natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen har for øvrigt anvendt en lignende fremgangsmåde i Tither-sagen 33, der vedrørte en national ordning, der havde til formål at fremme erhvervelse og forbedring af private boliger. Personer, der oppebar skattefri indtægter i medfør af en særlig skattefritagelse eller skattefrihed, såsom tjenestemænd ved Fællesskaberne, var udelukket fra at opnå den pågældende fordel (tilskud til betaling af renter på realkreditlån).
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Den forelæggende ret havde anmodet Domstolen om navnlig at oplyse, om EØF-traktatens artikel 5 (nu artikel 10 EF) pålægger den berørte medlemsstat at indrømme en sådan fordel også til disse retssubjekter, når de opfyldte de øvrige betingelser, der var fastsat i den pågældende ordning.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Domstolen udtalte — idet den samtidig bemærkede, at den nævnte bestemmelse »bl.a. forbyder medlemsstaterne at træffe foranstaltninger, der kan vanskeliggøre fællesskabsinstitutionernes virksomhed« — at selv om en ordning som den i sagen omhandlede kunne »bevirke, at tjenestemænd og øvrige ansatte ved Fællesskaberne går glip af en økonomisk fordel, som de ville kunne opnå, hvis de ikke var tjenestemænd eller ansatte ved Fællesskaberne«, kunne det dog ikke antages, »at ordningen vil kunne afholde nogen fra at
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Med hensyn til den foreliggende præjudicielle forelæggelse kan det næppe hævdes, at en bestemmelse som artikel 16, stk. 1, første punktum, i det kongelige dekret af 8. april 1976, dersom den fortolkes således, at den inden for de rammer, den definerer, udelukker, at der tages hensyn til en selvstændig erhvervsdrivendes børn, for hvilke der oppebæres familietillæg i medfør af tjenestemandsvedtægten eller ansættelsesvilkårene, skulle kunne afholde nogen fra at søge ansættelse ved Fællesskaberne eller få dem til at opgive deres ansættelse ved Fællesskaberne.
Returning now to the present proceedings for a preliminary ruling, it seems difficult to maintain that a provision such as that set out in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — if interpreted as meaning that the children of a selfemployed worker receiving family allowances under the Staff Regulations or the CEOS may not be taken into account in the context defined by that provision — is likely to dissuade certain persons from entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there.
Kommissionen har selv i det foreliggende tilfælde anført, at de belgiske forskrifter ikke medfører et tab for den pågældende ansatte ved Fællesskaberne (Sophiane Gysens første mand, Adriens far), idet forskrifterne blot har den retsvirkning, at størrelsen af det familietillæg, kassen skal
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
33 — Dom af 22.3.1990, sag C-333/88, Sml. I, s. 1133.
33 — Case C-333/88 Tither [1990] ECR I-1133.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-449/06 den loyale forpligtelse til samarbejde, der er fastsat i artikel 10 EF.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
betale til hans tidligere hustru for børnene Augustin og Elise, som hun har fået med sin anden mand, der ikke er tjenestemand eller ansat ved Fællesskaberne, nedsættes i forhold til det beløb, som ellers ville blive udbetalt 34.
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
Selv om det antages, at denne nedsættelse vil påvirke de samlede indtægter, som Sophiane Gysen kan råde over med henblik på at afholde udgifterne til den ældste søns underhold og følgelig i sidste ende påvirke udstrækningen af de forpligtelser, der påhviler drengens far, der er ansat ved Fællesskaberne, i form af betaling af et bidrag til afholdelse af disse udgifter, vil en sådan følge desuden være alt for indirekte og periferisk til at kunne fremkalde den nævnte demotiverende virkning eller det omhandlede incitament.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
Kommissionen har ganske vist med rette anført, at anvendelsen af de belgiske forskrifter som fortolket ovenfor vil medføre, at Sophiane Gysen og hendes børn Augustin og Elise behandles ringere alene som følge af, at Adriens far er beskæftiget ved en fællesskabsinstitution, end de ville være blevet, hvis faderen ikke havde en sådan beskæftigelse 35.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Set i lyset af det fortolkningskriterium, der kan udledes af Tither-dommen og My-dommen, er en sådan forskelsbehandling efter min opfattelse imidlertid ikke ensbetydende med, at den belgiske stat har tilsidesat
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
Jeg skal alene tilføje — idet det overskrider grænserne for den gennemgang, jeg har valgt at foretage, jf. punkt 29 og 53 — at en sådan forskelsbehandling formentlig ikke kan sanktioneres under henvisning til ligebehandlingsprincippet som et almindeligt fællesskabsretligt princip eller under henvisning til de konkrete udtryk herfor i navnlig artikel 12 EF (forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet) og artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 36om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (i medfør af hvilken bestemmelse en arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat, og som er beskæftiget på en anden medlemsstats område, »nyder samme sociale og skattemæssige fordele som indenlandske arbejdstagere«).
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Sagsakterne i denne sag indeholder nemlig ingen elementer, der giver støtte for at antage, at der i denne sag er tale om en situation, der falder inden for fællesskabsrettens anvendelsesområde, og ikke om en udelukkende intern belgisk situation.
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
34 — Kommissionens skriftlige indlæg, punkt 37 og 38.35 — Samme sted, punkt 40.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
V — Forslag til afgørelse
V — Conclusions
Set i lyset af det anførte foreslår jeg, at Domstolen besvarer det præjudicielle spørgsmål, der er forelagt af Tribunal du travail de Bruxelles, på følgende måde:
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
»Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber er almengyldig, bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
Det tilkommer den nationale ret, der er ansvarlig for fortolkningen og anvendelsen af national ret, at afgøre, om sådanne retsakter henset til ovennævnte fortolkningsbidrag udgør en »international overenskomst om social sikring, der er i kraft i Belgien«, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i den i hovedsagen omhandlede lovgivning.«
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
DOMSTOLENS DOM (Fjerde Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
I sag C-449/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Tribunal du travail de Bruxelles (Belgien) ved afgørelse af 17. oktober 2006, indgået til Domstolen den 6. november 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (refererende dommer) og J. Malenovský,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
GYSEN generaladvokat: P. Mengozzi justitssekretær: R. Grass, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Currall og D. Martin, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 8. november 2007, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by J. Currall and D. Martin, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 8 November 2007, gives the following
Tribunal de Bruxelles’ anmodning om præjudiciel afgørelse vedrørende Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (EFT 1960 I, s. 30), [som ændret ved Rådets
This reference for a preliminary ruling from the Tribunal du travail de Bruxelles (Labour Court, Brussels), concerning Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968 laying down the Staff Regulations of Officials
DOM AF 14.2.2008 — SAG C-449/06 forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 2074/83 af 21. juli 1983 (EFT L 203, s. 1] herefter »vedtægten«), er blevet forelagt inden for rammerne af en retssag mellem Sophiane Gysen og Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendants (herefter »kassen«) om fastlæggelse af rækkefølgen af Sophiane Gysens børn med henblik på fastsættelse af størrelsen af de belgiske familietillæg.
30), as amended by Council Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 2074/83 of 21 July 1983 (OJ 1983 L 203, p. 1) (‘the Staff Regulations’), was made in the course of proceedings between Ms Gysen and Groupe S-Caisse d’Assurances sociales pour indépendents (‘the Caisse’) concerning the determination of the ranking of Ms Gysen’s children for the purposes of calculating the amount of Belgian family allowances.
Det fremgår af vedtægtens artikel 11, stk. 2, at den »er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat«.
Under the second paragraph of Article 11, the Staff Regulations are ‘binding in their entirety and directly applicable in all Member States’.
Ifølge vedtægtens artikel 67, stk. 1, består familietillæggene af husstandstillæg, børnetilskud og uddannelsestillæg.
According to Article 67(1) of the Staff Regulations, family allowances include the household allowance, the dependent child allowance and the education allowance.
I henhold til vedtægtens artikel 67, stk. 2, skal de tjenestemænd, der oppebærer de i bestemmelsen nævnte familietillæg, meddele, hvilke tillæg af samme art, de får fra anden side, idet disse tillæg fratrækkes de tillæg, der betales i henhold til artikel l, 2 og 3 i vedtægtens bilag VII.
Under Article 67(2) of the Staff Regulations, officials in receipt of the family allowances specified in that article are to declare allowances of like nature paid from other sources, which are to be deducted from those paid under Articles 1 to 3 of Annex VII to the Staff Regulations.
Det fremgår af artikel 2, stk. 7, i vedtægtens bilag VII, at såfremt det barn, over for hvem der består forsørgerpligt, i medfør af lovbestemmelser, efter en retsafgørelse eller efter en afgørelse truffet af den kompetente administrative myndighed, er overladt i en anden persons varetægt, udbetales børnetilskuddet til sidstnævnte for tjenestemandens regning og i dennes navn.
Under Article 2(7) of Annex VII to the Staff Regulations, if custody of a dependent child is entrusted by law or by an order of court or of the competent administrative authority to another person, the dependent child allowance is to be paid to that person in the name and on behalf of the official.
I henhold til det belgiske kongelige dekret af 8. april 1976, hvorved ordningen med familieydelser til selvstændige erhvervsdrivende blev indført (Moniteur belge af 6.5.1976), stiger størrelsen af børnetilskuddet proportionalt med antallet af børn.
Pursuant to the Royal Decree of 8 April 1976 establishing the family allowances scheme for selfemployed workers (Moniteur belge of 6 May 1976), the amount of the allowance per child increases according to the number of children.
Ved det kongelige dekrets artikel 16, stk. 1, første afsnit, i den udgave heraf, der fandt anvendelse på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, fastlægges børnenes position under hensyn til den kronologiske rækkefølge af fødslen af de børn, der er berettiget til tilskud i henhold til samme dekret, i henhold til de samordnede love vedrørende familietillæg til arbejdstagere, i henhold til kongeligt dekret af 26. marts 1965 vedrørende familietillæg til visse personalegrupper, der aflønnes af staten, i henhold til lov af 20. juli 1971, hvorved der indføres garanterede familieydelser, og i henhold til internationale overenskomster om social sikring, der er i kraft i Belgien.
Under the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree, in the version applicable to the facts in the main proceedings, the ranking of the children is to be determined by taking account of the chronological order of the births of the children receiving benefits under that decree, the consolidated statutes on family allowances for salaried workers, the Royal Decree of 26 March 1965 on family allowances granted to certain categories of salaried State employees, the Law of 20 July 1971 establishing guaranteed family benefits, and the international social security conventions in force in Belgium.
Sophiane Gysen, der er belgisk statsborger, er erhvervsmæssigt beskæftiget som selvstændig erhvervsdrivende i Belgien. Hun blev gift den 1. februar 1986.
Ms Gysen, a Belgian national, performs selfemployed professional activities in Belgium.
I dette ægteskab blev der født et barn den 20. oktober 1989.
A child of the marriage was born on 20 October 1989.
Parret blev skilt i juni 1993.
The couple divorced in June 1993.
Sophiane Gysen giftede sig igen i december måned 1993.
Ms Gysen remarried in December 1993.
I dette ægteskab blev der født to børn, henholdsvis den 5. maj 1994 og den 17. september 1996.
The two children of that marriage were born on 5 May 1994 and 17 September 1996.
Parret blev skilt i løbet af år 2000.
The couple divorced in 2000.
Sophiane Gysens ældste søn har haft bopæl hos sin mor siden den 17. januar 2001.
Ms Gysen’s eldest son has lived with his mother since 17 January 2001.
For så vidt angår de to yngre børn er det i en retsafgørelse af 13. februar 2001 fastsat, at forældrene har fælles forældremyndighed over børnene, og at Sophiane Gysen oppebærer familietillæggene.
With respect to the two younger children, a court decision of 13 February 2001 states that parental authority and the administration of assets are to be exercised jointly, and that Ms Gysen is to receive the family allowances.
Den 1. december 2001 blev faderen til det barn, der er født i 1989, ansat ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
On 1 December 2001, the father of the child born in 1989 was recruited by the Commission of the European Communities.
Efter denne dato har Kommissionen udbetalt fuldt familietillæg til Sophiane Gysen for hendes ældste søn i faderens navn og for dennes regning.
From that date, the Commission services have paid Ms Gysen the full allowances for her eldest son in the name of and on behalf of his father.
Sophiane Gysen orienterede kassen om denne situation ved skrivelse af 22. februar 2002, hvorefter denne ophørte med at udbetale familietillæg for hendes ældste barn, men fortsatte med at udbetale dem for de yngre børn.
Ms Gysen informed the Caisse of that situation by letter of 22 February 2002, following which the Caisse ceased to pay family allowances for Ms Gysen’s eldest son, but continued to pay them for the younger children.
Da kassen fandt, at tillæggene var blevet udbetalt med urette, trak den herefter med virkning fra marts måned 2003 et beløb på 2 284,84 EUR fra de månedlige familietillæg.
Subsequently, taking the view that the allowances had been paid in error, the Caisse deducted EUR 2 284.84 from the monthly family allowances, with effect from March 2003.
Beløbet udgør differencen mellem de tillæg, der var blevet udbetalt til de yngre børn i deres egenskab af børn i anden og tredje position, og de tilskud, der ifølge kassen skulle have været udbetalt, nemlig i form af tillæg til to børn i første og anden position.
That amount corresponds to the difference between the allowances paid for the younger children, as second and third children, and those which — according to the Caisse — should have been paid, that is to say, allowances for two children, as first and second children.
Da Sophiane Gysen var af den opfattelse, at kassens administrative afgørelser vedrørende denne indeholdelse var truffet på grundlag af en uretmæssig fastsættelse af de tre børns position og derfor måtte annulleres, anlagde hun sag ved den forelæggende ret.
Taking the view that the administrative decisions by the Caisse relating to the deduction were adopted on the basis of an unlawful finding as to the ranking of her three children and that they must therefore be annulled, Ms Gysen brought an action before the referring court.
Tribunal du travail de Bruxelles har under disse omstændigheder forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Tribunal du travail de Bruxelles decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Kan eller skal de bestemmelser vedrørende vederlag og familietillæg, som er indeholdt i [vedtægtens] […] artikel 67, stk. 1, og i [dennes] bilag VII, afdeling 1, hvorefter familietillæg omfatter et husstandstillæg, et børnetilskud og et uddannelsestillæg, anses for at udgøre en international overenskomst om social sikring, der er i kraft i Belgien, som dette udtryk er anvendt i den her i sagen omhandlede nationale lovgivning?«
‘May, or must, Article 67(1) of … the Staff Regulations … and Annex VII thereto, entitled “Remuneration …”, Section 1: Family allowances, … which comprise … household allowance, … dependent child allowance … education allowance … be regarded as constituting what the national rules in question describe as an “… international social security convention in force in Belgium”?
Med henblik på at forsyne den forelæggende ret med et hensigtsmæssigt svar, der sætter den i stand til at afgøre den for retten indbragte tvist, skal vedtægtens nærmere karakter og retsstilling fremhæves.
In order to provide the referring court with a useful answer which will enable it to resolve the dispute before it, it is appropriate to describe the nature and legal force of the Staff Regulations.
Inden for rammerne af det ved artikel 234 EF fastsatte retslige samarbejde tilkommer det nemlig Domstolen at fortolke de fællesskabsretlige bestemmelser.
Under the system of judicial cooperation established by Article 234 EC, it is for the Court of Justice to interpret provisions of Community law.
Det bemærkes, at det inden for rammerne af dette samarbejde påhviler de nationale domstole at fortolke de nationale retsregler (jf. dom af 12.10.1993, sag C-37/92, Vanacker og Lesage, Sml. I, s. 4947, præmis 7).
As far as concerns nation provisions, it must be recalled that under that system their interpretation is a matter for the national courts (see Case C-37/92 Vanacker and Lesage [1993] ECR I-4947, paragraph 7).
Det fremgår af de relevante retsforskrifter i hovedsagen, som beskrevet af den forelæggende ret, at et barn af en selvstændig erhvervsdrivende, der oppebærer et tillæg, der udbetales i kraft af ægtefællen eller den fraskilte ægtefælle af de sociale sikringsorganer i en anden medlemsstat i medfør af en international overenskomst, i belgisk
It is clear from the legislative background to the dispute in the main proceedings, as described by the referring court, that under Belgian law the child of a selfemployed worker who is in receipt of an allowance paid on behalf of the spouse or ex-spouse by the social security bodies of another Member State in accordance with an