natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har uden at fremkomme med noget egentligt anbringende om, at Domstolen savner kompetence, udtrykt tvivl om, hvorvidt det organ, der har forelagt de præjudicielle spørgsmål, har karakter af et judicielt organ, navnlig henset til betingelserne for afskedigelse af prud’hommes pêcheurs, indholdet af den ed, der skal aflægges, inden tiltrædelse af embedet samt til den omstændighed, at prud’homie udfører visse opgaver under tilsyn af søfartsmyndigheden.
Without formally submitting a plea of lack of jurisdiction, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities express a number of doubts about the judicial nature of the body making the reference, with regard, in particular, to the conditions for the dismissal of the Members of the Industrial Tribunals for Matters relating to Fishing, to the content of the oath that they must swear before taking up their posts and to the fact that the industrial tribunal is required to exercise some of its duties under the authority of the Commissioner for Maritime Registration.
Den franske regering har derimod gjort gældende, at prud’homie de pêche de Martigues ifølge Fællesskabets retspraksis opfylder samtlige krav for at blive anerkendt som en »ret i en af medlemsstaterne« som omhandlet i artikel 234 EF, herunder kravet om, at det forelæggende organ skal være uafhængigt.
The French Government contends, in contrast, that the prud’homie de pêche de Martigues fulfils all the criteria established by Community caselaw to qualify as a ‘court or tribunal of a Member State’ within the meaning of Article 234 EC and, in particular, the condition regarding the independence of the body making a reference.
Det skal herved påpeges, at det fremgår af fast retspraksis, at for at bedømme, om det organ, der forelægger en sag, er en »ret« i artikel 234 EF’s forstand — et spørgsmål,
In that regard, it should be borne in mind that, according to settled caselaw, in order to determine whether the body making a reference is a court or tribunal for
Hvad nærmere angår det forelæggende organs uafhængighed indebærer dette krav, at organet er beskyttet mod indgreb og pres udefra, der kan bringe dets medlemmers uafhængige bedømmelse af de tvister, de får forelagt, i fare (jf. dom af 19.9.2006, sag C-506/04, Wilson, Sml. I, s. 8613, præmis 51 og den deri nævnte retspraksis).
As regards, more specifically, the independence of the body making a reference, that condition presumes that the body is protected against external intervention or pressure liable to jeopardise the independent judgment of its members as regards proceedings before them (Case C-506/04 Wilson [2006] ECR I-8613, paragraph 51 and the caselaw cited).
Domstolen har også haft lejlighed til at præcisere, at disse garantier for uafhængighed og upartiskhed forudsætter, at der findes regler — om bl.a. organets sammensætning, medlemmernes udnævnelse og funktionsperiode, tilfælde, hvor organets medlemmer ikke må deltage i behandlingen af en sag, tilfælde, hvor de har pligt til at vige deres sæde, samt tilfælde, hvor de kan afsættes — som gør det muligt at fjerne enhver rimelig tvivl i offentligheden om, at organet er uimodtageligt for påvirkninger udefra og neutralt i forhold til de interesser, som står over for hinanden (jf. i denne retning Dorsch Consult-dommen, præmis 36, samt dom af 4.2.1999, sag C-103/97, Köllensperger og Atzwanger, Sml. I, s. 551, præmis 20-23, af 29.11.2001, sag C-17/00, De Coster, Sml. I, s. 9445, præmis 1821, og Wilson-dommen, præmis 53).
The Court has also had occasion to indicate that those guarantees of independence and impartiality require rules, particularly as regards the composition of the body and the appointment, length of service and the grounds for abstention, rejection and dismissal of its members, in order to dismiss any reasonable doubt in the minds of individuals as to the imperviousness of that body to external factors and its neutrality with respect to the interests before it (see, to that effect, Dorsch Consult, paragraph 36; Case C-103/97 Köllensperger and Atzwanger [1999] ECR I-551, paragraphs 20 to 23; C-17/00 De Coster [2001] ECR I-9445, paragraphs 18 to 21; and Wilson, paragraph 53).
I den foreliggende sag fremgår det for det første af ordlyden af dekret af 1859 og af de for Domstolen afgivne indlæg, at prud’hommes pêcheurs er undergivet administrativt tilsyn, i hvert fald for så vidt angår dele af nævnets virksomhed.
In this case, it is clear, first, from reading the 1859 Decree and from the observations submitted to the Court that the members of the Industrial Tribunals are subject, at least for some of their activities, to supervision by the administration.
Det fremgår nemlig udtrykkeligt af artikel 17, stk. 1, i dekret af 1859, at prud’hommes pêcheurs udøver visse former for virksomhed »med reference til den ansvarlige søfartsmyndighed«.
It is explicit from Article 17(1) of the 1859 Decree that the Members of the Industrial Tribunals carry out a series of duties ‘under the authority of the Commissioner for Maritime Registration’.
I henhold til artikel 27 i dekret af 1859 er en repræsentant for den administrative myndighed kompetent til at afgøre eventuelle kompetencekonflikter mellem flere prud’homies de pêche.
A member of that same administration is also responsible, under Article 27 of that decree, for resolving possible jurisdictional disputes between Industrial Tribunals for Matters relating to Fishing.
Det skal endvidere bemærkes, at prud’hommes pêcheurs ifølge dekretets artikel 18 skal aflægge ed, hvorved de bl.a. lover at ville »følge […] overordnedes ordrer«.
Moreover, it should be pointed out that Article 18 of that decree requires the Members of the Industrial Tribunals to swear an oath in which they promise, inter alia, to ‘comply with the orders which they are given by their superiors’.
For det andet tyder intet på, at afsættelse af prud’hommes pêcheurs er omgærdet af særlige garantier, der gør det muligt at fjerne enhver rimelig tvivl om, at organet er uimodtageligt for påvirkninger udefra.
Second, it does not appear that the process of dismissing a Member of the Industrial Tribunals is subject to specific guarantees which remove any reasonable doubt as to the imperviousness of that body to external factors.
I henhold til artikel 22 i dekret af 1859 kan prud’hommes pêcheurs således afsættes af chefen for søfartsmyndigheden efter en uformel forudgående undersøgelse, uden at denne bestemmelse eller nogen anden bestemmelse i dekretet nærmere angiver afsættelsesgrundene.
Thus, in accordance with Article 22 of the 1859 Decree, the Members of the Industrial Tribunals can be dismissed by the Director of Maritime Registration after a simple preliminary investigation, without that provision, or any other provision of that decree, specifying the grounds on which a dismissal might be decided upon.
Herefter kan prud’homie de pêche de Martigues ikke anses for at opfylde kravet om, at det forelæggende organ skal være uafhængigt, således som fastsat i den i denne kendelses præmis 23 og 24 nævnte retspraksis.
In those circumstances, the prud’homie de pêche de Martigues cannot be regarded as meeting the condition as to the independence of the body making a reference, as defined in the caselaw set out in paragraphs 23 and 24 of this Order.
Det fremgår således, at prud’homie de pêche de Martigues ikke er en ret i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 234 EF.
It follows from the foregoing that the prud’homie de pêche de Martigues is not a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC.
Følgelig skal det i henhold til procesreglementets artikel 92, stk. 1, og artikel 103, stk. 1, fastslås, at det er åbenbart, at Domstolen ikke har kompetence til at træffe afgørelse om de forelagte spørgsmål.
Accordingly, it must be held, applying Articles 92(1) and 103(1) of the Rules of Procedure, that the Court clearly has no jurisdiction to rule on the questions referred.
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for prud’homie de pêche de Martigues, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the proceedings pending before the prud’homie de pêche de Martigues, the decision on costs is a matter for that body.
På grundlag af disse præmisser bestemmer Domstolen (Første Afdeling):
On those grounds, the Court (First Chamber) hereby orders:
De Europæiske Fællesskabers Domstol har åbenbart ikke kompetence til at besvare de spørgsmål, der er forelagt af prud’homie de pêche de Martigues ved kendelse af 17. december 2006.
The Court of Justice of the European Communities clearly has no jurisdiction to rule on the questions referred by the prud’homie de pêche de Martigues by decision of 17 December 2006.
Sag C-442/04
Case C-442/04
Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union
Kingdom of Spain v Council of the European Union
»Fiskeri — forordning (EF) nr. 1954/2003 — forordning (EF) nr. 1415/2004 — forvaltning af fiskeriindsatsen — fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats — referenceperiode — fiskerizoner og fiskeressourcer i EF — biologisk følsomme områder — akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne — ulovlighedsindsigelse — formaliteten — princippet om forbud mod forskelsbehandling — magtfordrejning«
(Fisheries — Regulation (EC) No 1954/2003 — Regulation (EC) No 1415/2004 — Management of the fishing effort — Fixing of the maximum annual fishing effort — Reference period — Community fishing areas and resources — Biologically sensitive areas — Act concerning the conditions of accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic and the adjustments to the Treaties — Plea of illegality — Admissibility — Principle of nondiscrimination — Misuse of powers)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat Y. Bot fremsat den 31. januar 2008 . . .
Opinion of Advocate General Bot delivered on 31 January 2008 . . . . . . . .
Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. maj 2008 . . . . . . . . . . . . .
I - 3521Judgment of the Court (Second Chamber), 15 May 2008 . . . . . . . . . . .
Ulovlighedsindsigelse — karakter af stridsspørgsmål (Art. 230, stk. 5, EF og art. 241 EF)
Plea of illegality — Incidental nature (Arts 230, fifth para., EC and 241 EC)
Fiskeri — bevarelse af havets ressourcer — forvaltningsordning for fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF
Fisheries — Conservation of the resources of the sea — System for the management of fishing effort relating to certain Community fishing areas and resources
om en tidligere doms retskraft, såfremt Domstolen ikke tog stilling til lovligheden af de bestemmelser i forordningen, der er henvist til i ulovlighedsindsigelsen, men forkastede påstandene om annullation med den begrundelse, at de ikke kunne antages til realitetsbehandling.
in respect of an earlier judgment if the Court did not rule in that judgment on the legality of provisions of the regulation covered by the plea of illegality but rejected the pleas on the basis of which annulment of those articles was sought on the ground that they were inadmissible.
Retskraften vedrører nemlig kun de faktiske og retlige omstændigheder, som den pågældende retsafgørelse rent faktisk eller nødvendigvis har taget stilling til.
The principle of res judicata extends only to matters of fact and law actually or necessarily settled by the judicial decision in question.
En medlemsstat kan i forbindelse med en tvist anfægte lovligheden af en forordning, med hensyn til hvilken den ikke har anlagt annullationssøgsmål inden udløbet af fristen i artikel 230, stk. 5, EF.
A Member State may, in the course of legal proceedings, challenge the legality of a regulation against which it has not brought an action for annulment before the expiry of the timelimits laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
Selv om en sådan ulovlighedsindsigelse, for at kunne antages til realitetsbehandling, i princippet skal være anført i stævningen, kan den alligevel antages til realitetsbehandling, såfremt den udtrykkeligt er fremsat i replikken, uden at der er anført andre anbringender end dem, der allerede er anført i stævningen, for så vidt som ulovlighedsindsigelsen implicit, men dog klart, fremgår af stævningen.
Whereas, to be admissible, such a plea of illegality should, in principle, have been raised in the application, it will also be admissible if it is raised expressly only in the reply, without any pleas in law not already put forward in the application being introduced in support thereof, if it was already implicitly but clearly contained in the application.
(jf. præmis 25)
(see para. 25)
(jf. præmis 22-24)
(see paras 22-24)
En ulovlighedsindsigelse mod en forordning, som en medlemsstat har gjort gældende, er ikke i strid med princippet
A plea of illegality raised by a Member State in regard to a regulation does not infringe the principle of res judicata
Princippet om forbud mod forskelsbehandling i artikel 34, stk. 2, EF kræver, at ensartede forhold ikke må behandles forskelligt, og at forskellige forhold ikke må behandles ensartet, medmindre en sådan forskellig behandling er objektivt begrundet.
The principle of nondiscrimination, as laid down in Article 34(2) EC, requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified.
SPANIEN MOD RÅDET fiskeriindsatsen som den, der blev indført ved den nævnte forordning, og som finder anvendelse på de andre medlemsstater, for så vidt som ordningen for det første fastsætter en vurderingsmetode for fiskeriindsatsen, som er baseret på objektive kriterier, nemlig på den fiskeriindsats, som hver medlemsstat faktisk udførte i de omhandlede områder og fiskerier i en nylig periode på fem år, og for så vidt formålet med ordningen er at bidrage til bevarelsen af fiskeressourcer, hvilket ifølge fjerde betragtning til forordningen sikres ved, at den nuværende samlede fiskeriindsats ikke øges.
SPAIN v COUNCIL on an objective criterion, namely the fishing effort actually exerted by each Member State in the areas and fisheries concerned during a recent period of five years, and, on the other hand, the purpose of the arrangements is to conserve fisheries resources in order to ensure, according to the fourth recital in the preamble to the regulation, that there is no increase in the overall levels of existing fishing effort.
(jf. præmis 35, 36, 40 og 41)
(see paras 35, 36, 40, 41)
En retsakt er kun behæftet med magtfordrejning, såfremt det på grundlag af objektive, relevante og samstemmende indicier fremgår, at den må antages at være truffet udelukkende eller dog i det mindste overvejende for at forfølge andre formål end dem, der er angivet, eller for at omgå en fremgangsmåde, der særligt er fastsat ved EF-traktaten for at imødegå konkret foreliggende vanskeligheder.
A measure is vitiated by misuse of powers only if it appears, on the basis of objective, relevant and consistent evidence to have been taken with the exclusive or main purpose of achieving an end other than that stated or of evading a procedure specifically prescribed by the Treaty for dealing with the circumstances of the case.
Det forekommer objektivt begrundet at lade en medlemsstat, der ved vedtagelsen af forordning nr. 1954/2003 befandt sig i en situation, der adskiller sig fra de andre medlemsstaters, være omfattet af den samme forvaltningsordning for
Making a Member State which found itself in a different situation from the other Member States at the time that Regulation No 1954/2003 was adopted subject to the same arrangements for management of the fishing effort as the other Member States, laid down in the said regulation appears to be objectively justified inasmuch as, on the one hand, those arrangements lay down a method for assessing fishing effort which is based
Den omstændighed, at andre typer tekniske foranstaltninger til beskyttelse
Neither the fact that technical measures for the protection of juveniles of marine
af unge marineorganismer ligeledes kan henhøre under en anden forordning, og den omstændighed, at der kunne eksistere andre biologisk følsomme områder, beviser ikke, at Rådet har begået magtfordrejning ved vedtagelsen af den særlige forvaltningsordning for fiskeriindsatsen, der finder anvendelse på et særligt biologisk følsomt område, som foreskrives i artikel 6 i forordning nr. 1954/2003 om
organisms may also fall within another regulation nor the fact that there may be other biologically sensitive areas shows that there has been a misuse of powers on the part of the Council in the adoption of specific fishing effort management arrangements for a biologically sensitive area in Article 6 of Regulation No 1954/2003 on the management of the
(jf. præmis 49 og 50)
(see paras 49, 50)
SPANIEN MOD RÅDET
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATYVES BOT fremsat den 31. januar 2008 1 fra resten af forordning nr. 1954/2003, hvorfor den af Kongeriget Spanien nedlagte påstand om delvis annullation af forordningen måtte afvises, og Rådet derfor burde frifindes 5.
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 31 January 2008 1 tion was inadmissible and that the action had consequently to be dismissed. 5
Kongeriget Spanien har ved nærværende søgsmål anlagt sag med påstand om annullation af artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 1415/2004 af 19. juli 2004 om fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskerier 2.
In the present action, the Kingdom of Spain is seeking the annulment of Articles 1 to 6 of Council Regulation (EC) No 1415/2004 of 19 July 2004 fixing the maximum annual fishing effort for certain fishing areas and fisheries. 2
I afventning af afsigelsen af denne dom besluttede Domstolen den 2. marts 2005 at udsætte pådømmelsen af nærværende sag.
On 2 March 2005, pending judgment in that case, the Court decided to stay proceedings in the present case.
Efter at der er afsagt dom i den nævnte sag Spanien mod Rådet, har Kongeriget Spanien anmodet om, at udsættelsen af pådømmelsen ophæves.
Following delivery of judgment in Spain v Council, the Kingdom of Spain applied to have the stay of proceedings lifted.
Til støtte for nærværende søgsmål har Kongeriget Spanien i henhold til artikel 241 EF fremsat en ugyldighedsindsigelse mod forordning nr. 1954/2003.
In support of its action in the present case, the Kingdom of Spain has raised a plea of illegality, pursuant to Article 241 EC, in regard of Regulation No 1954/2003.
Jeg vil i dette forslag til afgørelse først gøre rede for, hvorfor denne ugyldighedsindsigelse
In this Opinion, I will explain, first, why that plea of illegality should, in my opinion,
5 — Dommen i sagen Spanien mod Rådet, præmis 21.
5 — Spain v Council, paragraph 21.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — SAG C-442/04
SPAIN v COUNCIL be declared admissible.
Forordning nr. 1954/2003 udgør en af disse foranstaltninger.
Regulation No 1954/2003 is one such measure.
Ifølge artikel 1 fastsættes i forordningen, »hvilke betingelser og procedurer der skal gælde for en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i ICES-område V, VI, VII, VIII, IX og X samt CECAF-afsnit 34.1.1, 34.1.2 og 34.2.0«.
According to Article 1 thereof, that regulation ‘establishes the criteria and procedures for a system relating to the management of fishing effort in ICES areas V, VI, VII, VIII, IX and X and CECAF divisions 34.1.1, 34.1.2 and 34.2.0’.
I — Relevante retsforskrifter
I — Legal background
I henhold til forordningens artikel 2, litra b), forstås ved »»fiskeriindsats« produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og dets aktivitet; for en gruppe fartøjer er fiskeriindsatsen summen af fiskeriindsatsen for alle fartøjerne i gruppen«.
Under Article 2(b) of Regulation No 1954/2003, ‘“fishing effort” means the product of the capacity and the activity of a fishing vessel; for a group of vessels it means the sum of fishing effort exerted by each vessel of the group’.
Det anføres i anden betragtning til forordning nr. 1954/2003, at »[d]en ordning for adgang til visse farvande og ressourcer, der er fastlagt i artikel 156-166 og artikel 347-353 i akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse [ 7], udløb den 31. december 2002; [f]ølgelig bør visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 685/95 af 27. marts 1995 om forvaltning af fiskeriindsatsen, for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i Fællesskabet [ 8], og i Rådets forordning (EF) nr. 2027/95 af 15. juni 1995 om indførelse af en forvaltningsordning
The second recital in the preamble to Regulation No 1954/2003 states that ‘[t]he regime of access to certain areas and resources defined in Articles 156 to 166 and Articles 347 to 353 of the Act of Accession of Spain and Portugal 7has expired on 31 December 2002. Consequently, certain provisions of Council Regulation (EC) No 685/95 … on the management of the fishing effort relating to certain Community fishing areas and resources 8and Council Regulation (EC) No 2027/95 … establishing a system for the management of fishing effort
I henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik 6»træffer Rådet EF-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri«.
Under Article 4(1) of Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy, 6‘the Council shall establish Community measures governing access to waters and resources and the sustainable pursuit of fishing activities’.
I artikel 4, stk. 2, litra f), omtales i særdeleshed de foranstaltninger, som tilsigter, »at fiskeriindsatsen begrænses«.
Specifically, Article 4(2)(f) of that regulation mentions measures ‘limiting fishing effort’.
SPANIEN MOD RÅDET for fiskeriindsatsen, for så vidt angår visse fiskerizoner i Fællesskabet, ændres, så de svarer til den nye retstilstand [ 9]«.
OPINION OF MR BOT — CASE C-442/04 relating to certain Community fishing areas and resources 9need to be adapted to the new legal situation’.
Undtagen for det område, der er defineret i artikel 6, stk. 1, skal medlemsstaterne:
Except for the area defined in Article 6(1), Member States shall:
Endvidere anføres det i tredje betragtning til forordning nr. 1954/2003, at »andre bestemmelser i forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95 tager sigte på at etablere en generel forvaltningsordning for fiskeriindsatsen for at forhindre en øget fiskeriindsats og har ingen forbindelse med [tiltrædelsesakten].
In addition, the third recital in the preamble to Regulation No 1954/2003 states that ‘[o]ther provisions laid down in Regulations … No 685/95 and … No 2027/95 are designed to establish a general system for the management of fishing effort in order to prevent an increase in fishing effort and are not related to [the Act of Accession].
Disse bestemmelser er vigtige for fiskeriforvaltningen og bør videreføres«.
Those provisions are important for fisheries management and should be maintained’.
Fjerde betragtning til forordning nr. 1954/2003 fastsættter i denne henseende, at »for at sikre, at den nuværende samlede fiskeriindsats ikke øges, må der etableres en ny forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i [de i forordningens artikel 1 nævnte områder]; [d]enne ordning vil begrænse fiskeriindsatsen på grundlag af fiskeriindsatsen inden for disse fiskerier i perioden 1998-2002«.
In that perspective, the fourth recital in the preamble to Regulation No 1954/2003 states that ‘[i]n order to ensure that there is no increase in the overall levels of existing fishing effort, it is necessary to establish a new fishing effort management regime in [the areas set out in Article 1 of the regulation]. This regime shall limit fishing effort on the basis of the fishing effort deployed in these fisheries during the period 1998 to 2002’.