natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den cypriotiske regering har anført, at den fejl, Commissioners har begået, vedrører anvendelsen af bestemmelser i national ret, selv om opretholdelsen af disse er tilladt i henhold til sjette direktiv.
The Cypriot Government states that the mistake made by the Commissioners relates to the application of provisions of national law, even if the retention of such provisions is allowed by the Sixth Directive.
Kommissionen har — uden at have besvaret det stillede spørgsmål, som den finder for irrelevant — anført, at Det Forenede Kongeriges afgiftsmyndigheder har fejlfortolket den nationale lovgivning, men ikke har tilsidesat nogen forpligtelse, der er fastsat i sjette direktiv.
The Commission, without replying directly to the question, which it regards as irrelevant, states that the United Kingdom tax authorities were mistaken in their interpretation of the national legislation, but did not breach any obligation imposed by the Sixth Directive.
Domstolens besvarelse
The Court’s reply
Det første spørgsmål vedrører i det væsentlige spørgsmålet om, hvorvidt det for en erhvervsdrivende er muligt direkte af fællesskabsretten at aflede en ret til nulsatsstatus, når denne sats følger af bestemmelser i national ret.
The first question asks, in essence, whether it is possible for a trader to derive directly from Community law the right to be taxed at a zero rate where that rate is the result of provisions of national law.
Kommissionens indsigelse om, at det første spørgsmål er irrelevant, skal derfor forkastes, idet Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse om det nævnte spørgsmål.
The Commission’s contention that the first question is irrelevant must therefore be rejected as the Court has jurisdiction to rule on that question.
Det bemærkes for det andet, at det i sjette direktivs artikel 28, stk. 2, tillades medlemsstaterne at anvende fritagelser med tilbagebetaling af erlagt afgift, hvorved der indføres en undtagelse fra de bestemmelser, som regulerer den normale momssats (dom af 6.7.2006, sag C-251/05, Talacre Beach Caravan Sales, Sml. I, s. 6269, præmis 17).
Secondly, it is important to bear in mind that, in authorising Member States to apply exemptions with refund of the tax paid, Article 28(2) of the Sixth Directive lays down a derogation to the rules which govern the standard rate of VAT (Case C-251/05 Talacre Beach Caravan Sales [2006] ECR I-6269, paragraph 17).
Det er derfor korrekt, når det anføres, at de fritagelser, der benævnes »nulsatsbeskatning«, er tilladt i henhold til fællesskabsretten.
It is therefore correct to state that it is by reason of Community law that those exemptions, known as ‘zero-rating’, are permitted.
Som det fremgår af ordlyden af denne bestemmelse i dens oprindelige affattelse, kan tilfælde af fritagelser, som var gældende den 31. december 1975, »opretholdes«, hvilket indebærer, at det udelukkende tilkommer den pågældende medlemsstat at vurdere, om en lovgivning — som bl.a. opfylder kriterierne i artikel 17, sidste led, i Rådets andet direktiv 67/228/EØF af 11. april 1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystems struktur og de nærmere regler for dets anvendelse (EFT 1967, s. 14), som nu er ophævet, men hvorefter fritagelser med tilbagebetaling af den erlagte afgift kun kunne indføres ud fra nøje definerede sociale hensyn til fordel for den endelige forbruger — skal eller ikke skal bevares.
It is apparent from the actual wording of the original version of Article 28(2) that the exemptions which were in force on 31 December 1975 ‘may be maintained’, which means that it is for the Member State concerned alone to decide whether or not to retain a particular piece of legislation which satisfied, inter alia, the conditions set out in the final indent of Article 17 of Second Council Directive 67/228/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes — Structure and procedures for application of the common system of value added tax (OJ, English Special Edition 1967, p. 16), now repealed, which provided that exemptions with refund of the tax paid could only be established for clearly-defined social reasons and for the benefit of the final consumer.
Sjette direktivs artikel 28, stk. 2, litra a), kan således sidestilles med en »stand still«klausul, hvorved man søger at undgå socialt vanskelige situationer, der kan følge af ophævelsen af fordele, som er fastsat af den nationale lovgiver, men som ikke genfindes i sjette direktiv (dommen i sagen Talacre Beach Caravan Sales, præmis 22).
Article 28(2)(a) of the Sixth Directive can therefore be compared to a ‘stand-still’ clause, intended to prevent social hardship likely to follow from the abolition of exemptions provided for by the national legislature but not included in the Sixth Directive (Talacre Beach Caravan Sales, paragraph 22).
Denne frivillige opretholdelse af situationen før er således blot indsat i sjette direktiv.
That optional maintenance of the previous status quo is therefore merely framed by the Sixth Directive.
Det er derfor i henhold til en national lovgivning, der ikke udgør en gennemførelsesforanstaltning til sjette direktiv (jf. analogt dom af 13.7.2000, sag C-36/99, Idéal tourisme, Sml. I, s. 6049, præmis 38), men overlevelsen af en fordel, som denne lovgivning tillader af sociale hensyn, som lovgivningen i Det Forenede Kongerige
Consequently, it is pursuant to national legislation which does not constitute a measure for the implementation of the Sixth Directive (see, by analogy, Case C-36/99 Idéal tourisme [2000] ECR I-6049, paragraph 38), but the maintenance of an exemption which is permitted by that directive, regard being had to the social objectives pursued by
DOM AF 10.4.2008 — SAG C-309/06 forfølger, idet den ikke lader den endelige forbruger bære momsen på almindelige fødevarer, at Marks & Spencer kan gøre krav på fritagelse med tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift. 25
2008 — CASE C-309/06 the legislation of the United Kingdom in not making the final consumer pay VAT on everyday items of food, that Marks & Spencer may claim the exemption with refund of the tax paid at the preceding stage. 25
Marks & Spencer kan ikke med føje påberåbe sig sjette direktivs artikel 12, stk. 1. Det bemærkes herved, at denne bestemmelse, hvorefter den sats, der skal anvendes, er den, som er gældende på det tidspunkt, hvor momspligten indtræder, har til formål at hindre, at den nationale lovgiver ved ændring af den sats, der finder anvendelse på et givet gode, således som det bekræftes i sjette direktivs artikel 12, stk. 2, anvender en anden sats på en given transaktion end den, der var gældende på det tidspunkt, hvor pligten til at betale den moms, der påhvilede transaktionen, indtrådte. 26
Marks & Spencer cannot validly rely on Article 12(1) of the Sixth Directive. That provision, which states that the rate of VAT applicable is that in force at the time of the chargeable event, is intended to prevent the national legislature, in the event of a change in the rate applicable to a particular product, as borne out by Article 12(2) of the Sixth Directive, from applying to a particular transaction a rate other than that in force at the time of the event which gave rise to the VAT charged in respect of that transaction. 26
Begrundelsen for denne bestemmelse er således klart at regulere spørgsmålet om fastsættelsen af et tidsmæssigt referencepunkt for anvendelsen af en bestemt momssats.
The purpose served by Article 12(1) is thus clearly to settle the issue of determining the temporal point of reference for applying a given rate of VAT.
Noget helt andet er det tilfælde, der er tvist om i hovedsagen, hvori Commissioners har konstateret en fejl med hensyn til, om et givet gode skal være omfattet af en fritagelse med tilbagebetaling af den erlagte afgift, fordi det ikke drejer sig om en tidsmæssig ændring af satsen, men om, hvorvidt et gode er eller ikke er omfattet af anvendelsesområdet for en fritagelse med tilbagebetaling af den erlagte afgift, der er tilladt i henhold til sjette direktivs artikel 28, stk. 2, litra a).
The situation in the main proceedings, in which the Commissioners established that there had been an error as to whether a particular product should have been entitled to an exemption with refund of the tax paid, is completely different, as this is a question, not of a change in the rate over time, but as to whether a product is covered by an exemption with refund of the tax paid, permitted under Article 28(2)(a) of the Sixth Directive.
Det første spørgsmål skal derfor besvares med, at hvis en medlemsstat i sin nationale lovgivning i medfør af sjette direktivs artikel 28, stk. 2, før og efter indførelsen af ændringer af denne bestemmelse ved direktiv 92/77, har opretholdt en fritagelse med tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift for visse leveringer,
Accordingly, the answer to the first question must be that where, under Article 28(2) of the Sixth Directive, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified
MARKS & SPENCER består der for en erhvervsdrivende, som foretager sådanne leveringer, ingen umiddelbart gennemtvingelig ret i henhold til fællesskabsretten til, at disse leveringer pålægges moms med nulsatsen. Det andet spørgsmål om, hvorvidt der foreligger en ret i henhold til almindelige fællesskabsretlige principper til tilbagebetaling af moms, der er betalt med urette
MARKS & SPENCER supplies, a trader making such supplies does not have a directly enforceable Commu-nity-law right to have those supplies taxed at a zero rate of VAT. The second question: the existence of a right, deriving from the general principles of Community law, to a refund of VAT paid in error
Marks & Spencer har gjort gældende, at de almindelige fællesskabsretlige principper, herunder princippet om afgiftsneutralitet, finder anvendelse, således at de for selskaber skaber en ret til tilbagebetaling af moms, som er opkrævet med urette, fordi hele momssystemet pr. definition er omfattet af fællesskabsrettens anvendelsesområde, selv i de tilfælde, der er omhandlet i sjette direktivs artikel 28, stk. 2, såvel i den oprindelige affattelse som i den affattelse, der følger af direktiv 92/77. 30
Marks & Spencer claims that the general principles of Community law, including the principle of fiscal neutrality, apply in such a way as to provide a basis for a right to repayment, in its favour, of the VAT which was wrongly levied, since the whole system of VAT remains, by definition, within the scope of Community law, even in the case specified in Article 28(2) of the Sixth Directive, both in its initial version and in that stemming from Directive 92/77. 30
Det Forenede Kongeriges regering, Irland og den cypriotiske regering har anført, at de i hovedsagen omtvistede beløb ikke er opkrævet i strid med nogen fællesskabsretlig bestemmelse, der har direkte virkning, eller hvorved der indrømmes en ret.
The United Kingdom Government, Ireland and the Cypriot Government maintain that the sums in question in the main proceedings were not levied in breach of any directly effective or right-conferring provision of Community law.
Det er udelukkende et spørgsmål om national ret, og der er således overhovedet ikke anledning til at anvende de almindelige fællesskabsretlige principper.
The question is strictly one of national law and there is therefore no need whatsoever to apply the general principles of Community law.
Irland har tilføjet, at hvis princippet om afgiftsneutralitet i det foreliggende tilfælde skulle finde anvendelse som grundlag for en ret til tilbagebetaling, burde det være den endelige forbruger, som har båret momsbyrden, der modtog tilbagebetalingen.
Ireland adds that if, in the present case, the principle of fiscal neutrality were to apply in order to provide a basis for a right to repayment, the final consumer, who has borne the burden of the VAT, should benefit from this.
Kommissionen har anført, at de kompetente nationale myndigheder skal overholde de grundlæggende principper, som det fælles momssystem hviler på, herunder bl.a. neutralitetsprincippet, når de anvender momsen.
The Commission submits that, in applying VAT, the competent national authorities must comply with the essential principles which underlie the common system of VAT, in particular the principle of neutrality.
Denne forpligtelse påhviler dem ved tilbagebetaling af overskydende afgift.
They are under this obligation when making refunds of overpaid tax.
Kommissionen har imidlertid ikke udtalt sig direkte om det andet spørgsmål.
However, the Commission does not reply directly to the second question.
Det andet spørgsmål vedrører i det væsentlige spørgsmålet, om en erhvervsdrivende i henhold til de almindelige fællesskabsretlige principper, navnlig princippet om afgiftsneutralitet, kan gøre krav på tilbagebetaling af moms, som er opkrævet med urette, når den sats, der skulle have været anvendt, følger af national ret.
The second question asks, in essence, whether a trader has a right, under the general principles of Community law, including the principle of fiscal neutrality, to claim a refund of the VAT which was wrongly levied, when the rate which should have been applied stems from national law.
Indledningsvis bemærkes, at det af selve ordlyden af sjette direktivs artikel 28, stk. 2, litra a), i den affattelse, der følger af direktiv 92/77, fremgår, at de nationale lovgivninger, som kan opretholdes, skal være »i overensstemmelse med Fællesskabets forskrifter« og opfylde betingelserne i artikel 17, sidste led, i direktiv 67/228.
It must be noted at the outset that the actual wording of Article 28(2)(a) of the Sixth Directive, in the version resulting from Directive 92/77, states that the national legislation which may be maintained must be ‘in accordance with Community law’ and satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of Directive 67/228.
Selv om tilføjelsen vedrørende »overensstemmelse med Fællesskabets forskrifter« først blev indsat i 1992, gælder et sådant krav, der er uadskilleligt forbundet med funktionsdygtigheden og en ensartet fortolkningen af det fælles momssystem, for hele perioden med den i hovedsagen omtvistede fejlagtige afgiftspålæggelse.
Although the addition relating to being ‘in accordance with Community law’ was made only in 1992, such a requirement, which forms an integral part of the proper functioning and the uniform interpretation of the common system of VAT, applies to the whole of the period of erroneous taxation at issue in the main proceedings.
Som Domstolen har haft lejlighed til at fastslå, er opretholdelse af fritagelser eller reducerede momssatser, som er lavere end den minimumssats, der er fastsat i sjette direktiv, kun tilladt, såfremt bl.a. princippet om afgiftsneutralitet, der ligger til grund for dette system,
As the Court has had occasion to point out, the maintenance of exemptions or of reduced rates of VAT lower than the minimum rate laid down by the Sixth Directive is permissible only in so far as it complies with, inter alia, the principle of fiscal
MARKS & SPENCER ikke tilsidesættes (jf. i denne retning dom af 7.9.1999, sag C-216/97, Gregg, Sml. I, s. 4947, præmis 19, og af 3.5.2001, sag C-481/98, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s. 3369, præmis 21). 34
MARKS & SPENCER neutrality inherent in that system (see, to that effect, Case C-216/97 Gregg [1999] ECR I-4947, paragraph 19, and Case C-481/98 Commission v France [2001] ECR I-3369, paragraph 21). 34
Heraf følger således, at de principper, der gælder for det fælles momssystem, herunder princippet om afgiftsneutralitet, også finder anvendelse i det tilfælde, der er omhandlet i sjette direktivs artikel 28, stk. 2, og i givet fald kan påberåbes af en afgiftspligtig til anfægtelse af en national bestemmelse eller dennes anvendelse, hvorved disse principper tilsidesættes.
It thus follows that the principles governing the common system of VAT, including that of fiscal neutrality, apply even to the circumstances provided for in Article 28(2) of the Sixth Directive and may, if necessary, be relied on by a taxable person against a national provision, or the application thereof, which fails to have regard to those principles.
Hvad nærmere bestemt angår kravet på tilbagebetaling bemærkes, at det følger af Domstolens faste praksis, at retten til at få tilbagebetalt afgifter, som en medlemsstat har opkrævet i strid med fællesskabsrettens bestemmelser, består som en konsekvens af og i tilslutning til de rettigheder, som borgerne direkte er tillagt ved fællesskabsretten (jf. bl.a. i denne retning Marks & Spencer-dommen, præmis 30 og den deri nævnte retspraksis). Dette princip finder også anvendelse på afgifter, der er opkrævet i strid med national lovgivning, der er tilladt i henhold til sjette direktivs artikel 28, stk. 2. 36
As regards, more specifically, the right to a refund, as is apparent from the settled caselaw of the Court, the right to obtain a refund of charges levied in a Member State in breach of rules of Community law is the consequence and the complement of the rights conferred directly on individuals by Community law (see in particular, to that effect, Marks & Spencer, paragraph 30 and the caselaw cited). That principle also applies to charges levied in breach of national legislation permitted under Article 28(2) of the Sixth Directive. 36
Det andet spørgsmål skal derfor besvares med, at hvis en medlemsstat i sin nationale lovgivning i medfør af sjette direktivs artikel 28, stk. 2, før og efter indførelsen af ændringer af denne bestemmelse ved direktiv 92/77, har opretholdt en fritagelse med tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift for visse leveringer, men fejlagtigt har fortolket den nationale lovgivning således, at visse leveringer, som efter den nationale lovgivning er fritaget med ret til tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift, er blevet pålagt afgift til normalsatsen, finder de almindelige fællesskabsretlige principper, herunder princippet om afgiftsneutralitet, anvendelse, således at en erhvervsdrivende, som har foretaget disse leveringer eller ydelser, har ret til tilbagebetaling af beløb, som fejlagtigt er opkrævet vedrørende disse.
The answer to the second question must therefore be that where, under Article 28(2) of the Sixth Directive, both before and after the insertion of the amendments made to that provision by Directive 92/77, a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has misinterpreted its national legislation, with the result that certain supplies which should have benefited from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them.
Det tredje, fjerde og femte spørgsmål om eventuelle begrænsninger af kravet på tilbagebetaling i medfør af ligebehandlingsprincippet og princippet om afgiftsneutralitet
The third to fifth questions: possible restrictions on the right to repayment based on the principles of equal treatment and fiscal neutrality
Indlæg for domstolen
Observations submitted to the Court
Marks & Spencer har gjort gældende, at anvendelse af reglen om ugrundet berigelse over for »payment traders« (afgiftspligtige, for hvem den indgående afgift, der er opkrævet, for en bestemt regnskabsperiode overstiger den udgående afgift, der er betalt) og ikke over for »repayment traders« (afgiftspligtige, for hvem situationen er den modsatte) udgør en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af princippet om afgiftsneutralitet. Det er derfor ikke nødvendigt at bevise, at en »payment trader« er blevet påført et økonomiske tab eller en økonomisk byrde. Det tilkommer endelig hver medlemsstat under overholdelse af fællesskabsretten, der ikke er til hinder for undtagelsen med hensyn til ugrundet berigelse, ligesom den heller ikke foreskriver denne undtagelse, at fastlægge, hvorledes forskellene i behandlingen, der anses for at være i strid med ovennævnte principper, skal afhjælpes. 38
Marks & Spencer claims that application of the rule of unjust enrichment to ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders) constitutes a breach of the principles of equal treatment and fiscal neutrality. However, it is not necessary to prove that the ‘payment trader’ has suffered any financial loss or disadvantage. Finally, it is for each Member State, with due regard to Community law, which neither prohibits the defence of unjust enrichment nor makes it obligatory, to decide how to remedy differences in treatment that are found to be incompatible with the abovementioned principles. 38
Det Forenede Kongeriges regering er af den opfattelse, at det tredje, fjerde og femte præjudicielle spørgsmål skal besvares benægtende.
The United Kingdom Government takes the view that the third to fifth questions referred should be answered in the negative.
Irland og den cypriotiske regering har under hensyn til, at de er af den opfattelse, at de to første spørgsmål skal besvares benægtende, anset det for unødvendigt at besvare de efterfølgende spørgsmål.
Ireland and the Cypriot Government, in the light of the negative answer which ought, in their opinion, to be given to the first and second questions, consider that there is no need to answer the subsequent questions.
Et sådant afslag skal desuden være afgiftsmæssigt neutralt og må ikke give anledning til forskelsbehandling af de erhvervsdrivende.
The Commission states that refusal to make repayment in reliance on the defence of unjust enrichment is permitted by Community law provided that it is shown that
— Indledende bemærkninger
— Initial observations
Forbuddet mod ugrundet berigelse skal imidlertid for at være foreneligt med fællesskabsretten anvendes under overholdelse af principper som f.eks. ligebehandlingsprincippet.
However, in order to comply with Community law, the principle prohibiting unjust enrichment must be implemented in accordance with principles such as that of equal treatment.
Det skal desuden bemærkes, at såfremt en afgift er opkrævet med urette, henset til fællesskabsretten, er de nationale myndigheder, når det er godtgjort, at kun en del af afgiften er væltet over på senere led, forpligtet til at tilbagebetale det ikke-over-væltede beløb (dom af 14.1.1997, forenede sager C-192/95-C-218/95, Comateb m.fl., Sml. I, s. 165, præmis 27 og 28).
Furthermore, it is important to bear in mind that, where a charge has been wrongly levied under Community law and it is established that only part of the charge has been passed on, the national authorities must repay the amount not passed on (Joined Cases C-192/95 to C-218/95 Comateb and Others [1997] ECR I-165, paragraphs 27 and 28).
Det bemærkes imidlertid, at selv i det tilfælde, hvor afgiften er fuldstændigt integreret i den pris, der kræves, kan den afgiftspligtige lide et økonomisk tab, der er forbundet med en forringelse af salgsmængden (jf. i denne retning dommen i sagen Comateb m.fl., præmis 29 og 30, og Michaïlidis-dommen, præmis 34 og 35).
However, even where the charge is wholly incorporated in the price, the taxable person may suffer as a result of a fall in the volume of his sales (see, to that effect, Comateb and Others, paragraphs 29 and 30, and Michaïlidis, paragraphs 34 and 35).