natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angik det første erhverv, ansøgte klageren via en udvælgelsesprøveom en spansk tjenestemandsstilling som “profesor de escuelas oficiales deidiomas”. Klageren bestod åbenbart udvælgelsesprøven, men hendesansættelse blev senere annulleret med den begrundelse, at hun ikkehavde indsendt den fornødne dokumentation for, at hun havde det for stillingen nødvendige eksamensbevis.
As concerns the first profession, the complainant applied under a competition for entering the Spanish civil service as “profesor de escuelas oficialesde idiomas”.Apparently, the complainant succeeded in the competition buther appointment was later annulled on the ground that she had not submitted the required documentation, attesting that she holds the diplomanecessary for the post.
Hvad angik det andet erhverv, anmodede klageren den relevante kompetente spanske myndighed om anerkendelse af hendes eksamensbevis, såhun kunne undervise i fransk og engelsk. De spanske myndighederbemærkede, at beviset ifølge belgisk lovgivning kun gav hende ret til at
As concerns the second profession, the complainant applied at the Spanish authority competent for recognition of her diploma so that shecould teach French and English.The Spanish authority observed thataccording to Belgian legislation, the diploma could only entitle her toteaching if she had an “Agrégation”or a “Certificat d’Aptitude Pédagogique”(CAP).Furthermore, it observed that Spanish legislation also required thepossession of a CAP;however, one could dispense from that requirement
Der kunne dog dispenseres fra dette krav, hvis denpågældende person havde et års erfaring som lærer ved en institution pået relevant niveau. Da det blev fastslået, at klageren på det tidspunkt ikkehavde et CAP, afviste de spanske myndigheder klagerens anmodning.
DECISIONS in case the person in question had one year’s teaching experience in anestablishment of the appropriate level.As it was established that the complainant at that time did not possess a CAP, the Spanish authority rejectedthe complainant’s request.
I direktivets artikel 5 står der imidlertid, at en medlemsstat kan lette anerkendelsen af et eksamensbevis ved at give borgeren tilladelse til at fuldføreden del af uddannelsen, vedkommende mangler for at opnå en anerkendelse. På dette grundlag erhvervede klageren det fornødne CAPved etspansk uddannelsessted, og hun fik i 1994 adgang til erhvervet “profesorde educación secundaria” med henblik på at undervise i fransk og engelsk.
However, Article 5 of the Directive provides that Member States may facilitate the recognition of a diploma by allowing the citizen to undertake thepart of the education that he/she is missing for obtaining recognition.Onthat basis, the complainant took the required CAP at a Spanish teachingestablishment and in 1994, she was allowed access to the profession of“profesor de educación secundaria”for teaching in French and English.
Klageren henvendte sig til de spanske myndigheder med spørgsmålet,men åbenbart forgæves.
The complainant approached the Spanish authorities on the subject.Theseapproaches were apparently in vain.
Med skrivelse af 27. marts 1997 meddelte Kommissionen klageren, at denhavde vedtaget at afslutte behandlingen af hendes klage. Brevet indeholder to afsnit, det første om, at Kommissionen havde vedtaget at afsluttesagen, og det andet afsnit om, at enkeltpersoner ifølge Domstolens retspraksis ikke kan anfægte Kommissionens afgørelse om ikke at indledeovertrædelsesprocedure.
By letter of 27 March 1997, the Commission notified to the complainant thatthe Commission had decided to close the file on her complaint.The lettercontains two paragraphs;the first one that the Commission had decided toclose the case;the second one that on the basis of the case law of the Court of Justice, individuals cannot challenge the Commission’s decisionnot to initiate infringement proceedings.
Dette var i korte træk baggrunden for, at klageren indgav klagen til Den Europæiske Ombudsmand.
This was in brief the background against which the complainant lodged thecomplaint with the European Ombudsman.
I klagen blev det for det første nævnt, at Kommissionen havde været forlænge om at behandle den oprindelige klage. For det andet blev det gjortgældende, at Kommissionen ikke kunne lægge klagen ad acta, da despanske myndigheder fortsat nægtede at anerkende klagerens erhvervserfaring med den begrundelse, at erfaringen ikke var erhvervet i Spanien,
In the complaint it was firstly put forward that the Commission had takentoo long to deal with the original complaint.Secondly it was alleged that the Commission could not archive the complaint as the Spanish authoritieswere continuously refusing to acknowledge the complainant’s professionalexperience on the ground that the experience had not been obtained in Spain, but in Belgium.In the complaint, the complainant only referred to the
AFGØRELSER men i Belgien. I klagen henviste klageren kun til Kommissionens undersøgelse af hendes situation med hensyn til erhvervet “profesor de educación secundaria”.
Commission’s examination of her situation as regards the profession as“profesor de educación secundaria”.
På baggrund af oplysningerne fra de belgiske myndigheder havde detderfor været korrekt af de spanske myndigheder at antage, at klagerenikke var omfattet af direktivet.
On the basis of the information from the Belgian authorities, the Spanishauthorities had therefore been right to consider that the complainant did notfall under the Directive.
Hvad angik klagen om, at de spanske myndigheder afviste at anerkendeklagerens erhvervserfaring ud fra den begrundelse, at den var erhvervet i Belgien, anførte Kommissionen, at den vedholdende havde fulgt dennesag, både før og efter klagen blev indgivet til Ombudsmanden.Kommissionen havde klart meddelt sit synspunkt, at en sådan betingelsevar i modstrid med EF-traktatens artikel 48, og den havde søgt og opnåetde spanske myndigheders accept af dette synspunkt.
As concerns the claim that the Spanish authorities refused to recognise thecomplainant’s professional experience on the ground that it had beenobtained in Belgium, the Commission stated that it had persistently pursued this matter, both before and after the lodging of the complaint with the Ombudsman.
Kommissionenhavde meddelt klageren dette.
The Commission had clearly stated its view that such a condition would be contrary to Article 48 EC Treaty and it had sought andobtained the Spanish authorities’acceptance of that view.The Commissionhad communicated this to the complainant.
I sine bemærkninger fastholdt klageren sin klage. Hun fremsendte ogsåyderligere dokumentation, hvoraf det fremgik:
In her observations the complainant maintained her complaint.She alsoforwarded further documentation.From this it appeared
- at klageren havde indledt en retssag ved de spanske domstole omden pågældende sag,
- that the complainant had lodged a court action before the Spanishcourts concerning the subject matter,
- at de belgiske myndigheder havde meddelt de spanske myndigheder,at en “licence” kun giver indehaveren ret til at undervise, hvis uddannelsesstedet ikke kan finde en indehaver af en “licence” med CAPeller “agrégation” på arbejdsmarkedet,
- that the Belgian authorities had informed the Spanish authorities thatthe “Licence”only gives the holder the right to teach when theteaching establishment does not encounter a holder of a “Licence”with CAP or “Agrégation”on the labour market,
- at Kommissionen to gange havde givet udtryk for, at tjenestemandsstillingen “profesor de escuelas oficiales de idiomas” var et lovreguleret erhverv i henhold til direktivet, og
- that the Commission had twice expressed the view that the civil service “profesor de escuelas oficiales de idiomas”was a regulated profession in the meaning of the Directive, and
- at de spanske myndigheder vedholdende havde været af den opfattelse, at tjenestemandsstillingen “profesores de escuelas oficiales deidiomas” ikke var et lovreguleret erhverv, der var omfattet af direktivet.
- that the Spanish authorities continuously had held the opinion that thecivil service “profesores de escuelas oficiales de idiomas”was anunregulated profession, to which the Directive did not apply.
Det fremgik ikke af dokumentationen, at en løsning af sidstnævntemeningsforskel mellem Kommissionen og de spanske myndigheder villehave indflydelse på klagerens situation.
It did not appear from the documentation whether the resolution of this lastdiscrepancy of views between the Commission and the Spanish authoritieswould have an impact on the situation of the complainant.
Tidsfristen for behandling af klagen
The time for dealing with the complaint
Klageren anså det for at være et tilfælde af fejl eller forsømmelser iform af en forsinkelse, der kunne have være undgået, at Kommissionen ikke havde behandlet hendes klage på mindre end toår.
The complainant considered it an instance of maladministration in theform of avoidable delay that the Commission had not processed hercomplaint in less than two years.
Kommissionens afgørelse om at afslutte behandlingen af sagen
The Commission’s decision to close the file
Klageren mente, at Kommissionens afgørelse om at afslutte behandlingen af sagen var ubegrundet, da hun stadig havde problemer med
The complainant considered that the Commission’s decision to closethe file was unjustified since she continued to experience problems in
AFGØRELSER at få de spanske myndigheder til at anerkende hendes eksamensbevis med virkning fra 1992.
149 having the Spanish authorities recognise her diploma with effect from1992.
I denne sag var der især på baggrund af kopier af Kommissionensskrivelser ingen grund til at betvivle, at Kommissionen aktivt ogomhyggeligt havde foretaget en undersøgelse af den pågældendeklage.
In this case there was, in particular on the basis of the copies submitted of the Commission’s letters, no reason to doubt that the Commission had actively and diligently undertaken the examination ofthe complaint in question.
Da det nu fremgår, at klageren har indledt en retssag mod de spanskemyndigheder om genstanden for hendes klage til Kommissionen,finder Ombudsmanden ikke, der er nogen grund til at gå videre medundersøgelsen af dette aspekt ved klagen.
Given that it has now appeared that the complainant has lodged acourt case against the Spanish authorities on the subject matter of hercomplaint to the Commission, the Ombudsman finds that there are noreasons for inquiring further into this aspect of the complaint.
På grundlag af Den Europæiske Ombudsmands undersøgelser blev derfremsat følgende kritiske bemærkning:
On the basis of the ombudsman’s inquiries into this complaint, it appearednecessary to issue the following critical remark:
155 det, at Kommissionen slet ikke gav en begrundelse for sin afgørelseom at afslutte behandlingen af borgerens klage. Kommissionens tidligere korrespondance med klageren var en formildende omstændighed, men den manglende begrundelse efterlod ikke desto mindreborgeren med grundlæggende spørgsmål ubesvarede.Kommissionen overholdt derfor ikke det krav, der følger af god forvaltningsskik.
DECISIONS this case it appeared that the Commission gave no reasons at all forits decision to close the file on the citizen’s complaint.This lack of reasoning was mitigated by the Commission’s previous correspondencewith the complainant.However, the failure to give reasons left the citizen with fundamental questions unanswered.The Commission thusfailed to comply with the requirement which follows from principles ofgood administration.
Det kunne ikke lade sig gøre at finde en mindelig løsning, eftersom disseaspekter af sagen vedrørte et overstået hændelsesforløb. Ombudsmandenafsluttede derfor behandlingen af sagen.
Given that this aspect of the case concerned procedures relating to specific events in the past, it was not appropriate to pursue a friendly settlement of the matter.The Ombudsman therefore closed the case.
PÅSTAND OM UTILSTRÆKKELIG OVERVÅGNING AF UDBETALINGEN AF FÆLLESSKABSMIDLER I EUROPA-KOMMISSIONENAKTINDSIGT I KOMMISSIONENS DOKUMENT
ALLEGED FAILURE OF THE EUROPEAN COMMISSION TO PROPERLY MONITOR THE DISBURSEMENT OF COMMUNITY FUNDS.PUBLIC ACCESS TO COMMISSION DOCUMENTS
Afgørelse om klage 480/97/JMAover Europa-Kommissionen
Decision on complaint 480/97/JMA against the European Commission
I maj 1997 indgav R. en klage til Den Europæiske Ombudsmand, hvori hangjorde gældende, at Europa-Kommissionen ikke i tilstrækkeligt omfanghavde overvåget udbetalingen af midler fra Den Europæiske Socialfond(ESF) i Campaniaregionen, Italien, og ikke givet klageren oplysninger vedrørende denne sag.
In May 1997, Mr R.lodged a complaint with the European Ombudsmanconcerning the alleged failure of the European Commission to properlymonitor the disbursement of funds through the European Social Fund(ESF) in the Region of Campania, Italy and to give information to the complainant regarding this matter.
På vegne af en gruppe af virksomheder fra den italienske Campania-regionsøgte klageren at opnå fællesskabsstøtte til gennemførelsen af en langrække af sine projekter. Denne anmodning skulle finansieres via det program, der finansieres af Den Europæiske Socialfond (ESF) i den pågældende region.
On behalf of a group of firms from the Italian region of Campania, the complainant sought to receive Community assistance for the implementation ofseveral of its projects.That request was to be financed through the programme funded by the European Social Fund (ESF) in that region.
På baggrund af de regionale myndigheders anmodning havde Kommissionen ydet ESF-støtte til en række projekter, som skulle gennemføres i Campania. Midlerne skulle udbetales i løbet af to perioder: i perioden 1990-1994 og i perioden 1994-1996.
In view of the request put forward by the regional authorities, the Commission had granted ESF financing for a number of projects to be carried out in Campania.The funds were to be disbursed over two periods:from 1990 to 1994, and from 1994 to 1996.
Ifølge klageren kunne bestemmelserne i den pågældende beslutning være relevante for forsvaret af hans rettigheder. Da klageren ikke modtog noget svar fra Kommissionen, skrev han igen i februar1997 og anmodede om yderligere oplysninger om resultatet af sin klage.
In November 1996 the complainant wrote again to Directorate General V ofthe European Commission, and asked for a copy of one of the Commission Decisions related to the granting of financial aid (Decision No.3233 of 12December 1994).According to the complainant, the terms of that Decisioncould be relevant for the defense of his rights.Since he received no replyfrom the Commission, the complainant wrote again in February 1997,asking for further information on the outcome of his complaint.
Overvåge, at Campania-regionen havde fordelt ESF-betalingernekorrekt til de endelige støttemodtagere,
Monitor that the Region of Campania had properly distributed ESFpayments to the final beneficiaries.
Indlede overtrædelsesprocedure mod de italienske myndigheder, dainstitutionen allerede havde besluttet at suspendere ESF-betalin-gerne til regionen,
Initiate infringement proceedings against the Italian authorities, sincethe institution had already decided to suspend ESF payments to theregion.
Underrette klageren om det videre forløb i forbindelse med de tobreve med en formel klage, som var sendt til dens tjenestegrene iseptember 1996 og februar 1997,
Inform the complainant of any developments concerning the two letters of formal complaint sent to its services in September 1996 and February 1997.
Besvare klagerens begæring om en kopi af Kommissionens beslutning vedrørende ydelsen af støtte til Campania (beslutning nr. 3233 af12. december 1994).
Reply to the complainant’s request of a copy of a Commission Decision concerning the granting of aid to Campania (Decision No.3233 of 12 December 1994).
Klagen blev videresendt til Europa-Kommissionen. I sin udtalelse anførte Europa-Kommissionen i det væsentligste følgende:
The complaint was forwarded to the European Commission.Its opinion wasin summary the following:
Kommissionen understregede, at modtageren af den finansielle støtte var Campaniaregionen, og at dens myndigheder derfor var eneansvarlige forudbetalingen af midlerne til ansøgerne. Til støtte for sin holdning citerededen bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, i forordning nr. 4253/88 somændret ved forordning nr. 2082/9353.
The Commission underlined that the beneficiary of the financial contribution was the region of Campania, and therefore its authorities were solelyresponsible for the disbursement of the funds to the applicants.It quoted insupport of this position the provisions of Article 21.1 of Regulation 4253/88as amended by Regulation No.2082/9353.
Kommissionen forklarede, at de kompetente myndigheder i Campania ikkehavde forelagt den relevante dokumentation for afslutningen af de finansielle aktioner med hensyn til denne støtte i 1993, som krævet i artikel 21,stk. 4, i forordning nr. 4253/88 som ændret ved forordning nr. 2082/9354.Kommissionen havde derfor anmodet myndighederne i Campania om at
The Commission explained that the competent authorities of Campaniahad not submitted the relevant documentation to justify the completion oftheir financial operations as regards this aid in 1993, as required by Art.21par.4 of Regulation 4253/88 as amended by Regulation 2082/9354.
Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 som ændret ved forordning nr. 2082/93 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskelligestrukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter; EFT1993 L193, s. 20; artikel21, stk. 1: “Betalingen af den finansielle støtte sker […] til det nationale, regionale eller lokale organ,der er udpeget med henblik herpå i den af den pågældende medlemsstat forelagte anmodning,inden for en frist, der i almindelighed ikke må overstige to måneder regnet fra modtagelsen af engyldig anmodning”.
Council Regulation (EEC) No 4253/88 as amended by Council Regulation (EEC) No 2082/93 of 20July 1993 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards coordination of the activities of the different Structural Funds between themselves and with the operations of the European Investment Bank and the other existing financial instruments;OJ L 193 ,31.07.1993, p.20 Art.21, par.1 :“payment of financial assistance shall be made […] to the national,regional or local authority or body designated for the purpose in the application submitted by the Member State concerned as general rule within two months from receipt of an acceptable application”.
Artikel 21, stk. 4: “Betalingen […] foretages, hvis den udpegede myndighed eller det udpegedeorgan, der er omhandlet i stk. 1, forelægger Kommissionen en betalingsanmodning senest seksmåneder efter udgangen af det pågældende år eller efter aktionens faktiske afslutning”.
Article 21 par.4 :“payment […] shall be conditional on submission to the Commission by the designated authority or body referred to in paragraph 1 of a request for payment within six months ofthe end of the year concerned or of completion in practice of the operation concerned”.
157 forelægge den nødvendige dokumentation for, at betalingerne til de endelige modtagere af EF-støtten var foretaget.
Accordingly, the Commission had requested the Campanian authorities toprovide the necessary evidence that payments to the final beneficiaries ofthe EC assistance had been carried out.
Disse uregelmæssigheder med hensyn til udbetalingen af EF-midler i regionen havde også været under retslig behandling ved en national domstol.På baggrund af situationen havde Kommissionen besluttet at suspenderesin finansielle deltagelse som en forebyggende foranstaltning til at beskytte Fællesskabets generelle interesser, i det mindste indtil retssagen varblevet afsluttet.
These irregularities regarding the disbursement of EC funds in the regionhad also become the subject of legal proceedings before a national court.In view of the situation the Commission had decided to suspend its financial contributions as a preventative measure to protect the Community general interest, at least until the legal proceedings had been concluded.
Hvad angår klagerens begæring om at få aktindsigt i en kopi af Kommissionens beslutning nr. 3233 af 12. december 1994, erklærede Kommissionen, at da dokumentet var stilet til en medlemsstat, og da detendvidere ikke var beregnet til offentliggørelse, var der intet retsgrundlagfor at give aktindsigt heri.
As regards the complainant’s request to have access to a copy of Commission Decision No.3233 of 12 December 1994, the Commissionstated that since the document had been addressed to a Member State,and moreover, since it was not aimed at being published, access to it hadno legal basis.
Kommissionen afsluttede med at understrege den betydning, den havde tillagt denne sag, som det fremgik af antallet af breve, der var udveksletmellem klageren og de nationale myndigheder, samt de inspektioner, dervar foretaget.
The Commission concluded by underlining the relevance it had given tothis case, as demonstrated by the number of letters exchanged with thecomplainant and the the national authorities, as well as the inspections carried out.
I Kommissionens udtalelse blev der ikke henvist til to af de påstande, somklageren havde fremsat, nemlig behovet for at indlede en overtrædelsesprocedure mod de italienske myndigheder i forbindelse med denne situation og påstanden om, at klageren ikke var blevet informeret om behandlingen af sine to formelle klageskrivelser.
The Commission’s opinion included no reference to two of the claims madeby the complainant, namely the need to initiate infringement proceedingsagainst the Italian authorities in connection with this situation, and thealleged failure to inform the complainant as regards the handling of his twoformal letters of complaint.
I sine bemærkninger til Kommissionens udtalelse fastholdt klageren sineoprindelige klagepunkter og understregede, at Kommissionen ikke i tilstrækkeligt omfang havde overvåget, om de nationale myndighederanvendte fællesskabsretten korrekt. Efter hans opfattelse havde Kommissionen ikke opfyldt sin pligt som traktatens vogter tilstrækkeligt.Klageren fandt, at da Kommissionen havde besluttet at suspendere sinfinansielle støtte til regionen, skulle den også have indledt en overtrædelsesprocedure mod de ansvarlige italienske myndigheder på grundlag af EF-traktatens artikel 169 (ny art. 226).
In his observations on the Commission’s opinion, the complainant maintained his original claims, and stressed the failure of the Commission toproperly monitor the correct application of Community law by the nationalauthorities.In his view, the Commission had not properly carried out its roleas Guardian of the Treaty.The complainant considered that, since the Commission had decided to suspend its financial support to the region, itshould have also opened infringement proceedings against the responsible Italian authorities on the basis of article 169(new Art.226) of the EC Treaty.
Hvad angår hans begæring om aktindsigt i en kopi af beslutning nr. 3233af 12. december 1994, bestred klageren Kommissionens forklaring oggentog sin ret til at få aktindsigt i den pågældende beslutning.
As concerns his request to have access to a copy of Decision No 3233 of12 December 1994, the complainant contested the Commission’s explanation, and confirmed his right to have access to the decision concerned.
Påstand om utilstrækkelig overvågning af udbetalingen af fællesskabsmidler i Europa-Kommissionen
Alleged failure of the European Commission to properly monitorthe disbursement of Community funds.