natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har anerkendt, fandt artikel 6, nr. 1, der gør det muligt at sagsøge flere sagsøgte ved retten i en af deres retskredse, således også fuldt ud anvendelse på arbejdsaftaler under konventionens ordning.
Thus, under the Convention, Article 6(1), allowing a number of defendants to be sued in the courts for the place where any one of them is domiciled, was, as acknowledged by the Commission of the European Communities, perfectly well applicable to contracts of employment.
Forordning nr. 44/2001, der følger efter Bruxelles-konventionen, indskriver sig, således som det er understreget i femte betragtning til forordningen, som en fortsættelse af og ikke som et brud med de regler, som konventionen fastsætter.
As is pointed out in recital 5 in the preamble to Regulation No 44/2001, which followed on from the Brussels Convention, that regulation is a continuation of, and not a break from, the rules laid down in the Convention.
Hensigten med forordning nr. 44/2001 er således ikke at ændre reglerne om retternes kompetence væsentligt, hvorfor det kan antages, at fællesskabslovgiver ikke har villet udelukke anvendelsen af nævnte forordnings artikel 6, nr. 1, på det her omhandlede område.
Regulation No 44/2001 is thus not intended to amend substantially the content of the rules of jurisdiction, so that it is reasonable to believe that the authors of that text did not wish to exclude the application of Article 6(1) of the Regulation in the field with which we are concerned.
6 — Dom af 13.7.1993, sag C-125/92, Mulox IBC, Sml. I, s. 4075, præmis 18.
6 — Case C-125/92 Mulox IBC [1993] ECR I-4075, paragraph 18.
Denne præcisering fremgik allerede af dom af 26.5.1982, sag C-133/81, Ivenel, Sml. s. 1891, præmis 14 og 16.
That clarification was already apparent in Case 133/81 Ivenel [1982] ECR 1891, paragraphs 14 and 16.
Dertil kommer, at forfatterne af forordning nr. 44/2001 ønskede at medtage en særlig afdeling vedrørende retternes kompetence på området for arbejdsaftaler, idet de
Further, when Regulation No 44/2001 was drafted, it was considered desirable to create a specific section on jurisdiction in matters relating to contracts of employment because ‘the weaker party should be protected by rules of jurisdiction more
GLAXOSMITHKLINE LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE nationale retter og Domstolen, som er indført ved artikel 234 EF, tilkommer Domstolen at give den forelæggende ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
Med henblik herpå og på grund af de faktiske omstændigheder i den foreliggende sag, som er komplekse og undertiden indbyrdes modstridende, synes det vigtigt at præcisere, hvilke betingelser den nationale ret skal kontrollere opfyldelsen af, før artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 med føje kan påberåbes i det foreliggende tilfælde.
To that end and by reason of the complex and sometimes contradictory facts of this case, it would seem important to set out the conditions which the national court will need to examine in order to determine whether Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may properly be relied on in the present case.
undtagelse til hovedreglen om, at sagsøgtes bopæl bestemmer værnetinget i sager om arbejdsaftaler for at beskytte den svage kontraktparts interesser, skal den omstændighed, at der i afdeling 5 ikke er taget hensyn til tilfælde, hvor der er flere forbundne krav mod flere sagsøgte, anses for et hul i forordningen.
for an exception to the rule of the defendant’s domicile in respect of contracts of employment, with a view to preserving the interests of the weaker party to the contract, the failure to take account of the case where a number of related claims are brought against a number of defendants in Section 5 must be understood as a lacuna in that text.
Dette hul afhjælpes i artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001, som gør det muligt at supplere reglerne vedrørende arbejdsaftaler uden for så vidt at drage principperne bag disse i tvivl, nemlig at beskytte den svage part i kontraktforholdet samt mere generelt at undgå, at der opstår flere kompetente værneting.
That lacuna is filled by Article 6(1) of the Regulation, which makes it possible to supplement the rules applicable to contracts of employment without thereby calling into question the principles underlying those rules, namely, in particular, the protection of the weaker party to the contract and, more generally, the desire to prevent the multiplication of courts having jurisdiction.
Anvendelsen af artikel 6, nr. 1, kompenserer på hensigtsmæssig vis for den manglende hensyntagen til de særlige tilfælde, hvor der er flere forbundne krav på området for arbejdsaftaler, uden dog at gøre indgreb i de kompetenceregler, som regulerer dette område.
The applicability of Article 6(1) is of use in correcting the failure to take account of a characteristic of these cases, namely related claims in matters relating to contracts of employment, without however undermining the rules of jurisdiction which govern them.
Som tidligere bemærket markerer forordning nr. 44/2001 ikke et brud med principperne i Bruxelles-konventionen, men indskriver sig som en fortsættelse heraf.
As has been pointed out, Regulation No 44/2001 does not mark a break from the principles laid down in the Brussels Convention, but is a continuation of the rules laid down therein.
Således er Domstolens præciserende bemærkninger i retspraksis vedrørende konventionens artikel 6, nr. 1, fortsat relevante ved anvendelsen af artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 i den foreliggende tvist.
Consequently, the Court’s caselaw on Article 6(1) of the Convention remains relevant in the context of the application to the dispute of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
Af samtlige disse grunde foreslår jeg Domstolen at konkludere, at artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 finder anvendelse inden for rammerne af individuelle arbejdsaftaler.
For all of those reasons, I would invite the Court to find that Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is applicable in the context of individual contracts of employment.
Ifølge artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 er anvendelsen af denne bestemmelse betinget af, at »kravene er så snævert forbundne, at det er ønskeligt at behandle og påkende dem samtidig for at undgå uforenelige afgørelser i tilfælde af, at kravene blev påkendt hver for sig«.
The application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is subject to the condition that ‘the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings’.
B — Betingelserne for at anvende artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 inden for rammerne af individuelle arbejdsaftaler
B — The conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 in the context of individual contracts of employment
Det følger af fast retspraksis, at det som led i den samarbejdsprocedure mellem de
It is established caselaw that, in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national
Denne betingelse, som ikke fremgik af den oprindelige affattelse af denne
That condition, which did not appear in the original version of the provision in the
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-462/06 bestemmelse i Bruxelles-konventionen, er direkte inspireret af nævnte konventions artikel 22, hvorefter der ved indbyrdes sammenhængende krav forstås krav, der er så snævert forbundne, at det er ønskeligt at behandle og påkende dem samtidigt for at undgå uforenelige afgørelser i tilfælde af, at kravene blev påkendt hver for sig.
Brussels Convention, is taken directly from Article 22 of that convention, according to which actions are deemed to be related where they are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings.
I henhold til en bred fortolkning af begrebet »uforenelige afgørelser« er det derimod tilstrækkeligt, at særskilt behandling og påkendelse af kravene indebærer en risiko for indbyrdes modstridende retsafgørelser, uden at det kræves, at der er risiko for retsvirkninger, der gensidigt udelukker hinanden 9.
By contrast, under a broad interpretation of the term ‘irreconcilable judgments’, it is sufficient that the separate trial and judgment of cases would involve the risk of conflicting decisions, without necessarily involving the risk of giving rise to mutually exclusive legal consequences.
Uden at udtale sig til fordel for den ene eller den anden fortolkning har Domstolen haft anledning til at præcisere, at »det ikke er tilstrækkeligt til, at afgørelser kan opfattes som indbyrdes modstridende, at der forekommer en divergens i løsningen af tvisten, […] en sådan divergens skal ydermere foreligge i forhold til samme retlige og faktiske situation« 10.
9Without deciding in favour of either of those interpretations, the Court has also pointed out that, ‘in order that decisions may be regarded as contradictory, it is not sufficient that there be a divergence in the outcome of the dispute, but that divergence must also arise in the context of the same situation of law and fact’. 10
I Kalfelis-dommen fandt Domstolen det nødvendigt at overføre betingelsen om forbundne krav til at finde anvendelse i forbindelse med fortolkningen af Bruxelleskonventionens artikel 6, nr. 1, en betingelse, som senere blev gentaget ved affattelsen af artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 for at undgå, at anvendelsen af denne specielle kompetenceregel kunne drage hovedreglen om sagsøgtes bopæl i tvivl.
In Kalfelis, the Court found it necessary to transpose the requirement of a connection between the claims in the context of the interpretation of Article 6(1) of the Brussels Convention. That requirement was later adopted when Article 6(1) of Regulation No 44/2001 was drafted, in order to prevent the use of that special jurisdiction from affecting the principle that the courts for the place where the defendant is domiciled have jurisdiction.
Ifølge Domstolen »kunne [dette] være tilfældet, hvis det stod en sagsøger frit for at anlægge sag mod flere sagsøgte alene med det formål at unddrage en af de sagsøgte værnetinget i hans bopælsstat« 8.
In the Court’s view, ‘that possibility might arise if a plaintiff were at liberty to make a claim against a number of defendants with the sole object of ousting the jurisdiction of the courts of the State where one of the defendants is domiciled’. 8
I virkeligheden er det ikke nødvendigt at uddybe denne problematik.
In reality, it is not necessary to pursue that debate further.
Det fremgår således klart af forordning nr. 44/2001 og af førnævnte retspraksis, at det afgørende element for at kunne anvende forordningens artikel 6, nr. 1, frem for alt er, om der er en særlig snæver sammenhæng mellem kravene.
It is clear from Regulation No 44/2001 and from the caselaw cited that the decisive element for determining whether Article 6(1) of the Regulation is applicable is, above all, the existence of a particularly close connection between the claims.
Hvorvidt der er en sådan indbyrdes sammenhæng, kan dog sandsynligvis kun vurderes i hvert enkelt tilfælde, dvs. på hvert af de
That connecting factor can probably only be assessed on a case-by-case basis and, more specifically, in relation to the particular
Begrebet »uforenelige afgørelser«, der er en betingelse for at anvende artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001, kan fortolkes på flere måder.
The term ‘irreconcilable judgments’ in the proviso governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be interpreted in many ways.
9 — For en gennemgang og nærmere analyse af dette spørgsmål henvises til forslaget til afgørelse fra generaladvokat Philippe Léger fremsat i sagen, der førte til dommen Roche Nederland m.fl., samt til J. Bornhoffs: Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, Sdu, Haag, 2005.
9 — For a discussion and analysis of that question, reference can be made to the Opinion of Advocate General Léger in the case which gave rise to the judgment in Roche Nederland and Others, and to Bomhoff. J, Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, SDU, The Hague, 2005.
GLAXOSMITHKLINE LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE områder, hvor denne kompetenceregel kan finde anvendelse.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE matters concerning which that special rule of jurisdiction is applicable.
Sammenfattende kan det anføres, at de forbundne krav, som er en betingelse for at anvende artikel 6, nr. 1, forudsætter, at der konstateres en sammenhæng mellem kravene, en sammenhæng, der skal foreligge for at sikre, at der, uanset hvilken ret der skal påkende sagen, er en snæver forbindelse mellem denne ret og sagen, således at denne specielle kompetenceregel anvendes korrekt, uden at dens formål tilsidesættes.
12To sum up, the connection to which the application of Article 6(1) is subject requires a finding of a link between the claims. That link must exist in order to ensure, regardless of the court seised, that it has a close relationship to the case, to ensure that that special jurisdiction is properly used for its intended purpose.
For det andet indebærer denne betingelse om indbyrdes sammenhængende krav, når den skal efterprøves inden for rammerne af arbejdsaftaler, at der i lyset af det pågældende område skal tages hensyn til en vist antal kriterier, der kan afsløre, hvorvidt der er en snæver sammenhæng mellem kravene på dette særlige område.
Second, that connection, when it has to be verified in the context of employment contracts, requires, in the light of the matters concerned, that account be taken of a certain number of criteria calculated to reveal the existence of a close connection between the cases in this particular field.
Hvad dette angår finder sagsøgte i hovedsagen, at betingelsen vedrørende den indbyrdes sammenhæng mellem de to krav er opfyldt, for så vidt som der er tale om dels »en og samme arbejdsaftale eller i det mindste om et og samme vedvarende ansættelsesforhold« 13med de to arbejdsgivere, dels om to selskaber, der tilhører den samme koncern.
In that context, the defendant in the main proceedings considers that the requirement that the two claims be connected is met, in so far as, first, there was ‘only one contract of employment or, at the very least, there was a continuous employment relationship’ 13 with his two employers and, second, the two companies belong to the same group of companies.
Det bemærkes imidlertid for det første, at hovedformålet med artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 er at varetage retsplejehensyn uafhængigt af den ramme, hvori denne bestemmelse finder anvendelse.
However, it must be considered, first, that the primary objective of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is to promote the proper administration of justice, irrespective of the context in which it applies.
Set i dette perspektiv bliver enhver argumentation i relation til beskyttelsen af den svageste part i kontraktforholdet uden relevans og kan ikke med rette gøres gældende ved fortolkningen af betingelserne for at anvende artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001.
From that point of view, any line of argument based on protection of the weaker contracting party has no relevance and cannot therefore be validly upheld when the conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 are being interpreted.
For at sikre et sådant formål og undgå, at den specielle kompetenceregel misbruges, forudsætter indbyrdes sammenhængende krav nødvendigvis, at der er en særlig snæver sammenhæng mellem tvisten og den ret, som skal påkende denne 11.
In order to safeguard such an objective and to prevent special jurisdiction from being misused, a connection between claims necessarily implies a particularly close relationship between a dispute and the court best placed to take cognisance of the matter.
I modsætning til den fortolkning, som Det Forenede Kongerige har forfægtet, forudsætter kravet om en sammenhæng mellem tvisten og den ret, hvortil stævningen er indgivet, dog aldrig et hierarki mellem retterne, således at kravet bør henvises til den ret, hvor den indbyrdes sammenhæng er størst.
11 However, contrary to the interpretation adopted by the United Kingdom, the requirement of a connection between the dispute and the court before which the claim is brought never requires the courts to be ordered hierarchically so that the application should be brought before the court which is most closely connected to it.
En sådan fortolkning ville svare til at indføre en yderligere betingelse for at anvende artikel 6, nr. 1, der, fordi den er en undtagelse til hoved-
Such an interpretation would be tantamount to introducing an additional condition to the application of Article 6(1), which as a derogation from the basic rule of jurisdiction, can only be inter-
12 — Domstolen har således altid afvist at anvende teorien om den såkaldte »edderkop i sit net« (»spider in the web«), som bl.a. de nederlandske dommere har opstillet for fortolkningen artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001.
12 — The Court has always refused to accept the ‘spider in the web’ theory elaborated, in particular by Dutch judges for the interpretation of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
I dommen i sagen Roche Nederland m.fl. afviste Fællesskabets retsinstanser klart denne teori.
The Community Court clearly rejected that theory in Roche Nederland and Others.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-462/06 til alle omstændigheder i det konkrete tilfælde« 15.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06
Henset til det ovenfor anførte kunne Domstolen fastslå, at anvendelsen af artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 forudsætter, at kravene er så indbyrdes sammenhængende, at det, uanset hvilken ret der skal påkende sagen, kan sikres, at der er en snæver forbindelse mellem denne ret og sagen.
In the light of the above, the Court could conclude that a prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Med henblik på at vurdere, om der er en sådan indbyrdes sammenhæng inden for rammerne af individuelle arbejdsaftaler, kan der bl.a. tages hensyn til den omstændighed, at det ved indgåelsen af den første kontrakt var hensigten at indgå den anden kontrakt,
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is
14 — I juridisk teori er det allerede blevet forudset, at dommen ville blive anvendt på denne måde, jf. bl.a.
14 — A hint of such use of that judgment has already appeared in legal literature. See, inter alia, Moizard. N, RJS, 10/03, p.
GLAXOSMITHKLINE LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE den omstændighed, at den første kontrakt er blevet ændret under hensyn til indgåelsen af den anden kontrakt, den omstændighed, at der består en organisatorisk eller økonomisk sammenhæng mellem de to arbejdsgivere, den omstændighed, at der mellem de to arbejdsgivere er indgået aftale om, på hvilke vilkår de to kontrakter kan bestå samtidigt, den omstændighed, at den første arbejdsgiver bevarer ledelsesbeføjelser over for den ansatte, eller den omstændighed, at den første arbejdsgiver kan træffe beslutning om varigheden af den ansattes beskæftigelse hos den anden arbejdsgiver.
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.
På denne baggrund foreslår jeg Domstolen at besvare det præjudicielle spørgsmål således:
In conclusion, I suggest that the Court should answer the question referred for a preliminary ruling as follows:
»Den specielle kompetenceregel i artikel 6, nr. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område kan finde anvendelse inden for rammerne af afdeling 5 vedrørende kompetenceregler på området for individuelle arbejdsaftaler.
‘The rule of special jurisdiction set out in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters can apply in the context of Section 5 relating to the rules relating to jurisdiction over individual contracts of employment.
Anvendelsen af artikel 6, nr. 1, i forordning nr. 44/2001 forudsætter, at kravene er så indbyrdes sammenhængende, at det, uanset hvilken ret der skal påkende sagen, kan sikres, at der er en snæver forbindelse mellem denne ret og sagen.
A prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Med henblik på at vurdere, om der er en sådan indbyrdes sammenhæng inden for rammerne af individuelle arbejdsaftaler, kan der bl.a. tages hensyn til den omstændighed, at det ved indgåelsen af den første kontrakt var hensigten at indgå den anden kontrakt, den omstændighed, at den første kontrakt er blevet ændret under hensyn til indgåelsen af den anden kontrakt, den omstændighed, at der består en organisatorisk eller økonomisk sammenhæng mellem de to arbejdsgivere, den omstændighed, at der mellem de to arbejdsgivere er indgået aftale om, på hvilke vilkår de to kontrakter kan bestå samtidigt, den omstændighed, at den første arbejdsgiver bevarer ledelsesbeføjelser over for den ansatte, eller den omstændighed, at den første arbejdsgiver kan træffe beslutning om varigheden af den ansattes beskæftigelse hos den anden arbejdsgiver.«
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.’
I sag C-462/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af cour de cassation (Frankrig) ved afgørelse af 7. november 2006, indgået til Domstolen den 20. november 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 7 November 2006, received at the Court on 20 November 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Første Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende dommer), og dommerne A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič og E. Levits, generaladvokat: M. Poiares Maduro justitssekretær: fuldmægtig C. Strömholm,
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,