natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Arbejdet forordning nr. 4064/89 for så vidt angår risikoen for etablering af en kollektiv dominerende stilling som grundlag for sin gennemgang skal benytte en analyse af den forventede situation på referencemarkedet, hvilket forudsætter en omhyggelig undersøgelse af den sandsynlige udvikling for så vidt angår markedet og konkurrencebetingelserne.
Proceedings internalisation of environmental costs of the extraction of the aggregates to which the tax applied, in accordance with the ‘polluter-pays’ principle.
Derimod hviler konstateringen af, ikke at der foreligger en risiko for kollektiv dominerende stilling, men at en sådan stilling foreligger, på en konkret gennemgang af den situation, der forelå på tidspunktet for beslutningens vedtagelse.
Faced with such a tax measure, the Court of First Instance found it necessary to determine whether the Commission had been right to consider that the dierentiation introduced by the measure in question had arisen from the nature or the general system of the overall scheme which applied.
Selv om de tre betingelser, der blev identificeret af Retten i dommen i sagen Airtours mod Kommissionen, således ligeledes er nødvendige ved bedømmelsen af, hvorvidt der foreligger en kollektiv dominerende stilling, kan det indirekte godtgøres, om de er opfyldt på grundlag af en helhed af indicier og beviser vedrørende sådanne tegn, udtryk og fænomener, som nødvendigvis forekommer i tilfælde af en kollektiv dominerende stilling.
Where it was apparent that a dierentiation was based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would, in principle, be regarded as satisfying the condition of selectivity laid down under Article 87(1) EC.
Nærmere bestemt kan et tæt prissammenfald af længere varighed, navnlig hvis priserne er højere end dem, der normalt finder anvendelse i en konkurrencesituation, sammen med andre faktorer, der er typiske for en kollektiv dominerende stilling, i mangel af en anden rimelig forklaring, være tilstrækkeligt til at godtgøre, at der foreligger en sådan stilling, selv om der ikke foreligger direkte, sikre beviser for en stærk gennemsigtighed på markedet, hvilket under sådanne omstændigheder kan forudsættes at foreligge.
According to the Court of First Instance, an environmental levy is an autonomous fiscal measure which is characterised by its environmental objective and its specic tax base. It seeks to tax certain goods or services so that the environmental costs may be included in their price and/or so that recycled products are rendered more competitive and producers and consumers are oriented towards activities which better respect the environment.
Da sagsøgeren i denne sag havde begrænset sig til at gøre gældende, at der var sket tilsidesættelse af de betingelser, der blev defineret i dommen i sagen Airtours mod Kommissionen, måtte Retten prøve, om disse betingelser var opfyldt.
It is open to the Member States, which are competent in matters relating to environmental policy, to introduce sectoral environmental levies in order to attain certain environmental objectives.
I denne sag konstaterede Retten for så vidt angår styrkelse af en allerede eksisterende kollektiv dominerende stilling på markedet for musikoptagelser, at fraværet af en kollektiv dominerende stilling på dette marked ifølge beslutningen kunne udledes af den omhandlede vares ensartethed, den manglende gennemsigtighed på markedet og fraværet af gengældelsesforanstaltninger blandt de fem største selskaber på dette marked.
In particular, the Member States are free, in balancing the various interests involved, to set their priorities as regards the protection of the environment and, as a result, to determine which goods or services they are to decide to subject to an environmental levy.
Retten fastslog imidlertid, at antagelsen, hvorefter markederne for musikoptagelser ikke var tilstrækkeligt gennemsigtige til, at der kunne forekomme en kollektiv dominerende stilling, dels ikke var tilstrækkeligt begrundet, og dels var udtryk for et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som de beviser, hvorpå antagelsen var støttet, var ufuldstændige og ikke omfattede alle de relevante oplysninger, der burde have været taget i betragtning af Kommissionen, ligesom de ikke kunne understøtte de konklusioner, der var blevet draget på baggrund af dem.
It follows that, in principle, the mere fact that an environmental levy constitutes a specic measure, which extends to certain designated goods or services, and cannot be seen as part of an overall system of taxation which applies to all similar activities which have a comparable impact on the environment, does not mean that similar activities, which are not subject to the levy, benet from a selective advantage.
Retten bemærkede endvidere, at Kommissionen støttede sig på fraværet af bevis for udøvelse af gengældelsesforanstaltninger i fortiden, selv om den blotte forekomst af effektive afskrækkelsesmekanismer i henhold til retspraksis er tilstrækkelig.
In this case, the Commission had not exceeded the limits on its power of assessment in taking the view that scope of the levy in question could be justied by the pursuit of the desired environmental objectives and, accordingly, that the levy did not constitute State aid.
Hvis selskaberne overholder den fælles strategi, er der ikke nogen grund til at gribe til at udøve sanktioner.
In two judgments delivered in 2006, the Court of First Instance emphasised the detail which a decision to initiate the procedure must contain, in order to allow third parties to submit their comments.
I denne forbindelse præciserede Retten, at der tilsyneladende forelå troværdige og effektive afskrækkelsesmidler i denne sag, bl.a. muligheden for at pålægge et afvigende pladeselskab sanktioner i form af udelukkelse fra antologiudgivelser.
First, in Le Levant 001 and Others v Commission, to which reference has already been made, the Court of First Instance dened the Commission’s obligations under Article 88(2) EC as regards respect for the procedural guarantees of persons concerned by a decision which declares a national measure incompatible with Article 87(1) EC.
Selv hvis det endvidere lægges til grund, at den relevante prøve i denne henseende består i at kontrollere, hvorvidt gengældelsesforanstaltninger tidligere er blevet udøvet, var den undersøgelse, Kommissionen foretog, utilstrækkelig.
The Court of First Instance held that the identication of the beneciary of the aid is necessarily one of the ‘relevant issues of fact and law’ which must be contained in the decision to open the procedure if that is possible at that stage of the procedure, since it is on the basis of that identication that the Commission will be able to adopt the recovery decision.
For så vidt endvidere angår den mulige etablering af en kollektiv dominerende stilling på markedet for musikoptagelser efter sammenslutningen bebrejdede Retten Kommissionen, at denne alene havde foretaget en yderst kortfattet undersøgelse og i beslutningen kun havde anført nogle overfladiske og formelle betragtninger vedrørende dette forhold.
In this case, the Court of First Instance found that the decision to open the procedure had made no reference to the investors as potential beneciaries of the alleged aid but, on the contrary, had given the
Retten lagde i øvrigt til grund, at Kommissionen ikke med rette på grundlag af manglen på gennemsigtighed på markedet eller fraværet af bevis for udøvelse af gengældelsesforanstaltninger i fortiden kunne konkludere, at sammenslutningen ikke indebar nogen risiko for etablering af en kollektiv dominerende stilling.
Second, in Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission 36, the Court of First Instance stated that the Commission cannot be required to present a complete analysis on the aid in question in its notice of intention to initiate that procedure. It must, however, dene suciently the framework of its investigation so as not to render meaningless the right of interested parties to put forward their comments.
Undersøgelsen af etableringen af en kollektiv dominerende stilling hviler på en fremtidsanalyse, hvilket medfører, at den ikke blot kan have den foreliggende situation som grundlag. Retten annullerede således den anfægtede beslutning.
In this case, the fundamental concept, namely that the oil companies could be the actual recipients of the aid in the light of the exclusive supply agreements, had been contained in the notice, so that the Commission, with the means it had at its disposal, had correctly performed its task of putting the interested parties on formal notice duly to submit their comments during the formal investigation procedure on the aid.
Det er i artikel 87, stk. 1, EF fastsat, at bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
In two judgments delivered in 2006, the Court of First Instance supplemented its caselaw limiting the right for an applicant to rely before the Court on evidence not available to the Commission during the administrative phase 37.
Således som Retten bekræftede i dommen i sagen Le Levant 001 m.fl. mod Kommissionen 33, kræves det, for at en støtte kan anses for statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, at alle betingelser i denne bestemmelse skal være opfyldt, idet den begrundelsespligt, der påhviler Kommissionen, ligeledes skal være opfyldt for så vidt angår hver enkelt af disse betingelser.
Thus, in Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v Commission 38, the Court of First Instance held that as the applicant had not participated in the administrative procedure, it could not rely on elements of which the Commission had not been aware during that phase, although the applicant had been mentioned by name as being the beneciary of the aid in question and although the Commission had requested the German authorities and any interested parties to produce evidence of certain elements.
Den i denne sag omhandlede støtte var en af de skattelettelsesforanstaltninger for visse oversøiske investeringer, der oprindeligt blev indført ved den franske lov af 11. juli 1986, i anledning af hvilken Kommissionen ikke rejste indsigelser i henhold til 87 EF. Transaktionen havde til formål at sikre finansieringen og driften af krydstogtskibet Le Levant i ca. syv år ved investeringer foretaget af fysiske personer gennem enmandsvirksomheder med begrænset ansvar (EURL), der var oprettet alene med dette formål, og som var samlet i et maritimt ejendomsfællesskab.
Once the Commission has given the interested parties the opportunity to submit their comments, it cannot be criticised for having failed to take account of any elements of fact which could have been submitted to it during the administrative procedure but which were not, as the Commission is under no obligation to consider, of its own motion and on the basis of prediction, what elements might have been submitted to it.
Retten konstaterede i dommen, at det ikke fremgik af den anfægtede beslutning, hvorledes støtten opfylder tre af de fire betingelser i artikel 87, stk. 1, EF.
Judgment of 31 May 2006 in Case T-354/99 Kuwait Petroleum (Nederland) v Commission, not yet published in the ECR.
Hvad for det andet angår betingelsen om begunstigelse af støttemodtageren og denne begunstigelses selektive karakter, lagde Retten til grund, at den anfægtede beslutning ikke forklarede, hvorfor støtten anses for at begunstige de private investorer.
Judgments of 14 January 2004 in CaseT-109/01 FleurenCompost v Commission [2004] ECR II-127, paragraphs 50 and 51, and of 11 May 2005 in Joined Cases T-111/01 and T-133/01 Saxonia Edelmetalle and Zemag v Commission, paragraphs 67 to 70, not yet published in the ECR.
Rettens dom af 22.2.2006, sag T-34/02, Le Levant 001 m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 267.
Judgment of 6 April 2006 in Case T-17/03 Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke v Commission, not yet published in the ECR.
Spørgsmålet om støttens selektive karakter er endvidere omhandlet i Rettens dom af 26.1.2006, sagT-92/02, Stadtwerke Schwäbisch Hall m.fl. mod Kommissionen (appelleret, sag C-176/06 P), Sml. II, s. 11.
In those circumstances, the applicant could neither rely for the first time before the Court on information which had been unknown to the Commission at the time when it had adopted the contested decision nor rely on a plea supported only by information which had been unknown to the Commission when it had adopted the contested decision, such a plea being inadmissible.
Årsrapport 2006
Reasonable time
I denne sag havde Kommissionen ikke overskredet grænserne for sit skøn ved at vurdere, at afgrænsningen af den omhandlede afgifts materielle anvendelsesområde kunne berettiges ud fra forfølgelsen af de fremførte miljømål og dermed, at den nævnte afgift ikke udgjorde statsstøtte.
However, in the absence of other circumstances the existence of which had not been established by the applicants, the mere adoption of a decision after the expiry of a reasonable period was not regarded by the Court of First Instance as in itself sucient to render unlawful a decision taken by the Commission.
Procedurespørgsmål a)
Community trade mark
Interesserede parters ret til at fremsætte deres bemærkninger
In 2006 a great many decisions again concerned Regulation (EC) No 40/94 41.
For det andet præciserede Retten i dommen i sagen Kuwait Petroleum (Nederland) mod Kommissionen 36, at Kommissionen ikke er forpligtet til at foretage en fuldstændig vurdering af den omhandlede støtte i meddelelsen om indledning af denne procedure.
The Court annulled decisions of the Boards of Appeal in two of the total of eight judgments which disposed of substantive issues in cases concerning absolute grounds for refusal of registration 42.
Rettens dom af 23.11.2006, sag T-217/02, Ter Lembeek mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Judgment of 23 November 2006 in Case T-217/02 Ter Lembeek v Commission, not yet published in the ECR.
Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark.
Rettens dom af 4.10.2006, sag T-188/04, Freixenet mod KHIM (form af en matslebet sort flaske), ikke trykt i Samling af Afgørelser, og af 4.10.2006, sagT-190/04, Freixenet mod KHIM (form af en hvid slebet flaske), ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Judgments of 4 October 2006 in Case T-188/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted matt black bottle) and Case T-190/04 Freixenet v OHIM (Shape of a frosted white bottle), neither published in the ECR.
Årsrapport 2006
Proceedings
Retten i Første Instans
Relative grounds for refusal of registration
Arbejdet imidlertid kun blive redegjort for nyhederne i forbindelse med dels begrebet »varemærkefamilie«, dels omfanget af den beskyttelse, der tilføres ved reel brug af et varemærke.
However, only the new developments in relation to the concept of a ‘family of marks’ and the scope of the protection conferred by genuine use of a mark will be discussed here.
Begrebet »varemærkefamilie«
Concept of a ‘family of marks’
I dommen i sagen Ponte Finanziaria mod KHIM – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) præciserede Retten, i hvilket omfang begrebet »varemærkefamilie« er relevant for bedømmelsen af risikoen for forveksling 45.
In Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), the Court explained the relevance of the concept of a ‘family of marks’ for the assessment of the likelihood of confusion 45.
I denne sag gjorde sagsøgeren gældende, at de ældre varemærker, som alle var karakteriseret ved, at de indeholdt den samme ordbestanddel (»bridge«), udgjorde en »varemærkefamilie« eller »serievaremærker«.
In that case the applicant submitted that the earlier trade marks, all characterised by the presence of the same word component,‘bridge’, constituted a ‘family of marks’ or ‘marks in a series’.
Dette forhold skabte ifølge sagsøgeren en objektiv risiko for forveksling.
In its view, such a circumstance was liable to give rise to an objective likelihood of confusion.
Retten bemærkede, at selv om begrebet »serievaremærker« ikke er nævnt i forordning nr. 40/94, skal der ikke desto mindre foretages en helhedsvurdering af risikoen for forveksling under hensyntagen til alle relevante faktorer i sagen.
For the Court, although the concept of ‘marks in a series’ is not referred to by Regulation (EC) No 40/94, the likelihood of confusion must nonetheless be assessed globally, taking into account all factors relevant in the circumstances.
Retten tilføjede imidlertid, at det udgør en sådan relevant faktor ved bedømmelsen af, om der foreligger en risiko for forveksling, at en indsigelse mod en EF-varemærkeansøgning støttes på en række ældre varemærker, og at disse varemærker har nogle egenskaber, der gør det muligt at betragte dem som hørende til samme »serie« eller »familie«.
The Court added that the fact that an opposition to a Community trade mark application is based on several earlier marks and that those marks display characteristics which give grounds for regarding them as forming part of a single ‘series’ or ‘family’ constitutes such a relevant factor for the purpose of assessing whether there is a likelihood of confusion.
Dette kan bl.a. være tilfældet, enten når de fuldstændigt gentager samme særprægede bestanddel med tilføjelse af en figurativ eller verbal bestanddel, hvorved de adskiller sig indbyrdes, eller når de er karakteriseret ved at gentage samme præfiks eller suffiks, der stammer fra et originalt varemærke.
That may be the case, inter alia, either when those marks reproduce in full a single distinctive element with the addition of a figurative or word element dierentiating them from one another, or when they are characterised by the repetition of a single prex or sux taken from an original mark.
I disse situationer kan en risiko for forveksling således opstå som følge af muligheden for, at der antages at være en forbindelse mellem det ansøgte varemærke og de ældre varemærker, der hører til serien, når det ansøgte varemærke udviser ligheder med de sidstnævnte, der kan få forbrugeren til at tro, at det hører til denne samme serie, og at de varer, som det betegner, derfor har den samme handelsmæssige oprindelse som dem, der er dækket af de ældre varemærker, eller oprindelse i en forbunden virksomhed.
In those circumstances, a likelihood of confusion may be created by the possibility of association between the trade mark applied for and the earlier marks
Retten begrænsede dog denne løsning til tilfælde, hvor to kumulative betingelser er opfyldt. For det første skal indehaveren af en serie af ældre registreringer fremlægge bevis for brugen af alle de varemærker, der hører til serien, eller i det mindste for brugen af et antal varemærker, der kan anses for at udgøre en »serie«.
Judgments of 15 March 2006 in Case T-129/04 Develey v OHIM (Shape of a plastic bottle) (under appeal, Case C-238/06 P); of 16 March 2006 in CaseT-322/03 Telefon & Buch v OHIM — Herold Business Data (Weisse Seiten), neither yet published in the ECR; and of 31 May 2006 in Case T-15/05 De Waele v OHIM (Shape of a sausage), not yet published in the ECR. 44
Retten præciserede, at dette muligvis ikke ville være tilfældet, f.eks. når de ældre serievaremærkers fælles element anvendes i det ansøgte varemærke med en placering, der er forskellig fra den, hvor det sædvanligvis befinder sig i de varemærker, der hører til serien, eller med et andet semantisk indhold.
See, respectively, judgments of 12 July 2006 in CaseT-277/04 Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT) and of 13 September 2006 in Case T-191/04 MIP Metro v OHIM — Tesco Stores (METRO) (under appeal, Case C-493/06 P), neither yet published in the ECR.
Rettens dom af 23.2.2006, sag T-194/03 (appelleret, sag C-234/06 P), Ponte Finanziaria mod KHIM – Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE), Sml. II, s. 445.
Judgment of 23 February 2006 in Case T-194/03 Ponte Finanziaria v OHIM — Marine Enterprise Projects (BAINBRIDGE) (under appeal, Case C-234/06 P), not yet published in the ECR.
Arbejdet
Page 136
Retten i Første Instans b)
Court of First Instance
Det bestemmes i artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 40/94, at hvis indehaveren ikke inden fem år regnet fra registreringen har gjort reel brug af EF-varemærket inden for Fællesskabet for de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, eller hvis sådan brug har været suspenderet uden afbrydelse i fem år, underkastes varemærket de i denne forordning omhandlede sanktioner, medmindre der foreligger rimelig grund til, at brug ikke har fundet sted.
The Court however limited that solution to cases in which two conditions are cumulatively satised. First, the proprietor of a series of earlier registrations must furnish proof of use of all the marks belonging to the series or, at the very least, of a number of marks capable of constituting a ‘series’.
Ifølge bestemmelsens stk. 2 betragtes brug af EF-varemærket i en form, der kun ved enkeltheder, som ikke forandrer varemærkets særpræg, afviger fra den form, hvori det er registreret, som reel brug.
Second, in addition to its similarity to the marks belonging to the series, the trade mark applied for must also display characteristics capable of associating it with the series.
Ifølge artikel 43, stk. 2, i forordning nr. 40/94 skal indehaveren af et ældre EF-varemærke, der har rejst indsigelse, på begæring af ansøgeren godtgøre, at der inden for de seneste fem år forud for offentliggørelsen af EF-varemærkeansøgningen er gjort reel brug af det ældre EF-varemærke i Fællesskabet for de varer og tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, og som lægges til grund for indsigelsen, eller at der foreligger rimelig grund til, at brug ikke har fundet sted, forudsat at det ældre EF-varemærke på dette tidspunkt har været registreret i mindst fem år.
The Court stated that that could not be the case where, for example, the element common to the earlier marks in a series is used in the trade mark applied for either in a dierent position from that in which it usually appears in the marks belonging to the series or with a dierent semantic content.
Samme bestemmelse fastsætter, at har det ældre EF-varemærke kun været anvendt for en del af de varer eller tjenesteydelser, for hvilke det er registreret, anses det ved behandlingen af indsigelsen kun for registreret for denne del af varerne eller tjenesteydelserne.
In this instance the Court held that, at the very least, the first of those two conditions was not satised since the applicant had proved the presence on the market only of two earlier marks in the series relied on.
Artikel 43, stk. 3, udvider anvendelsen af disse principper til ældre nationale varemærker.
Scope of the protection conferred by genuine use of the trade mark
I sagen Ponte Finanziaria mod KHIM skulle Retten imidlertid tage stilling til et argument fra sagsøgeren, der var støttet på begrebet »defensivt varemærke«.
Article 15(1) of Regulation (EC) No 40/94 states that if, within a period of five years following registration, the proprietor has not put the Community trade mark to genuine use in the Community in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the Community trade mark is to be subject to the sanctions provided for in that regulation, unless there are proper reasons for non-use.
Dette begreb giver i italiensk ret mulighed for at gøre en undtagelse fra hovedreglen om, at varemærket fortabes ved manglende brug, i en situation, hvor indehaveren af det ikke anvendte varemærke samtidig er indehaver af et andet eller flere andre lignende varemærker, som stadig er gyldige, og hvoraf mindst ét anvendes til at betegne de samme varer eller tjenesteydelser.
Article 15(2) provides that use of the Community trade mark in a form diering in elements which do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered also constitutes genuine use.