natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel — Raad van State — fortolkning af EF-traktatens artikel 49 og af Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet med henblik på en national lovgivning, der indfører et
Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the prescribed period Council Directive 96/32/EC amending Annex II to Directive 76/895/EEC relating to the fixing of maximum levels for pesticide residues in and on fruit and vegetables and Annex II to Directive 90/642/EEC (maximum levels for pesticide residues in and on fruit and vegetables and certain products of plant origin respectively), Council Directive 96/33/EC amending the Annexes to Directives 86/362/EEC and 86/363/EEC (maximum levels for pesticide residues in and on cereals and foodstuffs of animal origin), Council Directive 96/93/EC on
Kommissionen / Portugal sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (10. specialdirektiv, jf. artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF — direkte virkning — medlemsstaterne forpligtet til at udstede særlige bestemmelser vedrørende opsigelse af arbejdsaftaler for en gravid kvinde ­ betydning for en tidsbegrænset arbejdsaftale
approximate the laws of the Member States relating to trade marks — Conditions justifying the repackaging of parallel imports of proprietary pharmaceutical products.
Traktatbrudssøgsmål — manglende fremsendelse af visse rapporter på miljøområdet, som er foreskrevet ved Rådets direktiver 76/464/EØF, 78/176/EØF, 78/659/EØF, 80/68/EØF, 82/176/EØF, 83/513/EØF, 84/156/EØF, 84/491/EØF og 86/280/EØF, som ændret ved artikel 2, stk. 1, i direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne om gennemførelse af en række miljødirektiver
the certification of animals and animal products, Commission Directive 97/72/EC amending Council Directive 70/524/EEC concerning additives in feedingstuffs, Commission Directive 98/19/EC amending Council Directive 70/524/EEC concerning additives in feedingstuffs.
Traktatbrudssøgsmål — tilsidesættelse af EF­traktatens artikel 59 og 52 (efter ændring nu artikel 49 og 43 EF) — opretholdelse af visse nationale og regionale bestemmelser vedrørende messer, udstillinger og markeder
Failure by a Member State to fulfil its obligations — Infringement of Article 2 of Council Directive 92/106/EEC of 7 December 1992 on the establishment of common rules for certain types of combined transport of goods between Member States — Maintenance in force of a system of authorisation and quotas.
Appel af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 27. oktober 1999 i sag T­106/99, Meyer mod Kommissionen — annullation af en fax fra Generaldirektoratet for Udvikling vedrørende afslag på at besvare en forespørgsel og om erstatning af den skade, som hævdes at være lidt som følge af manglende svar
Preliminary ruling — Högsta Domstolen — Interpretation of Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer — Scope of the exception under Article 1(2) for Sweden (maintenance of the current position at national law so far as concerns close relatives of owners of undertakings) — Direct effect of the Directive (in the light of the fact that the Member State itself assumes liability for the guarantee)
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 95/53/EF af 25. oktober 1995 om principperne for tilrettelæggelse af offentlig kontrol på foderstofområdet, Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om udstedelse af certifikater for dyr og animalske produkter, Rådets direktiv 97/61/EF af 20. oktober 1997 om ændring af bilaget til direktiv 91/492/EØF om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af levende toskallede bløddyr
Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose within the time­limit Council Directive 96/34/EC of 3 June 1996 on the framework agreement on parental leave.
Traktatbrudssøgsmål — tilsidesættelse af artikel 2 i Rådets direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne ­ opretholdelse af en bevillings­og kontingentordning
Readers are reminded that Numbers 21/99 and 22/99 of the Proceedings contain Explanatory Notices regarding the new method of citing Treaty provisions in documents of the Court of Justice and the Court of First Instance.
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Appel af dommen i sag T­612/97, hvorved Retten frifandt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber under et annullationssøgsmål vedrørende afslaget på en ansøgning om tildeling af supplerende licenser (artikel 30 i Rådets forordning nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den fælles markedsordning for bananer)
However, it is only the text of the judgments and opinions published in the European Court Reports that is authentic.
Ny fremgangsmåde for angivelse af traktatbestemmelser
This information may be reproduced provided the source is acknowledged.
Sag C-206/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien
Case C-206/98 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Sag C-274/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Spanien
Case C-274/98 Commission of the European Communities ν Kingdom of Spain
(EØF) nr. 4115/88 — støtte til ekstensivering af produktionen
Preliminary ruling (Agriculture — Regulation (EEC) No 4115/88 Aid for the extensification of production Penalties applicable) (Third Chamber)
Ved kendelse af 17. september 1998 har Verwaltungsgericht Schwerin forelagt tre præjudiciellespørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 16 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 4115/88 af 21. december 1988, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 838/93 af 6. april 1993.
By order of 17 September 1998, the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Schwerin referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Article 16 of Commission Regulation (EEC) No 4115/88 of 21 December 1988, as amended by Commission Regulation (EEC) No 838/93 of 6 April 1993.
uoverensstemmelse befinder sig mellem de to minimumsgrænser (2% og 0,2 ha) og de to maksimumsgrænser (10% og 2 ha), der er fastsat.
It is clear from the wording of Article 16(1) of Regulation No 4115/88, as amended, that the reduction provided for by that article applies where the discrepancy found is between the two minimum limits (2% and 0.2 ha) and the two maximum limits (10% and 2 ha) which it establishes.
Anvendelsen af ordet »og« mellem disse grænser er udtryk for, at begge betingelser skal være opfyldt.
The use of the word 'and' to link the two limits in each case indicates that they are cumulative.
Den pågældende bestemmelse finder dermed anvendelse, når minimumsgrænserne begge er nået, og maksimumsgrænserne ikke begge er overskredet.
The provision in question therefore applies where the minimum limits have both been attained and the maximum limits have not both been exceeded.
Andet præjudicielle spørgsmål
The second question
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag, der føres mellem Landerzeugergemeinschaft eG Groß Godems og Amt für Landwirtschaft Parchim vedrørende sidstnævntes tilbagetrækning af udbetalt støtte til ekstensivering.
Those questions were raised in proceedings between Landerzeugergemeinschaft eG Groß Godems ((Agricultural Producer Group) and the Amt für Landwirtschaft (Office for Agriculture) Parchim concerning the withdrawal of extensification aid paid by that body.
Første præjudicielle spørgsmål
The first question
Med det andet spørgsmål ønsker den nationale ret oplyst, om nedsættelsen af ekstensiveringsstøtten i henhold til artikel 16, stk. 1, andet punktum, i forordning nr. 4115/88, som ændret, er begrænset til den periode, der ligger efter den konstaterede overtrædelse, eller om den vedrører hele den periode, for hvilken den af støttemodtageren indgåede forpligtelse gælder.
By its second question the national court is asking whether the reduction of extensification aid laid down by the second sentence of Article 16(1) of Regulation (EEC) No 4115/88, as amended, is confined to the period after the infringement was established or covers the whole period of the undertaking given by the beneficiary of the aid.
Med det første spørgsmål ønsker den nationale ret oplyst, om bestemmelserne i artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 4115/88, som ændret, om beregning af nedsættelsen af ekstensiveringsstøtten finder anvendelse, når forskellen mellem det antal enheder, der er ansøgt om støtte for, og det konstaterede antal enheder udgør mere end 2 ha, men dog mindre end 10% af det areal, der er ansøgt om støtte for.
By its first question the national court is asking whether the method of calculating the reduction of extensification aid laid down by Article 16(1) of Regulation No 4115/88, as amended, is applicable where the discrepancy between the number of units for which the aid is requested and the number of units measured exceeds two hectares but is less than 10% of the surface for which aid is requested.
Det fremgår klart af ordlyden af artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 4115/88, som ændret, at nedsættelsen i henhold til denne bestemmelse finder anvendelse, når den konstaterede
It is clear from the wording of the second sentence of Article 16(1) of Regulation No 4115/88, as amended, that the reduction also applies to aid paid before the infringement, unless the beneficiary can prove that the discrepancy is not intentional or the result of
»1) Artikel 16, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 4115/88 af 21. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med støtte til ekstensivering af Produktionen, som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 838/93 af 6. april 1993, skal fortolkes således, at de deri fastsatte bestemmelser om beregning af nedsættelsen af ekstensiveringsstøtten finder anvendelse, når forskellen mellem det antal enheder, der er ansøgt om støtte for, og det konstaterede antal enheder udgør mere end 2 ha, men dog mindre end 10% af det areal, der er ansøgt om støtte for.
Article 16(1) of Commission Regulation (EEC) No 4115/88 of 21 December 1988 laying down detailed rules for applying the aid scheme to promote the extensification of production, as amended by Commission Regulation (EEC) No 838/93 of 6 April 1993, must be interpreted to mean that the method of calculating the reduction of extensification aid which it lays down is applicable where the discrepancy between the number of units for which the aid is requested and the number of units measured exceeds two hectares but is less than 10% of the surface for which aid is requested
2) Nedsættelsen af ekstensiveringsstøtten i henhold artikel 16, stk 1, andet punktum, i forordning nr. 4115/88, som ændret ved forordning nr. 838/93, vedrører hele den periode, for hvilken den af støttemodtageren indgåede forpligtelse gælder, medmindre modtageren kan godtgøre, at uoverensstemmelsen mellem det antal enheder, som der er ansøgt om støtte for, og det konstaterede antal enheder ikke var forsætlig eller skyldtes uagtsomhed fin hans side.·
The reduction of extensification aid laid down by the second sentence of Article 16(1) of Regulation No 4115/88, as amended by Regulation No 838/93, covers the whole period of the undertaking given by the beneficiary of the aid, unless the latter can prove that the discrepancy between the number of units for which aid was requested and the number of units measured is neither intentional nor the result of negligence on its part.'
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling') den 11. november 1999.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 11 November 1999.
Præjudiciel »Bruxelles-konventionen — begrebet foreløbige retsmidler — bygning og levering af en motoryacht« (Domstolens plenum)
Case T-290/97 Mehibas Dordtselaan BV ν Commission of the European Communities Free movement of goods
Senere oversat dom.
18 January 2000
— hvori det er bestemt, at den sidste rate skal betales, før besiddelsen af genstanden endeligt overgår til den anden part.
file — Legality — Legitimate expectations Legal certainty — Manifest errors of assessment Duty to provide reasons) (Fifth Chamber)
Senere oversat dom.
Legislation
Fuldbyrdelse af retsafgørelser er omhandlet i Bruxelleskonventionens afsnit III, afdeling 2 (artikel 3145). Det fremgår af artikel 31, stk. 1, som hører til disse bestemmelser, at det er en betingelse for, at en retsafgørelse kan fuldbyrdes i den stat, som begæringen rettes til, at retsafgørelsen er eksigibel i domsstaten.
Article 13(1) of Council Regulation (EEC) No 1430/79 of 2 July 1979 on the repayment or remission of import or export duties, as amended by Council Regulation (EEC) No 3069/86 of 7 October 1986, provides:
Det fremgår af Bruxelleskonventionens almindelige opbygning, at udtrykket »eksigible« i konventionens artikel 31 udelukkende sigter til udenlandske retsafgørelsers formelle eksigibilitet og ikke til betingelserne for, at disse afgørelser kan fuldbyrdes i domsstaten.
As a result of that judgment all requests for repayment of import duties must include a statement by the person concerned that he has read the case transmitted by the national authorities and, if appropriate, has nothing to add Cstatement for the file').
Det følger heraf, at en retsafgørelse som den omtvistede dom, som formelt er eksigibel, i princippet er omfattet af bestemmelserne om fuldbyrdelse i Bruxelleskonventionens afsnit III.
'Import duties may be repaid or remitted in special situations ... which result from circumstances in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned.'
Det tilkommer retten i den stat, begæringen rettes til, under en appel- eller genoptagelsessag i medfør af artikel 36 i konventionen af 27. september 1968 efter sin egen lovgivning, herunder de internationalprivatretlige regler, at afgøre, hvilke retsvirkninger en afgørelse truffet i domsstaten i forbindelse med en konkursbehandling har.«
By letter of 10 December 1996 the Netherlands customs authorities informed the applicant that, in the light of the judgment in France-Aviation, the Commission had revoked its decision of 14 November 1994 and that as a result of that judgment applications for repayment were to be accompanied by a statement for the file.
Retten
They therefore asked the applicant to send them one.
Sag T-290/97 Mehibas Dordtselaan BV / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Frie varebevægelser
The applicant, Mehibas Dordtselaan BV, is a customs agent at the Port of Rotterdam.
Ved beslutning af 14. november 1994 fandt Kommissionen, at ansøgningen om godtgørelse ikke var begrundet.
By letter of 6 February 1997 the applicant sent the Netherlands authorities the statement requested.
Sagsøgeren anlagde sag med påstand om annullation af beslutningen af 14. november 1994 (sag T-89/95).
Between February 1981 and June 1983, it made 98 customs declarations relating to the import by Ruva BV of poultrymeat.
Den 31. maj 1996 trak Kommissionen sin beslutning af 14. november 1994 tilbage under hensyn til Rettens dom af 9. november 1995 (herefter »dommen i sagen France-aviation«).
The declarations were made on the basis of invoices submitted by Ruva and gave rise to agricultural levies.
»Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter kan indrømmes, når der foreligger [...] særlige forhold [...] og der ikke er begået urigtigheder eller åbenlys forsømmelse af den berettigede.«
The Netherlands authorities submitted a fresh application for repayment to the Commission including those various documents.
I perioden mellem februar 1981 og juni 1983 indgav sagsøgeren 98 toldangivelser vedrørende selskabet Ruva BV's indførsel af stykker af fjerkræ. Disse angivelser blev udfærdiget på grundlag af fakturaer fremlagt af Ruva, som dannede grundlag for opkrævning af landbrugsafgifter.
By Decision C (97) 2331 of 22 July 1997 addressed to the Kingdom of the Netherlands ('the contested decision'), the Commission found that that application for repayment was not justified.
I 1984 opdagede de nederlandske afgiftsmyndigheder, at de fakturaer, som Ruva havde fremlagt, var svigagtige.
In 1984, the Netherlands tax authorities discovered that the invoices submitted by Ruva were fraudulent.
På den baggrund anmodede de nederlandske toldmyndigheder i oktober 1986 det sagsøgende selskab om at betale de overskydende landbrugsafgifter (herefter »de omtvistede afgifter«).
Accordingly, the applicant paid in October 1986, at the request of the Netherlands customs authorities, supplementary agricultural levies ('the contested levies').
De nederlandske myndigheder indgav til Kommissionen en ny ansøgning om godtgørelse, som indeholdt de ovennævnte oplysninger.
First plea: breach of Regulation No 2454/93, misuse of powers and infringement of the principle of legal certainty
Den 29. oktober 1990 indgav sagsøgeren en ansøgning til de nederlandske myndigheder med henblik på at opnå godtgørelse af de omtvistede afgifter.
On 29 October 1990 the applicant applied to the Netherlands authorities for repayment of the contested levies.
Disse myndigheder videresendte ansøgningen til Kommissionen med henblik på, at Kommissionen kunne tage stilling til, om indrømmelse af godtgørelse var begrundet i henhold til artikel 13 i forordning nr. 1430/79.
The authorities sent the application to the Commission for a decision on whether repayment was justified under Article 13 of Regulation No 1430/79.
Første anbringende om tilsidesættelse af forordning nr. 2454/93, overskridelse af beføjeher og tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet kun, at den erhvervsdrivende, som ansøger om godtgørelse, kan sikre sig, at sagsakterne er fuldstændige, og at ansøgeren i givet fald kan tilføje de forhold, som denne anser for væsentlige.
By a decision of 14 November 1994, the Commission found the application for repayment not justified.
Det bemærkes, at sagsøgerens argumentation rejser to hovedspørgsmål, henholdsvis om Kommissionen er beføjet til at træffe en ny beslutning på grundlag af sagsøgerens ansøgning om godtgørelse efter beslutningen om tilbagekaldelse af 31. maj 1996, og om forskriftsmæssigheden af reglerne for udstedelsen af den omtvistede beslutning.
The applicant's arguments raise two main issues: whether the Commission had the power to adopt a new decision on the applicant's request for repayment following the revocation of 31 May 1996, and whether the contested decision was properly adopted.
Det fremgår imidlertid af dommen i sagen France-aviation, at retten til at udtale sig under en procedure som den i sagen omhandlede skal sikres i begge disse etaper.
The applicant brought an action for annulment of that decision (Case T-89/95).
Kommissionens beføjelse til at træffe en ny beslutning efter beslutningen om tilbagekaldelse af 31. maj 19%
the contested decision unless it is established that without them the procedure might have had a different outcome.
Det påhvilede Kommissionen i overensstemmelse med legalitetsprincippet at træffe en ny beslutning vedrørende sagsøgerens ansøgning om godtgørelse i overensstemmelse med proceduren i forordning nr. 2454/93, efter at den havde givet sagsøgeren lejlighed til at udtale sig.
It was for the Commission, in accordance with the requirements imposed by the principle of legality and once it had ensured that the applicant was in a position to exercise its right to be heard, to take a new decision on the application for repayment under the procedure provided for in Regulation No 2454/93.
Det følger af ovenstående, at den procedure, som Kommissionen valgte, da den skulle træffe den omtvistede beslutning, dog var behæftet med uregelmæssigheder.
It has not been established that without the irregularities which occurred in this case the procedure might have resulted in a different decision.
Reglerne for udstedelse af den omtvistede beslutning
The way in which the contested decision was adopted
Der er ikke ført bevis for, at proceduren i mangel af de konstaterede uregelmæssigheder ville have ført til, at den omtvistede beslutning havde haft et andet indhold.
Second plea: infringement of the principle of the protection of legitimate expectations
Det andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
The right to rely on the principle of the protection of legitimate expectations extends to any individual in a situation where the Community authorities have caused him to entertain legitimate expectations.
For det første, hvis afslaget på sagsøgerens første ansøgning om godtgørelse ved beslutningen af 14. november 1996 alene var begrundet med, at der ikke forelå særlige forhold i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 13 i forordning nr. 1430/79, fremgår det af sagen, at den da fandt, at ansøgningen »hverken [kunne] godkendes eller behandles« idet den ikke var ledsaget af en erklæring om sagsakterne.
First of all, although the sole ground given in the decision of 14 November 1994 for refusing the first application for repayment was the absence of a special situation within the meaning of Article 13 of Regulation No 1430/79, it is clear from the case-file that the Commission at the time considered the application to be 'neither valid nor admissible' because it did not include a statement for the file.
Det er imidlertid ubestridt, at fremlæggelsen af en sådan erklæring ikke var påkrævet på det tidspunkt, hvor ansøgningen blev indgivet.
It is common ground that no such statement was required to be submitted at the time when the application was made.
Retten til at påberåbe sig princippet om beskyttelse af den berettigede forventning omfatter enhver erhvervsdrivende, hos hvem Fællesskabets administration har givet anledning til begrundede forhåbninger.
The arguments advanced by the applicant in no way show that the Commission gave the applicant any precise assurance that it would obtain reimbursement of the contested levies.
Det bemærkes, at de af det sagsøgende selskab fremførte argumenter på ingen måde godtgør, at Kommissionen har afgivet præcise løfter om, at det ville få godtgjort de omtvistede afgifter.
Third plea: breach of Article 13 of Regulation No 1430/79
Heraf følger, at Kommissionen således ikke alene overskred sine beføjelser i henhold til forordning nr. 2454/93, men også tilsidesatte retssikkerhedsprincippet, da den med tilbagevirkende gyldighed stillede et nyt formkrav til sagsøgerens første ansøgning om godtgørelse.
It follows that by retroactively imposing a new condition of admissibility on the applicant's first request for repayment of duties the Commission not only exceeded the powers conferred on it by Regulation No 2454/93, but also failed to have regard to the principle of legal certainty.
Det tredje anbringende om tilsidesættelse af arakel 13 i forordning nr. 1430/79
It is settled case-law, first, that Article 13 of Regulation No 1430/79 constitutes a general equitable provision designed to cover situations other than those which arise most often in practice and for which special provision could be made when the regulation was adopted.
For det andet bemærkes, at den af Kommissionen indførte ordning med en erklæring om sagsakterne kun delvis opfylder de principper, som er opstillet i dommen i sagen France-aviation.
Secondly, the statement now required by the Commission only partly meets the requirements imposed by the principles laid down in France-Aviation.
Indledningsvis bemærkes, at det ifølge Domstolens faste praksis er artikel 13 i forordning nr. 1430/79 en generel
Article 13 of Regulation No 1430/79 is manifestly not intended to protect customs agents against the consequences of their clients going into liquidation.