natgillin/translations-raw huggingface dataset:
24 — Sagsøgeren i sag C-5/06 har, uden at blive modsagt og på grundlag af offentliggjorte tal, anført, at størrelsesordenen er ca. 60%.
24 — The applicant in Case C-5/06 states, without being contradicted and on the basis of published figures, that the proportion is about 60%.
I sag C-5/06, Jülich, har producenten i det væsentlige anført, at Kommissionen ved fastsættelsen af de mængder af sukker, der er afsat til forbrug i Fællesskabet, som anvendes ved beregningen af det overskud, der kan udføres, ikke skulle have medregnet sukker udført fra Fællesskabet i form af forarbejdede produkter, for hvilke der ikke er udbetalt eksportrestitutioner, da disse udførsler ikke har medført noget tab for fællesskabsbudgettet.
In Case C-5/06 Jülich, the producer complains essentially that the Commission, in determining the quantities of sugar disposed of for consumption within the Community used when calculating the exportable surplus, should not have included, sugar exported from the Community in the form of processed goods in respect of which no export refunds were paid, since no loss resulted to the Community budget from those exports.
Subsidiært skulle Kommissionen ved fastsættelsen af det gennemsnitlige tab pr. ton sukker også have medregnet den mængde, for hvilken der ikke er udbetalt restitutioner.
Alternatively, in determining the average loss per tonne of sugar, the Commission should also have included the quantity in respect of which no refunds were paid.
Der var ingen saglig begrundelse for at tage forskellige mængder i betragtning ved fastsættelsen af det overskud, der kunne udføres, og det gennemsnitlige tab pr. ton sukker.
There was no objective justification for taking into account different quantities when determining the exportable surplus
På grundlag af de således beregnede produktionsafgifter blev Jülich afkrævet 7,3 mio. EUR for produktionsåret 2003/04.
On the basis of the production levies so calculated, Jülich was charged EUR 7.3 million for the marketing year 2003/04.
Efter Jülichs opfattelse er det korrekte tal 3,7 mio. EUR. Jülich anfægtede derfor beregningen ved Finanzgericht, Düsseldorf.
It considers that the correct figure is EUR 3.7 million.
det kun er udførselsmængder, for hvilke der faktisk er blevet betalt eksportrestitutioner i det pågældende produktionsår, der skal indgå i de udførselsmængder, som anvendes til at bestemme »mængderne til forbrug i Fællesskabet«.
If the aim of charging production levies is simply to require producers to meet the costs of disposing of the surplus Community production, then to set levies without taking into account the fact that export refunds were paid only for a portion of the sugar exported would go beyond what is necessary to achieve this aim.
Denne ret finder det tvivlsomt, om Kommissionens fastsættelse af afgiftssatserne i henhold til forordning nr. 1775/2004 er forenelig med grundforordningens artikel 15, for så vidt som de mængder sukker, der blev eksporteret i form af forarbejdede produkter, og for hvilke der ikke var blevet betalt eksportrestitution, blev medregnet ved beregningen af det overskud, der kunne udføres.
That court has doubts as to whether the determination made by the Commission concerning the rates of levy set under Regulation No 1775/2004 is compatible with Article 15 of the basic regulation, to the extent that the quantities of sugar which were exported in the form of processed products and in respect of which no export refunds were paid were included in the calculation of the exportable surplus.
Dette selvfinansieringsprincip for afsætningsomkostninger er også anerkendt af Domstolen i dens hidtidige praksis 26. Dette kunne tale for, at »overskud, der kan udføres«, som omhandlet i grundforordningens artikel 15, skal fortolkes således, at
If Article 15 of the basic regulation requires that, in the calculation of the exportable surplus, only those export quantities of sugar in respect of which export refunds have in fact been paid should be taken into
Såfremt grundforordningens artikel 15 kræver, at der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, kun tages de udførselsmængder i betragtning, for hvilke der faktisk er blevet udbetalt eksportrestitutioner, vil gennemførelsesforordningens artikel 6,
The referring court notes that, as is apparent from the preamble to the basic regulation, the purpose of charging production levies is to place on the producers the burden of costs incurred from disposing of that part of Community production which is surplus to the Community’s internal consumption.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — FORENEDE SAGER C-5/06 OG C-23/06 – C-36/06 være stk. 4, og forordning nr. 1775/2004 27ugyldige.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 and inulin syrup in respect of which export refunds have actually been paid?
af sukker, isoglukose og inulinsirup, for hvilke der faktisk er udbetalt eksportrestitutioner?
account, Article 6(4) of the implementing regulation and Regulation No 1775/2004 27 would be invalid.
2) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Er artikel 6, stk. 4, i [gennemførelsesforordningen, med senere ændringer] da ugyldig?
(2) If Question 1 is to be answered in the affirmative: is Article 6(4) of [the implementing regulation as amended] invalid?
Såfremt grundforordningens artikel 15 imidlertid kræver, at der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, tages hensyn til alle udførselsmængder sukker — uanset at der ikke er blevet betalt eksportrestitutioner for en del af disse mængder — opstår der det spørgsmål, om dette også skal være tilfældet, når det gennemsnitlige tab pr. ton sukker beregnes.
If, however, Article 15 of the basic regulation requires that, when calculating the exportable surplus, all the export quantities of sugar are to be taken into account — regardless of the fact that no export refunds have been paid in respect of a portion of those quantities — the question would arise whether that must also be the case when calculating the average loss per tonne of sugar.
Såfremt Domstolen måtte være af den opfattelse, at Kommissionens beregning af det gennemsnitlige tab pr. ton ikke er forenelig med grundforordningens artikel 15, ville forordning nr. 1775/2004 28 være ugyldig af denne grund.
If the Court of Justice were to take the view that the Commission’s calculation of the average loss per tonne is not consistent with Article 15 of the basic regulation, Regulation No 1775/2004 28would be invalid on that ground.
Finanzgericht Düsseldorf har følgelig forelagt følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:
The Finanzgericht Düsseldorf has accordingly referred the following questions for a preliminary ruling:
»1) Skal [grundforordningens] artikel 15 fortolkes således, at der ved fastsættelsen af det overskud, der kan udføres, kun må medregnes de eksportmængder
‘(1) Is Article 15 of [the basic regulation] to be interpreted as meaning that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar, isoglucose
27 — Nævnt ovenfor i fodnote 25.28 — Nævnt ovenfor i fodnote 25.
27 — Cited in footnote 25.28 — Cited in footnote 25.
4) Såfremt spørgsmål 1, 2 eller 3 besvares bekræftende: Er Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren da ugyldig?«
(4) If Questions 1, 2 or 3 are to be answered in the affirmative: is Commission Regulation (EC) No 1775/2004 of 14 October 2004 setting the production levies in the sugar sector for the 2003/04 marketing year invalid?’
Forenede sager C-23/06 — C-36/06, Saint-Louis Sucre m.fl.
Joined Cases C-23/06 to C-36/06 Saint-Louis Sucre and Others that the objective of self-financing would require the Commission to include in ‘export commitments in question’ sugar which is exported in the form of processed products on which export refunds have not been paid.
Tribunal de Grande Instance de Nanterre udtaler, at den er forpligtet til at forelægge sagen for Domstolen til præjudiciel afgørelse, da der er opstået spørgsmål om fællesskabslovgivningens gyldighed.
The Tribunal de Grande Instance de Nanterre (Regional Court, Nanterre) states that it is bound to make a reference to the Court for a preliminary ruling since the validity of Community legislation is at issue.
Den bemærker også, at parterne er enige om, at denne forelæggelse er nødvendig, da de omtvistede spørgsmål også er blevet rejst i andre medlemsstater, hvoraf flere, herunder Frankrig, har tilkendegivet, at de er uenige i den beregningsmetode, som forvaltningskomitéen anvender for at beregne det samlede tab, der skal finansieres ved produktionsafgiften.
It notes also that the parties are in agreement on the need for that referral as the disputed question has also been raised in other Member States several of which, including France, have made known their disagreement with the method of calculation used by the management committee to evaluate the total loss to be financed by the production levy.
Den har følgelig forelagt følgende spørgsmål:
It has accordingly referred the following questions:
I de forenede sager C-23/06 — C-36/06, Saint-Louis Sucre m.fl. (»Saint-Louis Sucre«) var producenterne af den opfattelse, at de havde betalt for meget i produktionsafgift for produktionsårene 2001/02, 2002/03 og 2003/04.
In Joined Cases C-23/06 to C-36/06 Saint-Louis Sucre and Others (‘Saint-Louis Sucre’), the producers believed that they had paid too much production levy in respect of the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04.
De krævede delvis tilbagebetaling med henvisning til, at afgiften siden 2002 havde skabt et højere provenu, end det er hensigten ved en korrekt anvendelse af den relevante lovgivning, som indfører en enkel ordning for producenternes selvfinansiering.
They made a request for partial reimbursement on the ground that, since 2002, the levy has generated more revenue than is envisaged by the correct application of the relevant legislation, which provides for a simple system of self-financing by producers.
Det skyldes hovedsagelig, at en del af det sukker, der er indehold i eksporterede forarbejdede produkter, i praksis ikke giver anledning til eksportrestitutioner og derfor ikke medfører omkostninger.
That is principally because part of the sugar incorporated in processed exported products does not in practice give rise to export refunds and does not therefore give rise to any costs.
Gennemførelsesforordningen inkluderer imidlertid transaktioner, som ikke giver anledning til restitutioner, og dermed heller ikke til udgifter, i beregningen af det overskud, der kan udføres.
The implementing regulation however includes in the calculation of the exportable surplus transactions which do not generate any refunds, or therefore any expenditure.
Producenterne er af den opfattelse, at ved at behandle sukker, der eksporteres i form af forarbejdede produkter, som ikke har givet anledning til eksportrestitutioner, forskelligt ved på den ene side at lade det indgå i det overskud, der kan udføres, og som skal finansieres, men ved på den anden side at udelukke det fra de pågældende »eksportforpligtelser«, som giver mulighed for beregning af det »gennemsnitlige tab«, har Kommissionen overvurderet afgiftens størrelse for de tre produktionsår 2001/02, 2002/03 og 2003/04 og set bort fra det af Rådet fastsatte mål, nemlig selvfinansiering.
The producers consider that by accounting differently for sugar which is exported in the form of processed products which has not given rise to any export refunds, by integrating it on the one hand into the exportable surplus to be financed, but by excluding it on the other hand from the ‘export obligations’ in question which allow calculation of the ‘average loss’, the Commission overestimated the amount of the levy for the three marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04, disregarding the objective of self-financing laid down by the Council.
Subsidiært, for det tilfælde, at Domstolen opretholder Kommissionens fortolkning af
In the alternative, if the Court upholds the Commission’s interpretation of the exportable surplus, the producers submit
»1) Er gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 4, og/eller forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004, som er vedtaget til dens gennemførelse, ugyldige under hensyn til [grundforordningens] artikel 15 og under hensyn til proportionalitetsprincippet,
‘(1) Is Article 6(4) of the implementing regulation and/or Regulations (EC) Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004 adopted to implement it invalid in the light of Article 15 of [the basic regulation] and in the light of the principle of proportionality, in that, with regard to calculation of the production levy, they
Stillingtagen for så vidt som den for beregningen af produktionsafgiften ikke foreskriver udelukkelse af de sukkermængder, som er indeholdt i udførte forarbejdede produkter, der ikke er begunstiget af eksportrestitution, fra »overskuddet, der kan udføres«?
Assessment do not provide for the exclusion from the “exportable surplus” of the sugar contained in processed products which are exported without export refunds?
Fastsættelse af det overskud, der kan udføres
Determination of the exportable surplus
Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:
If the answer to this question is in the negative:
Det første spørgsmål i både Jülich- og Saint Louis Sucresagen går i det væsentlige ud på, om grundforordningens artikel 15 kræver, at der ved fastsættelsen af det overskud, der kan udføres, kun skal tages hensyn til de udførselsmængder, for hvilke der faktisk er blevet betalt eksportrestitutioner.
The first question in both Jülich and Saint Louis Sucre asks essentially whether Article 15 of the basic regulation requires account to be taken, when determining the exportable surplus, only of those export quantities in respect of which export refunds have in fact been paid.
2) Er forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004 da ugyldige under hensyn til [gennemførelsesforordningen], samt [grundforordningens] artikel 15 og ligheds- og proportionalitetsprincippet, for så vidt som de fastsætter en produktionsafgift for sukker, som beregnes ud fra et »gennemsnitligt tab« pr. udført ton, der ikke inddrager de mængder, der er udført uden restitution, skønt disse mængder er indeholdt i den samlede mængde, der benyttes til at vurdere det samlede tab, der skal finansieres?«
(2) Are Regulations (EC) Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004 invalid in the light of [the implementing regulation] and Article 15 of [the basic regulation] and of the principles of equality and proportionality, in that they lay down a production levy for sugar which is calculated on the basis of the “average loss” per tonne exported, which does not take account of the quantities exported without refund, although these quantities are included in the total used to evaluate the total loss to be financed?’
Det fremgår, at der er enighed om, at virkningen af et bekræftende svar på dette spørgsmål 29vil være, at gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 4, er ugyldig, da virkningen af denne bestemmelse er, at der ved fastsættelsen af det overskud, der kan udføres, vil blive taget hensyn til alle udførselsmængder, uanset om der faktisk er blevet betalt eksportrestitutioner.
It appears to be common ground that the effect of an affirmative answer to that question 29 will be that Article 6(4) of the implementing regulation is invalid, since the effect of that provision is that account will be taken, when determining the exportable surplus, of all export quantities regardless of whether export refunds have in fact been paid.
Ugyldigheden af artikel 6, stk. 4, fremføres som det andet spørgsmål i Jülich-sagen og som en del af det første spørgsmål i Saint-Louis Sucre-sagen.
The invalidity of Article 6(4) is raised as the second question in Jülich and as part of the first question in Saint Louis Sucre.
29 — Det første spørgsmål i Saint-Louis Sucresagen er faktisk affattet i sådanne vendinger, at et benægtende svar har samme virkning som et bekræftende svar på det første spørgsmål i Jülich-sagen.
29 — The terms of the first question in Saint-Louis Sucre are in fact such that a negative answer is to the same effect as an affirmative answer to the first question in Jülich.
Da det er hensigtsmæssigt at behandle begge spørgsmål under ét, har jeg omformuleret dem som ét.
Since it makes sense to consider both questions together, I rephrase them as one.
Sagsøgerne i hovedsagen, den franske, den tyske og den græske regering samt Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg og afgivet mundtlige indlæg under retsmødet i både Jülich- og Saint Louis Sucre-sagen.
Written observations have been submitted, and oral observations made at the hearing, by the applicants, the French, German and Greek Governments and the Commission in both Jülich and Saint Louis Sucre.
Den italienske regering har indgivet skriftlige indlæg i Saint Louis Sucre-sagen.
The Italian Government submitted written observations in Saint Louis Sucre.
Spørgsmålet er, om denne fortolkning er forenelig med grundforordningens artikel 15.
The question is whether that interpretation is consistent with Article 15 of the basic regulation.
Tilsvarende vil det, såfremt det første spørgsmål i både Jülich- og Saint-Louis Sucresagen (som omformuleret ovenfor) besvares bekræftende, have den virkning, at forordningerne nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004, som fastsætter størrelsen af den produktionsafgift, der beregnes i henhold til bl.a. gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 4, for så vidt er ugyldige.
Similarly, if the first question in both Jülich and Saint Louis Sucre (as rephrased above) is answered in the affirmative, the effect will be that Regulations Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004, which lay down the amount of the production levy calculated in accordance with, inter alia, Article 6(4) of the implementing regulation, are to that extent invalid.
Ugyldigheden af forordningerne nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004 fremføres (med hensyn til forordning nr. 1775/2004) som det fjerde spørgsmål i Jülich-sagen og (med hensyn til alle tre forordninger) som en del af det første spørgsmål i Saint-Louis Sucre-sagen.
The invalidity of Regulations Nos 1837/2002, 1762/2003 and 1775/2004 is raised (as regards Regulation No 1775/2004) as the fourth question in Jülich and (as regards all three regulations) as part of the first question in Saint Louis Sucre.
Sagsøgerne i hovedsagen og den franske, den græske og den italienske regering har i det væsentlige anført, at i henhold til grundforordningens artikel 15 skal der ved bestemmelsen af det overskud, der kan udføres, kun tages de udførsler af sukker i betragtning, for hvilke der faktisk er betalt eksportrestitutioner. Disse procesdeltagere har til støtte for deres synspunkt henholdsvis påberåbt sig for det første grundforordningens ordlyd, opbygning, tilblivelseshistorie, formål og Domstolens fortolkning deraf, og for det andet proportionalitetsprincippet.
The applicants and the French, Greek and Italian Governments submit, in essence, that in accordance with Article 15 of the basic regulation account should be taken, when determining the exportable surplus, only of those exports of sugar in respect of which export refunds have actually been paid.
Den tyske regering og Kommissionen indtager den modsatte opfattelse.
The German Government and the Commission take the contrary view.
Som bekendt er det samlede tab, der er afgørende for produktionsafgiftssatsen, i henhold til grundforordningens artikel 15 et produkt af det overskud, der kan udføres, og det gennemsnitlige tab.
It will be recalled that in accordance with Article 15 of the basic regulation the overall loss, which determines the rate of the production levy, is the product of the exportable surplus and the average loss.
Det overskud, der kan udføres, beregnes på grundlag af de mængder sukker, der er afsat til forbrug i Fællesskabet.
The exportable surplus is calculated on the basis of sugar quantities disposed of for consumption within the Community.
Gennemførelsesforordningens artikel 6, stk. 4, med senere ændringer, bestemmer, at den mængde, der er afsat til forbrug i Fællesskabet, er (i) summen af de mængder, der er oplagret ved produktionsårets begyndelse, sukker fremstillet under A- og B-kvoter, sukker importeret i uforarbejdet stand og sukker indeholdt i importerede forarbejdede produkter, minus (ii) sukker, der er eksporteret i uforarbejdet stand, sukker, der er indeholdt i eksporterede forarbejdede produkter, sukker, der er oplagret ved produktionsårets afslutning, og (i det væsentlige) sukker, der anvendes i den kemiske industri.
Article 6(4) of the implementing regulation as amended provides that the quantities disposed of for consumption in the Community are (i) total quantities of sugar stored at the beginning of the marketing year, sugar produced under quotas A and B, sugar imported in the natural state and sugar contained in imported processed products, minus (ii) sugar exported in the natural state, sugar contained in exported processed products, sugar stored at the end of the marketing year and (essentially) sugar used in the chemical industry.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — FORENEDE SAGER C-5/06 OG C-23/06 – C-36/06 formål, herunder at påvirke sukkerproduktionen og stabilisere markedet 30.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-5/06 AND C-23/06 TO C-36/06 of the production levy, which include influencing sugar production and stabilising the market.
I sidstnævnte tilfælde ville bestemmelsernes klare ordlyd føre til det modsatte resultat: På dette trin af beregningen fastslås det blot, hvad der blev eksporteret.
30 the opposite conclusion: at this stage of the calculation, all that is being done is determining what was exported.
Kommissionen har anført, at grundforordningen ikke giver den andet valg end at tage hensyn til alle udførsler ved beregningen af det overskud, der kan udføres, herunder de udførsler, for hvilke der ikke er betalt eksportrestitutioner.
The Commission submits that the basic regulation gives it no choice but to take into account when calculating the exportable surplus all exports, including those which have not benefited from export refunds.
Denne holdning er logisk, da det overskud, der kan udføres, skal omfatte alle mængder, uanset om de faktisk udføres, hvis afsætning er omfattet af fællesskabsbestemmelser.
That approach is logical since the exportable surplus must include all quantities, whether or not in fact exported, the disposal of which is provided for by Community measures.
Desuden ville fællesskabsforbruget blive overvurderet, såfremt visse eksporterede mængder ikke blev taget i betragtning.
Moreover, Community consumption would be overestimated if certain exported quantities were not taken into account.
Efter min opfattelse ville det være uvederhæftigt at anlægge den sidstnævnte opfattelse.
To my mind it would be disingenuous to take the second view.
Beregningen er ikke indsat i lovgivningen som en lingvistisk øvelse.
The calculation is not included in the legislation as an exercise in linguistics.
Den er der som et trin i fastlæggelsen af, om der foreligger et samlet tab.
It is there as a step in determining whether there is an overall loss.
Som Jülich har anført, er udtrykket »samlet tab« i artikel 15, stk. 1, litra e), trinhøjere end de underordnede udtryk »overskud, der kan udføres«, og »gennemsnitligt tab« og må derfor præge fortolkningen af de sidstnævnte udtryk.
As Jülich submits, the term ‘overall loss’ in Article 15(1)(e) is hierarchically superior to the subordinate terms ‘exportable surplus’ and ‘average loss’ and must therefore colour the interpretation of the latter terms.
Hvis der foreligger et samlet tab, beregnes produktionsafgiften ved en direkte og umiddelbar reference til dette og opkræves hos sukkerproducenterne til en sådan sats, at de bærer det samlede tab (med forbehold for et loft).
If there is an overall loss, the production levy is calculated by direct and immediate reference to it and is charged to sugar producers at such a rate that they bear the entirety of the loss (subject to a cap).
Princippet om producentansvar blev indført ved forordning nr. 1785/1981 31.
The principle of producer respon- sibility was introduced by Regulation No 1785/1981.