natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Af de samme grunde skal det loft over bøden, der er fastsat i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17, og som udgør 10% af den pågældende virksomheds omsætning, fastsættes på grundlag af omsætningen i det sidste regnskabsår forud for beslutningen.
In that regard, for the same reasons, it must be noted that, in the context of Article 15(2) of Regulation No 17, the upper limit of the fine, fixed at 10% of the turnover of the undertaking concerned, is determined by reference to the turnover achieved during the business year preceding the decision.
HOECHST MOD KOMMISSIONEN ikke udledes af dette udtryk, at en forhøjelse, der er større end 100%, på grund af en overtrædelse af en varighed af mere end ti år, er i strid med den beregningsmetode, der angives i disse retningslinjer, eller overskrider de grænser, der er fastsat ved disse eller ved artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17.
HOECHST v COMMISSION of a ‘significant increase’ in the starting amount of the fine, the use of those words does not, however, permit the conclusion that an increase in excess of 100% for an infringement lasting more than 10 years would be contrary to the calculation method provided for in those guidelines or would exceed the limits fixed by those guidelines or by Article 15(2) of Regulation No 17.
Selv om der i retningslinjernes punkt 1 B, stk. 1, tredje led, ikke foreskrives en automatisk forhøjelse med 10% pr. år for langvarige overtrædelser, overlades Kommissionen deri et skøn i så henseende, idet den kan fastsætte en sådan forhøjelse uden at tilsidesætte proportionalitetsprincippet.
Even though the third indent of the first paragraph of Section 1 B of the Guidelines does not provide for an automatic increase of 10% per year for longterm infringements, it leaves a margin of discretion in that regard to the Commission, which may fix such an increase without breaching the principle of proportionality.
For det andet kan Kommissionen tage hensyn til den juridisk-økonomiske infrastruktur, der gør virksomheder bedre i stand til at vurdere, om deres adfærd er ulovlig.
Second, the Commission may take into account the legal and economic infrastructures which place undertakings in a better position to recognise that their conduct constitutes an infringement.
Dette forhold har til formål at pålægge store virksomheder, som antages at råde over tilstrækkelig ekspertise og tilstrækkelige strukturelle midler til, at de kan vide, at deres adfærd er ulovlig, og vurdere det eventuelle udbytte af adfærden, en større bøde.
That factor is intended to impose a more severe penalty on large undertakings, which are presumed to have knowledge and sufficient structural means to be aware that their conduct constitutes an infringement and to evaluate the advantages to be gained from it.
I den forbindelse skal den omsætning, på grundlag af hvilken Kommissionen fastslår de berørte virksomheders størrelse og dermed deres evne til at vurdere arten og følgerne af deres adfærd, vedrøre deres stilling på det tidspunkt, hvor overtrædelsen fandt sted.
In that hypothesis, the turnover on the basis of which the Commission determines the size of the undertakings concerned, and therefore their ability to determine the nature and the consequences of their conduct, must relate to their situation at the time of the infringement.
(jf. præmis 395 og 396)
(see paras 395, 396)
En multiplikationsfaktor på 100% af udgangsbeløbet for bøden for at tage hensyn til den pågældende virksomheds størrelse og samlede ressourcer overstiger ikke de grænser, der er fastsat ved artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og ved retningslinjerne.
An increase of 100% of the starting amount of the fine to take account of the size and overall resources of the undertakings concerned does not exceed the limits laid down in Article 15(2) of Regulation No 17 and in the Guidelines.
(jf. præmis 374, 379, 382 og 387)
(see paras 374, 379, 382, 387)
Selv hvis det antages, at nogle former for karteller, såsom karteller vedrørende priser og salgsvolumener, som følge af deres karakter er udformet med henblik på at vare ved, skal der ved anvendelsen af artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 altid sondres mellem varigheden af den periode, hvori de rent faktisk har fungeret, og deres grovhed, således som den følger af deres art. Derfor blev der ved forhøjelsen for overtrædelsens varighed ikke taget hensyn til dens grovhed endnu en gang.
Even on the assumption that certain kinds of cartels, such as cartels on prices and sales volumes, are intrinsically conceived in order to last, a distinction must always be drawn, in application of Article 15(2) of Regulation No 17, between the duration of their actual functioning and their gravity as resulting from their actual nature. The increase for the duration of the infringement therefore does not take account of the gravity of the infringement for a second time.
Selv om punkt 1 B, stk. 3, i retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten med hensyn til langvarige overtrædelser af konkurrencereglerne henviser til risikoen for en »kraftig forhøjelse« af bødens grundbeløb, kan det imidlertid
Whilst it is true that the third paragraph of Section 1 B of the Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty speaks, with respect to longterm infringements of the competition rules,
(jf. præmis 397 og 398)
(see paras 397, 398)
SAMMENDRAG — SAG T-410/03 et annullationssøgsmål er begrundet, erklærer Fællesskabets retsinstanser den anfægtede retsakt for ugyldig.
SUMMARY — CASE T-410/03 of repeated infringement was adopted. Article 231 EC provides that where an action for annulment is well founded, the Court is to declare the contested act void.
Inden for rammerne af en administrativ procedure på konkurrenceområdet overholder Kommissionen ikke en virksomheds ret til forsvar, når den foreholder den en skærpende omstændighed på grundlag af faktiske omstændigheder, der, selv om de var nævnt forskellige steder i klagepunktsmeddelelsen, ud fra en samlet betragtning ikke var tilstrækkeligt præcise med hensyn til deres udstrækning og kvalifikation, således at det først var i beslutningen, at de nævnte omstændigheder blev samlet i et enkelt afsnit, og at klagepunktet fremstod klart.
In the context of an administrative procedure in competition matters, the Commission fails to respect an undertaking’s rights of defence when it establishes an aggravating circumstance as against that undertaking on the basis of elements of fact which, although mentioned at various points in its statement of objections, were, taken as a whole, insufficiently precise as to their scope and characterisation, so that it is only at the decision stage that those elements were brought together into a single part and the objection became clearly apparent.
(jf. præmis 424, 431 og 433)
(see paras 424, 431, 433)
Derimod kan Kommissionen lægge en tidligere beslutning til grund, der pålægger denne virksomhed en sanktion for en overtrædelse af samme type, men som har været genstand for et annullationssøgsmål for Fællesskabets retsinstanser, når der ikke er blevet begæret udsættelse af gennemførelse af beslutningen.
On the other hand, the Commission may rely on a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type but which was the subject of an action for annulment pending before the Community judicature when a stay of execution was not even sought.
I overensstemmelse med artikel 256, stk. 1, EF udgør en sådan beslutning et fuldbyrdelsesgrundlag, når den indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, selv om der er anlagt et annullationssøgsmål, thi i henhold til artikel 242 EF har søgsmål ved Fællesskabets retsinstanser ikke opsættende virkning.
Such a decision, in accordance with the first paragraph of Article 256 EC, is enforceable, provided that it imposes a pecuniary burden on persons other than the States, notwithstanding the initiation of an action for annulment, since under Article 242 EC an action before the Community judicature does not have suspensory effect.
Retningslinjerne for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten tager sigte på, at den samme virksomhed har gentaget en »overtrædelse af samme art«.
The Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty refer to an ‘infringement of the same type’ by the same undertaking.
Når en virksomhed begår en overtrædelse af samme art, kan Kommissionen under disse omstændigheder finde, at der foreligger en skærpende omstændighed, selv om der er tale om en anden erhvervssektor.
In those circumstances, once an undertaking commits an infringement of the same type, even though the economic sector concerned is a different one, the Commission may find that there is an aggravating circumstance.
Hvis Kommissionen med henblik på at fastslå, at der foreligger fornyet overtrædelse, har lagt flere tidligere beslutninger til grund, som pålægger den pågældende virksomhed en sanktion, hvoraf en er blevet annulleret inden vedtagelsen af den beslutning, hvorved det fastslås, at der foreligger fornyet overtrædelse, kan den af Kommissionen begåede fejl ikke rejse tvivl hverken om kvalifikationen af overtrædelsen som et gentagelsestilfælde, idet denne har tilstrækkelig støtte i andre tidligere beslutninger, eller den anvendte forhøjelsessats, i det mindste når den omstændighed, at Kommissionen lagde flere fortilfælde til grund for fastslåelsen af, at der forelå et gentagelsestilfælde, førte til en større forhøjelse af bøden på grund af skærpende omstændigheder end den, der ville være
In that regard, the Commission cannot find that an undertaking has committed a repeated infringement by referring to a previous decision imposing a penalty on that undertaking for an infringement of the same type where that decision was annulled by the Community judicature before the decision making a finding
Herved kan Kommissionen ikke konstatere, at en virksomhed atter har begået en overtrædelse, ved at henvise til en tidligere beslutning, som pålægger denne virksomhed sanktion for en overtrædelse af samme type, når denne beslutning er blevet annulleret af Fællesskabets retsinstanser inden vedtagelsen af den beslutning, der fastslår, at der atter foreligger en overtrædelse. Artikel 231 EF bestemmer, at når
If, in order to make a finding of repeated infringement, the Commission relied on a number of previous decisions imposing sanctions on the undertaking concerned, one of which was annulled before the adoption of the decision finding a repeated infringement, the error on the Commission’s part does not call in question either the characterisation of repeated infringement, which is sufficiently supported by the other previous decisions, or the rate of increase applied, at least where there is nothing to indicate that the Commission’s finding that the repeated infringement followed a number of previous infringements gave rise to a greater increase in the fine for an aggravating circumstance than would have been determined if only a
HOECHST MOD KOMMISSIONEN blevet fastsat, hvis der kun var blevet påvist et enkelt tidligere tilfælde.
HOECHST v COMMISSION single previous infringement had been identified.
(jf. præmis 465, 466, 468-470 og 474)
(see paras 465, 466, 468-470, 474)
Denne konklusion kan desuden ikke drages i tvivl ved påberåbelsen af princippet om den mest fordelagtige bestemmelse.
Nor can that conclusion be called in question by reliance on the ‘most favourable provision’ principle.
Uden at det er nødvendigt at fastslå, om et sådant princip kan finde anvendelse på Kommissionens samarbejdsmeddelelser, er det ikke muligt at kvalificere samarbejdsmeddelelsen af 2002 som generelt værende mere fordelagtig end samarbejdsmeddelelsen af 1996, som er blevet ændret på flere punkter, med hensyn til såvel materielle som processuelle bestemmelser, idet visse ændringer er mere fordelagtige for de berørte virksomheder, mens andre derimod ikke er det.
Without there being any need to determine whether such a principle might apply to the Commission’s Lenience Notices, it is not possible to characterise the 2002 Leniency Notice as being more favourable overall than the 1996 Leniency Notice, which is amended on several points, as regards both the substantial rules and the procedural rules, some amendments being more favourable to the undertakings concerned, while others are not.
Endelig kan der heller ikke være tale om at anvende samarbejdsmeddelelsen af 2002 analogt, da denne situation adskiller sig fra de situationer, hvor samarbejdsmeddelelsen af 1996 har kunnet anvendes analogt på procedurer, som begyndte, før meddelelsen blev vedtaget, men som ikke var omfattet af andre retsforskrifter.
Last, any application by analogy of the 2002 Leniency Notice must be rejected, since this situation may be distinguished from cases in which the 1996 Leniency Notice was applied by analogy to procedures which had commenced before the adoption of that notice but which were not subject to any other legal rule.
(jf. præmis 507-511)
(see paras 507-511)
Når virksomheder, som er berørt af en procedure på kartelområdet, er begyndt at samarbejde med Kommissionen inden vedtagelsen af meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager af 2002, og disse virksomheder har påberåbt sig den tidligere meddelelse af 1996 om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager, er sidstnævnte bestemmelse den eneste, der finder anvendelse, selv om Kommissionen først endeligt har udtalt sig efter vedtagelsen af samarbejdsmeddelelsen af 2002 og navnlig vedrørende spørgsmålet om, hvilken virksomhed der i givet fald kunne indrømmes bødeimmunitet.
Where the undertakings concerned by a cartel procedure began to cooperate with the Commission before the adoption of the 2002 Notice on immunity from fines and reduction of fines in cartel cases and where those undertakings relied on the previous 1996 Notice on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases, the latter provision is the only one applicable, even though the Commission definitively ruled only after the adoption of the 2002 Leniency Notice and, in particular, on the question of which undertaking, if any, could benefit from immunity from a fine.
Selv om virkninger af samarbejde i et sådant tilfælde er indtrådt efter vedtagelsen af samarbejdsmeddelelsen af 2002, finder en ny retsregel kun øjeblikkelig anvendelse på de fremtidige virkninger af en situation, der er opstået, mens den gamle regel var gældende, såfremt der ikke er vedtaget overgangsbestemmelser.
While it is true that, in such a hypothesis, the effects of the acts of cooperation were produced after the adoption of the 2002 Leniency Notice, the future rule applies immediately to the future effects of the situation which arose under the former rule only in the absence of transitional provisions.
Punkt 28 i samarbejdsmeddelelsen af 2002 bestemmer klart, at den finder anvendelse fra den 14. februar 2002 på alle sager, hvor ingen virksomhed har påberåbt sig samarbejdsmeddelelsen af 1996.
However, Section 28 of the 2002 Leniency Notice clearly provides that that notice is to apply from 14 February 2002 for all cases for which no undertaking has relied on the 1996 Leniency Notice.
SAMMENDRAG — SAG T-410/03 og som ikke var underbygget af noget skriftligt materiale.
SUMMARY — CASE T-410/03 cartel and which was not supported by any documentary evidence.
(jf. præmis 552-555, 568 og 569) at bevise kartellets eksistens. Selv om sådanne elementer ikke nødvendigvis i sig selv skal være tilstrækkelige til at bevise kartellets eksistens, skal de imidlertid være af afgørende betydning i dette øjemed. De skal således ikke kun være retningsgivende for de undersøgelser, Kommissionen skal foretage, men skal kunne anvendes direkte som det primære bevisgrundlag for en beslutning, hvori en overtrædelse fastslås at have fundet sted.
(see paras 552-555, 568, 569) such evidence need not necessarily be sufficient in itself to establish the existence of the cartel, it must none the less be decisive for that purpose.
Disse elementer kan også fremlægges mundtligt.
That evidence may also be adduced orally.
Anvendelsen af princippet ne bis in idem afhænger af, at tre betingelser er opfyldt, nemlig at de faktiske omstændigheder er identiske, at lovovertræderen er den samme person, og at den retsbeskyttede interesse er den samme.
The application of the principle non bis in idem is subject to a threefold condition of identity of the facts, unity of the offender and unity of the protected legal interest.
Efter dette princip er det således forbudt at straffe den samme person mere end en gang for samme ulovlige adfærd for at beskytte det samme retsgode.
That principle therefore precludes a penalty being imposed on the same person more than once for the same unlawful conduct for the purpose of protecting the same legal asset.
Kommissionen råder over et vidt skøn ved vurderingen af, om det pågældende samarbejde har været »afgørende« med hensyn til at lette dens opgave i forbindelse med at fastslå en overtrædelses eksistens og at bringe den til ophør, og kun en åbenlys overskridelse af denne skønsmargin vil kunne blive kritiseret af Fællesskabets retsinstanser.
The Commission has a certain discretion in determining whether, for the performance of its task of finding the existence of an infringement and putting an end to it, the cooperation in question was decisive and it is only where it manifestly exceeds that discretion that it may be criticised by the Community judicature.
På området for sanktioner for overtrædelse af konkurrencereglerne finder princippet ne bis in idem ikke anvendelse i situationer, hvor tredjelandes retsordener og konkurrencemyndigheder har grebet ind inden for rammerne af deres enekompetence.
With respect to penalties for infringement of the competition rules, that principle does not apply to situations in which the legal orders and the competition authorities of nonmember States intervened in the exercise of their own powers.
Hvad angår et verdensomspændende kartel, der er blevet pålagt sanktioner både af tredjestaters konkurrencemyndigheder og af Kommissionen, kan dette princip derfor ikke finde anvendelse, selv hvis de omstændigheder, der foreligger for førstnævnte myndigheder og for Kommissionen, udspringer af et og samme kompleks af aftaler, idet de juridisk beskyttede interesser er forskellige. Kommissionens virke tilsigter således at beskytte den frie konkurrence inden for fællesmarkedet, som i henhold til artikel 3, stk. 1, litra g), EF udgør et af Fællesskabets grundlæggende formål, mens
The Commission does not make a manifest error of assessment where it considers that an undertaking which provided it at a meeting with a detailed oral description of the activities and functioning of a cartel, supported by relevant documentary evidence to prove its existence, was the first to cooperate within the meaning of Section B of the 1996 Leniency Notice, when another undertaking had, at an earlier meeting, provided a less detailed account of the cartel which did not accurately reflect the object and the functioning of the
Kommissionen foretager ikke en åbenbar fejlvurdering, når den finder, at en virksomhed, som under et møde har givet en detaljeret redegørelse for et kartels virksomhed og måde at fungere på, underbygget af skriftligt materiale, som var relevant med hensyn til at bevise kartellets eksistens, var den første til at samarbejde som omhandlet i afsnit B i samarbejdsmeddelelsen af 1996, mens en anden virksomhed under et tidligere møde havde givet en mindre detaljeret redegørelse, der ikke korrekt afspejlede kartellets formål og måde at fungere på,
In the case of a worldwide cartel, for which penalties are imposed both by the competition authorities of a nonmember State and by the Commission, that principle cannot therefore apply, even though the facts at issue before the former and the latter have their origin in the same set of agreements, because the legal interests protected are different. The Commission’s action seeks to protect free competition within the common market, which, under
Af disse grunde kan betragtninger vedrørende billighed, hvorefter der ved fastsættelsen af bøden skal henses til den sanktion, som er pålagt af tredjestatens myndigheder, ikke tages til følge.
For the same reasons, considerations relating to fairness, and aimed at securing the deduction from the fine imposed of the penalty imposed by the authorities of the nonmember State, cannot be upheld.
denne omstændighed — hvad angår det tilfælde, hvor den procedure, som er iværksat af en tredjestats myndigheder, tog sigte på andre former for gennemførelse eller virkninger af et kartel end dem, der var indtruffet på dens område, og navnlig inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde — åbenlyst ville gøre indgreb i Kommissionens territoriale kompetence.
Article 3(1)(g) EC, constitutes a fundamental objective of the Community, whereas, if the procedure initiated by the authorities of a nonmember State relates to the application of the cartel or its effects other than on the territory of that State, and in particular in the European Economic Area, that would manifestly encroach on the territorial jurisdiction of the Commission.
(jf. præmis 600-605)
(see paras 600-605)
I sag T-410/03,
In Case T-410/03,
Hoechst GmbH, tidligere Hoechst AG, Frankfurt (am Main) (Tyskland), først ved advokaterne M. Klusmann og V. Turner, derefter ved M. Klusmann, V. Turner og M. Rüba, og endelig ved M. Klusmann og V. Turner, sagsøger, mod
Hoechst GmbH, formerly Hoechst AG, established in Frankfurt am Main (Germany), represented initially by M. Klusmann and V. Turner, then by M. Klusmann, V. Turner and M. Rüba, and finally by M. Klusmann and V. Turner, lawyers, applicant, v
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, først ved W. Mölls, O. Beynet og K. Mojzesowicz, derefter ved W. Mölls og K. Mojzesowicz, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Böhlke, sagsøgt, angående en påstand om annullation for så vidt angår sagsøgeren af Kommissionens beslutning 2005/493/EF af 1. oktober 2003 om en procedure i henhold til EF-trakta-tens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 mod Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co. Ltd og
APPLICATION for annulment, so far as the applicant is concerned, of Commission Decision 2005/493/EC of 1 October 2003 relating to a proceeding under Article 81 [EC] and Article 53 of the EEA Agreement against Chisso Corporation, Daicel Chemical Industries Ltd, Hoechst AG, The Nippon Synthetic Chemical Industry Co.
Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (sag nr. C.37.370 — Sorbater) (sammenfatning i EUT 2005 L 182, s. 20), subsidiært om nedsættelse af den sagsøgeren pålagte bøde til et passende niveau, har
Ltd and Ueno Fine Chemicals Industry Ltd (Case No COMP/E-1/37.370 — Sorbates) (Summary in OJ 2005 L 182, p. 20), or, in the alternative, a reduction to an appropriate level of the amount of the fine imposed on the applicant,
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Femte Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne F. Dehousse og D. Šváby, justitssekretær: fuldmægtig K. Andová, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 8. februar 2007, afsagt følgende
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras, President, F. Dehousse and D. Šváby, Judges,