natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Straffe for stofbrug/-besiddelse Indsatte, der bliver pågrebet i besiddelse af illegale stoffer, straffes sædvanligvis i henhold til fængselsvedtægterne.
Astudyrecently carried out in Mountjoy prison in Ireland (NR,2001) shows a system based on personal arrangements:those having access to drugs in the community, smugglethem into prison and distribute them to their personalnetwork.
Hændelsen kan blive registreret i den indsattes personlige akter.
Drug trading within prison is reported to be far
Smugling og illegal handel Der er mange forskellige måder at få adgang til stoffer påi fængsler.
Availability of drugs Access to illicit drugs is far more difficult within prisonthan in the community.
Alle kontakter med verden udenfor er anledninger til indsmugling af stoffer i fængslet: ved besøg (i
However, illicit drugs are reported to be easily available in prison for those wanting touse drugs — mostly cannabis, heroin and medicines
Udvalgte problematikker de besøgendes tøj og kropshuler, i mad), overførsler ellertransport til retten til domsbehandling, efter en udgangfra fængslet, via post (pakker).
Selected issues the development of quality standards for specific ser- more distressing than in the community, leading tointimidation, bullying and criminality.
Siden 1995 er der blevet noteret en udvidelse af tjenesterfor stofbrugere i fængsler (Ambrosini, 2001), og der ertruffet foranstaltninger til at forhindre overførsel af smitsomme sygdomme.
To prevent drug smuggling, several measures are implemented — on a routine basis or on suspicion.
Sammenlignet med samfundet udenfor har der været en betydelig forsinkelse.
Theseinclude searches of cells, body searches after prisonleave, interdiction of parcels, monitoring of visits andplacing a net over exercise yards.
Det aktuelleomsorgstilbud for narkomaner er ikke i overensstemmelse med det potentielle behov hos de anslåede over 50%af stofbrugerne i fængselspopulationen.
The United Kingdomhas recently set up measures to reduce supply, such asincreasing the use of dogs to deter and discover smugglers and banning visitors caught smuggling drugs intoprison.
Narkotikadistribution og -handel varierer fra fængsel tilfængsel og fra land til land.
Seizures of illicit drugs within prison or at the entranceare reported by many countries, usually of small quantities.
Tyskland nævner (NR, 2001)småhandel, som mange indsatte er med i via flere kanaler uden central organisation.
Drug injection material, chillums and other paraphernalia are also found during inspections.
Narkotikahandel i fængsler berettes at være langtmere foruroligende end ude i samfundet og fører til intimidering, mobning og kriminalitet.
Demand-reduction policy in prison
Eftersom mange stofbrugere vender tilbage til fængsletflere gange med de samme eller værre problemer medstofbrug og smitsomme sygdomme, har fængselsvæsenetværet nødt til at erkende behovet for at tackle narkomani, stofbrug, relaterede risici og sundhedskonsekvenserpå en mere systematisk måde inden for fængselsmiljøet.En nylig udvikling i mange EU-lande, som afspejlerdette, er vedtagelsen af ægte »fængselsnarkotikastrategier«, fastsættelse af direktiver for omsorg og behandling afindsatte narkomaner eller udvikling af kvalitetsstandarderfor særlige tjenester(62).
Addiction care Health care services in prisons are traditionally providedby the prison’s own health care staff under the authorityof the Ministries of Justice, but prison systems across the EU and in Norway rely to a large extent on additionalexternal expertise and resources in the care of drugusers.
Fængselsnarkotikastrategieromfatter sædvanligvis en række foranstaltninger tilbehandling af indsatte, til bekæmpelse af stofbrug og tilat reducere udbuddet af stoffer.
Striving towards ‘equivalence of care’between thecommunity and the prison (Council of Europe, 1993;WHO, 1993), France, in 1994, and Italy, in 2000, havemoved the responsibility for the care of addicted prisoners to their Ministries of Health and thus involved localand regional health care agencies on a statutory basis.Concrete cooperation agreements between the judiciarysystem and public or non-governmental health serviceswere also established in Ireland in 1999, Portugal in1999 and Spain in 2000, to increase the quality andcoverage of care for imprisoned drug users.
For at forhindre narkotikasmugling gennemføres adskillige foranstaltninger — på rutinebasis, eller hvis der foreligger mistanke herom.
Current demand-reduction measures inside prisons consist predominantly of discouraging drug use throughincreased control, such as cell searches and randomdrug testing combined with sanctions or loss of privileges.
Disse omfatter gennemsøgning afceller, kropsvisitering efter udgang fra fængslet, forbudmod pakker, overvågning af besøg og ophængning af netover cellegårde.
For example, in Sweden, prisoners undergo anaverage of two to three urine tests per month.
Det Forenede Kongerige har for nyligtruffet foranstaltninger, der skal reducere udbuddet, vedat øge brugen af hunde til at afskrække og opsporesmuglere og forbyde besøgende, der er fanget i at smugle stoffer ind i fængslet.
Confronted with an increasing number of drug users,prison systems have set up specialised addiction careunits (e.g. in the Netherlands), have centralised drugsservices in specific prisons (Ireland and Austria), or‘imported’expertise in addiction care from externaldrugs agencies.
Beslaglæggelser af illegale stoffer inde i fængsler ellerved indgangen indberettes af mange lande, sædvanligvisdog kun små mængder.
Since 1995, an expansion of services for drug users inprisons has been noted (Ambrosini, 2001) and measuresto prevent the transmission of infectious diseases introduced.
Injektionsudstyr, chillummer ogandre remedier bliver også fundet under inspektioner.
Compared to the community, however, there wasa considerable time lag.
Behandling af stofmisbrug Sundhedspleje i fængsler varetages traditionelt af fængslets eget sundhedspersonale under Justitsministerietsansvarsområde, men fængselssystemer over hele EU og i Norge er i stort omfang afhængige af yderligere eksternekspertise og ressourcer inden for pleje af stofbrugere.
External drugs specialists play an important role in thesupport to drug users in most, if not all, European prisonsystems.
Ien stræben efter at nå »ensartet omsorg« i samfundet ogfængsler (Europarådet, 1993; WHO, 1993) har Frankrig(i 1994) og Italien (i 2000) overført ansvaret for plejen afindsatte narkomaner til deres sundhedsministerier ogsåledes inddraget lokale og regionale sundhedsplejeorganer på lovmæssig basis.
However, the extent to which prisons are covered and the level of service provision vary considerablybetween and within countries.
Der er også indgået konkretesamarbejdsaftaler mellem retssystemet og offentlige ellerikke-statslige sundhedstjenester i Irland (1999), Portugal(1999) og Spanien (2000) for at øge kvaliteten ogdækningen af behandlingen af indsatte stofbrugere.
Notable exceptions interms of coverage are: Scotland, which has drug counsellors in every prison; Spain, where addiction care services are available in 71 out of 73 prisons; Sweden,where a third of the estimated number of inmates withdrug problems were covered by treatment motivationprogrammes in the year 2000; and England and Wales,where since 1999 all prisons have specialised externalteams (CARAT — Counselling, Assessment, Referral Advice and Throughcare Services) which aim to coverdrug-using prisoners’needs from intake to aftercare —although a bottleneck seems to be the lack of referralpossibilities (Spacca, 2002).
Aktuelle efterspørgselsbegrænsende foranstaltninger består fortrinsvis i at søge at begrænse stofbrugen ved øgetkontrol, såsom gennemsøgninger af celler og vilkårligtestning for stoffer kombineret med sanktioner eller tab afprivilegier.
In Scotland, prisoners can now also receive transitional care during the first12weeks after release, to facilitate their return to thecommunity.
Eftersom fængselssystemerne er konfronteret med et øgetantal stofbrugere, har de oprettet specialiserede omsorgsafdelinger for narkomaner (f.eks. i Nederlandene). Dehar centraliserede narkotikatjenester i særlige fængsler(Irland og Østrig) eller har »importeret« ekspertise ibehandling af narkomaner fra eksterne narkotikaorganer.
Since many drug users return to prison various timeswith the same or even worse problems of drug use andinfectious diseases, prison administrations have had toacknowledge the need to tackle addiction, drug use,related risks and health consequences in a more systematic way within prison settings.
Eksterne narkotikaspecialister spiller en vigtig rolle forstøtten til stofbrugere i de fleste, om ikke alle europæiskefængselssystemer.
The services provided by external agencies are generaldrug prevention information and education, treatmentmotivation programmes and preparation for release, including referral to community-based treatment and to aftercare.
Det omfang, hvori fængslerne eromfattet, og udbuddet af tjenester varierer imidlertidbetydeligt mellem og inden for landene.
In Belgium and Greece, non-governmental organisations (NGOs) are so far the primary providers of the limited services that are available to drug users in prisons.
)Tabel 13 OL: Seneste narkotikastrategier i fængsler, ministerielle direktiver og servicestandarder i EU og Norge (onlineversion).
)Table 13OL: Recent prison drug strategies, ministerial directives and service standards in the EU and Norway (online version).
Men der er ved at blive indført kvalitetsstandarder, f.eks. kræver bekendtgørelsen om fængselsvæsenetaf december 2000, at alle fængsler i England og Walesskal tilbyde kvalificerede afvænningstjenester.
Germany, the history of the work in prisons of externaldrugs agencies and of specialised internal drugs servicesdates back to the mid-1980s and, in 2000, more than 350drugs counsellors provided their services in German prisons; however, the coverage of this service varies betweenthe federal states (Länder).
og England og Wales, hvor alle fængsler siden 1999 harhaft specialiserede eksterne team (CARAT — Counselling,Assessment, Referral, Advice and Throughcare Services),som har til opgave at opfylde indsatte narkomanersbehov fra indlæggelse til efterbehandling — selv om dersynes at være en flaskehals i manglen på henvisningsmuligheder (Spacca, 2002).
In 2000, the involvement of external professionals continued to be an important trend in France; and, in Italy, the public drugs services SerT noteda large increase in client numbers, due to their new responsibility with regard to prisoners.
I Skotland kan de indsatte nuligeledes modtage overgangsbehandling i de første 12uger efter løsladelsen med henblik på at lette genintegreringen i samfundet.
The Spanish nationalstrategy on drugs (2000–08) defined the participation ofexternal specialists in the care of drug users in prisons as apriority, and multiannual cooperation plans between prisons and NGOs have resulted in more than half of the addiction care services (GAD) in Spanish prisons beingstaffed by external NGO experts.
Den høje dækning i Spanien er nået gennem en massiv inddragelse af eksterne narkotikatjenester.
ber of places is, compared with the estimated number ofprisoners with drug problems, very low.
De tjenester, der ydes af eksterne organer, er almindelignarkotikaforebyggelsesinformation og -uddannelse, behandlingsmotivationsprogrammer og forberedelse tilløsladelse, herunder henvisning til samfundsbaseret behandling og efterbehandling.
However, in Spain, 8984 prisoners participated in the 18 availabledrug-free treatment programmes in 2000 and, in Englandand Wales, 3100 entrants were registered in the 50intensive treatment programmes in 2000/01.
I Belgien og Grækenland erikke-statslige organisationer (ngo’er) indtil nu de vigtigsteudbydere af de begrænsede tjenester, der er tilgængeligefor stofbrugere i fængsler.
In Sweden,10% of prison facilities, with a capacity to receive 500prisoners, are specially reserved for voluntary and compulsory treatment of drug users (Ly´sen, 2001) and, in Finland, 18% of incoming prisoners participate in alcoholor drug rehabilitation programmes (Jungner, 2001).
I Tyskland går historien om eksterne narkotikaorganers og specialiserede interne narkotikatjenesters arbejde tilbage til midten af 80’erne, og i2000 ydede mere end 350 narkotikakonsulenter deres tjenester i tyske fængsler. Dækningen varierer imidlertid fradelstat til delstat.
In the Austrian prison Favoriten, specialised exclusively in thecare of addicts, 110 treatment places are available; Denmark has 30 places and Ireland has nine.
Den spanske nationale narkotikastrategi (2000-2008) fastslog deltagelse af eksternespecialister inden for omsorg for stofbrugere som en prioritet, og flerårige samarbejdsplaner mellem fængsler ogngo’er har ført til, at mere end halvdelen af omsorgstjenesterne for narkomaner (GAD) i spanske fængsler nu er bemandet med eksterne ngo-eksperter.
Services provided Written information materials on drugs and drug-relatedinfectious diseases seem to be available in most prisonsin the EU and Norway; however, systematic and repeated opportunities to address prevention issues face-to-face are rare and often depend on the initiative of external agencies or individual prison staff.
Ni EU-lande har strukturerede afvænningsorienterede behandlingsprogrammer i fængsler, og Norge tilbyder et behandlingsmotivationsprogram.
Except for Greece, Sweden and two Länderin Germany(Bavaria and Baden-Württemberg), substitution treatmentis now available in prisons in all EU countries and Norway.
Det samlede antal pladserer meget lavt i forhold til det anslåede antal indsatte mednarkotikaproblemer.
However, even in countries where a large percentage of problem drug users in the community are in substitution treatment, prisons often follow a detoxificationpolicy.
Men i Spanien deltog 8984 indsatte ide 18 tilgængelige stoffri behandlingsprogrammer i 2000,og i England og Wales blev 3100 nye indsatte registreret ide 50 intensive behandlingsprogrammer i 2000-2001.
For example, rates in prisons in Germany and the Netherlands are thought to be between 1 and 4%(Stöver, 2001; WIAD-ORS, 2001) compared to an estimated coverage of 30 to 50% in the community.
ISverige er 10% af fængselsfaciliteterne med en kapacitettil at modtage 500 indsatte særlig forbeholdt frivillig ogtvungen behandling af stofbrugere (Ly´sen, 2001), og i Finland deltager 18% af de nyankomne indsatte i alkohol- eller narkotikaresocialiseringsprogrammer (Jungner, 2001).I det østrigske fængsel Favoriten, der udelukkende er specialiseret i omsorg for narkomaner, er der 110 behandlingspladser.
Mostprison maintenance policies indicate the treatment onlyduring short-term sentences, for pregnant drug users, andfor those with long addiction careers or severe mental orphysical health problems.
Danmark har 30 pladser og Irland 9.
Initiation of substitution treatment in prisons is rare, even though it is legally possiblein most countries.
Det norske behandlingsmotivationsprogram kan påtage sig at behandle 18 indsatte pr. år(63).
The major exception is Spain, wheresubstitution rates inside and outside prison corre-spond(64).
Tilbudt behandling Skriftligt informationsmateriale om narkotika og narkotikarelaterede smitsomme sygdomme synes at være tilgængeligt i de fleste fængsler i EU og Norge.
Detoxification is in general offered through medicalprison services or in specialised detoxification wards, butquality guidelines are often lacking.
Systematiske og gentagne lejligheder til at tackle forebyggelsesspørgsmål direkte er imidlertid sjældne og afhænger ofteaf eksterne organers eller individuelt fængselspersonalesegne initiativer.
Aprogrammethrough which 1200 to 1500 prisoners received detoxification per year has been described as being providedin an ‘essentially unstructured and unsupervised fashion,with no follow-up or medium to long-term planning’(Department of Justice Equality and Law Reform, 1999).However, quality standards are starting to be introduced,for example the prison service order of December 2000requests that all prisons in England and Wales offer qualified detoxification services.
Der tilbydes almindeligvis afvænning via fængslerslægetjenester eller i specialiserede afvænningsafdelinger, men der mangler ofte kvalitetsretningslinjer.
In some countries, external agencies are also directly involved in providing longer-term treatment of addiction.Examples are the small intramural programmes for drugusers in Denmark and Norway, which are run by specialised external drugs agencies (‘import model’), and substitution treatment in Spanish, French and Italian prisons.The high coverage in Spain has been achieved through themassive involvement of external drugs services.
Et program, hvorved 1200-1500 indsatte modtog afvænningpr. år, er beskrevet som værende leveret på en »i altvæsentligt ustruktureret og uovervåget måde uden opfølgning eller planlægning på mellemlangt eller langt
Nine EU countries have structured abstinence-orientedtreatment programmes inside prisons and Norway provides a treatment motivation programme. The total num-
Menselv i lande, hvor en stor procentdel af de problematiskestofbrugere i samfundet er under substitutionsbehandling, følger fængslerne ofte en afvænningspolitik.Dækningsraten i fængslerne i Tyskland og Nederlandenemenes eksempelvis at være mellem 1 og 4%,2001; WIAD-ORS, 2001) sammenlignet med en anslåetdækning i samfundet på 30-50%.
Prisoners under methadone substitution are usually excluded from drugfree units.
De fleste fængslersvedligeholdelsespolitikker angiver, at der kun tilbydesbehandling under korte straffe, til gravide stofbrugere ogtil personer med lange stofmisbrugsløbebaner eller alvorlige mentale eller fysiske helbredsproblemer.
The 20drug-free addiction guidance departments in Dutch prisons can cater for 446 prisoners; however, one third ofthe capacity remained unused in 1999.
Påbegyndelse af substitutionsbehandling i fængsler er sjælden, selv om det er retligt muligt i de fleste lande. Den
Sweden has 356places in drugfree units and, in Finland, where currently 10% of all prison wards are drug free, an expansionto 50% is envisaged.
)Tabel 14 OL: Abstinensorienteret behandling og stoffri afdelinger i fængsler i udvalgte EU-lande og Norge (onlineversion).
(63)Table 14OL: Abstinence-oriented treatment and drugfree units in prisons in selected EU countries and Norway (online version).(64)Table 15OL: Substitution treatment in prisons in the EU and Norway (online version).
Udvalgte problematikker største undtagelse er Spanien, hvor andelen af substitutionsbehandling er lige stor inden og uden for fængsler-
Selected issues concluded, however, that there was a shortage of reliable and valid results worldwide.
ne ( yderligere afdelinger. Ifølge en forskningsanalyse afbehandling af stofmisbrug i fængsler (Rigter, 1998) konkluderes det imidlertid, at der var en global mangel påpålidelige og gyldige resultater.
Several risk-reduction measures are difficult toimplement, because they are politically loaded, meetresistance from staff and are perceived inadequate inprison settings.
Forebyggelse af smitsomme sygdomme Forebyggelsen af blodoverførte sygdomme under fængselsophold er blevet et prioriteret mål for flere fængselssystemer i Europa — også som følge af de markante stigninger i lægemiddeludgifterne som følge af behandlingaf narkotikarelaterede smitteoverførsler (f.eks.
Selected prevention measures of the WHO guidelines and the extent to which EU countriesand Norway implement them are presented in Table2.Even though the coverage of these measures appears stillto be insufficient in many countries, some progress has been made(65).
HAART,interferon), som fængslerne må dække.
Needle exchange programmes can beimplemented now in all Spanish prisons(66) and Luxem-
Mange lande sigter på at følge de generelle principper ogsærlige henstillinger fremsat af WHO i dets retningslinjerom hiv-smitte og aids i fængsler (WHO, 1993). Adskilligerisikoreduktionsforanstaltninger er svære at gennemføre,
Many countries aim to follow the general principles andspecific recommendations made by the WHO in their Guidelines on HIV infection and AIDS in prison(WHO, bourg and Portugal are discussing their introduction.More countries recommend prisoners’access to dilutedbleach and implementation of this measure hasimproved.
Oversigt over udvalgte foranstaltninger til forebyggelse af blodoverførte sygdomme i fængsler i EU og Norge
Overview of selected measures to prevent bloodborne diseases in prisons in the EU and Norway
Information/uddannelse
Information/education
Tilvejebringelse af desinfektionsmidler
Provision of disinfectants
0 ++ men dækning er meget lav (2%)
0 ++ but coverage very low (2%)
++ med instrukser
++ with instructions
0 + men tilbuddet afhænger hovedsageligt af eksterne organer
0 + but provision relies primarily on external agencies
++ og der tilskyndes hertil
++ and encouraged
+ men ++ anbefales af Arbejdsgruppeom Fængselssundhedspleje, 2001
+ but ++ recommended by Review Group on Prison Health Care, 2001
0 anbefales ikke af Arbejdsgruppe om Fængselssundhedspleje pga. risiko for overfald
0 Review Group on Prison Health Care does not recommend N/S exchange, because of risks of attacks
0 n.a. (obligatorisk vaccination i 12-årsalderen, hele befolkningen, indført i starten af 90’erne)
0 n.a. (mandatory vaccination at age 12, whole population, introduced early 1990s)
0 under overvejelse
0 under discussion
0 afhænger af fængslet
0 depends upon prison
0 0 0 afventer generel indførelse af vaccination
0 0 0 decision on general introduction of vaccination pending
0 Det Forenede Kongerige
0 ++ England/Wales: not easy to access.
Efter pilotundersøgelser bliver tabletter gjort tilgængelige Skotland: ++ med instrukser
After pilot study, tablets are being made available Scotland: ++ with instructions
0 0 sundhedsmyndighederne bad fængslerne om at stille blegemiddel til rådighed
0 0 health authorities asked prisons to make bleach available
NB: n.a.= ingen tilgængelige data
NB: n.a. = information not available
Information/uddannelse0 generelt skriftligt materiale+ skriftlige materialer, der konkret er udviklet til fængselsmiljøer++ fængselsspecifikke materialer plus uddannelse i sikrere brug
Disinfectants0not available+in some prisons++in all prisons (at least in theory)
Desinficerende midler0 ikke tilgængelige+ i nogle fængsler++ i alle fængsler (i det mindste i teorien)
Information/education0general written materials+ written materials specifically developed for prison setting++prison-specific materials plus safer use training
Hepatitis-vaccination0 ikke systematisk tilgængelig+ tilgængelig i nogle få fængsler++ tilgængelig i alle fængsler
Hepatitis vaccination0not systematically available+available in few prisons++available in all prisons
Nåle-/sprøjtebytteordning0 ikke tilgængelig+ program i nogle få fængsler++ program i alle fængsler
Needle/syringe exchange0not available+programme in few prisons++programme in all prisons
Kilder:
Sources:Reitox national reports.
fordi de er politisk værdiladede, møder modstand fra personalet og opfattes som utilstrækkelige i fængselsmiljøer.Udvalgte forebyggelsesforanstaltninger fra WHO’s retningslinjer og det omfang, hvori EU-lande og Norge gennemfører dem, fremgår af tabel 2 ovenfor.
EMCDDA(2000): ‘Reviewing current practice in drug-substitu-tion treatment in the European Union’, Office for Official Publications of the European Communities, Luxembourg.
Selv om disseforanstaltningers dækning stadig synes at være utilstrækkelig i mange lande, er der gjort en del fremskridt(65).Sprøjtebytteordninger kan nu gennemføres i alle spanske
Akram, G. and Galt, M.(1999): ‘Aprofile of harm-reductionpractices and co-use of illicit and licit drugs amongst users ofdance drugs’, Drugs: Education, Prevention and Policy,Vol.6(2), pp.215–225.
), og Luxembourg og Portugal er i færd med at
Farrell, M. (1989): ‘Ecstasy and the oxygen of publicity’, British Journal of Addiction, Vol.84, p.943.