natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dette betyder imidlertid på ingen måde, at Domstolen bindende har fastslået, at der i den foreliggende sag foreligger en kontraappel.
However, this in itself by no means constitutes a definitive finding by the Court in the present case that there is in fact a cross appeal.
Et anbringende kan i henhold til procesreglementets artikel 117, stk. 2, alene anses for en kontraappel, såfremt påstanden i svarskriftet går ud på hel eller delvis ophævelse af Rettens afgørelse vedrørende et anbringende, som ikke er omfattet af appelskriftet.
Under Article 117(2) of the Rules of Procedure, for a submission to be regarded as a cross appeal it must seek to set aside, in whole or in part, the judgment under appeal on a plea in law which was not raised in the appeal.
Hvorvidt dette er tilfældet i denne sag skal afgøres på grundlag af ordlyden af, formålet med og sammenhængen for så vidt angår den omtvistede passage i Kommissionens svarskrift.
Whether this is the case here is to be determined by reference to the wording, aim and context of the passage in question in the Commission’s response to the appeal.
Kommissionen gør heri gældende, at Retten i sine konstateringer med hensyn til gengældelsesforanstaltningerne 226i den appellerede doms præmis 474 og 476 med urette havde betegnet dem som en væsentlig del af begrundelsen for den første godkendelsesbeslutning.
There the Commission submits that in paragraphs 474 and 476 of the judgment under appeal the Court of First Instance wrongly classified the Commission’s findings as regards retaliation measures 226 as an essential ground of the first clearance decision.
Såfremt det nemlig under den foreliggende sag skulle vise sig, at Kommissionens konstateringer vedrørende manglende gennemsigtighed på markedet i modsætning til Rettens opfattelse ikke er behæftet med fejl, har det sit forblivende med den første godkendelsesbeslutning, uanset om den måtte være behæftet med retlige fejl for så vidt angår gengældelsesforanstaltningerne.
In particular, if it were to be decided in the present proceedings that, contrary to the opinion of the Court of First Instance, the Commission’s findings as regards a lack of market transparency were not vitiated by an error of law, the first clearance decision would have to be upheld, regardless of whether it contained any error of law in relation to retaliation measures.
Det bemærkes i denne forbindelse, at Kommissionen ingen steder i sit processkrift selv anvender begrebet »kontraappel«.
In that connection it is to be emphasised that the term ‘cross appeal’ is not used by the Commission anywhere in its document.
226 — Punkt 114-118 i den første godkendelsesbeslutning.
In par -ticular, the ‘additional observations’ seek to clarify what the consequence for the validity of the first clearance decision would be if the judgment under appeal were set aside, in part as the case may be, at the instance of Bertelsmann and Sony. 227
Kommissionen har selv under sagens behandling understreget, at den på ingen måde med sine »yderligere bemærkninger« havde til hensigt at iværksætte en kontraappel, og har i øvrigt klart afvist at ville afholde eventuelle sagsomkostninger i denne forbindelse; den har endvidere påpeget, at dens »yderligere bemærkninger« ikke havde nogen selvstændig betydning, men alene ville være relevante, såfremt den af Bertelsmann og Sony iværksatte appel (eventuelt delvist) ville blive taget til følge 228.
In the further course of the procedure the Commission itself made it clear that its ‘additional observations’ were by no means intended to constitute a cross appeal, and moreover expressly declined to assume any liability for costs in that regard; furthermore, it emphasised that its ‘additional observations’ did not have any independent effect, but were relevant only if the appeal lodged by Bertelsmann and Sony succeeded (in part as the case might be). 228
Som en undtagelse herfra kan Domstolen i henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 3, første afsnit, fordele sagens omkostninger, hvis hver af parterne henholdsvis taber eller vinder på et eller flere punkter; dette gælder ligeledes, såfremt en appel ganske vist forkastes, men hvor appellanten har fået medhold i en del af sin argumentation 229.
In derogation from this, Article 69(3)(1) of the Rules of Proced- ure provides that where each party fails on some and succeeds on other heads, the Court may order that the costs be shared; this applies also where an appeal is dismissed notwithstanding that the appellant has succeeded in part of its submissions. 229
Jeg finder herefter, at det må lægges til grund, at Kommissionens »yderligere bemærkninger« ikke er en kontraappel, og at det er ufornødent, og sågar ultra petita, at Domstolen træffer særskilt afgørelse herom.
Against this background it is to be held that the Commission’s ‘additional observations’ did not contain any cross appeal, and that it is not necessary for the Court to make a separate decision on it, such decision even being ultra petita.
Da appellanterne Bertelsmann og Sony ikke har fået medhold under den af dem iværksatte appel, men en del af deres appelanbringender dog var begrundede, bør sagens omkostninger fordeles.
As the appellants, Bertelsmann and Sony, have been unsuccessful in the result, but part of their grounds of appeal have in substance succeeded, the costs should be shared.
Jeg foreslår derfor, at Bertelsmann og Sony tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale tre fjerdedele af Impalas omkostninger; i det omfang Bertelsmann og Sony skal betale Impalas omkostninger, forekommer det endvidere rimeligt, at de hæfter solidarisk 230.
I suggest that Bertelsmann and Sony should each be ordered to pay their own costs and three quarters of Impala’s costs; moreover, to the extent that they are to bear Impala’s costs it appears appropriate to order that Bertelsmann and Sony should be jointly and severally liable.
Impala bør derimod bære en fjerdedel af sine egne omkostninger.
230Impala should be ordered to bear one quarter of its own costs.
Andre procesparter, der er indtrådt i en appelsag, kan ved analog anvendelse af artikel 69, stk. 4, pålægges at bære deres egne omkostninger. Da Kommissionen og
Other parties to the proceedings who support an appeal by applications to the Court may be ordered to bear their own costs, applying Article 69(4) by analogy.
Såfremt den iværksatte appel i overensstemmelse med mit forslag til afgørelse forkastes, skal Domstolen træffe afgørelse om sagens omkostninger (procesreglementets artikel 122, stk. 1) i overensstemmelse med de nærmere regler herom i procesreglementets artikel 69, jf. artikel 118.
If, as I suggest in the present case, the appeal is dismissed, the Court decides on the costs (Article 122(1) of the Rules of Proced- ure) according to Article 69 in conjunction with Article 118 of the Rules of Procedure.
228 — Kommissionens skrivelse af 15.5.2007 til Domstolens justitssekretær.
230 — Joined Cases C-122/99 P D and Sweden v Council [2001] ECR I-4319, paragraph 65.
230 — Dom af 31.5.2001, forenede sager C-122/99 P og C-125/99 P, D og Sverige mod Rådet, Sml. I, s. 4319, præmis 65.
228 — Letter by the Commission dated 15 May 2007 to the Registrar of the Court.
BERTELSMANN OG SONY CORPORATION OF AMERICA MOD IMPALA deres påstande, forekommer det rimeligt, såfremt de pålægges at bære deres egne omkostninger 231.
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA the result in doing so, it appears appropriate to order each of them to bear its own costs.231
Sony BGM Music Entertainment er indtrådt i appelsagen til støtte for Bertelsmann og Sony, og følgelig ikke har fået medhold i
Entertainment having supported the appeal of Bertelsmann and Sony with their own applications, and having been unsuccessful in
På baggrund af det ovenfor anførte foreslår jeg, at Domstolen træffer følgende afgørelse:
For the foregoing reasons I suggest to the Court that it should decide as follows:
3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Sony BMG Music Entertainment BV bærer hver deres egne omkostninger.«
(3) The Commission of the European Communities and Sony BMG Music Entertainment BV shall each bear its own costs.
Retsforskrifter .....................................................................
Legal context . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Retsforhandlinger ved Retten og den appellerede dom ..................................
The proceedings before the Court of First Instance and the judgment under appeal ........
Parternes påstande .................................................................
Forms of order sought and positions of the parties .....................................
Om den generelle formalitetsindsigelse ...................................
The general plea of inadmissibility .......................................
Om formalitetsindsigelsen vedrørende den omstændighed, at appellanterne har undladt at anfægte et afgørende element i den appellerede dom . . . . . . . . . . . . . .
The plea of inadmissibility based on the appellants having omitted to challenge a critical passage of the judgment under appeal ............................
Om tredje anbringendes andet led vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har anvendt strenge bevisbestemmelser på beslutninger om godkendelse af fusioner .............................................................
The second part of the third ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance applied an excessive burden and standard of proof as regards decisions approving a concentration ..............................
— Parternes argumenter ...........................................
— Arguments of the parties .........................................
— Domstolens bemærkninger ......................................
— Findings of the Court ............................................
Om det første anbringende vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har lagt klagepunktsmeddelelsen til grund ved vurderingen af den anfægtede beslutnings indhold ....................................................
The first ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance relied on the statement of objections as a benchmark for its review of the substance of the contested decision ...................................
Om det andet anbringende samt tredje anbringendes første led vedrørende retlige fejl, for så vidt som Retten har krævet af Kommissionen, at den skal foretage nye vurderinger som følge af besvarelsen af klagepunktsmeddelelsen, og har anvendt strenge bevisbestemmelser på besvarelse af klagepunktsmeddelelsen ...
The second ground of appeal, together with the first part of the third ground, alleging errors of law in that the Court of First Instance required the Commission to undertake new market investigations following the response to the statement of objections and applied an unduly high standard of proof to the evidence submitted in response to the statement of objections ...............
Om det femte anbringende vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har tilsidesat de relevante retlige kriterier vedrørende skabelse eller styrkelse af en kollektiv dominerende stilling ...........................................
The fifth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance misconstrued the relevant legal criteria applying to the creation or strengthening of a collective dominant position ............................
Om det fjerde anbringende vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har overskredet rækkevidden af den retslige kontrol, der tilkommer den .........
The fourth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance exceeded the scope of its role in carrying out judicial review .........
Om sjette anbringende vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har anvendt en fejlagtig begrundelsesstandard på beslutninger om godkendelse af fusioner ...............................................................
The sixth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance applied an incorrect standard of reasoning as regards decisions approving a concentration ..............................................
Om den påståede kontraappel .......................................................
The alleged cross-appeal ............................................................
Om hjemvisningen af sagen til Retten ................................................
Referral of the case back to the Court of First Instance ..................................
Bertelsmann AG, Gütersloh (Tyskland), ved solicitors P. Chappatte og J. Boyce,
Bertelsmann AG, established in Gütersloh (Germany), represented by P. Chappatte and J. Boyce, Solicitors,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A. Whelan og K. Mojzesowicz, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, sagsøgt i første instans,
Commission of the European Communities, represented by A. Whelan and K. Mojzesowicz, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance,
DOMSTOLEN (Store Afdeling) sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis og U. Lõhmus samt dommerne E. Juhász, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka, E. Levits og A. Ó Caoimh (refererende dommer),
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, E. Juhász, A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Klučka, E. Levits and A. Ó Caoimh (Rapporteur), Judges,
DOM AF 10.7.2008 — SAG C-413/06 P generaladvokat: J. Kokott justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 6. november 2007, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 13. december 2007, afsagt følgende
Advocate General: J. Kokott, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 November 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
I appelskriftet har Bertelsmann AG (herefter »Bertelsmann«) og Sony Corporation of America (herefter »Sony«) nedlagt påstand om ophævelse af den dom, der blev afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 13. juli 2006, Impala mod Kommissionen (sag T-464/04, Sml.
By their appeal, Bertelsmann AG (‘Bertelsmann’) and Sony Corporation of America (‘Sony’) request the Court to set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities in Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289 (‘the judgment under appeal’), in which the Court of First Instance annulled Commission Decision 2005/188/EC of 19 July 2004 declaring a concentration to be compatible with the common market and the functioning of the EEA Agreement (Case COMP/M.3333 — Sony/BMG) (OJ 2005 L 62, p.
II, s. 2289, herefter »den appellerede dom«), hvorved Retten annullerede Kommissionens beslutning 2005/188/EF af 19. juli 2004 om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag COMP/M.3333 — SONY/BMG) (EUT 2005 L 62, s. 30, herefter »den anfægtede beslutning«).
30) (‘the contested decision’).
Fusioner, der ikke skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den faktiske konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres forenelige med fællesmarkedet.
A concentration which does not create or strengthen a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared compatible with the common market.
Fusioner, der skaber eller styrker en dominerende stilling, som bevirker, at den faktiske konkurrence hæmmes betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf, skal erklæres uforenelige med fællesmarkedet.«
A concentration which creates or strengthens a dominant position as a result of which effective competition would be significantly impeded in the common market or in a substantial part of it shall be declared incompatible with the common market.’
»Kommissionen behandler anmeldelsen straks ved modtagelsen.
‘The Commission shall examine the notification as soon as it is received.
[…] c) Hvis Kommissionen derimod konstaterer, at den anmeldte fusion er omfattet af denne forordning og rejser alvorlig tvivl med hensyn til, om den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren […]«
(c) … where the Commission finds that the concentration notified falls within the scope of this Regulation and raises serious doubts as to its compatibility with the common market, it shall decide to initiate proceedings.’
I forordningens artikel 8 bemyndiges Kommissionen i henholdsvis stk. 2 og stk. 3 til inden for rammerne af den formelle procedure til undersøgelse af, om en fusion er forenelig med fællesmarkedet, indledt i medfør af forordningens artikel 6, stk. 1, litra c), (herefter »den formelle procedure«), at træffe enten en beslutning om, at fusionen er forenelig med fællesmarkedet — eventuelt efter at de berørte virksomheder har foretaget ændringer af deres anmeldte udkast til fusion — eller en beslutning om,
Article 8 of the Regulation empowers the Commission, in the formal proceedings for assessing the compatibility of the concentration with the common market initiated under Article 6(1)(c) of the Regulation (‘the formal proceedings’), to adopt a decision pursuant to Article 8(2) declaring the concentration compatible, where appropriate following modification by the undertakings concerned to the proposed concentration as notified, or a decision pursuant to Article 8(3) declaring the concentration
I henhold til forordningens artikel 8, stk. 5, litra a), kan Kommissionen tilbagekalde den beslutning, den har truffet i henhold til artikel 8, stk. 2, hvis erklæringen om forenelighed bygger på urigtige oplysninger, som kan tilskrives en af de berørte virksomheder, eller der til grund for erklæringen foreligger en svigagtig adfærd.
Under Article 8(5)(a) of the Regulation, the Commission may revoke the decision it has taken pursuant to Article 8(2) where the declaration of compatibility is based on incorrect information for which one of the undertakings concerned is responsible or where it has been obtained by deceit.
Det følger af forordningens artikel 10, stk. 1, at bortset fra i visse tilfælde, der ikke er relevante i nærværende sag, skal Kommissionen træffe beslutning om indledning af den formelle procedure inden for en frist på en måned.
Article 10(1) of the Regulation allows the Commission, except in certain circumstances which are not relevant to the present appeal, a period of one month in which to decide whether to initiate the formal proceedings.
I henhold til artikel 10, stk. 3, skal en beslutning om at erklære en anmeldt fusion uforenelig med fællesmarkedet træffes senest fire måneder efter datoen for den formelle procedures indledning.
Article 10(3) provides that a decision declaring the notified concentration incompatible with the common market is to be taken within not more than four months of the date on which the formal proceedings are initiated.
Ifølge forordningens artikel 10, stk. 6, anses den anmeldte fusion for at være forenelig med fællesmarkedet, hvis Kommissionen ikke inden for de frister, der er fastsat i henholdsvis artikel 10, stk. 1 og 3, har truffet beslutning enten om at indlede den formelle procedure eller om fusionens forenelighed med fællesmarkedet.
Under Article 10(6) of the Regulation, a notified concentration is to be deemed compatible with the common market where the Commission has not taken a decision either to initiate the formal proceedings or a decision on the compatibility of the concentration with the common market within the periods laid down in Article 10(1) and (3), respectively.
Forordningens artikel 11 vedrører de begæringer om oplysninger, som Kommissionen til udførelse af de opgaver, som er henlagt til den ved forordningen, kan fremsende bl.a. til de anmeldende parter og andre virksomheder og sammenslutninger af virksomheder.
Article 11 of the Regulation concerns the requests for information which the Commission, in carrying out the duties assigned to it by the Regulation, may send to, among others, the notifying parties and to other undertakings or associations of undertakings, where appropriate by way of decision.
I henhold til forordningens artikel 14 og 15 kan der pålægges bøder eller tvangsbøder, hvis der meddeles fejlagtige eller svigagtige oplysninger.
Articles 14 and 15 of the Regulation provide for the imposition of fines or periodic penalty payments where incorrect or misleading information is supplied.
»Kommissionen bygger alene sine beslutninger på punkter, med hensyn til hvilke de deltagende parter har haft lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger.
‘The Commission shall base its decision only on objections on which the parties have been able to submit their observations.
Aktindsigt har i det mindste de direkte berørte parter, dog under hensyntagen til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.«
Access to the file shall be open at least to the parties directly involved, subject to the legitimate interest of undertakings in the protection of their business secrets.’
Forordningens artikel 19 vedrører forbindelsen mellem Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder.
Article 19 of the Regulation concerns liaison between the Commission and the competent authorities of the Member States.
I henhold til bestemmelsens stk. 3 skal et rådgivende udvalg for kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser høres, inden der træffes beslutning i henhold til forordningens artikel 8, stk. 2 til 5.
Under Article 19(3), an Advis- ory Committee on concentrations is to be consulted before any decision is taken pursuant to Article 8(2) to (5) of the Regulation.
I henhold til bestemmelsens stk. 6 afgiver Det Rådgivende Udvalg udtalelse om Kommissionens udkast til beslutning, om fornødent ved afstemning.
Article 19(6) provides that the Advisory Committee is to deliver an opinion on the Commission’s draft decision, if necessary by taking a vote.
Det følger af artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til forordning nr. 4064/89 (EFT L 61, s. 1, herefter »gennemførelsesforordningen«), at den krævede anmeldelse af en fusion skal indeholde alle de oplysninger og dokumenter, der kræves i CO-formu-laren, som findes i et bilag til forordningen.
Under Article 3(1) of Commission Regulation (EC) No 447/98 of 1 March 1998 on the notifications, timelimits and hearings provided for in Regulation No 4064/89 (OJ 1998 L 61, p. 1) (‘the Implementing Regulation’), the notification of the proposed concentration must contain the information, including documents, requested by form CO annexed to that regulation.
Gennemførelsesforordningens artikel 13, stk. 2, bestemmer bl.a., at Kommissionen skriftligt fremsender sine indsigelser til de anmeldende parter med angivelse af den frist, inden for hvilken de anmeldende parter kan fremsætte deres bemærkninger skriftligt til den.
Article 13(2) of the Implementing Regulation provides, among other things, that the Commission is to address its objections in writing to the notifying parties and to set a timelimit within which they may inform the Commission of their views in writing.
Retten har redegjort for sagens faktiske omstændigheder på følgende måde i den appellerede doms præmis 1-11:
The facts of the dispute were set out as follows by the Court of First Instance in paragraphs 1 to 11 of the judgment under appeal:
Den 9. januar 2004 modtog Kommissionen i henhold til [forordningens] artikel 4 […], anmeldelse af en påtænkt fusion, hvorved Bertelsmann […] og Sony […] agtede at samle deres globale musikindspilningsaktiviteter.
On 9 January 2004 the Commission received notification pursuant to [the Regulation] of a proposed concentration by which the undertakings Bertelsmann … and Sony … proposed to merge their global recorded music businesses.