natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I samme åndedrag som bemærkningerne om, at denne »ændring af Kommissionens standpunkt« var »overraskende« og »sen«, understreger Retten nemlig udtrykkeligt, at meddelelsen af klagepunkter har foreløbig karakter, også i fusionskontrolsager; Retten medgiver endvidere, at Kommissionen ikke i henhold til retspraksis vedrørende artikel 81 EF og artikel 82 EF er forpligtet til at redegøre for eventuelle ændringer i forhold til meddelelsen af klagepunkter 125.
Indeed, in the same breath as its statements as to the ‘surprising’ and ‘late’ character of the ‘U-turn in the Commission’s position’, the Court of First Instance expressly emphasised that preparatory character of the statement of objections in the context of merger control too; in addition it recognised that according to the caselaw on Articles 81 and 82 EC the Commission was not obliged to explain any deviations from the statement of objections. 125
Såfremt Kommissionen ændrer sin vurdering af en anmeldt fusion efter at have hørt parternes argumentation vedrørende klagepunkterne, indtræder en sådan ændret opfattelse af sagen absolut ikke »sent«, men derimod på et sædvanligt stadium af fusionskontrolproceduren.
If the Commission alters its assessment of a concentration which has been notified to it in consequence of submissions in defence made by one of the participants in response to the objections, this new analysis of the case is by no means ‘late’, but is made instead at the usual time in the context of merger control proceedings.
Denne fremgangsmåde er heller ikke »overraskende« eller »usandsynlig« 124, men udtryk for respekt af retten til kontradiktion og viser, at partshøringen ikke er en farce.
Nor is such an occurrence ‘surprising’ or ‘unlikely’, 124 but an expression of observance of the rights of the defence and proves that the hearing given to the undertakings concerned is not a farce.
Til forskel fra appellanterne og Kommissionen finder jeg imidlertid ikke, at Rettens noget uheldige formulering bevirker, at den appellerede dom er behæftet med en retlig fejl, der giver udtryk for en retligt urigtig grundlæggende forståelse af den karakter og funktion, som meddelelsen af klagepunkter har.
However, contrary to the appellants and the Commission, I am not of the view that the judgment under appeal was vitiated by an error of law on the basis that these rather unfortunate choices of expression by the Court of First Instance expressed a legally inaccurate basic understanding of the nature and function of a statement of objections.
Selv om det lægges til grund, at der er begået en sådan retlig fejl, ville dette ikke kunne begrunde, at den appellerede dom ophæves, idet den, som jeg godtgør i det følgende 126, ikke har fundet udtryk i en retlig urigtig vurdering af den første godkendelsesbeslutning, og således ikke på forhånd kunne have haft indflydelse på den appellerede doms konklusion 127.
Even if one were of the view that such an error of law existed, this would not justify setting aside the judgment under appeal, because, as I will show, 126it did not result in an assessment of the first clearance decision which was erroneous in law, and thus could not in any event have had any effect on the operative part of the judgment under appeal. 127
124 — Den fællesskabsretlige fusionskontrols historie indeholder en lang række eksempler på, at en meddelelse af klagepunkter gik forud for en godkendelsesbeslutning. Appellanterne har i denne forbindelse med rette henvist til følgende sager: COMP/M.1940 — Framatome/Siemens/Cogema/JV, COMP/M.2499 — Norske Skog/Parenco/Walsum, COMP/M.2498 — UPM-Kymmene/Haindl, COMP/M.2314 — BASF/Pantochim/Eurodiol, COMP/M.2201 — MAN/Auwärter, COMP/M.2706 — Carnival Corporation/P & O Princess, COMP/M.3056 — Celanese/Degussa/European OXO Chemicals og COMP/M.3216 — Oracle/Peoplesoft.
124 — In the history of European merger control there are numerous examples of clearance decisions which were preceded by a statement of objections.
127 — Det fremgår af fast retspraksis, at hvis præmisserne i en dom afsagt af Retten indeholder en tilsidesættelse af fællesskabsretten, men konklusionen er berettiget af andre retlige grunde, må appellen forkastes, jf. eksempelvis dom af 21.9.2006, sag C-167/04 P, JBC Service mod Kommissionen, Sml. I, s. 8935, præmis 186; i lighed hermed dommen i sagen Kommissionen mod Tetra Laval, nævnt ovenfor i fodnote 96, præmis 89.
127 — According to consistent caselaw, if the grounds of a judgment of the Court of First Instance reveal an infringement of Community law but its operative part appears well founded on other legal grounds the appeal must be dismissed (see, for example, Case C-167/04 P JCB Service v Commission [2006] ECR I-8935, paragraph 186; similarly, see Commission v Tetra Laval, cited above, footnote 96, paragraph 89).
BERTELSMANN OG SONY CORPORATION OF AMERICA MOD IMPALA b) Rettens konkrete henvisninger til meddelelsen af klagepunkter første godkendelsesbeslutning, alene støttede sig på sådanne divergenser i forhold til meddelelsen af klagepunkter.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA b) The specific references by the Court of First Instance to the statement of objections in law in the first clearance decision on such mere divergences from the statement of objections.
Det fremgår nemlig ved en nærmere betragtning, at såvel den manglende begrundelse som den åbenbare skønsfejl, som Retten konstaterede, blev udledt af selve godkendelsesbeslutningen.
On closer reading it becomes clear that the Court of First Instance derived its findings both of a lack of reasoning and of manifest errors of assessment from the first clearance decision itself.
Det står herefter tilbage at undersøge appellanternes og Kommissionens kritik af en række henvisninger til meddelelsen af klagepunkter, som Retten anførte som led i sin prøvelse af lovligheden af den første godkendelsesbeslutning.
There remains to be considered the criticism by the appellants and the Commission of a series of specific references by the Court of First Instance to the statement of objections in the context of its examin -ation of the lawfulness of the first clearance decision.
Det gøres gældende, at Rettens antagelse af, at den første godkendelsesbeslutning var retsstridig, med urette støttes på en sammenligning mellem beslutningen og meddelelsen af klagepunkter, i stedet for alene at tage udgangspunkt i beslutningen.
It is alleged that the Court of First Instance wrongly supported its finding that the first clearance decision was unlawful on a comparison of the decision and the statement of objections, instead of deciding solely by reference to the decision.
For så vidt angår den manglende begrundelse indeholder Rettens bemærkninger til det særlige afsnit i den første godkendelsesbeslutning, der vedrører gennemsigtighed af markedet 130, overhovedet ingen henvisninger til meddelelsen af klagepunkter 131.
As regards the failure to state reasons, the Court of First Instance’s discussion of the separate section in the first clearance decision, which concerns market transparency, 130does not refer at all to the statement of objections.
Henvisninger til meddelelsen af klagepunkter forekommer ligeledes sjældent i Rettens øvrige bemærkninger vedrørende manglende begrundelse 132; de findes alene i den appellerede doms præmis 300, 302 og 308, og ingen af dem er afgørende for Rettens antagelse af, at den første godkendelsesbeslutning er utilstrækkeligt begrundet for så vidt angår den dér hævdede manglende gennemsigtighed af markedet:
131 In the rest of the Court of First Instance’s discussion on failure to state reasons, 132references to the statement of objections are infrequent; they occur only in paragraphs 300, 302 and 308 of the judgment under appeal, and none of them is decisive for the Court of First Instance’s finding that the first clearance decision did not contain sufficient reasons as regards the lack of market transparency it claimed to exist:
Retten understreger navnlig flere gange, at Kommissionen i den første godkendelsesbeslutning nedtonede 128eller ændrede 129 sin fremstilling og vurdering af visse faktiske omstændigheder i forhold til meddelelsen af klagepunkter.
In particular, the Court of First Instance repeatedly emphasises that in the first clearance decision the Commission
Den drager på ingen måde sammenligninger mellem beslutningen og meddelelsen af klagepunkter og konstaterer følgelig heller ikke, at der er tale om en divergens mellem dem. Retten synes derimod at
129 subdued or changed its description and assessment of certain facts by comparison with the statement of objections.
128 — Jf. bl.a. den appellerede doms præmis 300, 302 og 338.129 — Jf. bl.a. den appellerede doms præmis 378, 379, 398 og 447.
129 — See, for example, paragraphs 378, 379, 398 and 447 of the judgment under appeal.
130 — Betragtning 111-113 til den første godkendelsesbeslutning.131 — Den appellerede doms præmis 289-294.132 — Den appellerede doms præmis 295-324.
130 — Recitals 111 to 113 of the first clearance decision.131 — Paragraphs 289 to 294 of the judgment under appeal.132 — Paragraphs 295 to 324 of the judgment under appeal.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-413/06 P drage samme konklusion af begge dokumenter; Retten benytter herved alene meddelelsen af klagepunkter som en yderligere illustration af de oplysninger, den har udledt af selve beslutningen.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P documents; in that way the statement of objections is used by the Court of First Instance merely as an additional illustration of the information it derives from the decision itself.
Til forskel fra appellanternes og Kommissionens opfattelse tillagde Retten altså ikke meddelelsen af klagepunkter betydning ved efterprøvelsen af den første godkendelsesbeslutning.
to the submissions of the appellants and the Commission, the statement of objections was not used by the Court of First Instance as a benchmark for its assessment of the first clearance decision.
— Henvisningen i den appellerede doms præmis 302 til meddelelsen af klagepunkter er ligeledes af rent illustrerende karakter, idet den nedtonede vurdering af de officielle salgspriser i den første godkendelsesbeslutning efter Rettens opfattelse er »yderligere en faktor, der fremmer gennemsigtighed på markedet«.
— In paragraph 302 of the judgment under appeal too, the reference to the statement of objections is purely by way of illustration, the Court of First Instance being of the view that even the subdued assessment of list prices in the first clearance decision is ‘a further element that favours the transparency of the market’.
For så vidt angår det åbenbart urigtige skøn, som Retten konstaterede, medgives det, at den appellerede dom indeholder talrige henvisninger til meddelelsen af klagepunkter; de findes i den appellerede doms præmis 335, 338, 339, 341, 362, 378, 379, 398, 402, 409, 419, 424, 446, 447, 451, 456, 467, 528, 532 og 538 135.
As regards the Court of First Instance’s findings of manifest errors of assessment, the references in the judgment under appeal to the statement of objections are admittedly more numerous: they are to be found in paragraphs 335, 338, 339, 341, 362, 378, 379, 398, 402, 409, 419, 424, 446, 447, 451, 456, 467, 528, 532 and 538 of the judgment under appeal. 135
— Den omstændighed, at henvisningen til meddelelsen af klagepunkter i den appellerede doms præmis 300 ikke var afgørende for Rettens argumentation, fremgår endelig udtrykkeligt af Rettens egen konstatering i den umiddelbart følgende præmis: »Under alle omstændigheder fastslog Kommissionen, at katalogpriserne var tilpasset til hinanden i ret høj grad, også selv om kun de iagttagelser, der findes i beslutningen, tages i betragtning« 133.
— Finally, the fact that the reference to the statement of objections in paragraph 300 of the judgment under appeal was not decisive for the line of argument taken by the Court of First Instance is expressly made clear by the Court of First Instance itself in the immediately following paragraph: ‘In any event, even considering only the observations set out in the Decision, the Commission concluded that list prices were rather aligned.’ 133
De henvisninger, der findes i den appellerede doms præmis 338, 339, 341, 362, 402, 456, 467, 532 og 538, til meddelelsen af klagepunkter, har endvidere ligeledes ene og alene til formål at illustrere og supplere de slutninger, som Retten allerede havde draget af den første godkendelsesbeslutning.
The references in paragraphs 338, 339, 341, 362, 402, 456, 467, 532 and 538 of the judgment under appeal to the statement of objections serve without doubt as illustrations of, and supplements to, what the Court of First Instance has already taken directly from the first clearance decision.
Det fremgår endvidere af ordvalget »desuden«, »i øvrigt«, »tillige«, »endvidere«, »jf. også« og »[D]ette gælder så meget mere, som […]« i de nævnte præmisser i den appellerede dom, at henvisningerne til meddelelsen af klagepunkter er af rent supplerende karakter.
The purely supplementary character of these references to the statement of objections is also made clear in the paragraphs of the judgment listed by additional words such as ‘moreover’ and ‘furthermore’.
Intetsteds fremsættes der kritik af en eventuel modsigelse mellem godkendelsesbeslutningen og meddelelsen af klagepunkter.
At no time is any kind of contradiction between the first clearance decision and the statement of objections criticised.
Meddelelsen af klagepunkter dannede ikke
The statement of objections was not
Den omstændighed, at Retten antog, at begrundelsen var utilstrækkelig, hvilket i sig selv førte til, at den første godkendelsesbeslutning blev annulleret 134, medførte derfor, for så vidt angår eventuelle divergenser mellem beslutningen og meddelelsen
It follows that any divergences between the first clearance decision and the statement of objections did not play any part in the finding by the Court of First Instance that insufficient reasons had been given for the decision, this being in itself enough to result in the decision’s being annulled. 134 Contrary
135 — Den appellerede doms præmis 491, som endvidere kritiseres af appellanterne og af Kommissionen, indeholder ganske vist ligeledes en henvisning til meddelelsen af klagepunkter.
135 — It is not disputed that the further passage criticised by the appellants and the Commission in paragraph 491 of the judgment under appeal likewise contains a reference to the statement of objections.
Det er imidlertid på forhånd udelukket, at denne kan være udtryk for en retlig fejl fra Rettens side, idet præmissen udelukkende indeholder en sammenfatning af Impalas argumentation.
However, it cannot in any event be regarded as containing an error of law, because it merely summarises Impala’s submissions.
Denne præmis vil derfor ikke blive gennemgået nærmere i det følgende.
For that reason this paragraph of the judgment under appeal is not considered in more detail hereafter.
133 — Den appellerede doms præmis 301 (min fremhævelse).134 — Den appellerede doms præmis 325.
134 — Paragraph 325 of the judgment under appeal.
BERTELSMANN OG SONY CORPORATION OF AMERICA MOD IMPALA grundlag for den retlige efterprøvelse af godkendelsesbeslutningen.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA used as a benchmark for the judicial examination of the first clearance decision.
ændringer i forhold til meddelelsen af klagepunkter, da denne alene er af foreløbig karakter 138.
because the statement is a preparatory document the analysis in which is merely provisional in nature.
En kommissionsbeslutning i en kartelsag eller under en fusionskontrolprocedure kan følgelig ikke anses for at være behæftet med en retlig fejl og skulle annulleres, fordi den uden nærmere redegørelse afviger fra meddelelsen af klagepunkter.
138It follows that a decision by the Commission in either antitrust proceedings or merger control proceedings cannot be regarded as vitiated by an error of law and annulled solely on the ground that without further explanation it departs in substance from the statement of objections.
Tilsvarende gælder med hensyn til den appellerede doms præmis 378 og 379.
The same applies for paragraphs 378 and 379 of the judgment under appeal.
Såfremt man læser disse i sammenhæng med den umiddelbart forudgående præmis 377 i den appellerede dom, har de blot til formål at illustrere og supplere, hvad Retten allerede tidligere har udledt af godkendelsesbeslutningen for så vidt angår rabatternes gennemsigtighed, hvilket kan sammenfattes således: »Bevismaterialet kan, således som der henvises til det i beslutningen, følgelig ikke underbygge de konklusioner, der drages af det« 136.
If one reads them in conjunction with the immediately preceding paragraph 377 of the judgment under appeal, it is clear that they too serve merely to illustrate and supplement what the Court of First Instance has already taken solely from the first clearance decision concerning the transparency of price discounts and has summarised as follows: ‘Accordingly, it must be held that the evidence, as mentioned in the Decision, does not support the conclusions drawn from it.’ 136
Dette udelukker imidlertid ikke, at en beslutning, der fraviger meddelelsen af klagepunkter, er behæftet med retlige fejl af andre grunde, som findes i selve beslutningen, således at beslutningen bliver annulleret under en efterfølgende sag.
However, this does not preclude the possibility that a decision which diverges from the statement of objections can, for other reasons relating to the decision itself, be erroneous in law and accordingly be annulled if challenged.
Henvisningerne til meddelelsen af klagepunkter i den appellerede doms præmis 335, 398, 408, 409, 410, 419, 424, 446, 447, 451 og 528 synes derimod mere problematiske.
By contrast, the references to the statement of objections in paragraphs 335, 398, 408 to 410, 419, 424, 446, 447, 451 and 528 of the judgment under appeal seem to be more problematic.
Ved en umiddelbar betragtning synes det som om Retten bebrejder Kommissionen, at den uden tilstrækkelig begrundelse fraveg meddelelsen af klagepunkter i den første godkendelsesbeslutning 137.
At first glance it appears that the Court of First Instance in fact intended to allege that the Commission had departed from the statement of objections in the first clearance decision without sufficient explanation. 137
Det fremgår af fast retspraksis, som appellanterne og Kommissionen har henvist til under den foreliggende sag, at Domstolen har fastslået, at Kommissionen ikke er forpligtet til at redegøre for eventuelle
According to caselaw to which the appellants and the Commission referred in the present proceedings, the Commission is not obliged to explain in its decision potential divergences from its statement of objections,
I denne forbindelse bemærkes navnlig, at Kommissionen som led i en fusionskontrol skal foretage en bedømmelse af komplicerede økonomiske forhold.
In this connection it is to be recalled that in the context of merger control the Commission is required to analyse complex economic situations.
Selv om den som allerede nævnt i denne sammenhæng råder over en ikke ubetydelig skønsmargin 139, er den til stadighed undergivet kontrol fra Fællesskabets retsinstanser.
As already mentioned, in doing so it has a not insignificant discretion, 139 but it is none the less always subject to review by the Community Courts.
Disse skal ikke blot tage stilling til den materielle nøjagtighed af de beviser, der henvises til, oplysningernes troværdighed og sammenhæng, men ligeledes kontrollere, om disse oplysninger udgør alle de relevante oplysninger, som skal tages i betragtning i forbindelse med en vurdering af en kompleks situation, og om disse oplys-
The latter have the task not only of establishing whether the evidence relied on is factually accurate, reliable and consistent but also whether that evidence contains all the information which must be taken into account in order to assess a complex situa-
137 — I det følgende vil jeg behandle den appellerede doms præmis 335 nærmere, idet den i særlig grad blev kritiseret af appellanterne.
137 — Below, I have particular regard to paragraph 335 of the judgment under appeal, because it was the subject of particularly heavy criticism by the appellants.
Mine bemærkninger gælder imidlertid tilsvarende de øvrige præmisser i den appellerede dom, der er omtvistede her.
However, my analysis applies mutatis mutandis to the other paragraphs of the judgment under appeal which have been called into question.
139 — Jf. i denne forbindelse den ovenfor i fodnote 96 nævnte retspraksis.
139 — On this point see the caselaw cited above, footnote 96.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-413/06 P grundlag for de dragne konklusioner (materielt troværdigt grundlag) 141.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-413/06 P tion and whether it is capable of substantiating the conclusions drawn from it.
Selv om det således ikke kræves, at Kommissionen i sin beslutning om, at en sammenslutning er forenelig med fællesmarkedet, skal redegøre for, hvorfor den indholdsmæssigt har fraveget meddelelsen af klagepunkter, skal det imidlertid være muligt at udlede følgende tre punkter af beslutningen:
Thus, even if, in its decision as to the compatibility of a concentration with the common market, the Commission need not explain why it has departed in substance from its statement of objections, three things must be capable of being understood from its decision:
Forhold, der støtter antagelsen af, at Kommissionen i en konkret sag til fulde har taget hensyn til relevante oplysninger, kan fremgå af samtlige omstændigheder i den enkelte sag, navnlig af samtlige de dokumenter, der indgik i sagsakterne i den administrative procedure.
Reference points for whether the Commission has, in an individual case, fully taken into account all the relevant information may appear from all the circumstances of the individual case, and in particular from all the documents which were part of the administrative file in the administrative proceedings.
Til disse dokumenter hører ikke mindst meddelelsen af klagepunkter.
Those documents include not least the statement of objections.
Af denne meddelelse er det nemlig muligt at udlede et resumé af samtlige de omstændigheder og beviser, som Kommissionen på sagens daværende stadium anså for relevante for beslutningen.
This is because this statement provides a summary of all the facts and evidence which the Commission considers at that stage in the proceedings to be relevant to its decision.
— for det første, at grundlaget for beslutningen er materielt korrekt, navnlig at det støttes på en troværdig og sammenhængende bevisførelse (materielt korrekt grundlag)
— first, that the facts on which the decision is based were accurate, and in particular that they are based on reliable and consistent evidence (accuracy of the factual basis);
I denne forstand kan Retten således uden at begå retlige fejl i den appellerede dom lægge til grund, at det til trods for den foreløbige karakter af meddelelsen af klagepunkter ikke betyder, at den »slet ikke har nogen værdi eller relevans« 142.
On this basis, in the judgment under appeal it was possible for the Court of First Instance to find that despite its provisional nature the statement of objections was not ‘wholly without merit or wholly irrelevant’. 142
— for det andet, at der ikke i beslutningen ses bort fra relevante omstændigheder, som burde være taget i betragtning ved en vurdering af sammenslutningen (materielt fuldstændigt grundlag)
— second, that the decision does not fail to take into account any relevant information which ought to have been taken into account in assessing the concentration (completeness of the factual basis); and
Det kan utvivlsomt under sagens videre behandling forekomme — navnlig henset til hvad de berørte virksomheder har anført
There is no doubt that as the procedure runs its course it may appear — in particular because of the submissions made by the
— for det tredje, at de faktiske omstændigheder, som beslutningen støttes på, giver
— third, that the facts on which the decision is based are capable of substantiat-