natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Såfremt der til et indlæg fremlægges mere end ti bilag, bør bilagsfortegnelsen ledsages af en ekstrakt, hvori de relevante dele af hvert bilag, som parten vil støtte sig på, identificeres og gengives, dog undtaget dokumenter på ikke over tre sider.
Where a pleading contains more than 10 annexes, the schedule of annexes must be accompanied by an appendix identifying and setting out the relevant passages in each annex on which the party wishes to rely, save in the case of documents not exceeding three pages in length.
Ekstrakten efterfølges af bilagene i deres helhed i den rækkefølge og med den nummerering, der fremgår af bilagsfortegnelsen.
The actual annexes, as such, should follow the appendix in order, as per the numbering of the schedule.
Såfremt der med et indlæg af hensyn til Retten fremlægges kopier af retsafgørelser, af henvisninger til juridisk litteratur eller af lovgivning, adskilles de fra de øvrige bilag, og de gengives ikke i ekstrakten.
Where, for the convenience of the Court, copies of judgments, legal writings or legislation are annexed to a pleading, they must be appended separately from the other annexes and must not be listed in the appendix of annexes.
Såfremt der er bilag til bilagene, skal disse nummereres og fremtræde på en måde, så enhver mulighed for forveksling undgås, eventuelt ved benyttelse af en undernummerering.
Where annexes are documents which themselves contain annexes, they must be arranged and numbered in such a way as to avoid all possibility of confusion and should where necessary be separated by dividers.
Enhver henvisning til et fremlagt dokument sker med benyttelse af det pågældende bilags nummer, som det fremgår af bilagsfortegnelsen, herunder med angivelse af det indlæg, med hvilket bilaget er fremlagt, efter den fremgangsmåde, der er angivet ovenfor i punkt IV.2.
Each reference in the text of the pleading to a document lodged must state the relevant annex number as given in the schedule of annexes and indicate the pleading with which the annex has been lodged, in the manner described at point IV.2 above.
V. Indlæggenes længde
V. LENGTH OF PLEADINGS
Såvel i parternes egen interesse som af hensyn til en forsvarlig retspleje bør indlæggene koncentrere sig om det væsentlige og være så kortfattede som muligt.
In the interests both of the parties themselves and of the proper administration of justice, pleadings must concentrate on essential matters and be as brief as possible.
Lange indlæg vanskeliggør arbejdet med sagen og er en væsentlig årsag til forlængelsen af sagsbehandlingstiderne.
Excessively lengthy pleadings complicate consideration of the case-file and are a prime cause of delay in the disposal of cases.
Det maksimale antal sider i et indlæg bør, alt efter det omhandlede sagsområde og sagens omstændigheder, som udgangspunkt ikke overstige — 20-50 sider for stævningen samt for svarskriftet — 10-25 sider for replikken samt for duplikken 10-20 sider for formalitetsindsigelser samt for skriftlige bemærkninger til sådanne indsigelser — 10-20 sider for interventionsindlæg.
Depending on the nature of the issues and the circumstances of the case, the maximum number of pages should not in principle exceed: 20-50 pages for the application and the defence, 10-25 pages for the reply and the rejoinder, 10-20 pages for an objection of inadmissibility and for observations thereon, 10-20 pages for statements in intervention.
Det er ønskeligt, at disse maksimale antal ikke nås.
Pleadings should wherever possible be shorter than the maxima indicated above.
De nævnte grænser kan overskrides i sager, der retligt eller faktisk er særligt komplicerede.
In cases involving particularly complex legal or factual issues, those maxima may be exceeded.
Begæring om, at en sag afgøres efter en hasteprocedure
APPLICATIONS FOR EXPEDITED PROCEDURE
Den part, der i et særskilt dokument i henhold til procesreglementets artikel 76a fremsætter begæring om, at Retten træffer afgørelse efter en hasteprocedure, skal give en kort begrundelse for sagens særlige uopsættelighed.
A party applying by separate document under Article 76a of the Rules of Procedure for a case to be decided by expedited procedure must briefly state the reasons for the special urgency of the case.
Bestemmelserne i afsnit III og IV ovenfor finder anvendelse.
APPLICATIONS FOR SUSPENSION OF OPERATION OR ENFORCEMENT AND OTHER INTERIM MEASURES
Eftersom en begæring om foreløbige forholdsregler skal gøre det muligt at foretage en bedømmelse af, om der foreligger fumus boni juris i forbindelse med en summarisk procedure, må den under ingen omstændigheder udgøre en fuldstændig gengivelse af stævningen i hovedsagen.
The application must be made by a separate document. It must be intelligible in itself, without necessitating reference to the application lodged in the main proceedings.
Med henblik på at en begæring om foreløbige forholdsregler kan behandles uopsætteligt, bør det maksimale antal sider, alt efter det omhandlede sagsområde og sagens omstændigheder, som udgangspunkt ikke overstige 10-25 sider.
An application for suspension of operation or enforcement or for other interim measures must state, with the utmost concision, the subject-matter of the proceedings, the pleas of fact and law on which the main action is based (establishing a prima facie case on the merits in that action) and the circumstances giving rise to
En sådan begæring om fortrolig behandling skal begrænses til det strengt nødvendige.
Because an application for interim measures requires the existence of a prima facie case to be assessed for the purposes of a summary procedure, it must not, under any circumstances, set out in full the text of the application in the main proceedings.
Den kan under ingen omstændigheder omfatte et helt indlæg og kan kun undtagelsesvis omfatte et helt bilag til et indlæg.
In order that an application for interim measures may be dealt with urgently, the number of pages it contains must not in principle (depending on the nature of the issues and the circumstances of the case) exceed a maximum of between 10 and 25.
Det vil nemlig normalt være muligt uden skade for de involverede interesser at tilstille intervenienten en ikkefortrolig version af et dokument, hvori visse passager, ord eller tal er udeladt.
An application pursuant to Article 116(2) of the Rules of Procedure for the exclusion on grounds of confidentiality of any part of the contents of the case-file from the documents to be furnished to an intervener shall be made by a separate document.
En begæring, der ikke er tilstrækkelig præcis, kan ikke tages i betragtning.
An application which is inadequately detailed will not be considered.
En begæring om fortrolig behandling skal indeholde en præcis angivelse af de pågældende oplysninger eller passager og en meget kortfattet begrundelse for den hemmelige eller fortrolige karakter af hver af disse oplysninger eller passager.
An application must accurately identify the particulars or passages to be excluded and briefly state the reasons for which each of those particulars or passages is regarded as confidential.
Der skal som bilag til en begæring om fortrolig behandling fremlægges en ikkefortrolig version af det pågældende indlæg eller dokument, hvori de oplysninger eller passager, som begæringen omfatter, er udeladt.
The application must be accompanied by a non-confidential version of each pleading or document concerned with the confidential material deleted.
En begæring om fortrolig behandling som, på trods af at justitssekretæren har forlangt, at den pågældende part foretager en berigtigelse, ikke er bragt i overensstemmelse med nærværende anvisninger, kan ikke tages under behandling. Alle procesdokumenter vil i så fald i henhold til procesreglementets artikel 116, stk. 2, blive tilstillet intervenienten i deres helhed.
Where a party, despite a request in that regard from the Registrar, fails to put an application for confidential treatment into proper form to enable it to be considered, all the procedural documents concerned will be furnished to the intervener in accordance with Article 116(2) of the Rules of Procedure.
Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd / Dowelhurst Ltd Sag C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH / Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Tilnærmelse af lovgivningerne Eli Lilly and Co. / Dowelhurst Ltd Frie varebevægelser
Dowelhurst Ltd Eli Lilly and Co. v Dowelhurst Ltd Free movement of goods
Sag C-143/00 Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma KG / Swingward Ltd
Case C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Approximation of laws 12
Sag C-62/01 Ρ 11 Anna Maria Campogrande / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case C-62/01 Ρ Anna Maria Campogrande ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma KG / Dowelhurst Ltd
Case C-234/99 Niels Nygård v Svineafgiftsfonden Free movement of goods
Sag C-234/99 Niels Nygård / Svineafgiftsfonden Frie varebevægelser
Case C-143/00 Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma KG v Swingward Ltd Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma KG v Dowelhurst Ltd Glaxo Group Ltd v Swingward Ltd Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma KG v Dowelhurst Ltd Glaxo Group Ltd. The Wellcome Foundation Ltd v Dowelhurst Ltd
Sag C-52/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-52/00 17 Commission of the European Communities v French Republic Approximation of laws
Sag C-154/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik Tilnærmelse af lovgivningerne
Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd v Page 2
Sag C-183/00 María Victoria González Sánchez / Medicina Asturiana SA Tilnærmelse af lovgivningerne
Case C-154/00 18 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic Approximation of laws
Sag C-286/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik
Case C-183/00 María Victoria González Sánchez ν Medicina Asturiana SA Approximation of laws
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Fiskeripolitik
Case C-286/01 33 Commission of the European Communities ν French Republic
Sag C-396/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Joined Cases C-418/00 and C-419/00 19 Commission of the European Communities ν French Republic Fisheries Policy
Sag T-220/96 Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO) / Rådet for Den Europæiske Union Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Forbindelserne udadtil
Case T-220/96 23 Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO) ν Council of the European Union Commission of the European Communities External relations
Sag C-413/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Nederlandene
Case C-274/01 35 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium
Sag C-274/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien
Case C-391/01 36 Commission of the European Communities ν Portuguese Republic
Sag C-391/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Portugisiske Republik
Case C-96/01 Ρ 28 The Galileo Company, Galileo International LLC ν Council of the European Union Commission of the European Communities Amadeus Global Travel Distribution SA Transport
Sag C-184/01 Ρ Hirschfeldt / Det Europæiske Miljøagentur
Case C-76/00 Ρ 36 Petrotub SA et Republica SA ν Council of the European Union
Sag C-377/99 50 Forbundsrepublikken Tyskland / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Joined Cases C-260/00, C-261/00, C262/00 and C-263/00 37 Lohmann GmbH & Co. KG e.a. ν Oberfinanzdirektion Koblenz 37
Sag C-76/00 Ρ 50 Petrotub SA og Republica SA / Rådet for Den Europæiske Union
Case C-316/00 37 Commission of the European Communities ν Ireland
Sag C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH / Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Tilnærmelse af lovgivningerne 23. april 2002
Case C-443/99 Merck, Sharp & Dohme GmbH v Paranova Pharmazeutika Handels GmbH Approximation of laws 23 April 2002
Præjudiciel »Varemærker — direktiv 89/104/EØF — artikel 7, stk. 2 — konsumption af de til varemærket knyttede rettigheder — lægemidler parallelimport — ompakning af varer, der er forsynet med varemærket* (Domstolens plenum) sælges under mærket Proscar, der er registreret som varemærke af Merck-koncernen.
Preliminary ruling (Trade marks — Directive 8911041EEC —Article 7(2) — Exhaustion of the rights conferred by the trade mark — Pharmaceutical products — Parallel importation —Repackaging of the trademarked product) (Full Court) the treatment of benign prostatic hyperplasia and are sold under the trade mark Proscar, a mark registered by the Merck group.
Ved kendelse af 5. november 1999, indgået til Domstolen den 22. november 1999, har Oberlandesgericht Wien i medfør af artikel 234 EF forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 7, stk. 2, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse al' medlemsstaternes lovgivning om varemærker, som ændret ved aftalen af 2. maj 1992 om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
By order of 5 November 1999, received at the Court on 22 November 1999, the Oberlandesgericht Wien (Higher Regional Court, Vienna) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Article 7(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks, as amended by the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992.
Paranova, hvori det danske selskab Paranova-Gruppen A/S (herefter »Paranova- Gruppen«) er eneaktionær, markedsfører ligesom moderselskabet originale lægemidler og er specialiseret i parallelimport.
Paranova, whose sole shareholder is the Danish group Paranova A/S ('the Paranova group'), trades, like its parent company, in original pharmaceutical products and specialises in parallel importation.
Paranova køber lægemidlerne i medlemsstater, hvor priserne er forholdsvis lave, og sælger dem derefter i andre medlemsstater, hvor priserne er højere, idet selskabet således udnytter prisforskellene inden for Fællesskabet.
It purchases pharmaceutical products in Member States where prices are comparatively low in order to sell them in other Member States where prices are higher, thus exploiting the price differences within the Community.
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag anlagt af Merck, Sharp & Dohme GmbH (herefter »Merck«), et østrigsk selskab, der hører til medicinalkoncernen Merck & Co Inc. (herefter »Merck-koncernen«), De Forenede Stater, mod Paranova Pharmazeutika Handels GmbH (herefter »Paranova«) vedrørende markedsføringen i Østrig af lægemidler fremstillet af Merck-koncernen, som Paranova har indført ved parallelimport. præjudicielle
That question was raised in the context of proceedings between Merck, Sharp & Dohme GmbH ('Merck'), an Austrian company belonging to the pharmaceutical group Merck & Co. Inc. ('the Merck group'), established in the United States, and Paranova Pharmazeutika Handels GmbH ('Paranova') concerning the marketing in Austria of pharmaceutical products which were manufactured by the Merck group and were the subject of parallel importation by Paranova. The main proceedings and the question referred for preliminary ruling
Den 23. november 1997 fik Paranova de østrigske myndigheders tilladelse til at markedsføre lægemidlet Proscar i Østrig ved parallelimport fra Spanien.
On 23 November 1997, Paranova was authorised by the Austrian authorities to place on the Austrian market the pharmaceutical product Proscar imported in parallel from Spain.
Efter meddelelsen af denne tilladelse købte Paranova lægemidlet i Spanien og lod det ompakke i Danmark af Paranova-Pack A/S, et selskab, der ligeledes hører til Paranova-Gruppen.
Following that authorisation, it purchased the pharmaceutical product in Spain and had it repackaged in Denmark by Paranova-Pack A/S, a company also belonging to the Paranova group.
Ompakningen bestod i, at lægemidlet blev ompakket i en ny ydre emballage, nemlig en ny æske. og at der blev vedlagt nyt materiale på tysk bl.a. om indikationer og forsigtighedsregler. På den nye emballage blev endvidere påsat angivelser, som er foreskrevet ved salg af varen på det østrigske marked. Emballagen, der
The repackaging involved giving the product new outer packaging, namely a new box, and attaching to it new annexes translated into German, setting out the information and precautions for use.
Merck markedsfører i Østrig bl.a. lægemidler til behandling af benign prostata hyperplasi (godartet forstørrelse af blærehalskirtlen), som
Merck markets in Austria, in particular, pharmaceutical products which are intended for
anvendtes i Østrig, indeholdt — ligesom i Spanien — to blisterkort med hver fjorten tabletter.
Austria contained, as in Spain, two blister strips of 14 tablets each.
Da Oberlandesgericht Wien finder, at afgørelsen af tvisten afhænger af fortolkningen af fællesskabsretten, har den besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
Since it took the view that the resolution of the dispute depended on the interpretation of Community law, the Oberlandesgericht Wien decided to stay proceedings and to refer one question to the Court for a preliminary ruling:
Det præjudicielle spørgsmål
The question referred for preliminary ruling
Den 15. juli 1998 underrettede Paranova Merck om markedsføringen af lægemidlet Prosear ved parallelimport.
On 15 July 1998, Paranova notified Merck of its intention to put on the market parallel imports of Proscar.
Efter at have anmodet herom modtog Merck en prøvepakning af det ompakkede lægemiddel, der var vedlagt en skrivelse af 22. juli 1998, hvori Merck blev anmodet om at fremkomme med sine eventuelle indsigelser.
At its request, Merck received a sample of the repackaged product, enclosed with a letter of 22 July 1998 in which it was requested to make known any objections it might have.
Ved skrivelse af 9. oktober 1997 til Paranova understregede de østrigske myndigheder — idet de henviste til Fællesskabets retspraksis - den afgørende betydning, lægemidlernes fremtrædelsesform havde for patienternes tillid til behandlingen, som kunne nedbrydes, hvis emballagen blev overklæbet med etiketter.
By letter of 9 October 1997 to Paranova, the Austrian authorities, referring to Community case-law, drew attention to the decisive importance of the appearance of pharmaceutical products for compliance by patients with their treatment, which might be jeopardised if the packaging were over-stickered.
Med spørgsmålet ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om en varemærkeindehaver kan modsætte sig, at en parallelimportør uden varemærkeindehaverens tilladelse ompakker et lægemiddel, der er forsynet med varemærket, under henvisning til, at ompakningen ikke er nødvendig for, at lægemidlet kan markedsføres i importstaten, selv om varen ville være sværere at sælge, hvis den ikke var ompakket, udelukkende fordi en ikke uvæsentlig del af forbrugerne i denne stat nærer mistro over for lægemidler, der tydeligvis er beregnet på markedet i en anden stat.
By its question, the national court seeks essentially to ascertain whether a trade mark proprietor may oppose the repackaging, by a parallel importer and without its authorisation, of a pharmaceutical product bearing that trade mark on the ground that the repackaging is not necessary for the product to be able to be marketed in the importing State even if, without such repackaging, the marketability of the product would be jeopardised solely because a significant proportion of the consumers in that State is suspicious of pharmaceutical products clearly intended for the market of another State.
Merck modsatte sig anvendelsen af varemærket Proscar ved en anbringelse af dette på emballagen, når varen emballeres og sælges i den oprindelige medlemsstat med samme sammensætning (antal tabletter) som i Østrig.
Merck opposed use of the trade mark Proscar by placing it on the packaging where the product is presented and sold in the Member State of origin in the same arrangement (number of tablets) as in Austria.
Merck gjorde gældende, at ompakningen, der blev foretaget, udgjorde et ulovligt indgreb i varemærkeretten.
It claimed that that repackaging constituted unlawful interference with its trade mark rights.
Paranova anførte, at ifølge § 7, stk. 1, i Arzneimittelgesetz (den østrigske lægemiddellov) kunne lægemidlet kun bringes i omsætning, hvis dets ydre emballage var forsynet med en række angivelser på tysk.
Paranova contended that the pharmaceutical product could be marketed only if a number of particulars in German were shown on its outer packaging, in accordance with Paragraph 7(1) of the Arzneimittelgesetz (Austrian Law on pharmaceutical products).
Selskabet påberåbte sig endvidere, at de østrigske myndigheder stillede krav om en ompakning ved udskiftning af emballagen og ikke ved, at der blot blev anbragt etiketter herpå.
It also relied on the fact that the Austrian authorities had recommended replacement packaging and not mere over-stickering.
Ifølge Paranova ville det mærkbart begrænse omsætteligheden af lægemidler, såfremt der blev sat etiketter på emballagerne, da ometiketterede udenlandske emballager ville vække mistro og støde på en afvisende holdning hos såvel apotekerne som forbrugerne.
According to Paranova, attaching labels would have had an appreciable influence on the sale of the pharmaceutical products, because relabelled foreign packs engender reactions of mistrust and rejection from both pharmacists and consumers.
Det følger af præmis 14 i dom af 23. maj 1978, sag 102/77, Hoffmann-La Roche, at en indehaver af en varemærkeret, som samtidig er beskyttet i to medlemsstater, efter artikel 30, første punktum, EF kan rejse indsigelse mod, at en vare, der i en af disse stater lovligt er forsynet med varemærket, bringes i omsætning i en anden medlemsstat efter at være blevet ompakket i en ny emballage, hvorpå varemærket er anbragt af en tredjemand.
It is clear from paragraph 14 of the judgment in Case 102/77 Hoffmann-La Roche [1978] that the proprietor of a trade mark right which is protected in two Member States at the same time is justified, for the purposes of the first sentence of Article 30 EC, in preventing a product to which the trade mark has lawfully been applied in one of those States from being put on the market in the other Member State after it has been repacked in new packaging to which the trade mark has been affixed by a third party.
Af dommen følger det imidlertid også, at en sådan indsigelse udgør en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, jf. artikel 30, andet punktum, EF, såfremt det bl.a. er godtgjort, at indehaverens benyttelse af varemærket sammenholdt med det salgssystem, som denne anvender, bidrager til en kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne.
That paragraph also states, however, that such prevention of marketing will constitute a disguised restriction on trade between Member States, within the meaning of the second sentence of Article 30 EC, where it is established, in particular, that the use of the trade mark right by the proprietor, having regard to the marketing system which he has adopted, will contribute to the artificial partitioning of the markets between Member States.
Siden har Domstolen i domme efter Hoffmann-La Roche-dommen nærmere fastlagt, hvad der kan udgøre kunstig opdeling af markederne mellem medlemsstaterne.
The Handelsgericht Wien (Commercial Court, Vienna), to which Merck had applied on 22 July 1999 for an order to desist, granted such an order by decision of 16 August 1999.
På visse betingelser skal det anses for en sådan opdeling, at en varemærkeindehaver modsætter sig ompakning af lægemidlerne, når ompakningen er nødvendig
It held that it was possible for the packs of the pharmaceutical product Proscar to be provided with labels on all six sides without this impeding the marketing of that product.