natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der kræves en eller anden form for grænseoverskridende regionalisering, hvilket i praksis vil sige beføjelser til at varetage eksterne forbindelser eller til i det mindste at indgå aftaler på de områder, myndighederne har ansvaret for indadtil.
Some form of crossborder régionalisation is necessary, i.e. in practice the same powers in external relations or at any rate the authority to conclude agreements in the spheres of internal affairs for which local authorities are responsible.
I den behandlede periode har det vigtigste grænseoverskridende program, Interreg, haft et budget på op imod 4 mia. ECU.
During the current period the most important crossborder programme, Interreg, has a budget of around ECU 4,000 million.
En række EU-programmer har med succes stimuleret det grænseoverskridende samarbejde.
A number of programmes within the EU have successfully promoted crossborder cooperation.
Ud over Interreg er Tacis og
Besides Interreg, Tacis and Phare are the programmes which focus most on cooperation.
Mest mærkbar er forøgelsen i grænseområderne mellem Spanien og Portugal og mellem Frankrig og Spanien - og i den senere tid i grænseområdet mellem Tyskland og Polen. Fælles for disse regioner er, at de er startet fra et meget lavt niveau.
increase is most apparent in the border areas between Spain and Portugal, and between France and Spain, and most recently along the border between Germany and Poland.
Dette ses som en god måde at skabe et grundlag for EU's udvidelse.
This is regarded as a good way of preparing for EU enlargement.
Med tiden er der opstået policy-netværk i kølvandet på programmerne og i et vist omfang også i forbindelse med udformningen af politikken.
Gradually policy networks have been developed in connection with programme implementation and to some extent also in connection with the framing of policy.
Projekterne afføder helt naturligt nye idéer om de rette instrumenter til politikkens gennemførelse. Lobbyisme kan derfor være vanskelig at skelne fra den politiske praksis. Interregprogrammet har vist sig at være ukontroversielt, hovedsagelig fordi det er transnationalt og ikke indebærer en omfordeling.
Projects are a natural means of generating new ideas on the right instruments for their implementation.
Programmerne fokuserer direkte på grænseoverskridende aktiviteter og ikke på omfordeling af midler fra et sted til et andet.
Programmes focus directly on crossborder situations and not on reapportioning funds from one area to another.
Det har derfor ikke mødt modstand fra statsligt niveau.
There has therefore been no opposition on the part of governments.
Tværtimod har Interregprogrammet gjort det muligt at koordinere lokale, regionale og nationale ressourcer på en kreativ måde.
On the contrary, the Interreg programme has managed to combine local, regional and national resources in an innovatory form.
I de mest vellykkede tilfælde har alle beslutningsniveauer indset, at de har fælles interesser.
In the most successful cases, all decisionmaking levels have realised that they have shared interests.
Overordnet set virker det. som om samarbejdet i store dele af Europa har haft stor fordel af EU's støtte.
Overall it would seem that cooperation has benefited greatly from EU assistance in large areas of Europe.
Der kom først for alvor skub i udviklingen efter strukturfondsreformen i 1988, hvor budgettet blev fordoblet, og partnerskaber blev introduceret som en arbejdsmetode under EU's programmer.
This drive gathered momentum only after the reform of the Structural Funds in 1988, when the budget was doubled and partnerships were introduced as a method of working with EU programmes.
Samarbejdets indhold og karakter
Content and nature of cooperation
De hidtidige erfaringer viser, at samarbejdende offentlige myndigheder udgør hovedparten af de medvirkende aktører.
To date experience has shown that public authorities are the main protagonists in cooperation schemes.
Organisationsformen er i de allerfleste tilfælde privatretlig.
In the great majority of cases, organisation takes private law forms.
På lokalt og regionalt niveau var privatretlig status omtrent tre gange så udbredt som offentligretlig.
At local and regional level, private law forms of association are roughly three times more common than public law forms.
I min senere forskning om regionale partnerskaber i Sverige har det vist sig, at en del nye aktører, f.eks. universiteterne, er begyndt at spille en mere fremtrædende rolle i regionalt samarbejde og udviklingsarbejde.
In my recent research into regional partnerships in Sweden I have found that some new players, e.g. universities, have started to play a greater role in regional cooperation and development schemes.
Partnerskaberne har været derimod i langt mindre grad deltagelse fra det private erhvervslivs side.
Partnership has been far less successful in respect of involving private business.
Dette synes ikke at gælde det grænseoverskridende samarbejde, takket være handelskamrenes aktive rolle i det regionale samarbejde, ikke mindst i Tyskland, Frankrig, Østrig og Schweiz.
That does not seem to be the case in crossborder cooperation because of the major role played by chambers of commerce in regional cooperation, especially in Germany, France, Austria and Switzerland.
Kun de lokale og regionale myndigheder spillede en mere fremtrædende rolle i de grænseoverskridende forbindelser end handelskamrene.
Chambers of commerce are only surpassed by local and regional authorities when it comes to crossborder contacts.
Enkeltvirksomheder spillede en overraskende stor rolle. Derefter fulgte højere læreanstalter samt forskellige former for stiftelser.
Private companies played a surprisingly important role, followed by universities and colleges, and various forms of foundations.
De centrale myndigheder kom først længere nede på listen.
Contacts with central government authorities came far down the scale.
En underrepræsenteret kategori er frivillige organisationer i forskellige afskygninger.
The various types of voluntary organisations are an under-represented category.
Fagforeninger, politiske partier og andre politiske bevægelser spiller en meget beskeden rolle.
Trade unions, political parties and other political movements take a low profile.
Det er en vigtig erfaring, at grænseoverskridende samarbejde kræver en eller anden form for interaktion mellem flere niveauer.
One major experience has been that crossborder cooperation necessitates some form of interaction between different tiers.
EU har været særlig god til at skabe denne form for interaktion og en gensidig forståelse blandt aktører ved at fungere som en tredjepart, der står mere eller mindre uden for den sædvanlige revirkamp mellem regioner og stat.
The EU has been particularly effective in creating this type of interaction and common understanding among players by acting as a third party, largely untouched by the frequent struggles between regions and central government keen on defending their own areas of authority.
Det må antages, at disse positive effekter var udeblevet uden tilførsel af de afgørende ressourcer fra EU.
Without the EU's infusion of vital resources, there is good reason to believe that this positive impact would not have been forthcoming.
Den vigtigste sideeffekt indtil videre er, at det grænseoverskridende samarbejde er blevet mere formaliseret.
The most important spin-off effect so far has been that crossborder cooperation has assumed more solid forms.
Udviklingen er gået fra uformelle forhandlinger og personkontakter til mere beslutningsdygtige organer.
It has moved on from informal discussions and personal relations to more decisionmaking bodies.
Den begrænsning, man endnu må leve med, er, at sådanne grænseoverskridende organer ikke kan have juridisk hjemsted i mere end ét land.
The remaining constraint is that such crossborder bodies cannot be legally based in more than one country.
Sådan er dét.
There is no scope for going further.
Alligevel er meget vundet for den europæiske tanke.
Nonetheless the vision of Europe has made great progress.
Der er stigende erkendelse af vigtigheden af grænseoverskridende samarbejde på det lokale niveau.
It is now acknowledged that crossborder cooperation at local level is important.
EU har vist, at øget samspil hen over grænserne lokalt og på europæisk niveau er to sider af samme sag.
The EU has shown that increased transfrontier exchanges at local level and on a European scale complement each other.
En undersøgelse af det grænseoverskridende samarbejde på lokalt og regionalt niveau viser, at samarbejde forekommer mest inden for følgende områder:
After examining crossborder cooperation at local and regional level it is clear that such cooperation is most prevalent in the following spheres:
1) Infrastruktur 2) Miljøbeskyttelse 3) Kulturudveksling 4) Administrativt samarbejde 5) Forskning og udvikling.
(1) infrastructure (2) environmental protection (3) cultural exchanges (4) administrative cooperation (5) research and development.
Disse områder egner sig tilsyneladende godt til grænseregionalt samarbejde.
These areas seem particularly suited to crossborder cooperation.
En nærmere undersøgelse af, hvilke typer aktiviteter der er tale om, viser dog, at man skal være forsigtig med konklusionerne.
However, closer scrutiny of the types of activity concerned argues for caution when it comes to drawing conclusions.
Man kan ikke forvente et regulerende, normgivende eller blot kontrollerende samarbejde. De aktivitetstyper, der aftegner sig, viser, at tyngdepunktet i høj grad ligger på udviklingsspørgsmål, som ikke har karakter af myndighedsudøvelse.
Joint projects cannot be expected to involve regulatory, standard-setting or monitoring activities.
Det mest almindelige samarbejde bestod i informationsudveksling, efterfulgt af planlægning.
Exchanges of information were the most common activity, followed by planning.
Den mere overordnede virksomhed vedrørende etablering af netværk er i lighed med de grænseoverskridende undersøgelser, der gennemføres, et vigtigt led i den indledende samarbejdsfase.
More general activities such as network creation are, like the crossborder studies carried out, an important component in forging cooperation in the start-up phase.
Generelt er det ikke klart, nøjagtigt hvor ansvaret ligger i sådanne netværk.
Across the board it is not clear at what point authority can be exercised in the networks which are set up.
I forbindelse med skabelse af en funktionel region, som går på tværs af landegrænser, udgør samspilsfrekvensen en vigtig indikation.
The regularity of interaction is the most important indicator when seeking to create an operational region spanning national frontiers.
Pendling til og fra arbejde bruges ofte som mål for den funktionelle integration.
Commuting to and from work is a common yardstick for operational integration.
Samspil hen over grænser formodes at have stor indflydelse på borgernes identitet på lang sigt, og det skaber efterspørgsel efter institutionelle løsninger på en række områder, såsom arbejdsmarked, socialsikring og beskatning.
Transfrontier exchanges can be expected to have considerable influence on the identity of the population in the long term and to create demand for institutional solutions in a number of matters (employment, social insurance, taxation, etc.).
Hovedparten af de områder, der har mest grænseoverskridende pendling, er koncentreret omkring Rhindalen, en oldgammel kommunikationsforbindelse i eller tæt på historisk konfliktfyldte grænseområder mellem Schweiz, Frankrig, Tyskland, Belgien, Luxembourg og Holland.
Crossborder commuting is most common in the areas concentrated in the Rhine valley, for many centuries a communication link near areas constantly rent by strife along the Swiss, French, German, Belgian, Luxembourg and Dutch borders.
I praksis binder dette område grænseregioner og byer sammen, fra Alperne til Rotterdam. Her finder man en stor del af det mest udviklede grænseoverskridende samarbejde, såsom Euregio, Regio Basiliensis, Maas-Rhein, Rhein Waal m.m.
In practice, the area connects up border regions and cities stretching from the Alps to Rotterdam and encourages a very large number of the most developed crossborder initiatives (Euregio, Regio Basiliensis, Maas-Rhein, Rhein Waal, etc.).
I begyndelsen af 1990'erne havde Schweiz sammenlagt 155000 pendlere, såkaldte Grenzgänger.
Switzerland had a total of 155,000 commuters (Grenzgänger) at the start of the 1990s.
Dette gør paradoksalt nok Schweiz, der står uden for EU, til grænsependlingens forjættede land i Europa.
Paradoxically this country, which is not an EU member, is the commuter capital of Europe.
En afgørende faktor har været Schweiz' mangel på arbejdskraft.
One decisive factor has been its demand for labour.
I løbet af 20 år er pendlingen steget med ikke mindre end 121%.
In the space of 20 years commuting has increased by no less than 121%.
Også i EU er der sket en hastig forøgelse af antallet af pendlere.
A sharp increase in the number of commuters can also be observed in the EU.
I perioden 1970-1990 var væksten i grænsependlingen 74% (Schweiz fraregnet).
Between 1970 and 1990 the increase in crossborder commuting was 74% (excluding Switzerland).
Også i EU er det arbejdsmarkedets behov, der kommer til udtryk i øget pendling.
In the EU too labour market requirements have been reflected in the rise in commuting.
Det er erfaringsmæssigt ikke de arbejdsløse, der står for den øgede mobilitet, men
Experience shows that trained workers who already have a job, as opposed
derimod uddannet arbejdskraft, der som regel allerede har et arbejde.
to the unemployed, account for this increased mobility.
I et vist omfang kan også prisforskelle skabe mobilitet, idet det måske kan betale sig at købe hus og bo på den anden side af en grænse. De grænseafsnit, der har flest pendlere er: Lombardia-Ticino (Italien-Schweiz), Genève/Ain Haute-Savoie (Schweiz-Frankrig), Saar-Luxembourg-Moselle (Tyskland-Luxembourg-Frankrig) og Basle-Südbaden-Haut Rhine (Schweiz-Tyskland-Frankrig).
To some extent, price differentials also explain crossborder mobility in that it can be profitable to buy a house and live on the other side of a border. The stretches of border with the largest number of commuters are: Lombardia-Ticino (Italy-Switzerland), Genève/Ain Haute-Savoie (Switzerland-France), Saar-Luxembourg-Moselle (Germany-Luxembourg-France), and Basle-Südbaden-Haut Rhine (Switzerland-Germany-France).
Udviklingen i pendlingen har i hvert ikke i de seneste år været lige så hurtig som etableringen af nye organisationer for grænseoverskridende samarbejde. Man kan således sige, at den praktiske integration går langsommere end den institutionelle integration.
In the last few years, at any rate, the increase in commuting has been outstripped by the settingup of new organisations for crossborder cooperation.
En stor del af forklaringen på, at grænseregionerne har været spydspidser for den europæiske integration, er, at EU har fået en stimulerende rolle. Eksemplet med Schweiz viser, at den institutionelle integration på lokalt og regionalt niveau på tværs af landegrænser langt fra er størst de steder, hvor den funktionelle integration er størst.
The reason why the border regions are at the forefront of European integration is largely the catalyst role now played by the EU.
På lidt længere sigt må organiseringen af grænseoverskridende samarbejde formodes at skabe øget mobilitet.
In the slightly longer term the organisation of crossborder cooperation can reasonably be expected to stimulate greater mobility.
Heri ligger - sammen med udvidelsen - en af fremtidens store udfordringer for EU.
This is one of the major challenges the future presents for the EU, along with further enlargement of its membership.
Efterhånden som EU-niveauet blev synligt for andre end den akademiske og administrative elite, blev spørgsmålet om den europæiske integrationsproces' legitimitet centralt.
As the European level has become more visible outside the academic and administrative elites, the question of the legitimacy of the European integration process has become increasingly acute.
I den offentlige debat forbindes begrebet legitimitet primært med det såkaldte demokratiunderskud i Den Europæiske Union (:).
In the public debate the question of legitimacy is usually taken together with the European Union's democratic deficit'.
Der sættes i den forbindelse fokus på beslutningsprocessen.
The focus is on the decisionmaking process.
Også i den videnskabelige debat om den europæiske integration forbindes legitimitet primært, og næsten udelukkende, med demokrati (■').
In the academic debate on European integration too, legitimacy is linked primarily, indeed almost exclusively, with democracy'.
Max Weber('') har peget på legitimitetsbegrebets mange facetter.
Max Weber* pointed out the many facets of the concept of legitimacy.
Luhmann har sat legitimation i forbindelse med en sociologisk procesteori (7).
Luhman linked legitimacy with a sociological theory of procedure7.
Begrebet legitimitet er muligvis i sig selv kritisabelt, fordi s legitimitet som sådant vanskeligt lader sig måle(
The concept of legitimacy itself may be open to criticism, as it is difficult to measure".
Den europæiske integrations legitimitet og acceptabilitet afhænger af en lang række faktorer.
The legitimacy and public acceptance of European integration are determined by a variety of factors.
Undervejs i den europæiske integrationsproces har både beslutningsfasen og implementeringsfasen indflydelse på det samlede projekts legitimitet.
In the process of European integration both the decisionmaking phase and the implementation phase have an impact on the legitimacy of the project.
Forenklet udtrykt må man gå ud fra, at legitimitet og acceptabilitet i høj grad påvirkes af de tre faktorer: deltagelse,
In oversimplified terms, it may be assumed that legitimacy and public acceptance are decisively influenced by participation, transparency and efficiency.
Forfatteren er fuldmægtig i Kommissionens generaldirektorat for Det Indre Marked.
The author is an administrator at the European Commission's single market Directorate-General.
Artiklen er udiryk for forfatterens personlige synspunkter og gengiver ikke Kommissionens officielle holdning.
The article is an expression of his personal opinion and is not the official view of the Commission.
Forfatterne hævder, at EU som en ny form for politisk styringssystem ikke nodvendigvis skal have en demokratisk legitimitet efter statsligt forbillede.
They argue that, as a new form of political control, the EU needs democratic legitimacy on the model of the nation-state.
Alle tre faktorer relaterer til den fase, hvor EU-lovgivningen udarbejdes; kun de to sidstnævnte faktorer har betydning for implementeringsfasen.
Community law; only the latter two concern the implementation phase.
De tre faktorer kendetegnes desuden ved, at de betragtes som deficitære og samtidig er målelige.
These three factors also have the advantage that, on the one hand, they are considered to exhibit deficits and, on the other hand, that they are measurable.
Faktorerne går ikke nødvendigvis hånd i hånd(').
These factors do not necessarily go hand in hand''.
Inden for rammerne af EU's komplekse system må legitimationsfaktorernes vægtning nødvendigvis tage sig anderledes ud end i medlemsstaterne; derfor ville det hverken være hensigtsmæssigt eller frugtbart at anvende en (idealtypisk) statsmodel som reference- og sammenligningsgrundlag.
The weighting of legitimacy factors in the framework of the complex system of the European Union is necessarily different from that in the Member States; there would moreover be no point in using an (ideal) state model as a basis and point of comparison.
Legitimationsfaktorernes vægtning kan beregnes efter en fleksibel model("').
The weighting of the legitimacy factors can be undertaken in accordance with a mobile system '".
I en sådan model skal et minus ved en faktor udlignes af et plus på et andet punkt.
In such a system a minus rating for one factor must be balanced by a plus in another area.
De to seneste regeringskonferencer (Amsterdam og Nice) har synliggjort grænserne for forbedringerne på områderne deltagelse og gennemsigtighed.
The last two intergovernmental conferences (Amsterdam and Nice) have highlighted the limits to improvement in the fields of participation and transparency.
Der næres store forventninger til et velfungerende indre marked, og forventningerne vil stige yderligere, når euroen bringes i omløb.
Expectations of an operational single market are high and will rise still further with the introduction of the euro.
På det nuværende stadium i integrationsprocessen synes effektivitetsfaktoren derfor (stadig) at være afgørende for den europæiske integrations legitimitet.
At the current stage of integration efficiency therefore (still) seems to be the decisive factor in determining the legitimacy of European integration.
I Tyskland er der ganske vist en mangeårig tradition for at drøfte problemstillingen forbundsstat og integration (i den forbindelse er Ipsens udtryk »Landesblindheit der Gemeinschaft«(") - Fællesskabets blindhed over for delstaterne - nærmest blevet et klassisk begreb), men fokus har primært ligget på deltagelses- og medbestemmelsesstruktureme(i:) eller en forbundsstatsreform ('"').
Whilst in Germany there is a long tradition of debate on the issue of the federal state and integration (a classic expression of this is Ipsen's concept of the Community's "countryblindness""), the focus of attention has been mainly on structures for participation and influence ':or on reform of the federal state ".
Der synes dog rent faktisk at være tale om en vis blindhed, når det gælder EU-lovgivningens gennemførelse i forbundsstater.
There does however seem to be a degree of "blindness" with regard to the implementation of Community law in federal states.
I systemer med føderalistiske gennemførelsesstrukturer er delstaterne eller regionerne i høj grad inddraget i implementeringen. Dette øger risikoen for uensartet implementering.
In federal systems the federal Länder regions are closely involved in implementation.
Føderale statssystemer udgør dermed også en udfordring for den europæiske integration i implementeringsfasen.
Federal systems of government therefore constitute a challenge for European integration, even in the implementation phase.
I dette papir fremhæves sammenhængen mellem deltagelse i beslutningstagningen om EU-lovgivningen og den efterfølgende gennemførelse.
This paper highlights the connection between participation in the decisionmaking phase of European legislation and subsequent implementation.
Grænsedragningen mellem de to faser viser sig at være spinkel.
The dividing line between the two phases proves to be a narrow one.
Denne problematik uddybes og illustreres ved hjælp af konflikten om direktivet om fjernsyn uden grænser.
This hypothesis is developed and illustrated in the light of the conflict over the 'television without frontiers' directive.
Der foretages en analyse af fællesskabs- og nationale foranstaltninger mod mangler i implementeringen.
Community and national instruments are analysed in terms of implementation deficits.
Nationale instrumenters strukturelle grænser kortlægges.
The structural boundaries of national instruments are highlighted.
Denne analyse viser, at der skal tages større hensyn til EU-foranstaltningerne.
From this it follows that greater account has to be taken of Community instruments.
Som en potentiel retspolitisk udvikling skulle den krævede ret for regionerne til optræde som sagsøgende part i en sag om traktatkrænkelse modsvares af muligheden for, at regionerne kan indstævnes direkte som anklaget part i en sådan sag.
A further possible development of the law would be to balance the proposed right of the regions to bring an action before the Court in the event of a breach of the Treaty with the right to bring an action against the regions themselves on the same grounds.