natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Blandt de øvrige domme afsagt på dette område er en af de mest kendte Bosmandommen (1995), hvori Domstolen efter anmodning fra en belgisk retsinstans tog stilling til spørgsmålet, om fodboldforbunds regler kunne anses for forenelige med arbejdskraftens frie bevægelighed.
One of the most well-known cases in this field is Bosman (1995), in which the Court gave a ruling on a reference from a Belgian court on the compatibility of rules of football federations with freedom of movement of workers.
Domstolen udtalte, at professionel sport er en økonomisk virksomhed, hvis udøvelse ikke kan hindres af reglerne om spillertransfer eller ved en begrænsning af antallet af spillere med statsborgerskab i en andre medlemsstater.
It stated that professional sport is an economic activity whose exercise may not be hindered by rules governing the transfer of players or restricting the number of players who are nationals of other Member States.
Sidstnævnte udtalelse er ved senere domme blevet udvidet til at gælde retsstillingen for professionelle sportsudøvere med oprindelse i tredjelande, der er associeret (dommen i sagen Deutscher Handballbund fra 2003) eller i partnerskab (Simutenkov-dommen 2005) med De Europæiske Fællesskaber.
That principle was extended in subsequent judgments to the situation of professional sportsmen from third countries which had entered into an association agreement (Deutscher Handballbund, 2003) or a partnership agreement (Simutenkov, 2005) with the European Communities.
En dom fra 1989 vedrørende fri udveksling af tjenesteydelser angik en britisk turist, der var blevet overfaldet og alvorligt såret i den parisiske metro.
A judgment of 1989 on freedom to provide services concerned a British tourist who was assaulted and seriously injured in the Paris metro.
Efter en forelæggelse fra en fransk retsinstans fastslog Domstolen, at den pågældende i sin egenskab af turist havde adgang til tjenesteydelser uden for sit land og principielt var omfattet af det grundlæggende forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, der er knæsat i fællesskabsretten. Turisten havde følgelig ret til samme erstatning, som en fransk statsborger kunne gøre krav på (Cowan-dommen).
On a reference from a French court, the Court held that, as a tourist, he was the recipient of services outside his country and was covered by the Community law principle of non-discrimination on grounds of nationality.
Efter en præjudiciel anmodning fra luxembourgske retter fastslog Domstolen, at en national lovgivning med den virkning, at en forsikringstager får afslag på godtgørelse af udgifter ved tandbehandling med den begrundelse, at denne har fundet sted i en anden medlemsstat, udgør en uberettiget hindring for den frie udveksling af tjenesteydelser (Kohll-dommen, 1998), og at et afslag på godtgørelse af udgifter til køb af briller i udlandet må bedømmes som en uberettiget hindring for de frie varebevægelser (Decker-dommen, 1998).
In cases referred by the Luxembourg courts, the Court declared that national provisions having the effect that an insured person cannot obtain reimbursement of the cost of dental treatment on the ground that it was given in another Member State constitute an unjustified restriction on freedom to provide services (Kohll, 1998), and that refusal to reimburse costs related to the purchase of spectacles abroad is regarded as an unjustified restriction on free movement of goods (Decker, 1998).
Særlige rettergangsformer p
Special forms of procedure p
Afgørelse ved begrundet kendelse Såfremt et præjudicielt spørgsmål er identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort, såfremt besvarelsen af et sådant spørgsmål ikke giver anledning til nogen rimelig tvivl, eller såfremt besvarelsen af spørgsmålet klart kan udledes af retspraksis, kan Domstolen træffe afgørelse ved begrundet kendelse, i givet fald under henvisning til den tidligere afsagte dom eller den pågældende retspraksis. I et sådant tilfælde skal Domstolen underrette den forelæggende ret samt høre parterne og generaladvokaten.
Reasoned orders Where a question referred for a preliminary ruling is identical to a question on which the Court has already been called on to rule, or where the answer to the question admits of no reasonable doubt or may be deduced from existing case-law, the Court of Justice may, after hearing the Advocate General, give its decision by reasoned order, citing in particular a previous judgment relating to that question or the relevant case-law.
Hasteproceduren Hasteproceduren giver Domstolen mulighed for at træffe hurtig afgørelse i uopsættelige sager.
The expedited procedure The expedited procedure enables the Court to give its rulings quickly in very urgent cases by reducing the time-limits and omitting certain steps in the procedure.
Efter begæring fra en af parterne kan Domstolens præsident efter at have hørt de øvrige parter beslutte at anvende hasteproceduren, når sagens særlige uopsættelighed kræver det.
On application by one of the parties, the President of the Court may decide, after hearing the other parties, whether the particular urgency of the case requires the use of the expedited procedure.
De præjudicielle forelæggelser kan ligeledes underkastes en hasteprocedure.
Such a procedure can also be used for references for preliminary rulings.
Begæring om foreløbige forholdsregler Der kan ligeledes indgives begæring om udsættelse af gennemførelsen af en retsakt, der er udstedt af en institution, eller om enhver anden foreløbig forholdsregel, som er nødvendig for at forhindre, at en part lider et alvorligt og uopretteligt tab.
Applications for interim measures Applications for interim measures seek suspension of the operation of measures which an institution has adopted and which form the subject matter of an action, or any other interim order necessary to prevent serious and irreparable damage to a party.
Sagsomkostninger
The costs of proceedings
Sagsbehandlingen ved Domstolen er fritaget omkostninger.
There are no court fees for proceedings before the Court of Justice.
Til gengæld dækkes omkostningerne til en advokat, der har beskikkelse i en medlemsstat, ved hvilken parterne kan lade sig repræsentere, ikke af Domstolen.
On the other hand, the Court does not meet the fees and expenses of the lawyer entitled to practice before a court of a Member State by whom the parties must be represented.
Ansøgningen skal ledsages af oplysninger om ansøgerens økonomiske forhold, hvoraf det fremgår, at ansøgeren er ubemidlet.
The application must be accompanied by all necessary evidence establishing the need.
Reglerne om sprog
The linguistic regime
I direkte søgsmål bliver det sprog, som stævningen er affattet på (hvilket kan være ethvert af Den Europæiske Unions 21 officielle sprog), sagens processprog, dvs. det sprog, på hvilket sagen behandles.
In all direct actions, the language used in the application (which may be one of the 21 official languages of the European Union) will be the ‘language of the case’, that is to say the language in which the proceedings will be conducted.
Under den mundtlige forhandling, der finder sted på retsmøder, er der efter behov simultantolkning til forskellige af Den Europæiske Unions officielle sprog.
Oral proceedings at hearings are interpreted simultaneously, as required, into various official languages of the European Union.
Dommerne voterer uden brug af tolke på et fælles sprog, der normalt vil være fransk.
The judges deliberate, without interpreters, in a common language which, traditionally, is French.
Oversættelse til Den Europæiske Unions øvrige officielle sprog
Translation into the other official languages of the European Union
Udpegelse af refererende dommer og generaladvokat
Service of the application on the defendant by the Registry
Offentliggørelse af de præjudicielle spørgsmål i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven)
Notice of the questions referred for a preliminary ruling in the Official Journal of the EU (Series C)
Offentliggørelse af stævningen i Den Europæiske Unions Tidende (C-udgaven)
Notice of the action in the Official Journal of the EU (Series C)
Forkyndelse for parterne i hovedsagen, medlemsstaterne, Fællesskabernes institutioner, EØS-staterne og EFTA-Tilsynsmyndigheden
Notification to the parties to the proceedings, the Member States, the Community institutions, the EEA States and to the EFTA Surveillance Authority
Sammensætning, beføjelser og sagsbehandling
The Court of Justice: composition, jurisdiction and procedures
For at kunne bygge Europa har medlemsstaterne (i dag 25) indgået traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, senere Den Europæiske Union, der er udstyret med forskellige institutioner, som kan udstede retsregler på bestemte områder.
For the purpose of European construction, the Member States (now 25 in number) concluded treaties creating first the European Communities and then a European Union, with institutions which adopt laws in specified areas.
De Europæiske Fællesskabers Domstol er Fællesskabets dømmende myndighed.
The Court of Justice of the European Communities is the Community judicial institution.
Den består af tre instanser: Domstolen, Retten i Første Instans og Retten for EU-personalesager. Dens væsentligste opgave er at undersøge gyldigheden af fællesskabsretsakter og sikre en ensartet fortolkning og anvendelse af fællesskabsretten.
It comprises three courts: the Court of Justice, the Court of First Instance and the Civil Service Tribunal, whose essential tasks are to examine the legality of Community acts and to ensure the uniform interpretation and application of Community law.
Domstolen består af 25 dommere og 8 generaladvokater.
The Court of Justice is composed of 25 Judges and eight Advocates General.
Dommerne og generaladvokaterne udnævnes af medlemsstaternes regeringer efter fælles overenskomst for en periode på 6 år. De kan genudnævnes.
The Judges and Advocates General are appointed by common accord by the governments of the Member States for a renewable term of six years.
Domstolens dommere vælger af deres midte og for en periode på 3 år Domstolens præsident. Denne kan genvælges.
The Judges of the Court elect one of themselves as President of the Court for a renewable term of three years.
Præsidenten forestår Domstolens arbejde og administration og leder, i sager, der er henvist til behandling i et af de største dommerkollegier, retsmøderne og Domstolens voteringer.
The President directs the work and staff of the Court and presides at hearings and deliberations of the full Court or the Grand Chamber.
De har til opgave, fuldstændig upartisk og uafhængigt, offentligt at fremsætte forslag til afgørelse af de sager, der forelægges Domstolen.
They are responsible for presenting, with complete impartiality and independence, an ‘opinion’ in the cases assigned to them.
Justitssekretæren er institutionens generalsekretær og leder dens tjenestegrene under tilsyn af Domstolens præsident.
The Registrar is the institution’s secretary general and manages its departments under the authority of the President of the Court.
Domstolen kan sættes af samtlige medlemmer (plenum), i Den Store Afdeling (13 dommere) eller i afdelinger med 3 eller 5 dommere.
The Court may sit as a full court, in a Grand Chamber of 13 judges or in Chambers of three or five judges.
Domstolen sættes af samtlige medlemmer i særlige tilfælde, der er opregnet i Domstolens statut (når den skal afskedige Den Europæiske Ombudsmand eller et medlem af Kommissionen, som har tilsidesat sine forpligtelser …), og når Domstolen finder, at en sag er af særlig vigtighed.
The Court sits as a full court in the particular cases prescribed by the Statute of the Court (proceedings to dismiss the European Ombudsman or a Member of the European Commission who has failed to fulfil his or her obligations, etc.) and where the Court considers that a case is of exceptional importance.
Den sættes i Den Store Afdeling, når en medlemsstat eller en af Fællesskabets institutioner, som er part i sagen, anmoder herom samt i særligt omfattende eller betydelige sager.
It sits in a Grand Chamber when a Member State or an institution which is a party to the proceedings so requests, and in particularly complex or important cases.
De øvrige sager behandles i afdelinger med 5 eller 3 dommere.
Other cases are heard by Chambers of three or five judges.
Formændene for afdelinger med 5 dommere vælges for en periode af 3 år, og formændene for afdelinger med 3 dommere for en periode af 1 år.
The Presidents of the Chambers of five judges are elected for three years, and those of the Chambers of three judges for one year.
De forskellige sagstyper p
The various types of proceedings p
Præjudicielle forelæggelser Domstolen samarbejder med samtlige retsinstanser i medlemsstaterne, som er de ordinære retter, på fællesskabsrettens område.
References for preliminary rulings The Court of Justice cooperates with all the courts of the Member States, which are the ordinary courts in matters of Community law.
For at sikre en effektiv og ensartet anvendelse af fællesskabsretten og for at undgå forskelle i fortolkningen heraf kan — og i visse tilfælde skal — de nationale retsinstanser forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af fællesskabsretten, f.eks. med henblik på, at den nationale ret kan efterprøve de nationale bestemmelsers overensstemmelse med fællesskabsretten.
To ensure the effective and uniform application of Community legislation and to prevent divergent interpretations, the national courts may, and sometimes must, refer to the Court of Justice and ask it to clarify a point concerning the interpretation of Community law, so that they may ascertain, for example, whether their national legislation complies with that law.
Den præjudicielle forelæggelse kan også vedrøre spørgsmål om en fællesskabsretsakts lovlighed.
A reference for a preliminary ruling may also seek the review of the validity of an act of Community law.
Den forelæggende ret er bundet af Domstolens fortolkning.
The national court to which it is addressed is, in deciding the dispute before it, bound by the interpretation given.
Det er ligeledes gennem præjudicielle forelæggelser, at enhver europæisk borger kan få afklaring på spørgsmål om de fællesskabsregler, der vedrører ham.
It is thus through references for preliminary rulings that any European citizen can seek clarification of the Community rules which affect him.
Selv om et præjudicielt spørgsmål kun kan forelægges af en national domstol, har parterne i den sag, der verserer for den nationale domstol, medlemsstaterne og de europæiske institutioner, adgang til at deltage i proceduren for Domstolen.
Although such a reference can be made only by a national court, all the parties to the proceedings before that court, the Member States and the European institutions may take part in the proceedings before the Court of Justice.
En række af fællesskabsrettens hovedprincipper er blevet defineret på baggrund af præjudicielle spørgsmål, der også er blevet forelagt af nationale domstole, som træffer afgørelse i første instans.
In that way, several important principles of Community law have been established by preliminary rulings, sometimes in reply to questions referred by national courts of first instance.
Traktatbrudssøgsmål Domstolen har herigennem adgang til at kontrollere, om medlemsstaterne overholder de forpligtelser, der påhviler dem i medfør af fællesskabsretten.
Actions for failure to fulfil obligations These actions enable the Court of Justice to determine whether a Member State has fulfilled its obligations under Community law.
Forud for sagens anlæg ved Domstolen har Kommissionen gennemført en procedure, hvorunder medlemsstaten har fået lejlighed til at svare på de klagepunkter, som er rejst imod den.
Before bringing the case before the Court of Justice, the Commission conducts a preliminary procedure in which the Member State is given the opportunity to reply to the complaints against it.
Hvis denne procedure ikke fører til, at medlemsstaten bringer traktatbruddet til ophør, kan der anlægges en traktatbrudssag ved Domstolen.
If that procedure does not result in the Member State terminating the failure, an action for infringement of Community law may be brought before the Court of Justice.
En sådan sag kan anlægges enten af Kommissionen — hvilket i praksis er det hyppigst forekommende — eller af en anden medlemsstat.
The action may be brought by the Commission — as, in practice, is usually the case — or by a Member State.
Hvis Domstolen fastslår, at der foreligger et traktatbrud, skal medlemsstaten straks bringe det til ophør.
If the Court finds that an obligation has not been fulfilled, the State must bring the failure to an end without delay.
Hvis Domstolen, efter at Kommissionen på ny har indbragt sagen for den, fastslår, at den pågældende medlemsstat ikke har efterkommet dens dom, kan Domstolen, såfremt Kommissionen har nedlagt påstand herom, pålægge medlemsstaten at betale et fast beløb eller en tvangsbøde.
If, after a further action is brought by the Commission, the Court of Justice finds that the Member State concerned has not complied with its judgment, it may impose on it a fixed or periodic financial penalty.
Annullationssøgsmål Ved dette søgsmål kan sagsøgeren påstå annullation af en retsakt udstedt af en institution (forordninger, direktiver og beslutninger).
Actions for annulment By an action for annulment, the applicant seeks the annulment of a measure (regulation, directive or decision) adopted by an institution.
Søgsmål, der anlægges af en medlemsstat mod Europa-Parlamentet og/eller Rådet (med undtagelse af sidstnævntes retsakter vedrørende statsstøtte, dumping og gennemførelsesbeføjelser) eller af én fællesskabsinstitution mod en anden, behandles af Domstolen.
The Court of Justice has exclusive jurisdiction over actions brought by a Member State against the European Parliament and/or against the Council (apart from Council measures in respect of State aid, dumping and implementing powers) or brought by one Community institution against another.
Passivitetssøgsmål Domstolen og Retten har herigennem adgang til at kontrollere, om det er lovligt, at en fællesskabsinstitution forholder sig passivt i en given situation.
Actions for failure to act These actions enable the lawfulness of Community institutions’ failures to act to be reviewed.
Når det er fastslået, at undladelsen var ulovlig, har den pågældende institution pligt til at træffe egnede foranstaltninger til at bringe passiviteten til ophør.
Where the failure to act is held to be unlawful, it is for the institution concerned to put an end to the failure by appropriate measures.
Beføjelsen til at påkende passivitetssøgsmål er opdelt mellem Domstolen og Retten efter de samme kriterier, som gælder ved annullationssøgsmål.
Jurisdiction to hear actions for failure to act is shared between the Court of Justice and the Court of First Instance according to the same criteria as for actions for annulment.
Appelsager Endelig kan domme og kendelser afsagt af Retten i Første Instans appelleres til Domstolen for så vidt angår retsspørgsmål.
Appeals Appeals on points of law only may be brought before the Court of Justice against judgments and orders of the Court of First Instance.
Såfremt appellen admitteres, og Domstolen giver appellanten medhold i realiteten, ophæver den Rettens afgørelse.
If the appeal is admissible and well founded, the Court of Justice sets aside the judgment of the Court of First Instance.
Hvis sagen er moden til påkendelse, kan Domstolen selv træffe afgørelse i sagen.
Where the state of the proceedings so permits, the Court may itself decide the case.
Finder Domstolen ikke, at sagen er moden til påkendelse, hjemviser den sagen til Retten. I tilfælde af hjemvisning er Retten bundet af de afgørelser, som er truffet under appelsagen.
Otherwise, the Court must refer the case back to the Court of First Instance, which is bound by the decision given on the appeal.
Fornyet prøvelse Rettens afgørelser i de sager, der indbringes vedrørende afgørelser truffet af Retten for EU-personalesager, kan undtagelsesvis underkastes fornyet prøvelse ved Domstolen.
Reviews Decisions of the Court of First Instance on appeals against decisions of the European Union Civil Service Tribunal may, in exceptional circumstances, be reviewed by the Court of Justice.
Uanset hvilken sagstype der er tale om, omfatter den en skriftlig fase og normalt også en mundtlig fase, der er offentlig.
Whatever the type of case, there is always a written stage and usually an oral stage, which takes place in open court.
Der er imidlertid forskel på sagsbehandlingen i præjudicielle forelæggelser og i de øvrige sager, der benævnes direkte søgsmål.
However, a distinction must be drawn between, first, references for preliminary rulings and, second, other actions, known as ‘direct actions’.
Sagens anlæg og den skriftlige fase p
Commencement of proceedings before the Court and the written procedure p
I præjudicielle forelæggelser Den nationale domstol forelægger spørgsmålet om fortolkningen eller gyldigheden af en bestemmelse i fællesskabsretten, hvilket sædvanligvis sker i form af en retsafgørelse, alt efter de nationale retsplejeregler.
In references for preliminary rulings The national court submits questions to the Court of Justice about the interpretation or validity of a provision of Community law, generally in the form of a judicial decision in accordance with national procedural rules.
Når anmodningen af Domstolens oversættelsestjeneste er oversat til alle fællesskabssprogene, forkynder justitssekretæren den for parterne i hovedsagen samt for medlemsstaterne og institutionerne.
When that request has been translated into all the Community languages by the Court’s translation service, the Registry notifies it to the parties to the national proceedings, and also to all the Member States and the institutions.
Parterne, medlemsstaterne og fællesskabsinstitutionerne har herefter en frist på to måneder til at indgive skriftlige indlæg til Domstolen.
The parties, the Member States and the institutions of the European Union have two months within which to submit written observations to the Court of Justice.
I direkte søgsmål Sagen anlægges ved Domstolen ved indlevering af en stævning til justitssekretæren.
At the same time, the application is served on the party sued, who has one month within which to lodge a defence.
Samtidig forkyndes stævningen for sagsøgte, der har en frist på en måned til at indgive svarskrift.
The applicant may lodge a reply and the defendant a rejoinder, the time allowed being one month in each case.
I begge sagstyper udpeges der af henholdsvis præsidenten og første generaladvokat en refererende dommer og en generaladvokat, der følger sagen under hele forløbet.
In both types of action, a Judge-Rapporteur and an Advocate General, responsible for monitoring the progress of the case, are appointed by the President and the First Advocate General respectively.
Sagens oplysning og retsmøderapporten
Preparatory inquiries and the report for the hearing
Når den skriftlige sagsbehandling er afsluttet, opfordres parterne til inden for en frist på en måned at tilkendegive, om de ønsker, at der afholdes en mundtlig forhandling.
In all proceedings, once the written procedure is closed, the parties are asked to state, within one month, whether and why they wish a hearing to be held.
Domstolen beslutter på grundlag af den refererende dommers rapport, og efter at generaladvokaten er hørt, om der skal ske bevisoptagelse, og til hvilket dommerkollegium sagen skal henvises.
The Court decides, after reading the report of the Judge-Rapporteur and hearing the views of the Advocate General, whether any preparatory inquiries are needed, what type of formation the case should be assigned to, and whether a hearing should be held for oral argument, for which the President will fix the date.
Præsidenten fastsætter datoen for retsmødet, der er offentligt. Den refererende dommer udarbejder en retsmøderapport, som indeholder et sammendrag af de faktiske omstændigheder, der påberåbes, og parternes — og i givet fald intervenienternes — argumenter.
The Judge-Rapporteur summarises, in a report for the hearing, the facts alleged and the arguments of the parties and any interveners.