natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forkyndelse af stævningen kan nemlig i visse retsordener medføre, at sagen er anlagt, og har til formål at sikre fristoverholdelse.
In many legal orders service of the application can mean that proceedings are now pending and ensures that timelimits are observed.
Sagsøgte erfarer på sin
For his part, the defendant learns
Med sit andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret i det væsentlige oplyst, om det kan formodes, at adressaten »forstår« en afsenderstats sprog som omhandlet i artikel
With its second question, the referring court is essentially seeking to ascertain whether it may be presumed that the
27 — Jf. i denne retning Leffler-dommen (nævnt ovenfor i fodnote 10), præmis 38-53, og Sujecki, Das Annahmeverweigerungsrecht im europäischen Zustellungsrecht, s. 364, der imidlertid ikke tager stilling til problemet ved mere omfangsrige bilag og det hermed forbundne spørgsmål om procesøkonomi (tid og omkostninger ved oversættelse).
27 — See Leffler (cited in footnote 10 above), paragraphs 38 to 53, and also Sujecki, ‘Das Annahmeverweigerungsrecht im europäischen Zustellungsrecht’, p. 364, who does not, however, consider the problems of lengthy annexes and the associated question of procedural economy (translation time and translation costs).
I stedet skal der udarbejdes faste, generelle kriterier.
Instead, fixed general criteria should be developed.
Ifølge Lindacher skal det i hvert fald antages, at der er tale om et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, når adressaten selv er statsborger i afsenderstaten.
According to this view, a language of the Member State of transmission which the addressee understands should be taken to exist at least if the addressee himself is a national of the Member State of transmission.
Det samme skal gælde, hvis vedkommende er statsborger i en stat, der har samme officielle sprog.
The same should apply if he is national of a State with the same official language.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07 fastslår, at adressaten forstår afsenderstatens sprog, alene af den grund, at en aftaleklausul bestemmer, at korrespondance foregår på dette sprog, indføres der en formodning i lovgivningen, der går meget videre end det, forordningen bestemmer.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 introduced which went far beyond the provision made in the regulation.
side gennem overgivelse af stævningen, at sagen er indledt — og derved sikres hans ret til kontradiktion 29.
through the transmission of the application that proceedings have been initiated and his right to a fair hearing is thereby protected. 29
Inden for rammerne af forkyndelsesreglerne skal disse processuelle grundlæggende rettigheder finde en indbyrdes balance 30.
In the context of the rules on service, these basic procedural rights must be in a balanced relationship.
Det er derfor nødvendigt, at forkyndelsesreglerne på den ene side ikke medfører uforholdsmæssige begrænsninger af retsbeskyttelsen af den sagsøgte og samtidig gør det muligt at gennemføre sagen hurtigt.
30It is therefore necessary on the one hand that the rules on service do not give rise to disproportionate prejudicial effects on the protection of defendants and, at the same time, allow the proceedings to be conducted quickly.
På den anden side må retsbeskyttelsen af sagsøgte ikke få et sådant omfang, at det bliver umuligt for sagsøgeren at gennemføre retssagen, og denne derved i sidste ende ikke har adgang til en domstolsprøvelse 31.
On the other hand, the protection of defendants may not extend so far that it becomes impossible for the applicant to conduct the court proceedings so that his access to judicial process is ultimately barred. 31
I litteraturen finder man den opfattelse, at artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 kombinerer objektive og subjektive kriterier i forbindelse med konstatering af sprogkundskaber i tilfælde af forkyndelse i udlandet 32.
The view is taken in legal literature that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 combines objective and subjective criteria in ascertaining linguistic knowledge in the event of service abroad.
Efter denne opfattelse skal det objektive kriterium være modtagerstatens officielle sprog og det subjektive kriterium adressatens kendskab til afsenderstatens sprog 33.
32According to that view, the objective criterion should be the official language of the Member State addressed and the subjective criterion should be the addressee’s linguistic knowledge of the language of the Member State of transmission. 33
I forelæggelseskendelsen har Bundesgerichtshof fastslået, at ingen af de personer i de organer, der repræsenterer Grimshaw,
The Bundesgerichtshof stated in its order for reference that none of the bodies authorised to represent Grimshaw Architects
I den foreliggende retssag står to modsatte synspunkter over for hinanden.
In the present case, two contrasting arguments are put forward.
IHK Berlin har den opfattelse, at det forhold, at det i en kontrakt er aftalt at anvende tysk, dvs. afsenderstatens sprog, faktisk også giver grundlag for at formode, at adressaten forstår et sådant dokument, hvis det vedrører det konkrete retsforhold og er affattet på det aftalte sprog.
IHK Berlin takes the view that the contractual agreement on the German language, that is the language of the State of transmission, also establishes the factual presumption that the addressee understands such a document if it concerns the specific legal relationship and is written in the agreed language.
På den anden side mener den franske regering, at dette forhold ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at fastslå, at adressaten forstår afsenderstatens sprog som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000.
On the other hand, according to the French Government, that fact alone is not sufficient to consider the language of the Member State of transmission to be understood by the addressee for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000.
33 — En fysisk persons statsborgerskab kan ikke anvendes som objektivt kriterium.
33 — The nationality of a natural person is ruled out as an objective criterion.
Hvis forkyndelsesadressaten er statsboger i afsenderstaten, men ikke behersker dennes sprog, kan han nægte at modtage det dokument, der skal forkyndes.
If the addressee for service is a national of the State of transmission, but does not have a command of its language, he may refuse to accept the document to be served.
Man kan f.eks. tænke på det tilfælde, hvor statsborgerskab er opnået på grundlag af indgåelse af ægteskab, eller hvor sportsfolk opnår indfødsret (Schütze, »§ 1068«: i Wieczorek mod Schütze, Zivilprozessordnung und Nebengesetze, Großkommentar, s. 9, punkt 12). Der findes imidlertid også andre opfattelser i litteraturen.
It is possible, for example, to imagine cases where nationality is acquired through marriage or through naturalisation in the case of sportspeople (Schütze, ‘§ 1068’, in Wieczorek and Schütze, Zivilprozessordnung und Nebengesetze, Großkommentar, p.
Ifølge en sådan skal det antages, at adressaten forstår afsenderstatens sprog, når han er statsborger i en stat, der har det samme officielle sprog (Heiderhoff, a.st. (fodnote 4), s. 1221).
It is to be accepted that the addressee understands the language of the Member State of transmission if the addressee is a national of a State with the same official language (Heiderhoff, loc. cit. (footnote 4), p. 1221).
WEISS UND PARTNER kontrakt, medfører, at det kan antages, at parterne har kendskab til dette sprog, og retten til at nægte at modtage et dokument derfor kan udelukkes 36.
WEISS UND PARTNER that it can be assumed that the parties know that language and that the right to refuse acceptance may therefore be ruled out.
forstår tysk.
36 understands German.
Det er imidlertid ubestridt, at den kontrakt, der ligger til grund for retssagen, og den førte korrespondance er affattet på tysk, og at det aftalte værneting er Berlin.
However, it is undisputed that the contract which is the subjectmatter of these proceedings and the correspondence are in German and that Berlin was agreed as a place of jurisdiction.
I litteraturen henvises der til, at det ikke fremgår entydigt af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000, hvilken persons sprogkundskaber der er afgørende, når et dokument skal forkyndes for en juridisk person 34.
It is pointed out in the legal literature that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 does not make clear whose linguistic knowledge is to be taken into account where a document is to be served on a legal person.
Indtil videre må den eneste løsning, der kan anvendes i praksis til at besvare dette spørgsmål, være at benytte den juridiske persons sæde som det afgørende holdepunkt for den juridiske persons sprogkundskaber 35.
34At present, the only practicable solution by which it is possible to answer this question would seem to be by reference to the registered office of the legal person as the relevant connecting factor for the linguistic knowledge of the legal person.
Det vil for Grimshaws vedkommende sige engelsk, da virksomheden har hjemsted i London.
35Because Grimshaw Architects has its registered office in London, the relevant language would be English.
I arkitektaftalen af 16. februar 1994 blev det imidlertid konkret aftalt at anvende tysk som korrespondancesprog.
In fact, however, German was agreed on for correspondence in the architect’s contract of 16 February 1994.
Det er svært at fastslå, om adressaten på grundlag af sine individuelle sprogkundskaber er i stand til at forstå et dokument, der ikke er skrevet på modtagerstatens sprog.
It is difficult to ascertain whether the addressee is in a position, on the basis of his individual linguistic knowledge, to understand a document which is not written in the language of the Member State addressed.
Om en person forstår et fremmedsprog eller ej, afhænger i sidste ende af personens egen vurdering 37.
The question whether or not a person understands a foreign language ultimately depends on his own judgment.
Rudimentære sprogkundskaber er næppe nok til at forstå retslige dokumenter. Sprogkundskaberne skal derfor være så gode, at også juridiske dokumenter forstås i det væsentlige 38.
37Rudimentary linguistic knowledge is probably not sufficient to understand judicial documents.
Dette kunne eventuelt antages at være tilfældet, når adressaten, som i dette tilfælde, i en kontrakt har aftalt, at skriftvekslingen med myndigheder og offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på afsenderstatens sprog.
38This may be assumed, for example, where the addressee agreed by contract for correspondence between that State’s authorities and public institutions to be conducted in the language of the State of transmission, as in this case.
Begrebet offentlig institution begrunder en formodning om, at det er fastlagt, at det sprog, der anvendes i skriftvekslingen mellem parterne, også skal anvendes i skriftveksling med alle statens organer; hertil hører også domstolene og ikke kun de udøvende myndigheder 39.
‘Public institutions’ suggests that the language of correspondence between the parties was agreed for all the State’s organs, including the courts, and not only the executive. 39
Det skal desuden undersøges, om det forhold, at der aftales et bestemt sprog i en
It must also be examined whether specifying a certain language in a contract means
37 — Jf. Mayr og Czernich, a.st. (fodnote 4), s. 182.
37 — See Mayr and Czernich, loc. cit. (footnote 4), p. 182.
Problemerne med at konstatere de individuelle sprogkundskaber gælder både for den fremsendende og den modtagende instans.
The difficulties in ascertaining individual linguistic knowledge apply to both the transmitting and the receiving agency.
Badura anfører, at det statslige organ, som udøver den dømmende funktion, er domstolene.
Badura states that the State organ which performs the functions of the administration of justice is the court.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07 eller at afsenderstatens ret skal anvendes 43, kan en sådan kontraktmæssig indvilgelse i, at procesførelse foregår på afsenderstatens sprog, være et yderligere indicium for sprogkundskaberne.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 cable law is determined, 43such contractual agreement to conduct proceedings in the language of the State of transmission may be regarded as further evidence of linguistic knowledge.
Konkret blev det i den foreliggende sag i punkt 10.2 i arkitektaftalen fastlagt, at værnetinget er Berlin.
In this specific case, Berlin was agreed on as the place of jurisdiction in Paragraph 10.2 of the architect’s contract.
Som følge heraf bør der så vidt muligt udelukkende anvendes generelle, objektive kriterier, hvortil hører forretningskontrakter og skriftveksling på afsenderstatens sprog.
For that reason, where possible only general, objective criteria should be employed, including business transactions and written correspondence in the relevant language of the Member State of transmission.
Det er for alle sagens parter, undtagen for adressaten, forbundet med enorme vanskeligheder at undersøge, hvilke individuelle sprogkundskaber der foreligger 40. Er der tvist om, hvorvidt adressaten forstår afsenderstatens sprog, kan dette kun afklares ved en bevisførelse for den nationale ret, som sagen verserer ved. Det kan herunder bevises, at dokumentets adressat forstår afsenderstatens sprog, som dokumentet er affattet på 41.
Verification of individual linguistic knowledge presents enormous difficulties for all the parties to the proceedings, with the exception of the addressee.
Der kan ganske vist meget vel opstå en situation, hvor en af aftaleparterne rent faktisk ikke forstår kontraktsproget.
A situation may well arise where one of the parties to the contract does not actually understand the contractual language.
Men denne aftalepart, der i forbindelse med forkyndelsesforsøget henviser til sine manglende sprogkundskaber, har gennem den gyldige aftale om kontraktsproget udadtil signaliseret, at han har tilstrækkelige sprogkundskaber 44.
However, by the valid agreement on the contractual language, that party, who is relying on insufficient linguistic knowledge with regard to the attempted service, has indicated to everyone that he has sufficient linguistic knowledge.
Aftaleparten har objektivt bedømt og set ud fra, hvorledes situationen må opfattes på grundlag af princippet om tro og love i retsforhold, givet det udseende af, at han forstår afsenderstatens sprog.
44He has objectively created the impression, from the point of view of an honest participant in a legal relationship, that he understands the language of the Member State of transmission.
Valget af et kontraktsprog hjælper til at forhindre eller mindske forståelsesproblemer mellem parter, der ikke taler samme sprog 42.
Deciding on a contractual language helps to avoid or reduce problems of comprehension which might arise between parties who do not speak the same language.
Hvis parterne i internationale retsforhold enes om at anvende et kontraktsprog, er dette et indicium for, at begge aftaleparter behersker dette sprog, Hvis det i et internationalt retsforhold fastlægges i en kontrakt, at domstolene i afsenderstaten er værneting,
42If the parties to a contract in an international legal relationship agree on a contractual language, that is evidence that both parties have a command of that language. If, in an international legal relationship, the jurisdiction of the courts of the State of transmission or the law of the State of transmission as the appli-
Idet der i en aftale fastlægges et kontraktsprog, det retssystem, der skal anvendes, og frem for alt værneting, vækkes der desuden en forventning hos den anden aftalepart
By deciding in a contract on the contractual language, the applicable law and above all the place of jurisdiction, the expectation
43 — En sådan klausul kunne lyde således: »På denne kontrakt og fortolkningen heraf anvendes Forbundsrepublikken Tysklands ret.
43 — Such a clause might read as follows: ‘This contract and its interpretation shall be subject to the law of the Federal Republic of Germany.
Eneste værneting er Berlin.«
The courts of Berlin shall have exclusive jurisdiction.’
42 — Lad mig i denne forbindelse også henvise til dommen afsagt af Retten i Første Instans den 14.5.1998, sag T-338/94, Finnboard mod Kommission, Sml. II, s. 1617, præmis 48-55.
42 — I would also refer to Case T-338/94 Finnboard v Commission [1998] ECR II-1617, paragraphs 48 to 55.
WEISS UND PARTNER om, at kendskabet til afsenderstatens sprog er tilstrækkeligt 45.
WEISS UND PARTNER such a case.
Dette gælder så meget ning nr. 1348/2000 47. Da der imidlertid kun foreligger en afkræftelig formodning, har adressaten mulighed for at modbevise den i henhold til bevisreglerne i den medlemsstat, hvor den civile sag føres.
47Since there is only a rebuttable presumption, however, it is open to the addressee to rebut it in accordance with the rules on evidence of the Member State in which the civil proceedings are conducted.
mere også, hvis det i en aftale er fastlagt, at skriftvekslingen mellem aftaleparterne og med myndigheder og offentlige institutioner foregår på afsenderstatens sprog 46.
45This applies above all where the language of the Member State of transmission has been laid down by contract for correspondence between the parties to the contract and the authorities and public institutions. 46
Lad mig i denne forbindelse også gøre opmærksom på en kendelse fra Retten i Første Instans.
At this point I would like to draw attention to an order of the Court of First Instance.
I sag T-366/04, Hensotherm mod KHIM 48, hvor en svensk virksomhed, der havde valgt engelsk som behandlingssprog under den administrative procedure for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og selv havde affattet skriftlige indlæg på dette sprog, indvendte, at den som svensk virksomhed, der drev handel internationalt, ikke beherskede engelsk, fandt Retten, at denne indsigelse ikke kunne tages til følge.
In Hensotherm v OHIM 48 the Court answered, in the case of a Swedish undertaking which chose English as the language of the case in the administrative procedure before OHIM and had itself drafted documents in that language, in response to its objection that as a Swedish undertaking operating in international trade it did not have a good command of English, that that objection could not be upheld.
Artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000 skal derfor fortolkes således, at der foreligger en afkræftelig formodning
Therefore, Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that there is a rebuttable presumption that the addressee of a document understands the language of a Member State of transmission within the meaning of that
Med en sådan aftale i en kontrakt signaliserer en aftalepart, at han har tilstrækkelige sprogkundskaber med henblik på skriftvekslingen med myndigheder og andre offentlige institutioner.
With such a contractual agreement, a party to a contract indicates that he has sufficient linguistic knowledge in respect of correspondence with authorities and other public institutions.
I et sådant tilfælde må man derfor gå ud fra, at der foreligger en afkræftelig formodning (praesumptio iuris tantum) om, at adressaten har tilstrækkelige sprogkundskaber som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000 til også at forstå den særlige terminologi i myndighedernes sprogbrug, herunder domstolenes procesretlige sprog.
In such a case, it must therefore be assumed that a rebuttable presumption (praesumptio iuris tantum) is justified to the effect that the addressee has sufficient linguistic knowledge for the purposes of Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 to understand even official language, which includes court language in procedural law.
Det kunne i et sådant tilfælde muligvis være udelukket at udøve retten til at nægte at modtage et dokument i henhold til artikel 8, stk. 1, i forord-
The exercise of the right to refuse acceptance under Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 could be precluded in
Et andet resultat ville give dokumentets adressat for omfattende mulighed for at forhindre en forkyndelse.
A different conclusion would give the addressee of the document too much latitude to frustrate service.
Det modsatte resultat ville desuden medføre, at dokumentet i sidste ende også i disse tilfælde ville skulle oversættes til modtagerstatens sprog.
In addition, a contrary conclusion would mean that the document would ultimately also have to be translated into the language of the Member State addressed in these cases.
Sujecki fremhæver desuden, at et krav om oversættelse er i modstrid med formålene med forordning nr. 1348/2000, der under hensyntagen til beskyttelsesbehovet hos forkyndelsens adressat netop er at begrænse oversættelseskravet som følge af de store omkostninger og tidsmæssige konsekvenser og således samlet set forenkle og fremskynde forkyndelsen.
The author also stresses that the translation requirement would run counter to the aims of Regulation No 1348/2000 which, having regard to the need to protect the addressee for service, seeks to restrict the translation requirement on account of the high costs and time taken and thus to simplify and expedite service on the whole.
Man kan i denne forbindelse også forsøge at slutte analogt fra læren om retshandler, hvor teorien om vilje og erklæring er afgørende for, om der foreligger en viljeserklæring.
An analogy can also be found in the theory of legal transactions in which Willenstheorie (will theory — theory of subjective intention) and Erklärungstheorie (theory of declaration — objective reliance) determine the basis of validity of a declaration of intent.
48 — Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 6.9.2006, sag T-366/04, Hensotherm mod KHIM, præmis 43 og 44.
46 — See point 5 of this Opinion, in which the relevant contractual clauses are reproduced.
46 — Jf. punkt 5 i dette forslag til afgørelse, hvor de pågældende aftaleklausuler gengives.
48 — Order in Case T-366/04 [2006] ECR II-65, paragraphs 43 and 44.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07 af bilagene ikke kan påberåbe sig artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000, når han i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed indgår en kontrakt, hvori det aftales, at skriftvekslingen foregår på afsenderstatens sprog.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 whether the addressee may not rely on Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 on account of the lack of a translation of the annexes if he concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission.
om, at et dokuments adressat forstår sproget i en afsenderstat som omhandlet i forordningen, når han i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed aftaler i en kontrakt, at både skriftvekslingen mellem aftaleparterne og med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne afsenderstats sprog.
regulation if, in the course of his business, he agreed in a contract that correspondence between the parties to the contract on the one hand and the authorities and public institutions of the Member State of transmission on the other was to be conducted in the language of that Member State of transmission. Since it is only a rebuttable presumption, however, it is open to the addressee to rebut that presumption in accordance with the rules on evidence of the Member State in which the court proceedings are conducted.
Det fremgår af ottende betragtning til forordning nr. 1348/2000, at »for at denne forordning kan fungere efter hensigten, er det kun i undtagelsestilfælde muligt at nægte at forkynde dokumenter«.
Recital 8 in the preamble to Regulation No 1348/2000 states that ‘to secure the effectiveness of this Regulation, the possibility of refusing service of documents is confined to exceptional situations’.
I henhold til fællesskabsretten skal undtagelser fortolkes snævert, singularia non sunt extendenda 49.
In Community law exceptions are to be given a narrow interpretation (singularia non sunt extendenda). 49