natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I henhold til artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning nr. 1260/2001 er det gennemsnitlige tab lig med forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samlede afgiftsbeløb i forhold til den pågældende samlede eksportforpligtelsestonnage, der skal opfyldes i det løbende produktionsår.
Pursuant to Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, the average loss is equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question to be fulfilled during the marketing year concerned.
Det samlede anslåede tab beregnes i henhold til denne forordnings artikel 15, stk. 1, litra e), ved at multiplicere det overskud, der kan udføres, med det gennemsnitlige tab.
The estimate of the total loss is, according to Article 15(1)(e) of that regulation, calculated by multiplying the exportable surplus by the average loss.
I henhold til nævnte forordnings artikel 22, stk. 1, skal der ved udførsel fra Fællesskabet af sukker, isoglucose og inulinsirup fremlægges eksportlicens, hvis udstedelse er betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre udførslen inden for licensens gyldighedsperiode.
Pursuant to Article 22(1) of that regulation, exports from the Community of sugar, isoglucose and inulin syrup are subject to the presentation of an export licence, the issue of which is conditional on the provision of a guarantee that the obligation to export during the term of validity of the licence will be fulfilled.
I forbindelse med udførsler, der er omfattet af forordning nr. 1260/2001, bør begrebet »eksportforpligtelser, der skal opfyldes for det løbende produktionsår«, som er anført i samme forordnings artikel 15, stk. 1, litra d), da der ikke foreligger særlige grunde, som taler herimod, fortolkes i overensstemmelse med denne forordnings artikel 22, stk. 1, hvori der henvises til eksportforpligtelser.
In the context of the exports referred to in Regulation No 1260/2001, it is necessary, in the absence of specific reasons to the contrary, to interpret the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’ which appears in Article 15(1)(d) of that regulation in a manner which is consistent with Article 22(1) of that regulation, which refers to the export obligation.
I denne sammenhæng omfatter dette begreb således enhver produktmængde, der er omfattet af denne forordnings artikel 15, og som er bestemt til udførsel fra Fællesskabet.
Thus, in the present context, that concept has the effect of covering any quantity of products falling under Article 15 of Regulation No 1260/2001 which is intended for export from the Community.
Det bemærkes i denne henseende, at i modsætning til, hvad flere af de procesdeltagere, der har afgivet indlæg under sagens behandling, har gjort gældende, er spørgsmålet om, hvorvidt eksportrestitutionerne følger de produktmængder, der er bestemt til udførsel, uden betydning i forhold til begrebet »eksportforpligtelser, der skal opfyldes for det kommende produktionsår«. Dette begreb omfatter kun de produktmængder, for hvilke der er udstedt eksportlicens.
In that regard, it should be pointed out that, contrary to the contentions of the numerous interested parties which submitted observations in the proceedings, the question whether or not the quantities of products for export attract export refunds is not relevant in the light of the concept of ‘export obligations to be fulfilled during the current marketing year’.
En sådan fortolkning af artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning nr. 1260/2001 er i overensstemmelse med det begreb »overskud, der kan udføres«, der er anført i dette stk. 1, litra c), som angivet i denne doms præmis 45, og gør det endvidere muligt på en sammenhængende måde at beregne det anslåede samlede tab, således som det er defineret i nævnte stk. 1, litra e).
Such an interpretation of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is consistent with the concept of ‘exportable surplus’ which appears in Article 15(1)(c), as identified at paragraph 45 of the present judgment, and makes it possible, moreover, to calculate in a coherent manner the estimated total loss as defined in Article 15(1)(e).
Således som sagsøgerne i hovedsagerne og både den tyske og franske regering gør gældende, ville det anslåede samlede tab, der fremkommer ved at multiplicere det overskud, der kan udføres, med det gennemsnitlige tab, blive overvurderet, hvis et produkt kunne betragtes som udført med henblik på beregningen af det overskud, der kan udføres, og ikke på tilsvarende måde blev taget i betragtning ved beregningen af det gennemsnitlige tab, hvor nævneren, således som det er anført i artikel 15, stk. 1, litra d), andet afsnit, i forordning nr. 1260/2001, udgøres af den samlede eksportforpligtelsestonnnage, der skal opfyldes for det løbende produktionsår.
As the applicants in the main proceedings and the German and French Governments have in essence argued, the estimated total loss — obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss — will be excessive if a product may be considered to have been exported for the purpose of calculating the exportable surplus but was not correspondingly taken into account for the purpose of the calculation of the average loss, the denominator of which, as specified in the second subparagraph of Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001, is the total tonnage of export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Det fremgår af sagsakterne og nærmere bestemt af Kommissionens tjenestegrenes arbejdsdokument D/32013/04 vedrørende fremgangsmåden ved beregning af produktionsafgifter for sukker, der blev forelagt forvaltningskomitéen for sukker den 30. september 2004, at visse medlemsstater har udtrykt ønske om, at sukker, der udføres uden restitution, medtages ved beregningen af det gennemsnitlige tab. Ifølge dette dokument er det samlede tab, således som Kommissionen har beregnet det i henhold til bl.a. artikel 6, stk. 5, i forordning nr. 314/2002, dvs. nærmere bestemt ved at udelukke produktmængder, der er udført uden restitution, fra eksportforpligtelserne, lig med eller større end omkostningerne til restitution for sukker.
It is apparent from the Court file and, more specifically, from Commission working document D/32013/04 on the method for calculating levies in respect of ‘sugar production’ submitted to the Management Committee for the Sugar Sector on 30 September 2004 that certain Member States have expressed the wish for sugar exported without refunds to be included in the calculation of the average loss.
Imidlertid anfører Kommissionen, at en sådan beregningsmetode gør det muligt at anspore til, at der ikke produceres overskud, der presser markedspriserne ned, destabiliserer den fælles markedsordning for sukker og kan give anledning til omkostninger i anledning af bl.a. interventionskøb.
The Commission, however, contends that such a method of calculation makes it possible to discourage the creation of surpluses which would exert downward pressure on market prices, would destabilise the common organisation of markets in the sugar sector and might give rise to costs, particularly intervention purchase costs.
Det fremgår af 9., 11. og 12. betragtning til forordning nr. 1260/2001, at den ved denne forordning indførte ordning har til formål at sikre på en rimelig, men effektiv måde, at producenterne selv fuldt ud dækker omkostningerne ved afsætningen af Fællesskabets overskudsproduktion i overensstemmelse med princippet om selvfinansiering.
It follows from recitals 9, 11 and 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001 that the system introduced by that regulation seeks to make producers meet in full, in a fair yet efficient way, the cost of disposing of the surpluses of Community production in accordance with the principle of self-financing.
Som Domstolen har konstateret, er finansieringsordningen for afsætningsudgifter opbygget således, at der for A-kvoten, som repræsenterer forbruget på hjemmemarkedet, kun opkræves en ubetydelig afgift, mens B-kvoten, som hovedsagelig er bestemt til eksport, belægges med en langt højere afgift, som skal kunne finansiere de nødvendige restitutioner og samtidig anspore til at begrænse produktionen (jf. dom af 22.1.1986, sag 250/84, Eridania m.fl., Sml. s. 117, præmis 19).
As the Court has ruled, the system for financing the costs of disposal is designed in such a way that the A quota, which represents internal consumption, attracts only a minimal levy whereas the B quota, which is mainly for export, is subject to a much higher levy in order to finance the necessary refunds whilst discouraging production (see Case 250/84 Eridania zuccherifici nazionali and Others [1986] ECR 117, paragraph 19).
Den afskrækkende virkning, som finansieringsordningen for afsætningsudgifter ifølge den af Domstolen i dommen i sagen Eridania zuccherifici nazionali SpA m.fl. foretagne konstatering kan have i forhold til producenterne, udspringer, således som generaladvokaten har bemærket i punkt 60 i forslaget til afgørelse, af den omstændighed, at produktionsafgiften pålægger producenterne byrden ved finansiering af omkostningerne ved afsætningen af Fællesskabets overskudsproduktion.
The dissuasive effect which, according to the ruling of the Court in Eridania zuccherifici nazionali and Others, the system for financing the costs of disposal is liable to have on producers derives, as the Advocate General has noted at point 60 of her Opinion, from the very fact that the production levy imposes on producers the burden of financing the costs of disposing of Community production surpluses.
Bortset fra det hovedsageligt teoretiske tilfælde, hvor alle udførsler blev foretaget med restitution, går den af Kommissionen indførte ordning, idet den i praksis medfører, at det samlede tab på forhånd fastsættes til et beløb, der er større end de med restitutioner forbundne omkostninger, ud over formålet med forordning nr. 1260/2001 og navnlig den rimelige finansiering af omkostningerne ved afsætningen af Fællesskabets overskudsproduktion, der er anført i denne doms præmis 57.
With the exception of the largely theoretical case in which all exports benefit from refunds, the system introduced by the Commission, inasmuch as it resulted, in practice, in fixing a priori the total loss at an amount greater than that of the costs linked to refunds, goes beyond the objective of Regulation No 1260/2001, and in particular beyond that of the equitable financing of the costs of disposing of Community production surpluses, noted at paragraph 57 of the present judgment.
Herefter skal artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning nr. 1260/2001 fortolkes således, at alle de af denne artikel omfattede udførte produktmængder skal tages i betragtning ved fastsættelsen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton produkt, uanset om der faktisk er betalt restitution eller ej.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 15(1)(d) of Regulation No 1260/2001 is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of product.
Om gyldigheden af forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004
The validity of Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004
Ved forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004 er størrelsen på produktionsafgifterne for sukker for produktionsårene 2001/2002, 2002/2003 og 2003/2004 fastsat.
Regulations No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 fixed, for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04, the amount of the production levies in the sugar sector.
Det er ubestridt, at Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 5, i forordning nr. 314/2002 kun tager udførsler med restitution i betragtning ved beregningen af det gennemsnitlige tab pr. ton sukker.
It is common ground that the Commission, pursuant to Article 6(5) of Regulation No 314/2002, took into account, for the purpose of calculating the average loss per tonne of sugar, only those exports which had attracted refunds.
Det fremgår imidlertid af sagsakterne, at denne beregningsmetode først er blevet anvendt fra 2003.
However, it is evident from the Court file that that method of calculation has been applied only from 2003.
For så vidt angår produktionsåret 2001/2002, som forordning nr. 1837/2002 vedrører, er det ubestridt, at Kommissionen ved fastsættelse af produktionsafgifter beregnede det gennemsnitlige tab på grundlag af samtlige sukkermængder, der var udført som forarbejdede produkter, uanset om der faktisk blev betalt restitution eller ej.
As regards the marketing year 2001/02, to which Regulation No 1837/2002 relates, it is not contested that, for the purpose of fixing the production levies, the Commission calculated the average loss by basing itself on the total quantities of sugar exported in the form of processed products, regardless of whether or not those exports had actually benefited from refunds.
Det efterfølgende år foretog Kommissionen en korrektion af beregningen af det gennemsnitlige tab, idet den udelukkende tog de udførte produktmængder i betragtning, for hvilke der faktisk var blevet betalt restitution.
The following year, the Commission proceeded to correct the calculation of the average loss by taking into consideration only the quantities of exported products which had actually given rise to the payment of refunds.
Dette indebar en forøgelse af det nævnte gennemsnitlige tab, der blev overført til det samlede tab for produktionsåret 2002/2003.
This led to an increase in the average loss, the amount of which was carried over into the total loss for the marketing year 2002/03.
Det fremgår af den i denne doms præmis 61 anførte besvarelse, at en sådan metode til beregning af det gennemsnitlige tab ikke er i overensstemmelse med artikel 15 i forordning nr. 1260/2001.
It follows from the answer given at paragraph 61 of the present judgment that such a method of calculating the average loss does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Følgelig er forordning nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004, hvori nævnte metode er anvendt, ugyldige.
Consequently, Regulations No 1762/2003 and No 1775/2004, which apply that method, are invalid.
Vedrørende forordning nr. 1837/2002 har gennemgangen heraf, henset til det ovenfor anførte, intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.
In the light of the foregoing, examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Det følger imidlertid af det ovenfor anførte, at den korrektion af beregningen af det gennemsnitlige tab, som der er redegjort for i denne doms præmis 63, for så vidt som den er støttet på den beregningsmetode, der er anført i samme præmis, ikke er i overensstemmelse med artikel 15 i forordning nr. 1260/2001.
That notwithstanding, it follows from the arguments set out above that the correction of the calculation of the average loss noted at paragraph 63 of the present judgment, inasmuch as it was based on the method of calculation noted in that paragraph, does not comply with Article 15 of Regulation No 1260/2001.
Herefter skal spørgsmålene besvares med, at:
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the questions referred must be that:
— I medfør af artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1260/2001 skal der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, fratrækkes forbruget alle de udførte produktmængder, der er omfattet af denne artikel, uanset om der faktisk er betalt restitutioner eller ej.
— pursuant to Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption;
— Nævnte forordnings artikel 15, stk. 1, litra d), skal fortolkes således, at alle de af denne artikel omfattede udførte produktmængder skal tages i betragtning ved fastsættelsen af både det overskud, der kan udføres, og det gennemsnitlige tab pr. ton produkt, uanset om der faktisk er betalt restitution eller ej.
— Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product;
— Gennemgangen af forordning nr. 1837/2002 har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.
— examination of Regulation No 1837/2002 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Da sagens behandling i forhold til hovedsagernes parter udgør et led i de sager, der verserer for de forelæggende retter, tilkommer det disse at træffe afgørelse om sagens omkostninger.
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the respective actions pending before the national courts, the decisions on costs are a matter for those courts.
I medfør af artikel 15, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker skal der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, fratrækkes forbruget alle de udførte produktmængder, der er omfattet af denne artikel, uanset om der faktisk er betalt restitutioner eller ej.
Pursuant to Article 15(1)(c) of Council Regulation (EC) No 1260/2001 of 19 June 2001 on the common organisation of the markets in the sugar sector, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be subtracted from consumption.
Nævnte forordnings artikel 15, stk. 1, litra d), skal fortolkes således, at alle de af denne artikel omfattede udførte produktmængder skal tages i betragtning ved fastsættelsen af både det overskud, der kan udføres, og det gennemsnitlige tab pr. ton produkt, uanset om der faktisk er betalt restitution eller ej.
Article 15(1)(d) of that regulation is to be interpreted as meaning that all the quantities of exported products which fall under that article must, regardless of whether or not refunds have actually been paid, be taken into account for the purpose of calculating both the exportable surplus and the average loss per tonne of product.
Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 af 7. oktober 2003 om fastsættelse for produktionsåret 2002/03 af produktionsafgifterne for sukker og Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren er ugyldige.
Commission Regulations (EC) No 1762/2003 of 7 October 2003 fixing the production levies in the sugar sector for the 2002/03 marketing year and (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year are invalid.
Gennemgangen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1837/2002 af 15. oktober 2002 om fastsættelse for produktionsåret 2001/02 af produktionsafgifterne og koefficienten for tillægsafgiften for sukker har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.
Examination of Commission Regulation (EC) No 1837/2002 of 15 October 2002 fixing the production levies and the coefficient for the additional levy in the sugar sector for the marketing year 2001/02 has not disclosed the existence of any factors such as to affect its validity.
Sag C-304/06 P
Case C-304/06 P
»Appel — EF-varemærker — forordning (EF) nr. 40/94 — artikel 7, stk. 1, litra b) — ordmærket EUROHYPO — absolut registreringshindring — varemærke uden fornødent særpræg«
(Appeal — Community trade mark — Regulation (EC) No 40/94 — Article 7(1)(b) — Word mark EUROHYPO — Absolute ground for refusal of registration — Trade mark devoid of any distinctive character)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat V. Trstenjak fremsat den 8. november 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Trstenjak delivered on 8 November 2007 . . . . I - 3300Judgment of the Court (First Chamber), 8 May 2008 . . . . . . . . . . . . .
EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — separat efterprøvelse af de forskellige registreringshindringer — fortolkning af registreringshindringerne i lyset af den almene interesse, der ligger bag hver af dem — vurdering af et varemærkes fornødne særpræg ved udelukkende at foretage en analyse af varemærkets beskrivende karakter
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Separate assessment of the different grounds for refusal — Interpretation of the grounds for refusal in the light of the general interest underlying each of them — Assessment of the distinctive character of a trade mark analysing only the descriptive character of the mark
[Rådets forordning nr. 40/94, art. 7, stk. 1, litra b) og c)]
(Council Regulation No 40/94, Art. 7(1)(b) and (c))
EF-varemærker — definition på og erhvervelse af et EF-varemærke — absolutte registreringshindringer — varemærker uden fornødent særpræg
Community trade mark — Definition and acquisition of the Community trade mark — Absolute grounds for refusal — Marks devoid of any distinctive character
stand til uden risiko for forveksling at adskille varen eller tjenesteydelsen fra varer eller tjenesteydelser med en anden oprindelse.
the product or service from others which have another origin.
Uanset at der eksisterer en vis overlapning i anvendelsesområderne for de absolutte hindringer for registrering af et varemærke som nævnt i artikel 7, stk. 1, litra b)-d), i forordning nr. 40/94 om EF-varemærker, følger det ikke desto mindre af fast retspraksis, at alle de registreringshindringer, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, i forordning nr. 40/94, indbyrdes er uafhængige og kræver en separat efterprøvelse.
Even if there is a degree of overlap between the respective scope of the absolute grounds for refusal to register a trade mark set out in Article 7(1)(b) to (d) of Regulation No 40/94 on the Community trade mark, it is nevertheless the case that, according to established caselaw, each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of Regulation No 40/94 is independent of the others and requires separate examination.
Desuden skal de nævnte registreringshindringer fortolkes i lyset af den almene interesse, der ligger til grund for hver enkelt af dem, og den almene interesse, der tages i betragtning ved efterprøvelsen af de enkelte registreringshindringer, kan eller skal afspejle forskellige overvejelser, alt efter hvilken registreringshindring der er tale om.
Furthermore, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them. The public interest taken into account in the examination of each of those grounds for refusal may, or even must, reflect different considerations, depending upon which ground for refusal is at issue.
Et varemærkes særpræg kan således ikke bedømmes udelukkende ved at foretage en analyse af varemærkets beskrivende karakter som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra c), uden nogen individuel efterprøvelse af registreringshindringen i samme forordnings artikel 7, stk. 1, litra b).
Thus, the distinctive character of a mark cannot be assessed by carrying out solely an analysis of its descriptive character within the meaning of Article 7(1)(c), without a separate examination of the ground for refusal laid down in Article 7(1)(b).
En sådan efterprøvelse undlader nemlig at inddrage hensynet til den almene interesse, som sidstnævnte bestemmelse specifikt tilsigter at beskytte, nemlig at garantere oprindelsen af varen eller tjenesteydelsen, som er omfattet af varemærket.
Such an analysis fails to take into account the public interest which Article 7(1)(b) of Regulation No 40/94 aims specifically to protect, that is, to guarantee the identity of the origin of the designated product or service.