natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne aftales parter lægger vægt på foranstaltninger, der letter adgangen til deltidsarbejde for mænd og kvinder med henblik på forberedelse til pensionering,
Whereas the parties to this agreement attach importance to measures which would facilitate access to parttime work for men and women in order to prepare for retirement, reconcile professional and family life, and take up education and
forening af arbejds- og familieliv samt udnyttelse af uddannelsesmuligheder med henblik på forbedring af deres kvalifikationer og karrieremuligheder til gensidig fordel for arbejdsgivere og arbejdstagere og på en måde, som understøtter virksomhedernes udvikling.
MICHAELER AND OTHERS training opportunities to improve their skills and career opportunities for the mutual benefit of employers and workers and in a manner which would assist the development of enterprises;
Formålet med nærværende rammeaftale er: a) at skabe grundlag for en fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og en forbedring af kvaliteten af deltidsarbejde b) at lette udviklingen af deltidsarbejde på frivillig basis og bidrage til en fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden på en måde, der tager hensyn til behovene hos arbejdsgivere og arbejdstagere.
(b) to facilitate the development of parttime work on a voluntary basis and to contribute to the flexible organisation of working time in a manner which takes into account the needs of employers and workers.
Når det er berettiget af objektive grunde, kan medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis, og/eller arbejdsmarkedets parter […], hvor det er hensigtsmæssigt, gøre adgangen til særlige ansættelsesvilkår afhængig af betingelser, såsom anciennitet, arbejdstid eller indtjening.
Where justified by objective reasons, Member States after consultation of the social partners in accordance with national law, collective agreements or practice and/or social partners may, where appropriate, make access to particular conditions of employment subject to a period of service, time worked or earnings qualification.
§ 5: Muligheder for deltidsarbejde
Clause 5: Opportunities for parttime work
I relation til denne aftales § 1 og princippet om ikkeforskelsbehandling mellem deltids- og fuldtidsansatte a) bør medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis, identificere og tage op til overvejelse hindringer af juridisk eller administrativ art, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og, hvor det er hensigtsmæssigt, fjerne disse hindringer b) bør arbejdsmarkedets parter, inden for deres kompetenceområde og via de i kollektive aftaler fastsatte procedurer, identificere og tage op til overvejelse hindringer, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og, hvor det er hensigtsmæssigt, fjerne disse hindringer.
In the context of Clause 1 of this Agreement and of the principle of nondiscrimination between parttime and fulltime workers:
DOM AF 24.4.2008 — FORENEDE SAGER C-55/07 OG C-56/07 veren til, inden 30 dage efter indgåelse af en kontrakt om deltidsarbejde, at sende en kopi heraf til den kompetente provinsdirektion for arbejde og social sikring.
(‘Decree-Law No 61/2000’) imposes on the employer the obligation to send a copy of a parttime employment contract to the provincial office of the competent Labour and Social Security Inspectorate, within 30 days of signature of that contract.
Ifølge artikel 8 i lovdekret nr. 61/2000 skal der ved tilsidesættelse af denne forpligtelse betales en administrativt fastsat dagbøde på 15 EUR for hver berørt arbejdstager.
Under Article 8 of Decree-Law No 61/2000, the penalty for failure to comply with that obligation was an administrative fine of EUR 15 for each worker concerned and for each day of delay.
Anmeldelsespligten i artikel 2 i lovdekret nr. 61/2000 blev ophævet ved lovdekret nr. 276 af 10. september 2003 (almindeligt tillæg til GURI nr. 159 af 9.10.2003).
The obligation to notify laid down in Article 2 of Decree-Law No 61/2000 was repealed by Decree-Law No 276, of 10 September 2003 (ordinary supplement to GURI No 159, of 9 October 2003).
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Ved afgørelser truffet den 25. marts og den 29. april 2003 pålagde Amt für sozialen Arbeitsschutz, tidligere Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen, selskabet Subito samt selskabets advokater, Othmar Michaeler og Ruth Volgger, bøder til et samlet beløb på 233 550 EUR, da de i strid med artikel 2 i lovdekret nr. 61/2000 havde undladt at anmelde flere kontrakter vedrørende deltidsarbejde til denne tjeneste.
By decisions of 25 March and 29 April 2003 the Amt für sozialen Arbeitsschutz, formerly Arbeitsinspektorat der Autonomen Provinz Bozen, imposed fines of EUR 233 550 in total on Subito and its legal representatives, Mr Michaeler and Ms Volgger, since they had failed, contrary to Article 2 of Decree-Law No 61/2000, to notify that body of several parttime employment contracts.
Disse afgørelser blev påklaget af Subito og selskabets advokater for Landesgericht Bozen.
Subito and its legal representatives brought appeals against those decisions to the Landesgericht Bozen (Bolzano Regional Court) (Italy).
Denne retsinstans har i forelæggelsesafgørelserne givet udtryk for tvivl vedrørende foreneligheden af forpligtelsen til at anmelde kontrakter vedrørende deltidsarbejde med direktiv 97/81.
In the orders for reference that court questions whether the obligation to give notice of parttime employment contracts is compatible with Directive 97/81.
Selv om direktivet har til formål at fremme deltidsarbejde, forfølger de berørte nationale bestemmelser det modsatte formål, da den lovpligtige anmeldelse af kontrakter om deltidsarbejde udgør en bureaukratisk hindring for denne form for tilrettelæggelse af arbejdet.
While the purpose of that directive is to promote parttime work, the national provisions at issue pursue the opposite objective, since the mandatory notification of parttime employment contracts is a bureaucratic obstacle to that form of organisation of work.
Eftersom deltidsarbejde gøres til genstand for en meromkostning, indebærer disse bestemmelser tillige en ulige behandling og en konkurrenceforvridning til gunst for virksomheder, der beskæftiger fuldtidsansatte.
By making the cost of parttime work more expensive, the effect of those provisions is also to bring about unequal treatment and a restriction of competition to the advantage of undertakings employing fulltime workers.
På denne baggrund har Landesgericht Bozen besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances the Landesgericht Bozen decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»Er nationale bestemmelser (såsom artikel 2 og 8 i lovdekret nr. 61/2000) — hvorved arbejdsgivere pålægges en forpligtelse til inden for 30 dage efter indgåelse af en kontrakt om deltidsarbejde at sende en fotokopi heraf til den kompetente provinsdirektion under arbejdsinspektoratet, idet der udløses en dagbøde på 15 EUR for hver berørt arbejdstager, indtil kopien foreligger, uden at der er fastsat en maksimumsgrænse for den administrativt fastsatte sanktion (bødestraf) — forenelige med de fællesskabsretlige bestemmelser og med direktiv 97/81/EF […]?«
‘Are national provisions (Articles 2 and 8 of Decree-Law No 61/2000) which impose an obligation on employers to send a copy of parttime employment contracts within 30 days of their signature to the competent provincial office of the Labour Inspectorate, which provide for imposition of a fine of EUR 15 in respect of each worker concerned and each day of delay in the event of failure to do so, and which do not set an upper limit for the administrative fine … contrary to Community law provisions and Directive 97/81 …?’
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 18. april 2007 er sagerne C-55/07 og C-56/07 blevet forenet med henblik på den skriftlige og mundtlige forhandling samt dommen.
By order of the President of the Court of Justice of 18 April 2007 Cases C-55/07 and C-56/07 were joined for those of the purposes of the written and oral procedures and also for judgment.
Den italienske regering har gjort gældende, at lovdekret nr. 61/2000, der gennemfører direktiv 97/81 i den nationale retsorden, forfølger samme formål som direktivet, dvs. beskyttelse af og tilskyndelse til deltidsarbejde.
The Italian Government maintains that the objective pursued by Decree-Law No 61/2000 is the same as that of Directive 97/81 which it transposes into the national legal system, in other words, the protection and encouragement of parttime work.
På denne baggrund udgør forpligtelsen til at anmelde kontrakter om deltidsarbejde et instrument, der gør det muligt at sikre koordineringen af aktiviteterne i alle de enheder, som har til opgave at føre tilsyn med arbejdet i Italien.
From that point of view, the obligation to give notice of parttime employment contracts is instrumental in ensuring the coordinated action of all of the bodies responsible for the monitoring of work in Italy.
Foranstaltningen bidrager til at bekæmpe sort arbejde og til at gøre det muligt for de forskellige arbejdsinspektorater at få oplysninger om adfærden på markedet i form af en database.
The measure is one which contributes to combating undeclared work and which ensures that the various bodies which monitor work have an up-to-date database of information on market practices.
Denne foranstaltning udgør på ingen måde en bureaukratisk hindring, men sikrer arbejdsgiverne en gennemsigtighed og tjener til at bekæmpe ulovligt arbejde.
Far from erecting a bureaucratic obstacle, the measure, it is argued, represents a guarantee to employers of transparency and is of use in combating unlawful work.
En sådan formalitet indebærer desuden hverken ulighed eller konkurrenceforvridning mellem virksomhederne.
Such a formality does not, moreover, create any inequality or any distortion of competition between enterprises.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber er af den opfattelse, at den bødesanktionerede pligt til at anmelde de omhandlede kontrakter til arbejdsinspektoratet er i strid med formålet med direktiv 97/81.
The Commission of the European Communities considers that the obligation, on penalty of a fine, to notify the Labour Inspectorate of the contracts concerned fails to have regard to the objectives of Directive 97/81.
Direktivet har dels til formål at fjerne forskelsbehandling af deltidsansatte, dels at lette udviklingen af deltidsarbejde, bl.a. ved at fjerne hindringer, der kan afskrække virksomhederne fra at anvende denne form for ansættelse.
The purpose of that directive was, first, to remove any discrimination against parttime workers and, secondly, to facilitate the development of parttime work, inter alia, by the elimination of any obstacles which might discourage undertakings from making use of that form of work.
Direktiv 97/81 indeholder krav om at behandle deltidsarbejde på samme måde som fuldtidsarbejde, uanset om der er tale om arbejdsvilkår eller adgang til beskæftigelse. § 5 i rammeaftalen er således til hinder for indførelse af hindringer, der ikke er berettiget af objektive grunde.
Directive 97/81 required that parttime work be treated in the same way as fulltime work, whether in relation to working conditions or to access to employment. Clause 5 of the framework agreement accordingly precludes the creation of obstacles which are not justified by objective reasons.
Betragtningerne til direktivet henviser til ønsket om at skabe en generel ramme, der fjerner forskelsbehandling af deltidsansatte, og som fremmer mulighederne for deltidsarbejde.
In the recitals in its preamble, the directive refers to establishing a general framework for the elimination of any discrimination against parttime workers and the development of opportunities for parttime work.
Punkt 5 i rammeaftalens generelle betragtninger fastsætter, at adgangen til deltidsarbejde skal lettes for mænd og kvinder.
Paragraph 5 of the general considerations of the framework agreement sets out the duty to facilitate access for men and women to parttime work.
Selv om det tilkommer de nationale retsinstanser at efterprøve, om den omhandlede foranstaltning er berettiget i objektive grunde, betvivler Kommissionen, at der i det foreliggende tilfælde foreligger sådanne grunde.
While it falls to the national court to determine whether the measure at issue is justified by objective reasons, the Commission questions whether such reasons exist in this case.
Kommissionen har henvist til dom af 12. december 1989, Messner (sag C-265/88, Sml. s. 4209, præmis 14), og af 29. februar 1996, Skanavi og Chryssanthakopoulos (sag C-193/94, Sml. I, s. 929, præmis 36), og den har i den forbindelse bemærket, at der skal henses til den sanktionsordning, som er knyttet til den berørte nationale foranstaltning, og navnlig om den er forholdsmæssig.
The Commission refers to Case C-265/88 Messner [1989] ECR 4209, paragraph 14, and Case C-193/94 Skanavi and Chryssanthakopoulos [1996] ECR I-929, paragraph 36, and points out, in that regard, that the system of penalties accompanying the national measure concerned and, in particular, its proportionality should be taken into consideration.
I det foreliggende tilfælde er sanktionsordningen meget streng, eftersom der ikke er fastsat en maksimumsgrænse for bøderne.
In the present case, the system of penalties is said to be draconian, since there is no ceiling to the fines.
Endelig finder Kommissionen det ufornødent at undersøge, om den berørte nationale foranstaltning indebærer forskelsbehandling af kvinder, da dette spørgsmål ikke er tæt nok forbundet med tvisten i hovedsagen.
Lastly, the Commission considers that it is unnecessary to examine whether the effect of the national measure at issue is discriminatory against women, since that matter is not related sufficiently closely to the main proceedings.
Direktiv 97/81 og rammeaftalen har dels til formål at fremme deltidsarbejde, dels at fjerne forskelsbehandling mellem deltidsansatte og fuldtidsansatte.
The objective of Directive 97/81 and the framework agreement is, first, to promote parttime work and, secondly, to eliminate discrimination between parttime workers and fulltime workers.
Dette dobbelte formål fremgår af formuleringen af rammeaftalens § 1 (jf. denne doms præmis 5) og af betragtningerne til direktiv 97/81.
That twofold objective is clear from the terms of Clause 1 of the framework agreement (see paragraph 5 of this judgment) and from the recitals in the preamble to Directive 97/81.
I den forbindelse påpeges, at det i femte betragtning til direktivet er anført, at det »i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understreges […], at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme beskæftigelse og lige muligheder for kvinder og mænd, og det henstilles, at der træffes foranstaltninger, som tager sigte på fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet, således at der både tages hensyn til arbejdstagernes ønsker og de konkurrencemæssige krav«.
It can be observed that Recital 5 in the preamble to that directive states that ‘the conclusions of the Essen European Council stressed the need to take measures to promote employment and equal opportunities for women and men, and called for measures with a view to increasing the employment-intensiveness of growth, in particular by a more flexible organisation of work in a way which fulfils both the wishes of employees and the requirements of competition.’
Desuden fremgår det af ellevte betragtning til direktivet, at de underskrivende parter til rammeaftalen »har givet udtryk for, at de er villige til at skabe en generel ramme, som skal have til formål at sikre, at der ikke diskrimineres mod deltidsansatte, og medvirke til at fremme mulighederne for deltidsarbejde på et grundlag, der er acceptabelt for såvel arbejdsgiverne som arbejdstagerne«.
In addition, according to Recital 11 in the preamble to that directive, the signatories to the framework agreement ‘have demonstrated their desire to establish a general framework for eliminating discrimination against parttime workers and to contribute to developing the potential for parttime work on a basis which is acceptable for employers and workers alike’.
Endelig fremgår det af attende betragtning til direktivet, at »Kommissionen har udarbejdet sit forslag til direktiv under iagttagelse af artikel 2, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken [indgået mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (EFT 1992 C 191, s. 91), der er et bilag til protokollen (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab], hvori det hedder, at det i social- og arbejdsmarkedslovgivningen skal »undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder««.
Lastly, according to Recital 18 in the preamble to that direct- ive, ‘the Commission has drafted its proposal for a Directive in compliance with Article 2(2) of the Agreement on social policy [concluded by the Member States of the European Community with the exception of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland (OJ 1992 C 191, p. 91), annexed to the Protocol (No 14) on social policy annexed to the Treaty establishing the European Community] which provides that Directives in the social policy domain “shall avoid imposing administrative, financial and legal constraints in a way which would hold back the creation and development of small and mediumsized undertakings”’.
I overensstemmelse med formålet om at fremme deltidsarbejde bestemmer rammeaftalens § 5, stk. 1, litra a), at medlemsstaterne bør »identificere og tage op til overvejelse hindringer af juridisk eller administrativ art, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og, hvor det er hensigtsmæssigt, fjerne disse hindringer«.
In accordance with the objective of promoting parttime work, Clause 5(1)(a) of the framework agreement provides that Member States are obliged to ‘identify and review obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them’.
Det kan dog konstateres, at artikel 2 i lovdekret nr. 61/2000 indfører en administrativ hindring ved at pålægge virksomhederne at sende en kopi til de kompetente myndigheder af hver kontrakt om deltidsarbejde, hvilken hindring kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde som omhandlet i rammeaftalens § 5, stk. 1, litra a).
Clearly Article 2 of Decree-Law No 61/2000, by requiring undertakings to send to the competent authorities a copy of every parttime employment contract, sets up an administrative obstacle likely to limit the opportunities for parttime work, within the meaning of Clause 5(1)(a) of the framework agreement.
I den forbindelse skal det fremhæves, at det ikke af sagsakterne, der er forelagt Domstolen, fremgår, at indgåelsen af kontrakter om fuldtidsarbejde er betinget af en tilsvarende anmeldelsespligt.
In that connection, it must be observed that there is no indication in the documents submitted by the referring court to the Court of Justice that the signature of fulltime employment contracts is subject to a comparable obligation to give notice.
Den italienske regerings argument om, at denne anmeldelsespligt er berettiget i behovet for at bekæmpe sort arbejde og for at oplyse myndighederne om arbejdsgivernes adfærd, er ikke overbevisende.
The Italian Government’s argument that the obligation to give notice is justified by the need to combat undeclared work and to keep the authorities informed of employers’ practices is unconvincing.
For at sådanne problemer kan berettige den i hovedsagen omhandlede foranstaltning, skal denne nødvendigvis stå i et rimeligt forhold til det formål, der tilstræbes.
If the measure at issue in the main proceedings is to be justified by such concerns, that measure must be proportionate to the object- ive to be achieved.
Som generaladvokaten har anført i punkt 46-48 i forslaget til afgørelse, findes der andre foranstaltninger, der er mindre indgribende, som gør det muligt for den italienske regering at opnå de målsætninger, den har påberåbt sig på området for bekæmpelsen af svig og sort arbejde, på hvilket område de nationale myndigheder allerede råder over midler til overvågning, kontrolbesøg og polititilsyn.
However, as the Advocate General stated in points 46 to 48 of his Opinion, there are other less restrictive measures to enable the Italian Government to achieve the pleaded objectives of combating fraud and undeclared work, areas in which the national authorities have at their disposal surveillance, monitoring and police resources.
Ud over den økonomiske byrde, som denne formalitet om administrativ anmeldelse direkte overfører på virksomhederne, bemærkes, at artikel 2 i lovdekret nr. 61/2000 indeholder en sanktionsordning, hvorved der i tilfælde af manglende anmeldelse betales en dagbøde på 15 EUR for hver berørt arbejdskontrakt uden en maksimumsgrænse for størrelsen af den samlede bøde.
Aside from the financial burden which that administrative formality of notification directly obliges undertakings to bear, it must be observed that Article 2 of Decree-Law No 61/2000 is accompanied by a system of penalties which provides for imposition of a fine of EUR 15 in respect of each employment contract in question and in respect of each day of late notification of the contract, with no ceiling to limit the total amount of the fine.
Denne administrative formalitet samt sanktionsordningen indebærer tilsammen, at arbejdsgivere afskrækkes fra at anvende deltidsarbejde.
The combination of that administrative formality and that system of penalties acts to discourage employers from making use of parttime work.
Uden at det er nødvendigt at tage stilling til fortolkningen af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder, skal det af Landesgericht Bozen forelagte spørgsmål besvares med, at rammeaftalens § 5, stk. 1, litra a), skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter der inden for 30 dage efter indgåelse af en kontrakt om deltidsarbejde skal sendes en kopi heraf til myndighederne.
Without it being necessary to rule on interpretation of the principle of equal treatment of men and women, it is accordingly appropriate to reply to the question referred by the Landesgericht Bozen that Clause 5(1)(a) of the framework agreement must be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires that copies of parttime employment contracts be sent to the authorities within 30 days of their signature.
Da sagernes behandling i forhold til hovedsagernes parter udgør et led i de sager, der verserer for den nationale ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagsomkostningerne.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that court.
§ 5, stk. 1, litra a), i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS, skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter der inden for 30 dage efter indgåelse af en kontrakt om deltidsarbejde skal sendes en kopi heraf til myndighederne.
Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC annexed to Council Directive 97/81/EC of 15 December 1997 concerning the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC must be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires that copies of parttime employment contracts be sent to the authorities within 30 days of their signature.
Sag C-143/07
Case C-143/07