, when applied to interconnection, means that interconnection charges should reflect the way in which costs of interconnection are actually incurred.’
ARCOR notificerede operatørs reelle omkostningsstruktur.
ARCOR taking into account the notified operator’s actual cost structure.
Anvendelsen af en sådan model kan heller ikke anvendes til at beregne værdien af den notificerede operatørs afskrivninger og afholdte renter vedrørende hans eksisterende net, der allerede er afskrevet (i hvert fald delvist) og stadig er brugbart.
Nor would using such a model serve to establish the value of the depreciation and interest currently borne by the notified operator in relation to its existing network, which has already been depreciated (or at least partially) and which is still usable.
omkostninger, kan man kun som udgangspunkt for beregningen af dem tage den notificerede operatørs regnskabsdokumenter.
with the notified operator’s costs, the notified operator’s accounts provide the only possible starting-point for establishing those costs.
Det vil være metodisk ukorrekt som det vigtigste grundlag for at beregne de omkostninger, der er relevante for den notificerede operatørs tilrådighedsstillelse af adgang til sit net, ikke at tage dokumentationen for hans omkostninger, men i stedet en analytisk bottom-up-model, som angiver de omkostninger, der er relevante for tilrådighedsstillelse af moderne og effektive abonnentledninger, der skal opbygges fra bunden af en virtuel effektiv operatør.
It would be methodologically incorrect to take as the central basis for establishing the notified operator’s costs connected with the provision of access to its network, not its cost statements, but a bottomup analytical model, which provides figures for costs connected with the provision of a modern, efficient local loop to be built from scratch by a virtual efficient operator.
De reelle omkostninger, der er relevante for et eksisterende abonnentnet, kan jo muligvis være meget lavere end de omkostninger, der beregnes efter en sådan abstrakt bottom-up-model.
In fact, the actual costs connected with an existing local loop may be much lower than those calculated using a bottomup theoretical model of that nature.
Jeg gør endvidere opmærksom på, at når en national tilsynsmyndighed anvender en abstrakt bottom-up-model som erstatning for dokumentation for de afskrivninger og renter, som den notificerede operatør må afholde vedrørende sit i betydelig grad afskrevne og endnu brugbare abonnentnet, tilskynder dette operatøren til at foretage en strategisk udvælgelse af den omkostningsdokumentation, der skal leveres til tilsynsmyndigheden, således at priserne i sidste instans godkendes på grundlag af de faktiske omkostninger eller på grundlag af de efter et effektivitetssynspunkt beregnede omkostninger, alt efter hvilke af de to der er de højeste.
I would also like to emphasise that, where a regulatory authority uses a bottomup theoretical model in place of the statements of depreciation and interest which the notified operator has to bear in relation to its — largely depreciated and still usable — local network, this will encourage that operator to make a strategic selection of the cost statements to be submitted to the regulatory authority, with the result that, the charges will, in the final analysis, be approved either on the basis of actual costs or on the basis of efficient costs, depending on which figure is higher.
Den notificerede operatør kan på egen hånd beslutte at undlade at fremlægge visse beviser vedrørende sin omkostningsstruktur, når anvendelsen af en analytisk bottom-up-omkostningsmodel kan angive højere kapitalomkostninger og følgelig også højere accesstakster.
The notified operator may decide on its own initiative not to provide certain statements concerning its cost structure, where the application of a ‘bottom up’ analytical cost model is likely to show higher capital costs and, consequently, produce higher access charges.
Når det eksisterende abonnentnet allerede er afskrevet i betydelig grad, selv om det endnu har en høj restværdi, vil det, hvis der som vigtigste basis for at beregne de kalkulatoriske renter og afskrivninger tages en abstrakt bottom-up-model og ikke dokumentationen for de reelle omkostninger, få konsekvenser, der er i strid med de mål, der forfølges med princippet om omkostningsrelaterede priser.
Where the existing local loop is already largely depreciated, even though it still retains a high intrinsic value, to take as the principal basis for calculating imputed interest and depreciation a bottomup theoretical model and not the statements of actual costs, would produce an outcome incompatible with the objectives the principle of costorientation pursues.
De priser, der godkendes på grundlag af en sådan model, vil være højere end dem, der er resultatet af hensyntagen til den notificerede operatørs faktiske finansieringsomkostningsstruktur.
The charges approved on the basis of such a model would be higher than those resulting from taking account of the notified operator’s actual cost structure.
Anvendelsen af en analytisk bottom-up-model kan under sådanne omstændigheder ikke føre til korrektioner efter effektivitetskriteriet ved beregningen af afskrivninger og renter som følge af hensyntagen til den
Consequently, using a bottomup analytical model under those circumstances would not be likely to allow corrections to be made on the basis of efficiency criteria when calculating depreciation and interest based on
Den nationale tilsynsmyndighed råder ganske vist som tidligere nævnt over en skønsmargin med hensyn til, hvilke beviser den finder at kunne undvære.
Admittedly, as I have already mentioned, the national regulatory authority has a margin of discretion with regard to documentation which it does not consider essential.
Udøvelsen af denne frihed bør imidlertid ikke gøre
However, the exercise of this discretion
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-55/06 det lettere for den notificerede operatør at anvende en strategisk adfærd ved beregningen af de finansieringsomkostninger, der repræsenterer afskrivninger og renter vedrørende den notificerede operatørs konkrete abonnentnet.
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 must not encourage notified operators to take a strategic approach when calculating the capital costs representing depreciation and interest relating to the specific local loop of the notified operator in question.
den notificerede operatørs afskrivninger og renter anses for at være uforenelig med princippet om omkostningsrelaterede priser for adgang til abonnentnettet på grundlag af den notificerede operatørs omkostninger, når hans abonnentnet, som stadig er funktionsdygtigt, allerede er afskrevet i betydelig grad.
the national regulatory authority’s use of a bottomup theoretical cost model in place of the incomplete cost statements supplied by the notified operator in order to calculate that operator’s depreciation and interest, must be regarded as incompatible with the principle of basing charges for local loop access on the notified operator’s costs, where its local network is still operational and is already largely depreciated.
Dette er i det væsentlige det svar, jeg foreslår, at Domstolen giver på det fjerde spørgsmål.
This, basically, is the reply which I propose that the Court give to the fourth question.
F — Femte spørgsmål
F — The fifth question
Jeg mener endelig, at svaret på dette spørgsmål nødvendigvis afhænger af den analyse, som den forelæggende ret skal foretage i forbindelse med det foregående spørgsmål.
Lastly, I consider that the reply to this question is necessarily dependent upon the analyses which the referring court must make in connection with the previous question.
Hvis afgørelsen om takstgodkendelse på passende vis i lyset af de overvejelser, jeg har gjort rede for i svaret på det foregående spørgsmål, berettiger anvendelsen af en metode til beregning af afskrivninger og renter baseret på aktivernes bruttogenanskaffelsesomkostninger, finder jeg samme tilsynsmyndigheds anvendelse af en analytisk bottom-up-omkostningsmodel lige så berettiget 48.
If, in fact, in the light of the considerations which I have set out above in reply to the previous question, the rates approval decision provides adequate justification for adopting a method for calculating depreciation and interest based on the gross replacement cost of assets, I would, in principle, also consider the regulatory authority’s the use by of a bottomup analytical cost model to be justified. 48
Dette spørgsmål vedrører begrænsningen af de nationale tilsynsmyndigheders skønsmargin i forbindelse med undersøgelsen af omkostningsægtheden og afgrænsningen af den domstolskontrol, disse afgørelser er underlagt.
This question concerns the boundaries of the margin of discretion which the regulatory authorities are allowed when assessing the costorientation of charges and the parameters of the judicial review to which such decisions must be subjected.
Når anvendelsen af en metode til beregning af afskrivninger og renter, der er baseret på aktivernes bruttogenanskaffelsesomkostninger, derimod ikke viser sig at være berettiget, må den nationale tilsynsmyndigheds udskiftning af den notificerede operatørs ufuldstændige oplysningsdokumentation med anvendelsen af en abstrakt bottom-up-omkostningsmodel for beregning af
48 — In such circumstances, where incentives to invest in alternative infrastructure justifiably take precedence over the aim of fostering short-term competition on the local loop access market, giving priority to the cost of investment in a new, modern and efficient network at the expense of the notified operator’s actual capital costs should be regarded as compatible with the principle of rates set on the basis of costorientation.
Forordningens artikel 4, stk. 1, bestemmer, at de nationale tilsynsmyndigheder sørger for, at prissætningen for ubundtet adgang til abonnentledninger skaber en fair og bæredygtig konkurrence.
Article 4(1) of the regulation states that the national regulatory authorities are to ensure that charging for unbundled access to the local loop fosters fair and sustainable competition.
Samme artikel, stk. 2, bestemmer, at de har bemyndigelse til at pålægge ændringer af bl.a. de af de notificerede operatører opkrævede priser for ubundtet adgang til abonnentledninger 49. En sådan ændring af den
Consequently, Article 4(2) provides that they are to have the power to impose changes, inter alia in the prices charged by notified operators for unbundled
ARCOR notificerede operatørs priser kan naturligvis være berettiget, når den nationale tilsynsmyndighed konstaterer, at priserne ikke er i overensstemmelse med princippet om omkostningsrelaterede priser i henhold til forordningens artikel 3, stk. 3.
ARCOR access to the local loop. 49Such changes in the prices for access charged by the notified operator will, naturally, be justified where the national regulatory authority finds that the prices are incompatible with the principle of costorientation laid down by Article 3(3) of the regulation.
opfylde de allerede nævnte krav om gennemsigtighed, ikke-diskrimination, ligebehandling og de grænser, der følger af fortolkningen af fællesskabsbegrebet omkostningsrelaterede priser med dets særlige betydning og rækkevidde inden for forordningens rammer.
comply with the requirements I have already mentioned concerning transparency, nondiscrimination and equal treatment, and must respect the limits arising from the interpretation of the Community concept of costorientation, with the particular significance and scope it enjoys within the context of the regulation.
Det er især nødvendigt, at afgørelsen om takstgodkendelse er baseret på en afbalanceret afvejning mellem hovedformået om at fremme konkurrencen på accessnetmarkedet og formålet om at sikre den nødvendige investering i infrastrukturer.
In particular, the rates approval decision must strike a balanced compromise between the essential aim of fostering competition on the local loop access market and that of ensuring the necessary level of investment in infrastructure.
Hermed opstår spørgsmålet om, hvilken judiciel kontrol de nationale retter skal udøve med de nationale tilsynsmyndigheders afgørelser, der er vedtaget på grundlag af en sådan skønsmargin.
We come now to the question of the powers of judicial review the national courts should exercise over decisions adopted by the national regulatory authorities where they have exercised this power of discretion.
Besvarelsen af dette spørgsmål har tæt forbindelse til analysen af de foregående spørgsmål.
The reply to this question is closely linked to the analysis of the previous questions.
Denne analyse har vist, at de nationale tilsynsmyndigheder ubestrideligt har en margin ved anvendelsen af princippet om omkostningsægthed, både ved fastsættelsen af netudbyderens særlige omkostningselementer, der skal tages i betragtning, og ved fastsættelsen af den metode, der skal følges for at beregne de omkostninger, der er relevante for accessnetudbuddet.
That analysis showed that the national regulatory authorities have an indisputable margin of discretion when implementing the principle of costorientation, both when deciding which of the cost elements supplied by the local loop provider to take into account and when deciding on the method to be used to calculate the costs connected with provision of access to the local loop.
I lyset af betragtningerne i forbindelse med analysen af de foregående spørgsmål ser jeg ingen grund til, at denne margin ikke skulle omfatte fastsættelsen af de kalkulatoriske renter og fastsættelsen af rimelige afskrivningsperioder.
In the light of the considerations set out in the analysis of the previous questions, I see no reason why this discretion should not also extend to determining imputed interest and the setting of reasonable periods for depreciation.
Som Arcor anfører i sine indlæg, indebærer den omstændighed, at en afskrivningsperiode er baseret på et overslag over aktivets fremtidige anvendelsesperiode, pr. definition en prognosebaseret vurdering og dermed udøvelsen af en skønsmargin.
As Arcor states in its observations with regard to the latter, the fact that a depreciation period is based on an estimate of the future useful life of the asset inevitably involves an element of prediction and, consequently, the exercise of discretion.
De nationale tilsynsmyndigheders skønsbeføjelse skal under alle omstændigheder
In any event, such powers of discretion on the part of the regulatory authorities must
Hverken forordningen eller de relevante direktiver, der hører under den gamle lovgivning, lægger op til en harmonisering af de nationale systemer vedrørende processuelle bestemmelser og nærmere bestemt fastsættelsen af rækkevidden og intensiteten af domstolskontrollen med de nationale tilsynsmyndigheders afgørelser, bl.a. når de er et resultat af udøvelsen af en skønsmargin.
Neither the regulation nor the relevant directives constituting the former regulatory framework provide for any harmonisation of the national systems relating to judicial procedures and, more specifically, the determination of the scope and extent of judicial review of decisions by the national regulatory authorities, particularly those in which they have exercised a margin of discretion.
Besvarelsen af dette spørgsmål henhører således først og fremmest under de nationale procedureordningers kompetence.
The reply to this question is primarily a matter for the national procedural law.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-55/06
OPINION OF MR MADURO — CASE C-55/06 level under which a party affected by a decision of the national regulatory authority has a right of appeal to a body independent of the bodies involved.’ 52 This is an example of the general principle of Community law whereby Member States have the responsibility of ensuring effective legal protection for the rights derived from Community law. 53
Det kan imidlertid ikke kræves, at den domstolsprøvelse, som fællesskabsretten pålægger de nationale domstole med henblik på at sikre en effektiv retsbeskyttelse af de rettigheder, der følger af fællesskabsbestemmelserne, er mere omfattende end den domstolsprøvelse, Fællesskabets retsinstanser praktiserer i lignende tilfælde.
But the judicial review which Community law requires the national courts to exercise in order to provide effective legal protection for the rights derived from Community law is not required to be more extensive than the forms of judicial review which the Community courts carry out in similar cases.
Når der er tale om domstolsprøvelse af afgørelser fra en fællesskabsmyndighed, som skal foretage komplekse vurderinger, har denne ifølge Domstolen et vidt skøn, som er underkastet en begrænset domstolskontrol 54. En sådan
On this point, the Court has indicated that where judicial review of decisions by Community authorities which have made complex assessments is at issue, those authorities enjoy a wide measure of discretion, the exercise of which is normally subject to a limited judicial review.
Fællesskabsretten foreskriver nærmere bestemt udtrykkeligt, at medlemsstaterne skal indføre retsmidler med henblik på at efterprøve tilsynsmyndighedernes beslutninger i telesektoren.
More specifically, Community law explicitly provides that Member States are required to provide remedies against decisions by regulatory authorities in the telecommunications sector.
En sådan forpligtelse var allerede pålagt i den tidligere lovgivning.
An obligation of this kind was already imposed under the former regulatory framework.
Artikel 5a, stk. 3, i Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse af tiltrådighedsstillelse af åbne net ONP, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/51/EF af 6. oktober
In fact, Article 5a(3) of Directive 90/387 as amended by Direct- ive 97/51/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997, 51provided that ‘Member States shall ensure that suitable mechanisms exist at national
52 — På tilsvarende måde står der i artikel 4, stk. 1, i rammedirektivet, som fulgte efter det nævnte direktiv, at »[m]edlemsstaterne sikrer, at der på nationalt plan findes effektive mekanismer, ved hjælp af hvilke enhver bruger eller en virksomhed, der udbyder elektroniske kommunikationsnet og/eller -tjenester, og som berøres af en national tilsynsmyndigheds afgørelse, kan påklage denne til en klageinstans, som er uafhængig af de involverede parter.
52 — Similarly, Article 4(1) of the framework directive which replaced it states that, ‘Member States shall ensure that effective mechanisms exist at national level under which any user or undertaking providing electronic communications networks and/or services who is affected by a decision of a national regulatory authority has the right of appeal against the decision to an appeal body that it independent of the parties involved.
Medlemsstaterne sikrer, at der tages behørigt hensyn til sagens omstændigheder, og at der forefindes en effektiv klagemekanisme«.
Member States shall ensure that the merits of the case are duly taken into account and that there is an effective appeal mechanism.’
50 — Jf. generelt om disse principper, dom af 15.9.1998, sag C-231/96, Edis, Sml.
51 — OJ 1997 L 295, p. 23.
I, s. 7835, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis, Peterbroeck-dommen, præmis 12 og den deri nævnte retspraksis, dom af 20.9.2001, sag C-453/99, Courage og Crehan, Sml. I, s. 6297, præmis 29, af 24.9.2002, sag C-255/00, Grundig Italiana, Sml. I, s. 8003, præmis 33, af 10.4.2003, sag C-276/01, Steffensen, Sml.
Article 5a (3) of Directive 90/387 was repealed by Article 26 of the framework directive when that directive came into force and was replaced by Article 4(1) of the framework directive.
I, s. 14447, præmis 45, og af 17.6.2004, sag C-30/02, Recheio — Cash & Carry, Sml. I, s. 6051, præmis 17. 54 — Dom af 21.1.1999, sag C-120/97, Upjohn, Sml.
54 — Judgment of 21 January 1999 in Upjohn (Case C-120/97, ECR p.
I, s. 223, præmis 34 og den deri nævnte retspraksis, og præmis 35.
I-223, paragraph 34 and caselaw cited therein and paragraph 35).
ARCOR skøn.
ARCOR limits of that margin of discretion.
De kompetente nationale retsinstanser skal således foretage en judiciel prøvelse, som giver dem mulighed for at efterprøve, om en afgørelse om takstgodkendelse meddelt af en national tilsynsmyndighed har skabt en rimelig balance, under de særlige nationale forhold på tidspunktet for tilladelsen, mellem hovedformålet om at fremme konkurrencen i accessnettet og formålet om at sikre det nødvendige investeringsniveau i infrastrukturer.
It follows that the competent national judicial bodies must conduct a judicial review enabling them to assess whether, depending on the specific national circumstances prevailing at the time the decision was adopted, a rates approval decision issued by a national regulatory authority has struck an appropriate balance between the essential aim of fostering competition within the local network and the aim of ensuring the necessary level of investment in infrastructure.
begrænset domstolsprøvelse er begrundet i praktiske hensyn i forbindelse med økonomisk eller teknisk komplicerede vurderinger, der skal foretages på visse områder, som desuden ofte kan udvikle sig hurtigt 55.
complexity of assessments made in certain fields which, moreover, may frequently be capable of rapid evolution.
At den gældende nationale procesret begrænser domstolsprøvelsens intensitet, må under ingen omstændigheder bevirke, at tilsynsmyndighedernes afgørelser falder uden for en effektiv domstolsprøvelse.
55In any event, the fact that the applicable national procedural law applicable restricts the extent of the judicial review cannot have the effect of decisions by the regulatory authorities not being subject to effective judicial review.
Domstolen påpeger i denne forbindelse, at enhver national domstolsprøvelse af en national myndigheds afgørelse skal give den domstol, ved hvilken der er anlagt sag, mulighed for »effektiv anvendelse af de relevante principper og regler i fællesskabsretten i forbindelse med prøvelsen af dens lovlighed« 56.
On this point, the Court has emphasised that any national procedure for judicial review of a decision by a regulatory authority must, in any event, enable the court or tribunal seised of an application ‘effectively to apply the relevant principles and rules of Community law when reviewing its legality.’ 56
Ved analysen af et søgsmål til prøvelse af en afgørelse om takstgodkendelse som den, der er omhandlet i det foreliggende tilfælde, skal de kompetente nationale retsinstanser således have mulighed for at prøve, om udøvelsen af det skøn, som den nationale tilsynsmyndighed råder over, har overholdt de grænser, der følger af fortolkningen af fællesskabsbegrebet omkostningsrelaterede priser, og om afgørelsen om takstgodkendelse har opfyldt forordningens kriterier og mål.
When considering an appeal against a rates approval decision, as in the present case, the competent national judicial bodies must, therefore, have the opportunity to assess whether, when exercising the margin of discretion which it enjoys, the national regulatory authority has respected the limits arising from the interpretation of the Community concept of costorientation and whether the rates approval decision has satisfied the criteria and objectives laid down in the regulation.