natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den har påhørt indlæg fra Gil Carlos Rodriguez Iglesias, præsident for Domstolen, Bo Vesterdorf, præsident for Retten i Første Instans, og en delegation fra Rådet for Advokatsamfund i Den Europæiske Union (CCBE) bestående af Lord Brennan QC samt Georg Berrisch, Onno Brouwer, Nicholas Kahn og Denis Waelbroeck.
It heard Mr Rodriguez Iglesias, President of the Court of Justice, Mr Vesterdorf, President of the Court of First Instance, and a delegation from the Council of the Bars and Law Societies of the European Union (CCBE), made up of Lord Brennan QC and Mr Berrisch, Mr Brouwer, Mr Kahn and Mr Waelbroeck.
Diskussionskredsen har desuden overvejet, om den bør drøfte spørgsmålet om Domstolens kompetence med hensyn til EU-retsakter vedrørende FUSP-områderne1 efter bortfaldet af søj- lerne.
The discussion circle also wondered whether it should look into the question of the competence of the Court of Justice with regard to Union acts relating to areas falling within
På mødet den 17. marts 2003 nåede man til enighed om, at diskussionskredsen skal drøfte dette spørgsmål på et senere møde, og at den eventuelt vil kunne fremsende forslag efter forelæggelsen af denne rapport som en særskilt note.
1, following abolition of the pillars. At the meeting on 17 March 2003, it was the CFSP agreed that the circle would discuss this point at a subsequent meeting and that it could pass on any proposals at a later date and separately from this report.
Disse konklusioner forholder sig til punkterne i rammen for arbejdet i den deri anførte rækkefølge.
These conclusions refer to the points in the framework, in order.
Med hensyn til RIA har diskussionskredsen noteret sig anbefalingerne i rapporten fra Arbejdsgruppe X vedrørende Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed.
As regards JHA, the circle took due note of the recommendations in the report by Working Group X on Freedom, Security and Justice.
Spørgsmål a) i rammen for arbejdet
On question (a) of the framework
Diskussionskredsen har drøftet Nicetraktatens bestemmelser om antallet af dommere og generaladvokater ved Domstolen og Retten i Første Instans. Diskussionskredsen har ment, at disse bestemmelser bør forblive uændrede på dette punkt1
The circle discussed the provisions of the Treaty of Nice on the number of judges and Advocates-General for the Court of Justice and the Court of First Instance.
Hvad angår proceduren for udnævnelse af dommere og generaladvokater ved Domstolen og Retten i Første Instans går et flertal af diskussionskredsens medlemmer ind for at opretholde den nuværende situation (udnævnelse foretaget af medlemsstaternes regeringer efter fælles overenskomst).
On the procedure for appointing judges and Advocates-General to the Court of Justice (hereinafter the Court) and the Court of First Instance (hereinafter the CFI), most members of the circle were in favour of maintaining the status quo (appointment by common accord of the governments of the Member States).
Nogle medlemmer har dog ment, at udnævnelse bør ske ved en rådsakt, og efter flere af disse medlemmers opfattelse bør Rådet træffe afgørelse med kvalificeret flertal.
However, some members felt that appointment should be by act of the Council and, of these, several felt that the Council should act by a qualified majority.
Diskussionskredsen har desuden ment, at det vil være hensigtsmæssigt at nedsætte et "rådgivende udvalg", som skal have til opgave på grundlag af især objektive kriterier for de faglige kvalifikationer at afgive udtalelse til medlemsstaterne om, hvorvidt en kandidat har den rette profil til at varetage funktionerne.
The circle also felt it was appropriate to set up an "advisory panel", which would have the task of giving the Member States an opinion on whether a candidate's profile was suited to the performance of his/her duties, particularly on the basis of objective criteria relating to professional qualifications.
Dette udvalg - hvis drøftelser ikke vil være tilgængelige for offentligheden, og som ikke vil afholde høringer - kunne bestå af tidligere medlemmer af Domstolen og af repræsentanter for de højeste nationale retter, og Europa-Parlamentet kunne også udnævne en juridisk ekspert.
The panel – whose deliberations would not be public and which would not hold any hearings – might be made up of former members of the Court and representatives of national supreme courts, while the European Parliament might also appoint a legal expert.
Et medlem er dog imod idéen om at inddrage Europa-Parlamentet ud fra en betragtning om, at der er risiko for en politisering af udnævnelsesproceduren.
However, one member was opposed to the idea of the European Parliament's involvement because he saw in it a danger that the appointment process would become politicised.
Diskussionskredsen understreger, at indførelsen af et sådant rådgivende udvalg vil kunne medføre, at medlemsstaternes krav i forbindelse med indstillingen af kandidater skærpes.
The circle emphasised that setting up a panel of this kind might make Member States more demanding in the choice of candidates they put forward.
Diskussionskredsen har i denne forbindelse ment, medlemsstaterne fortsat kun bør indstille en enkelt kandidat.
The circle also felt that Member States should continue to put forward only one candidate.
Det må i denne sammenhæng overvejes, om det nuværende antal på 11 dommere, som sætter den store afdeling, der er oprettet ved Nicetraktaten (artikel 16, stk. 2, i protokollen vedrørende statutten for Domstolen) skal bevares efter udvidelsen.
In this context, thought must be given to the question whether to maintain the current number of judges (11) sitting in the Grand Chamber set up by the Treaty of Nice (second paragraph of Article 16 of the Protocol on the Statute of the Court of Justice) after enlargement.
Hvad angår varigheden af embedsperioden for Domstolens medlemmer har diskussionskredsen noteret sig, at såvel præsidenten for Domstolen som præsidenten for Retten i Første Instans foretrækker det nuværende system, men er åbne over for muligheden for en længere embedsperiode, som ikke skal kunne forlænges.
As for the length of the term of office of members of the Court, the circle took due note that both the President of the Court and the President of the CFI, while preferring the present system, were open to the possibility of introducing a longer and non-renewable term.
De har givet udtryk for, at de i så fald går ind for en embedsperiode på 12 år, fordi en embedsperiode på 9 år, der ikke kan forlænges, bl.a. kan give anledning til store praktiske problemer som følge af nybesættelsen af halvdelen af Domstolen, hver gang der er gået 4½ år.
If this were to be the case, they expressed a preference for a 12-year term as a non-renewable nine-year term could lead to major practical problems, given that half of the Court would be renewed every four and a half years.
Diskussionskredsen gør opmærksom på, at man, navnlig når det drejer sig om en embedsperiode, der ikke kan forlænges, vil skulle beslutte, hvor lang embedsperioden skal være for en dommer, som afløser en anden i tilfælde af dødsfald eller fratræden12. Endvidere skal udnævnelsen gælde funktionen, og den mulighed, at en generaladvokat (eller en dommer) kan udnævnes til dommer (eller generaladvokat), kan derfor ikke udelukkes.
The circle drew attention to the fact that, particularly in the case of a non-renewable term, a decision would have to be made on the length of the term of office of a judge who replaced another in the event of death or resignation 12 Moreover, the appointment would refer to the post, and therefore the possibility that an Advocate-General (or a judge) could be appointed judge (or Advocate-General) would not be ruled out.
Diskussionskredsen er af den opfattelse, at der i forfatningen kan foretages en sondring mellem embedsperiodesystemet for Domstolen og systemet for Retten i Første Instans.
The circle felt that the Constitution might make a distinction between the system of terms of office for the Court and the CFI.
Et flertal af diskussionskredsens medlemmer har en positiv holdning til en udvidelse af varigheden af embedsperioden for Domstolens medlemmer og til, at den ikke skal kunne forlænges.
Most members of the circle were in favour of prolonging the term of office of members of the Court and making it non-renewable.
Andre medlemmer har dog påpeget, at det nuværende system har fungeret tilfredsstillende, og at det vil være at foretrække, at det opretholdes.
However, other members pointed out that the current system had worked well and that it was preferable to keep it.
Diskussionskredsen foreslår under alle omstændigheder, at dommernes uafhængighed og upartiskhed udtrykkelig nævnes i traktaten.
In any event, the circle proposed in this context that the Treaty should explicitly mention the independence and impartiality of judges.
Hvad angår dommerne ved Retten i Første Instans giver diskussionskredsen sin tilslutning til, at det nuværende system bevares (en embedsperiode på seks år, der kan forlænges).
The circle agreed to retain the current system for judges at the CFI (renewable six-year term).
Enten skal udløbet af embedsperioden falde sammen med udløbet af perioden for den dommer, der afløses, eller der skal udtrykkelig være mulighed for forlængelse, eller også skal embedsperioden for den dommer, der afløser, begynde på det tidspunkt, hvor vedkommende udnævnes for en fuld periode.
Either his term of office would end at the same time as the term of the judge he was replacing, or there would be express provision for possible renewal, or the term of office of the replacing judge would begin when he was appointed for a full term.
Diskussionskredsen vil i øvrigt også gerne gøre opmærksom på, at spørgsmålet om følgerne for de nugældende embedsperioder vil skulle tages op i forbindelse med et sådant systems ikrafttræden.
The circle would also like to draw attention to the fact that, when such a system entered into force, consideration would have to be given to the consequences for terms of office currently in force.
Spørgsmål b) i rammen for arbejdet
On question (b) of the framework
Diskussionskredsen er positivt indstillet over for en ændring af EF-traktatens artikel 225 A, 229 A og 245.
The circle welcomed the idea of amending Articles 225a, 229a and 245 TEC.
Medlemmerne er åbne over for muligheden for, at Rådet skal kunne træffe afgørelse med kvalificeret flertal i stedet for med enstemmighed, sådan som det er reglen på nuværende tidspunkt.
Members were open to the possibility of providing that the Council would act by a qualified majority, rather than unanimously, as was the rule at present.
Dette vil navnlig gælde EF-traktatens artikel 225 A om oprettelse af særlige retsinstanser.
This would apply in particular to Article 225a TEC on the setting up of judicial panels.
Med hensyn til EF-traktatens artikel 229 A går et flertal af medlemmerne ligeledes i princippet ind for, at Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
One member stated that he could agree to the Council acting by a qualified majority, but without application of the legislative procedure.
Med hensyn til betegnelserne for Domstolen og Retten i Første Instans finder diskussionskredsen, at betegnelsen for Domstolen ikke bør ændres, men kun tilpasses den omstændighed, at "De Europæiske Fællesskaber" ikke længere vil findes.
With regard to the names of the Court and the CFI, the circle felt that the title of the Court should not be changed but simply adapted in the light of the fact that the "European Communities" would no longer exist.
Diskussionskredsen er opmærksom på det forhold, at betegnelsen for Domstolen har eksisteret i 50 år, og at det ikke vil være hensigtsmæssigt at ændre denne.
The circle was mindful of the fact that the name of the Court had existed for 50 years and that it would not be advisable to change it.
Domstolen kan derfor få betegnelsen "Den Europæiske Unions Domstol".
The Court might therefore be called the "Court of Justice of the European Union".
For så vidt angår betegnelsen for Retten i Første Instans konstaterer diskussionskredsen, at denne ret i nær fremtid, når der oprettes særlige retsinstanser for særlige tvister, ikke altid vil være en ret i første instans, men også vil kunne træffe afgørelse i sidste instans.
As for the name of the CFI, the circle noted that in the near future when judicial panels would be set up for specific cases, the CFI would not always be a court of first instance, but might also hand down final decisions.
Den nuværende betegnelse vil således ikke længere være passende.
The current name would therefore no longer be appropriate.
Det vil dog fortsat være sådan, at Retten i Første Instans for så vidt angår alle direkte klager, der ikke henhører under de særlige retsinstansers kompetence, vil træffe afgørelse i første instans.
Nevertheless, for all direct actions not covered by the jurisdiction of the judicial panels, the CFI would act at first instance.
Diskussionskredsen går derfor ind for at ændre betegnelsen for Retten i Første Instans, samtidig med at den ønsker at undgå enhver form for forveksling med Domstolen.
The circle was therefore in favour of changing the name of the CFI, while wishing to avoid any confusion at all with the Court.
Under hensyntagen hertil - og også til nødvendigheden af at finde en betegnelse, der ikke giver anledning til oversættelsesproblemer - har diskussionskredsen som mulighed foreslået at anvende betegnelsen "Den Europæiske Unions Almindelige Ret"1 for at udtrykke, at den skal fungere som den grundlæggende ret, der har et generelt sigte, og for at adskille den fra "specialretter".
Taking these factors into account – as well as the need to find a name which would not pose any translation difficulties – the circle put forward the possibility of using the name "Common Court of the European Union" 1,to express its future position as the basic, general court and to distinguish it from the "specialised courts".
Der er enighed om, at det med den nye betegnelse under alle omstændigheder må sikres, at institutionen bevarer sin enhedskarakter.
There was agreement that, in any event, the new name should seek to preserve the unique nature of the Court.
Diskussionskredsen har fundet det nyttigt, at diskussionskredsens formand opfordrer de tre institutioners juridiske tjenester til at fremkomme med forslag til en passende betegnelse for Retten i Første Instans.
The circle thought it would be helpful if the Legal Services of the three institutions were asked by the Chairman of the circle to let him have their suggestions for an appropriate name for the CFI.
Hvad angår de særlige retsinstanser, der er omhandlet i artikel 225 A, skal disse træffe afgørelse i første instans i visse kategorier af sager inden for særlige områder.
The judicial panels provided for in Article 225a are to hear and determine at first instance certain classes of action or proceeding brought in specific areas.
Indtil videre er der ikke blevet oprettet nogen, men én overvejes for sager anlagt af Unionens ansatte og en anden vedrørende fællesskabsretlige industrielle ejendomsrettigheder (patenter).
None as yet has been set up but one is planned for actions brought by Union employees and another for Community industrial property rights (patents).
Andre kan tages op til overvejelse i fremtiden.
Others may be envisaged in the future.
Den nuværende betegnelse kan beholdes, hvilket ikke vil være til hinder for, at disse retsinstanser benævnes "ret" i lighed med "EF-Patentretten" i overensstemmelse med den politiske enighed, der blev opnået i Rådet den 3. marts 2003.
The current name could stand, which would not prevent these panels being called "courts", as in the case of the "Community Patent Court", in accordance with the political agreement in the Council on 3 March 2003.
Det forekommer dog ønskeligt at betegne dem "specialretter". Denne betegnelse har den fordel, at man undgår forveksling på visse sprog med de "retsinstanser" for visse særlige tvister, der eventuelt kan oprettes inden for Domstolen (eller Retten i Første Instans) i lighed med, hvad der sker inden for medlemsstaternes højesteretter.
However, it seems preferable to call them "specialised courts".That name would have the advantage of avoiding confusion in certain languages with the "chambres" for certain specific cases, which might be set up within the Court (or the CFI), as is the case in Member States' supreme courts.
Diskussionskredsen mener endelig, at det af forfatningen udtrykkeligt kunne fremgå, at Unionen har et retssystem, der omfatter Domstolen, Retten i Første Instans, specialretterne og de nationale dommere, hvis rolle som dommere på Unionens almenretlige område kunne fremgå
Finally, the circle felt that the Constitution might state explicitly that the Union has a judicial system which comprises the Court of Justice, the CFI, the specialised courts and the national
klart af forfatningen.
courts whose role as ordinary law courts of the Union could be highlighted in the Constitution.
Diskussionskredsen gør dog opmærksom på, at dette forslag ikke indebærer, at der skal oprettes nye institutioner, at Domstolen fortsat vil udgøre kernen i Unionens retssystem, og at der fortsat skal være institutionel enhed.
However, the circle pointed out that this proposal did not imply the creation of new institutions and that the Court of Justice would remain at the centre of the Union's judicial system, since institutional unity must continue to exist.
Spørgsmål d) i rammen for arbejdet
On question (d) of the framework
Med hensyn til de eventuelle ændringer af artikel 230, stk. 4, i EF-traktaten har diskussionskredsen drøftet flere muligheder på grundlag af et arbejdsdokument fra sekretariatet.
On the question of possible amendments to the fourth paragraph of Article 230 of the TEC, he circle discussed several possible options on the basis of a working paper prepared by the Secretariat.
Af debatten er det fremgået, at diskussionskredsen klart er delt op i to medlemsgrupper.
It emerged from the discussion that the circle was clearly divided into two groups.
Ifølge den første gruppe opfylder den nuværende affattelse de væsentlige krav i forbindelse med adgang til retlig prøvelse under hensyntagen til, at det i det nuværende decentraliserede system, der bygger på nærhedsprincippet, navnlig er de nationale retter, der skal forsvare enkeltpersoners rettigheder, og som vil kunne (eller bør, hvis der er tale om sidste instans) forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål om en EU-retsakts gyldighed; det vil derfor ikke være nødvendigt at foretage substansændringer i artikel 230, stk. 4.
For the first group, the current wording of the provision satisfied the essential requirements of providing effective judicial protection of the rights of litigants, taking account of the fact that, in the present decentralised system based on the subsidiarity principle, it was mainly national courts which were called upon to defend the rights of individuals and which might (or should, if at last instance) refer questions to the Court for a preliminary ruling on the validity of a Union act; it would therefore not be necessary to make any substantive changes to the fourth paragraph of Article 230.
Det bør efter disse medlemmers opfattelse derimod i forfatningen udtrykkeligt nævnes, at de nationale retter i overensstemmelse med princippet om loyalt samarbejde, sådan som Domstolen fortolker det, er forpligtet til i videst muligt omfang at fortolke og anvende de interne procesretlige regler for domstolsprøvelse på en sådan måde, at fysiske og juridiske personer har mulighed for ved en ret at anfægte lovligheden af enhver afgørelse eller anden national foranstaltning vedrørende anvendelsen over for dem af en generel EU-retsakt ved at påberåbe sig dens ugyldighed.
These members felt, on the other hand, that it would be appropriate for the Constitution to mention explicitly that, in accordance with the principle of loyal cooperation as interpreted by the Court of Justice, national courts are required , so far as possible, to interpret and apply national procedural rules governing the exercise of rights of action in a way that enables natural and legal persons to challenge before the courts the legality of any decision or other national measure relative to the application to them of a Community act of general application, by pleading the invalidity of such an act.
Det er således medlemsstaterne, der skal sørge for, at der er et system af retsmidler og procedurer, som kan sikre overholdelse af enkeltpersoners ret til en effektiv domstolsbeskyttelse for så vidt angår de rettigheder, der følger af EU-retten1.
It is in fact for the Member States to establish a system of legal remedies and procedures which ensures respect for the right of individuals to effective judicial protection as regards rights resulting from Union law. 1
Den anden gruppe mener, at formalitetsbetingelserne i artikel 230, stk. 4 ("umiddelbart og individuelt berørt"), for enkeltpersoners klageadgang for så vidt angår generelle retsakter er for restriktive.
According to the second group, the conditions of admissibility laid down in the fourth paragraph of Article 230 ("of direct and individual concern") for proceedings by individuals against measures of general application were too restrictive.
Nogle medlemmer har derfor f.eks. fremsat følgende forslag: a) adskillelse af de to betingelser, som ikke længere skal være kumulative b) erstatning af "og individuelt" med "og har indvirkning på hans retsstilling" c) d) e) bevarelse af den nuværende ordlyd med tilføjelse af "eller for så vidt angår en generel retsakt, der berører ham umiddelbart uden at omfatte en gennemførelsesforanstaltning" bevarelse af den nuværende affattelse for retsakter (fremover love og rammelove) og mulighed for, at regelfastsættende bestemmelser kan indbringes for Domstolen; der skal være adgang til at klage over sidstnævnte bestemmelser, når en enkeltperson berøres umiddelbart eller individuelt samme alternativ som det foregående, men enkeltpersoner får adgang til at klage over EU-retsakter, der ikke omfatter en gennemførelsesforanstaltning
(e) separate the two conditions, which would no longer be cumulative; replace "and individual" by "and affects his legal situation"; maintain the current wording and add "or against a measure of general application which is of direct concern to him without entailing any implementing measure"; leave the current wording for legislative acts (henceforth laws and framework laws) and allow referral to the Court of Justice for regulatory acts; these could be the subject of proceedings where they are of direct or individual concern to an individual; same as above, but giving individuals the right to bring proceedings against legislative acts of the Union which do not entail any implementing measure;
Nogle medlemmer1 har fremsat forslag om indførelse af en specifik klageadgang for at for- svare grundlæggende rettigheder sammen med forslaget i litra a).
The introduction of a specific right to bring proceedings for the defence of fundamental rights was proposed by some members 1 jointly with the proposal in subparagraph (a) above.
Et flertal af gruppens medlemmer går ind for en ændring af stk. 4 i artikel 230 i retning af følgende affattelse:
A majority of members of the group were in favour of amending the fourth paragraph of Article 230, to read as follows:
"Enhver fysisk eller juridisk person kan på samme grundlag indbringe klage over retsakter, der retter sig til ham, eller som berører ham umiddelbart og individuelt, samt over [generelle/regelfastsættende] retsakter, som berører ham umiddelbart uden at omfatte gennemførelsesforanstaltninger".
"Any natural or legal person may, under the same conditions, institute proceedings against an act addressed to that person or which is of direct and individual concern to him, and against [an act of general application][a regulatory act] which is of direct concern to him without entailing implementing measures".