natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Europa lægges vægten på psykosociale interventioner, som for det meste er baseret på kognitive adfærdsmæssige tilgange.
For example, in Vienna, rooms are available through outpatient services to provide a safe space for cocaine and crack users who are often suffering from anxiety, and basic healthcare and referral to other services are offered.
En meget detaljeret gennemgang af mulighederne for kokainbehandling
In those countries that provide consumption rooms for injecting drug users, this kind of provision has sometimes been extended to crack cocaine users, for example, in Germany, special facilities are provided for crack smokers in both Frankfurt and Hamburg.
Selv om der er tale om en lille gruppe, har crackkokainbrugere særlig stor risiko for at få problemer og kan være vanskelige at få til at deltage i behandling og andre tiltag.
The low prevalence and highly geographically restricted nature of crack cocaine problems in Europe means that experience of responding to the needs this group of drug users is far more limited.
I nogle byer, hvor der er betydelige crackkokainproblemer, har man i forbindelse med skadesreduktionsprogrammer forsøgt at gøre en indsats gennem opsøgende arbejde, kriseintervention, behandling for akutte medicinske problemer samt henvisning til strukturerede tilbud. F.eks. i Wien stiller ambulatorier rum
The United Kingdom, which compared to other European countries reports a relatively high level of problematic crack use, has produced guidelines for professionals suggesting that crack treatment should be provided in the context of a structured programme
Kapitel 5: Kokain og crackkokain til rådighed for at give kokain- og crackbrugere, som ofte lider af angst, et sikkert sted, og der tilbydes grundlæggende sundhedstjenester og henvisning til andre tilbud.
Chapter 5: Cocaine and crack cocaine
Kokain og crackkokain: et folkesundhedsspørgsmål af stadig større betydning, i EONN 2007 udvalgte temaer følger af kokain, som der ofte ikke tages tilstrækkeligt højde for i de eksisterende indberetningssystemer.
Cocaine and crack cocaine: a growing public health issue — EMCDDA 2007 selected issue given to the health consequences of cocaine, which are often not well recognised in existing reporting systems.
I det udvalgte tema behandles indgående udfordringer, som består i at sikre en effektiv behandling for kokain- og crackkokainafhængighed, hvilket har vist sig at være særlig vanskelig, ikke mindst på grund af de meget forskellige typer af kokainbrugere og deres forskellige behov.
The selected issue looks in detail at the challenges to providing effective treatment for cocaine and crack cocaine dependence, which has proved to be particularly difficult, not least because of the very varied types of cocaine users and their differing needs.
I de senere år har der været tegn på, at kokainbrug er et voksende problem i Europa.
In recent years, there have been signs that cocaine use is a growing problem in Europe.
Dette udvalgte tema viser, at der i nogle europæiske lande har været en markant stigning i brugen af kokain, i efterspørgslen efter behandling for kokain og i antallet af beslaglæggelser af stoffet.
This selected issue shows that, in some European countries, there has been a marked increase in the use of cocaine, in treatment demands for cocaine and in seizures of the drug.
Kokainbrugens potentiale til at have en stor indvirkning på folkesundheden undersøges.
The potential for cocaine use to have a major impact on public health is examined.
Forsyning og tilgængelighed af heroin (115
Heroin supply and availability (115
I Europa er der traditionelt blevet anvendt for former for importeret heroin: den almindelige brune heroin (stoffets kemiske grundform) hovedsageligt fra Afghanistan og den mindre almindelige og dyrere hvide heroin (i saltform), som typisk kommer fra Sydøstasien — selv om denne form for stof nu bliver stadig sjældnere.
In Europe, historically, two forms of imported heroin have been used: the commonly available brown heroin (its chemical base form) mainly from Afghanistan, and the less common and more expensive white heroin (a salt form) which typically originates from south-east Asia — although this form of the drug is now becoming increasingly rare.
En mindre mængde opioider produceres også i Europa, men produktionen begrænsede sig i 2005 især til en mindre produktion af hjemmelavede valmueprodukter (f.eks. valmuestrå, valmuekoncentrat fremstillet af knuste valmuestængler eller -hoveder) i en række østeuropæiske lande (Letland, Litauen, Polen).
A small amount of opioid drugs are also produced within Europe, but manufacture is mainly confined in 2005 to small-scale production of home-made poppy products (e.g. poppy straw, poppy concentrate from crushed poppy stalks or heads) in a number of eastern European countries (Latvia, Lithuania, Poland).
andre vesteuropæiske lande. Siden midten af 1990’erne er heroin stadig oftere (men i mindre omfang end via Balkan-ruten) blevet smuglet til Europa via »silkeruten« gennem centralasiatiske republikker, Det Kaspiske Hav og Den Russiske Føderation, Belarus eller Ukraine, til Estland, Letland, nogle af de nordiske lande, Tyskland og Bulgarien.
Production and trafficking the mid-1990s, heroin has been increasingly (but to a lesser extent than through the Balkan route) smuggled to Europe through the ‘silk route’ via central Asian Republics, the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine, to Estonia, Latvia, some of the Nordic countries, Germany and Bulgaria.
Selv om disse ruter er de vigtigste, er lande på Den Arabiske Halvø (Oman, De Forenede Arabiske Emirater) blevet transitsteder for heroinsendinger fra Sydvest- og Sydøstasien (INCB, 2006), hvoraf nogle derpå smugles via Østafrika (Etiopien, Kenya, Mauritius) og undertiden også via Vestafrika (Nigeria), inden de når de illegale markeder i Europa og i mindre omfang Nordamerika (INCB, 2007a).
Although these routes are the most important, countries in the Arabian peninsula (Oman, United Arab Emirates) have become transit sites for heroin consignments from south-west and south-east Asia (INCB, 2006), with some of it being then smuggled through eastern Africa (Ethiopia, Kenya, Mauritius), and sometimes through western Africa as well (Nigeria), to be shipped to illicit markets in Europe and to a lesser extent North America (INCB, 2007a).
Der er også meldt om, at heroin fra Sydvestasien er smuglet til Europa via lande i Syd- og Østasien (Indien, Bangladesh, Sri Lanka, Kina).
There are also reports of heroin from south-west Asia being smuggled to Europe via countries in south and east Asia (India, Bangladesh, Sri Lanka, China).
I 2005 blev der på verdensplan beslaglagt 342 tons opium, 32 tons morfin og 58 tons heroin.
In 2005, 342 tonnes of opium, 32 tonnes of morphine and 58 tonnes of heroin were seized worldwide.
Asien (Kina, Afghanistan, Iran, Pakistan) tegnede sig fortsat for størstedelen af heroinbeslaglæggelserne i verden (54 %), efterfulgt af Europa (38 %) (UNODC, 2007).
Asia (China, Afghanistan, Iran, Pakistan) continued to account for the greatest quantities of heroin (54 %) seized worldwide, followed by Europe (38 %) (UNODC, 2007).
Den heroin, der forbruges i Europa, er primært produceret i Afghanistan, som på verdensplan fortsat er den største leverandør af illegal opium, efterfulgt af Myanmar.
Heroin consumed in Europe is predominantly manufactured in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar.
Det anslås, at der blev produceret ca. 6 610 tons opium i 2006, heraf 92 % i Afghanistan.
It is estimated that about 6 610 tonnes of opium was produced in 2006, 92 % of which in Afghanistan.
Dette udgør en stigning på 43 % sammenlignet med skønnet for 2005 som følge af en betydelig udvidelse af dyrkningsarealet.
This represents a 43 % increase compared to the 2005 estimate, due to a substantial increase in the area under cultivation.
Den globale potentielle produktion af heroin blev anslået til 606 tons i 2006, en stigning fra 472 tons i 2005 (UNODC, 2007).
Global potential production of heroin was estimated at 606 tonnes in 2006, up from 472 tonnes in 2005 (UNODC, 2007).
På grundlag af beslaglæggelser af opioider og lukkede laboratorier ser det ud til, at opium, der er produceret i Afghanistan, i stigende grad omdannes til morfin eller heroin, inden det eksporteres (CND, 2007).
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being converted into morphine or heroin before being exported (CND, 2007).
Skønsmæssigt 52 000 beslaglæggelser resulterede i konfiskation af ca. 16,8 tons heroin i EU-medlemsstaterne, kandidatlandene og Norge i 2005.
An estimated 52 000 seizures resulted in the interception of about 16.8 tonnes of heroin in the EU Member States and candidate countries and Norway in 2005.
Det Forenede Kongerige (på grundlag af data for 2004) tegnede sig fortsat for det største antal beslaglæggelser i Europa, efterfulgt af Spanien, Tyskland og Grækenland, mens Tyrkiet beslaglagde de største mængder (efterfulgt af Det Forenede Kongerige, Italien og Nederlandene), svarende til næsten halvdelen af den samlede mængde, der blev beslaglagt i 2005 (116).
The United Kingdom (based on 2004 data) continued to account for the highest number of seizures made in Europe, followed by Spain, Germany and Greece, while Turkey seized the largest quantities (followed by the United Kingdom, Italy and the Netherlands), accounting for nearly half of the total amount intercepted in 2005 (116).
Antallet af heroinbeslaglæggelser viste et generelt fald mellem 2000 og 2003 og har, på grundlag af de foreliggende data, været stigende siden da. I perioden 2000-2005 har de samlede mængder heroin, der blev beslaglagt i EU-medlemsstater, svinget med en let nedadgående tendens, mens der er meldt om en stor stigning i Tyrkiet i samme periode (117).
Seizures of heroin show an overall decline between 2000 and 2003 and, based on data available, have been increasing since then.
) Se »Fortolkning af beslaglæggelser og markedsinformation«, s. 37. )
) See ‘Interpreting seizures and other market data’, p. 37. )
Bør kontrolleres, når de manglende data for 2005 foreligger. Med henblik på at kunne foretage skøn er manglende data for 2005 erstattet med data for 2004.) Se tabel SZR-7 og SZR-8 i Statistical bulletin 2007.
This should be checked against missing 2005 data when available.
På grundlag af de begrænsede data, der foreligger, kan der udledes en gennemsnitlig udbredelse af problematisk opioidbrug på 45 tilfælde pr. 1 000 indbyggere i alderen 15-64 år.
From the limited data available, an average prevalence of problem opioid use of between four and five cases per 1 000 of the population aged 15–64 can be derived.
Dette svarer til ca. 1,5 millioner (1,3-1,7 millioner) problematiske opioidbrugere i EU og Norge.
This translates into some 1.5 million (1.3–1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway.
Disse skøn er dog langtfra solide, og der er behov for mere omfattende data.
However, these estimates are far from robust and more extensive data are required.
Tidstendenser for problematisk opioidbrug
Time trends in problem opioid use
Manglen på konsistente data gør det vanskeligt at påvise tendenser med hensyn til både pris og renhed, og skønnene er derfor kun baseret på et begrænset antal lande (118).
Detecting trends in both price and purity is hampered by a lack of consistent data, and estimates are therefore based on only a limited range of countries (118).
De fleste lande har indberettet en gennemsnitlig eller typisk gadepris for brun heroin på 35-80 EUR pr. gram.
Most countries reported average or typical street price of brown heroin in the range EUR 35–80 per gram.
Mellem 2000 og 2005 synes de gennemsnitlige eller typiske heroinpriser, korrigeret for inflation, at være faldet i de fleste af de 18 lande, for hvilke der foreligger sammenlignelige data.
Between 2000 and 2005 mean heroin prices, corrected for inflation, appear to have decreased in most of the 18 countries providing comparable data.
Den gennemsnitlige renhedsgrad for brun heroin på gadeplan varierede betydeligt, idet de fleste lande har indberettet værdier mellem 15 og 50 %; tallene for hvid heroin lå generelt højere (30-70 %) i de tilfælde, hvor der forelå oplysninger.
The average or typical purity of brown heroin at street level was reported to vary considerably, with most countries reporting values between 15 % and 50%; figures for white heroin tended to be higher (30–70%), where it was available.
Den gennemsnitlige renhedsgrad for heroinprodukter har været svingende i de fleste af de 18 indberettende lande siden 2000.
The mean purity of heroin products has been fluctuating in most of the 18 reporting countries since 2000.
Manglen på pålidelige historiske data vanskeliggør vurderingen af tendenserne over tid for problematisk opioidbrug, og tendenserne bør derfor fortolkes med forsigtighed.
A lack of reliable historical data complicates the assessment of trends over time in problem opioid use and trends should thus be interpreted with caution.
Indberetninger fra en række lande tyder på, at den problematiske opioidbrug i gennemsnit kan have stabiliseret sig noget i de senere år.
Reports from some countries suggest that problem opioid use may, on average, have stabilised somewhat in recent years.
Data fra gentagne skøn over problematisk opioidbrug i perioden 2001-2005 foreligger kun for otte lande og giver et forholdsvis stabilt billede, idet kun ét land (Østrig) viser en klar stigning (120).
Data from repeated estimates on problem opioid use for the period between 2001 and 2005 are only available from eight countries and provide a relatively stable picture with only one country (Austria) showing a clear increase (120).
Oplysningerne i dette afsnit stammer fra EONN’s indikator for problematisk stofbrug, som hovedsageligt omfatter skøn over intravenøs stofbrug og brug af opioider, selv om brugere af amfetaminer også udgør et vigtigt element i nogle få lande (119).
Data in this section are derived from the EMCDDA problem drug use (PDU) indicator, which includes mainly estimates of injecting drug use and the use of opioids, although in a few countries, users of amphetamines are also an important component (119
Da de fleste undersøgelser er baseret på et bestemt geografisk område, f.eks. en by eller et distrikt, er det endvidere vanskeligt at foretage en ekstrapolering med henblik på at generere nationale skøn.
Moreover, as most studies are based on a localised geographical area, such as a city or district, extrapolation to generate national estimates is difficult.
Det er også vanskeligt at foretage skøn, da der synes at være ved at ske en diversificering af mønstrene i problematisk stofbrug i Europa.
Estimation is also complicated as patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
F.eks. er problemer med blandingsbrug efterhånden blevet mere fremherskende i de fleste lande, og en del lande, hvor opioidproblemer (næsten udelukkende heroinproblemer) traditionelt har domineret, melder nu om et skift til andre stoffer som f.eks. kokain.
For example, polydrug use problems have become progressively more important in most countries, and some countries where opioid problems (almost exclusively heroin problems) have historically predominated now report changes towards other drugs, such as cocaine.
Nylige skøn over udbredelsen af problematisk opioidbrug på nationalt plan ligger på ca. 16 tilfælde pr. 1 000 indbyggere i alderen 15-64 år.
Recent estimates of the prevalence of problem opioid use at national level range roughly between one and six cases per 1 000 population aged 15–64.
I sammenligning hermed skønnes den samlede udbredelse af problematisk stofbrug at ligge på 18 tilfælde pr. 1 000 indbyggere.
In comparison, the full PDU prevalence is estimated to be between one and eight cases per 1 000.
Nogle af de laveste, velunderbyggede skøn, der foreligger, er fra de nye EU-lande, selv om dette ikke er tilfældet med hensyn til Malta, hvor der er meldt om en forholdsvis høj
Some of the lowest well-documented estimates available are from the new countries of the EU, although this is not the case for Malta, where a relatively high prevalence has been reported (5.8–6.7 cases per 1 000 aged 15–64) (Figure 8).
Selv om det overordnet set ser ud til, at den generelle tendens i udbredelsen af problematisk opioidbrug er forholdsvis stabil, er der tegn på stigninger i antallet af heroinbeslaglæggelser (se ovenfor), hvilket muligvis står i forbindelse med en øget tilgængelighed af heroin på det europæiske marked og flere indberetninger om brug af opioider, der er omdirigeret fra lovlige anvendelser.
Despite the general indication that the overall trend in the prevalence of opioid use is relatively stable, there are indications of increases in heroin seizures (see above), possibly relating to increased availability of heroin on the European market, and increasing reports of the use of opioids diverted from legitimate uses.
I Italien tyder skøn over udbredelsen af heroinbrug på grundlag af data om behandlingsefterspørgsel på en stigning siden 1998, efter en periode med fald, men en årlig forekomst i 2005 på ca. 30 000 nye heroinbrugere.
In Italy, estimates of the incidence of heroin use based on treatment demand data suggest a rise since 1998, after a period of decline, with an annual incidence in 2005 of around 30 000 new heroin users.
Ligeledes i Østrig er andelen af klienter under 25 år steget blandt nye klienter i substitutionsbehandling, hvilket kunne tyde på en stigning i antallet af unge, der har problemer, i forbindelse med ulovlig anvendelse og ukontrolleret brug af lægeordinerede opioider.
In Austria, also, the proportion of those under age 25 has increased among new substitution treatment clients, suggesting a rise in the number of young people experiencing problems, associated with the diversion and uncontrolled use of prescribed opioids.
Efter en periode med fald har Den Tjekkiske Republik ligeledes meldt om en stigning i intravenøs brug af et ulovligt anvendt stof (i dette tilfælde buprenorphin), og det fremgår af oplysninger fra Belgien, at der har været en stigning i den illegale brug af metadon.
Similarly, after a period of decline, the Czech Republic reports an increase in the injecting of a diverted substance (in this case, buprenorphine), and information available from Belgium suggests that there has been an increase in the illicit use of methadone.
En nylig overvågning af lavtærskeltjenester i Frankrig giver anledning til bekymring over den illegale brug af buprenorphin, herunder intravenøs brug, og brugen blandt unge, hvis problematiske stofbrug er opstået som følge af buprenorphin og ikke heroin; der er også udtrykt bekymring over nye undergrupper af unge og marginaliserede intravenøse brugere. I Finland synes heroin
Recent monitoring of low-threshold services in France raises concerns about the illicit use of buprenorphine, including injecting use, and use among young people who have initiated their problem drug use with buprenorphine rather than heroin; concerns about new subgroups of young and marginalised injectors have also been reported.
Selv om EONN’s tekniske definition på problematisk stofbrug er »intravenøs brug eller langvarig/regelmæssig brug af opioider, kokain og/eller amfetaminer«, har skøn over problematisk stofbrug hovedsageligt afspejlet heroinbrug.
Although the technical definition used by the EMCDDA for PDU is ‘injecting drug use or long duration/regular use of opioids, cocaine and/or amphetamines’, problem drug use estimates have principally reflected heroin use.
I de få lande, hvor der er meldt om problematisk brug af amfetaminer, foreligger der velunderbyggede skøn.
In the few countries where problematic use of amphetamines is reported, well-documented estimates are available.
Der foreligger meget få skøn over problematisk kokainbrug, og indikatoren for problematisk stofbrug er, undtagen i nogle få lande med stor udbredelse, formentlig mindre pålidelig for dette stof.) Se figur PDU-4 (del ii) i Statistical bulletin 2007.
Estimates of problematic cocaine use are scarce and the PDU indicator is, except in few high-prevalence countries, likely to be less reliable for this drug.)
Kapitel 6: Opioidbrug og intravenøs stofbrug
Chapter 6: Opioid use and drug injection
Figur 8: Skøn over udbredelsen af problematisk brug af opioider (antal tilfælde pr. 1 000 indbyggere i alderen 15-64 år), 2001-2005
Figure 8: Estimates of the prevalence of problem opioid use (rate per 1 000 population aged 15–64), 2001–05
NB: Symbolet angiver et punktestimat, og en streg angiver et usikkerhedsinterval, som enten kan være et 95 %-konfidensinterval eller et interval baseret på sensitivitetsanalyse (detaljerede oplysninger findes i tabel PDU-3).
NB: The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an estimation uncertainty interval, which can be either a 95 % confidence interval or an interval based on sensitivity analysis (see Table PDU-3 for detailed information).
Målgrupperne kan variere noget afhængigt af metode og datakilde; sammenligninger bør derfor foretages med forsigtighed.
Target groups may vary slightly owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Når der ikke er angivet nogen metode, repræsenterer linjen et interval mellem den laveste nedre grænse og den højeste øvre grænse for alle eksisterende skøn. Estimeringsmetoder: CR = capture-recapture; TM = treatment multiplier; TP = truncated Poisson; MM = mortality multiplier.
Where no method is indicated, the line given represents an interval between the lowest lower bound of all existing estimates and the highest upper bound of them.
Flere oplysninger findes i tabel PDU-1, PDU-2 og PDU-3 i Statistical bulletin 2007.Kilder: Nationale knudepunkter.
For more information, see Tables PDU-1, PDU-2 and PDU-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: National focal points.
Intravenøse stofbrugere har stor risiko for at få sundhedsproblemer som følge af deres stofbrug, bl.a. blodbårne infektioner (f.eks. hiv/aids, hepatitis) eller overdoser.
Injecting drug users (IDUs) are at high risk of experiencing health problems from their drug use, such as blood-borne infections (e.g. HIV/AIDS, hepatitis) or drug overdose.
Trods betydningen for folkesundheden er det kun få lande, der på nuværende tidspunkt er i stand til at fremlægge skøn over udbredelsen af intravenøs stofbrug (figur 9), og forbedringen af overvågningen af denne særlige gruppe er derfor en vigtig udfordring for udviklingen af sundhedsovervågningssystemer i Europa.
Despite their importance for public health, few countries are currently able to provide estimates of the levels of injecting drug use (Figure 9) and, therefore, improving the monitoring of this special population is an important challenge for the development of health monitoring systems in Europe.
En ekstrapolering på grundlag af de begrænsede data, der foreligger, skal foretages med forsigtighed, men tyder på en gennemsnitlig udbredelse af intravenøs stofbrug (aktuelle intravenøse brugere) på mellem 3 og 4 tilfælde pr. 1 000 indbyggere blandt den voksne befolkning.
Extrapolation from the limited data available must be done with caution, but does suggest an average prevalence of IDU (current injectors) of between three and four cases per 1 000 of the adult population.
Dette betyder, at der kan være ca. 1,1 millioner (0,9-1,3 millioner) intravenøse brugere i EU og Norge i dag.
This would mean there may be around 1.1 million (0.9–1.3 million) injectors in the EU and Norway today.
Disse er primært intravenøse opioidbrugere, selv om de også kan bruge andre stoffer intravenøst, og nogle lande har meldt om et stort problem med intravenøs brug af amfetamin eller metamfetamin (Den Tjekkiske Republik, Slovakiet, Finland, Sverige).
These are predominantly opioid injectors, although they may inject other drugs as well, and some countries report a significant amphetamine or methamphetamine injecting problem (the Czech Republic, Slovakia, Finland, Sweden).
Tendenser i intravenøs stofbrug på grundlag af data om behandlingsefterspørgsel
Trends in injecting drug use from treatment demand data