natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Arbejdet inden for dette område skal fortsat støttes, og det skal undersøges, hvordan den europæiske forskning kan fremmes og organiseres bedst muligt
There is a need to continue supporting studies in this area, whilst reviewing how European research can be encouraged and best organised.
Effekten af nye immunologiske metoder og neurologiske teknikker skal undersøges nøje.
The efficacy of novel immunological approaches and neurological techniques will require detailed scrutiny.
Nogle metoder inden for dette område kan anvendes på en måde, der rejser væsentlige etiske og sociale spørgsmål, som kan fjerne eller måske endda overskygge de potentielt positive virkninger.
Some approaches in this area may be used in ways that raise important ethical and social concerns which could offset, or even be greater than potential benefits.
Den neurobiologiske forskning støtter en »medicinsk misbrugsmodel«.
Neurobiological research provides support for a ‘medical model’ of addiction.
Mange narkotikaspørgsmål vedrører imidlertid brugen af ulovlige stoffer uden for misbrug, og spørgsmålet om, hvilke metoder der er hensigtsmæssige med henblik på at anspore misbrugere til at modtage behandling — især dem, der ikke vil behandles — er yderst kritisk.
However, many drug issues concern the non-dependent use of illicit substances and the question of which approaches are appropriate to encourage addicted individuals into treatment — particularly those who may not want to be treated — is a critical one.
Antagelsen om, at gentagen brug af misbrugsstoffer medfører varigeændringer i den cerebrale neurotransmission, er et kraftigt argument for forskning, der er rettet mod at karakterisere disseændringer og finde måder at afhjælpe dem på.
The assumption that repeated consumption of drugs of abuse induces long-term modifications in cerebral neurotransmission presents a strong argument for research aimed at characterising these modifications and finding ways to reverse them.
Nyemetoder såsom neurobilleddannelse og genetisk forskning kan være med til at give en bedre forståelse af, hvorfor nogle individer er i større fare for at blive misbrugere, om end de sociale faktorer selvfølgelig også spiller en væsentlig rolle.
New methodologies such as neuroimaging and genetic research may help to better understand variations in vulnerability to addiction, even if social factors are also clearly important.
Det er imidlertid fortsat uvist, i hvor høj grad disse metoder kan anvendes i praksis.
However, the extent to which this can be used in practice remains questionable.
FN’s Generalforsamling (1948), FN’s menneskerettighedserklæring, FN, Helsinfors http://www.unhchr.ch/udhr/lang/dns.pdf
United Nations General Assembly (1948), United Nations Universal Declaration on Human Rights, United Nations, Helsinki http://www.unhchr.ch/udhr/lang/eng.pdf
OFFICIEL UDGIVER: Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer © Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, 2009 DIREKTØR: Wolfgang Götz FORFATTER: Dr Jean-Pol Tassin, forskningsdirektør, Inserm, Collège de France REDAKTØR: Marie-Christine Ashby GRAFISK DESIGN: Dutton Merryfield Ltd, United Kingdom Printed in Luxembourg
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communities © European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2009 DIRECTOR: Wolfgang Götz AUTHOR: Jean-Pol Tassin, Director of Research, Inserm, Collège de France EDITOR: Marie-Christine Ashby GRAPHIC CONCEPTION: Dutton Merryfield Ltd, United Kingdom Printed in Luxembourg
Håndtering af narkotikakørsel i Europa
Responding to drug driving in Europe
Indtil videre indeholder dette strategidokument et sammendrag af de hovedemner, som politikerne skal tage stilling til, og en beskrivelse af udviklingen i hele Europa, som kan bidrage til beslutningstagningen om emnet.
Until then, this policy briefing summarises the key issues facing policymakers and describes developments across Europe that may assist decision-making on the topic.
heroin være særdeles funktionsnedsættende, metadon lidt mindre og buprenorphin endnu mindre.
and benzodiazepines are generally impairing; of the opioids, heroin can impair severely, methadone less so, and buprenorphine even less.
Oplysningerne om stimulerende stoffer såsom kokain, amfetamin og ecstasy er af mere blandet karakter, men det fastslås, at høje doser virker funktionsnedsættende.
The data for stimulant drugs such as cocaine, amphetamines and ecstasy are more mixed, but suggest that high doses are associated with impairment.
Det er imidlertid stadig vanskeligt at finde en objektiv måleenhed, som i lighed med alkoholkoncentrationen i blodet indikerer, hvornår de enkelte stoffer virker funktionsnedsættende.
Yet, an objective measure for impairment for each drug, similar to the blood alcohol concentration, remains elusive.
»En mindskelse af tab af menneskeliv som følge af kørsel under påvirkning af psykoaktive stoffer kræver foranstaltninger, der er baseret på en videnskabelig forståelse af denne komplekse problemstilling.
Reducing the loss of life caused by driving under the influence of psychoactive substances requires measures that are based on a scientific understanding of this complex phenomenon.
Udfordringen for lovgiverne er at udarbejde fornuftige og effektive love, der kan håndhæves, og som sender et klart budskab til offentligheden«.
The challenge to legislators is to design sound and effective laws that can be enforced, and that give a clear message to the public.
Mange af de ulykker og dødsfald, der sker på de europæiske veje, skyldes førere af motorkøretøjer, hvis evne til at køre forringes på grund af psykoaktive stoffer.
Many of the accidents and deaths that occur on European roads are caused by drivers whose performance is impaired by a psychoactive substance.
Det anslås, at alkohol alene tegner sig for op til 10 000 trafikdræbte om året i EU, dvs. en fjerdedel af alle trafikdrab.
Alcohol alone is estimated to account for up to 10 000 road deaths a year in the European Union, one quarter of all road deaths.
Der foreligger ingen sammenlignelige tal for trafikulykker, som er relateret til ulovlige stoffer og psykoaktive lægemidler, selv om disse i løbet af de seneste ti år har fået stadig større opmærksomhed.
No comparable figures are available for road accidents related to illicit drugs and psychoactive medicines, though these have been receiving increasing attention over the past decade.
I undersøgelser om psykoaktive stoffers indvirkning på evnen til at føre motorkøretøjer fastslås det, at selv om både ulovlige stoffer og terapeutiske stoffer kan påvirke kørslen, kan virkningerne og omfanget heraf variere meget fra stof til stof.
Studies on the effects of psychoactive substances on driving performance suggest that while both illicit and therapeutic drugs can affect driving, the effects and their extent can vary greatly from substance to substance.
Den seneste forskning viser, at cannabis kan svække køreevnen, og at benzodiazepiner generelt medfører funktionsnedsættelse. Blandt opioderne kan
The latest research suggests that cannabis can reduce performance
Narkotikakørsel er et indviklet emne, der for øjeblikket undersøges inden for rammerne af DRUID-projektet, som er et omfattende EU-projekt, der blev igangsat i 2006 og løber indtil 2010.
The complex issue of drug driving is currently being investigated by DRUID, a major EU project that began in 2006 and will continue until 2010.
Formålet med DRUID er at skabe et solidt grundlag for harmoniserede fællesskabsbestemmelser for kørsel under påvirkning af alkohol, narkotika og medicin.
DRUID aims to provide a solid basis for harmonised, EU-wide regulations for driving under the influence of alcohol, drugs and medicine.
Kørsel i påvirket tilstand: Afhængig af det enkelte lands love kan dette omhandle en fører af et motorkøretøj, der har: 1) målbare nedsatte kognitive eller psykomotoriske færdigheder, impulsivitet eller 2) over en nærmere defineret mængde narkotika i blodet, som ventes at få den ovenstående virkning på det angivne niveau, eller 3) spor af narkotika i blodet.
Driving under the influence: Depending on the country’s laws, this may refer to a driver who has: a measured reduction of cognitive or psychomotor skills, impulsivity; or more than a defined amount of drug in the blood, expected to produce such effects at that level; or any trace of drugs in the blood.
Forskellige psykoaktive lægemidler, hvad enten de er lovligt udskrevet på recept eller ej og indtaget, kan svække evnen til at føre motorkøretøjer.
attention. But, few countries have reliable statistics on the prevalence of driving under the influence of drugs.
Beretninger om ulykker, der involverer narkotikakørsel, får ofte stor opmærksomhed i medierne. Det er imidlertid kun få lande, som har pålidelige statistikker over udbredelsen af kørsel under påvirkning af narkotika.
Obtaining sound scientific evidence on behavioural effects,
Politiet har for øjeblikket temmeligt store vanskeligheder ved at foretage en præcis og hurtig påvisning af narkotikakørsel ved vejsidekontroller.
Currently, police experience considerable difficulty with the accurate and rapid identification of drug driving at the roadside.
Mange af undersøgelserne er baseret på et begrænset prøvemateriale, og det er ofte vanskeligt at generalisere ud fra resultaterne.
Many of the studies have small samples and it is often difficult to generalise from their results.
Der kan med rette sås tvivl om effektiviteten af informationskampagner til forebyggelse af narkotikakørsel.
The effectiveness of information campaigns to prevent drug driving is open to question.
Måske hører målgruppen ikke budskabet, eller måske ignorerer den det.
Key audiences may not be hearing the message, or they may be ignoring it.
Ud fra den videnskabelige debat om stoffernes nøjagtige virkninger kan det fastslås, at den juridiske definition af den lovovertrædelse, som består i kørsel i narkotikapåvirket tilstand, er forskellig fra medlemsstat til medlemsstat i EU.
Reflecting the scientific debate about the precise effects of the substances, the legal definition of the offence of driving under the influence of drugs differs among EU Member States.
I mange europæiske lande er omfanget af narkotikakørsel ikke undersøgt
Extent of drug driving is not studied in many European countries
Antallet af personer, der er blevet udtaget til stikprøverne, har svinget mellem under 50 og over 10 000 personer, og mere end en tredjedel af undersøgelserne omfatter færre end 500 personer.
The number of people sampled has ranged from under 50 to over 10 000, with more than one third of the studies reporting on fewer than 500 individuals.
føre bevis for den lovovertrædelse, som består i kørsel på trods af funktionsnedsættelse.
Studies on drug prevalence in drivers published between 1999 and 2007 provide data for only 13 of the 27 EU Member States and Norway.
I Cypern håndteres dette problem ved at retsforfølge disse førere af motorkøretøjer for ulovlig indtagelse af stoffer.
medicines and illicit drugs, others do. In Finland and Sweden, new zero-tolerance laws for illicit drugs were passed following the experience that the offence of impaired driving was extremely difficult to prove.
I Belgien og Det Forenede Kongerige er der imidlertid nedlagt specifikt forbud mod anvendelsen af testresultater vedrørende narkotikakørsel som bevis for andre strafbare forhold.
In Cyprus, this problem is addressed by prosecuting such drivers for illegal consumption of drugs.
De undersøgelser om udbredelsen af narkotika blandt førere af motorkøretøjer, som blev offentliggjort i perioden 1999-2007, omfatter kun data for 13 af EU’s 27 medlemsstater samt Norge.
However, Belgium and the United Kingdom specifically prohibit use of a test result for drug driving as evidence for any other offence.
De nationale lovgivninger eller strategier kan ligeledes begrænse anvendelsesområdet for og sammenligneligheden af undersøgelserne om udbredelsen.
National legislation or policies may also limit the scope and comparability of prevalence studies.
Eksempelvis er vilkårlige vejsidetest for narkotika ikke tilladt i de fleste lande.
For example, random roadside tests for drugs are not permitted in most countries.
I nogle lande testes der kun for ulovlige stoffer, og udbredelsen af psykoaktive lægemidler kan ikke fastslås.
In some countries, tests are only carried out for illicit drugs, and the prevalence of psychoactive medicines cannot be ascertained.
Vilkårlige vejsideundersøgelser af førere af motorkøretøjer, som kan give et repræsentativt billede af samtlige motorkøretøjsførere, foreligger for tre EU-medlemsstater samt Norge.
Random roadside surveys of drivers, which can give a representative picture of the entire driving population, are available for three EU Member States and Norway.
Andre undersøgelser omfatter data om narkotikamisbrug blandt konkrete delgrupper af førere af motorkøretøjer.
Other surveys provide data on drug use among specific subsets of drivers.
Mens nogle undersøgelser kun omhandlede førere af motorkøretøjer, der var involveret i ulykker med dødelig udgang, blev der i andre taget udgangspunkt i stikprøvegrupper af kvæstede førere, dræbte førere, førere involveret i ulykker og førere under mistanke for at have kørt under påvirkning af alkohol eller narkotika.
While some studies considered only drivers involved in fatal accidents, others looked at sample groups of injured drivers, killed drivers, drivers involved in accidents, and drivers suspected of driving under the influence of alcohol or drugs.
Resultaterne af disse forskellige undersøgelser er imidlertid ikke videnskabeligt sammenlignelige.
However, the results of these various studies are not scientifically comparable.
En positiv alkoholtest kan tilsidesætte ethvert krav om test for narkotika, da ressourcebegrænsninger og krav om retsforfølgning prioriteres højere end eventuelle behov for omfattende dataindsamling.
A positive test for alcohol may override any requirement for drug testing, with resource limitations and prosecution requirements taking priority over any need for comprehensive data gathering.
Dette har været tilfældet i Danmark, Estland, Irland og Portugal.
This has been the case in Denmark, Estonia, Ireland and Portugal.
Den franske SAM-undersøgelse, der er en af de seneste års mest omfattende undersøgelser om emnet, blev gjort mulig, da den nationale færdselslovgivning blev ændret, således at politiet under nærmere fastlagte omstændigheder blev pålagt at teste alle førere af motorkøretøjer for narkotika.
The French SAM study, one of the most extensive studies in recent years on the subject, was made possible by a change to the national Road Code obliging the police, in defined circumstances, to test all drivers for drugs.
Indtagelse af narkotika kan bevises i forskellige biologiske prøver, herunder blod, urin, spyt, sved og sågar hår.
Evidence of drug-taking may be detected in different biological samples, including blood, urine, saliva, sweat and even hair.
Blod er den ideelle basis for indhentning af juridiske beviser for funktionsnedsættelse, men vejsidescreening af orale væsker (spyt) er at foretrække af bekvemmelighedshensyn.
Blood is the ideal matrix for legal proof of impairment, but roadside screening by oral fluid (saliva) is desirable for convenience.
Tærskelværdierne for narkotika kan fastsættes til den laveste påvisningsgrænse eller til et niveau, hvor funktionsnedsættelsen ventes at sætte ind.
Threshold levels for the drugs may be set at the lower limit of detection, or at levels where impairment may be expected to start.
Nogle former for narkotika, herunder cannabis og opioder, har tilsyneladende en dosisafhængig funktionsnedsættende virkning, mens dette ikke er tilfældet for andre stoffer, f.eks. amfetamin.
However, while some drugs, including cannabis and opioids, appear to have a dosedependent impairing effect, others such as amphetamines do not.
Tolerancer og interaktioner med alkohol eller andre euforiserende stoffer komplicerer beregningerne yderligere.
Tolerance and interactions with alcohol or other drugs complicate calculations further.
I Frankrig straffes førere af motorkøretøjer hårdere, hvis de beviseligt har kombineret narkotika med alkohol.
In France, drivers found combining drugs with alcohol receive a higher penalty.
Håndtering af psykoaktive lægemidler
Responding to psychoactive medicines
Cannabis er generelt det hyppigst forekommende ulovlige stof, der påvises, og benzodiazepiner er det hyppigst indberettede psykoaktive lægemiddel.
Generally, cannabis is the most common illicit substance detected, and benzodiazepines are the most commonly reported psychoactive medicines.
Samlet set tyder den foreliggende dokumentation på en meget større udbredelse af både ulovlige stoffer og receptpligtige lægemidler, ofte i kombination med alkohol, blandt førere af motorkøretøjer, der er involveret i ulykker eller under mistanke for at køre under påvirkning af narkotika eller alkohol.
Overall, the evidence points to much higher prevalences of both illicit and prescription drugs, often in combination with alcohol, among drivers involved in accidents or suspected of driving under the influence of drugs or alcohol.
Der er blevet udarbejdet en ny international vejledning for standardisering af udformningen af undersøgelser med bistand fra EONN og Europa-Kommissionens GD for Transport.
New international guidance for standardisation of study designs have been drawn up with the assistance of the EMCDDA and the European Commission’s DG Transport.
I vejledningen tages der højde for landenes forskellige lovgivninger og teststrategier, og den indeholder mere end 100 henstillinger, der er underopdelt i grupperne adfærd, epidemiologi og toksikologi.
It takes into account differences between countries’ legislation and testing policies, providing over a hundred recommendations subdivided into the areas of behaviour, epidemiology, and toxicology.
Hvor skal grænsen — eller grænserne — trækkes?
Where to draw the line — or lines?
Generelt er der fortsat mangelfulde oplysninger og dette på trods af den henstilling, som Europa-Kommissionens ekspertarbejdsgruppe om narkotika, medicin og kørsel fremlagde i 2002, om at alle førere af motorkøretøjer, der havde været involveret i ulykker med dødelig udgang, skulle testes for, om de havde alkohol og narkotika i blodet.
The overall scarcity of information continues despite a recommendation made in 2002 by the European Commission’s expert working group on drugs, medicines and driving that all drivers involved in a fatal accident should be tested for alcohol and drug use.
De fleste europæiske lande har valgt en af to strategier i deres definition af den lovovertrædelse, som består i narkotikakørsel.
Most European countries take one of two approaches to defining the offence of driving under the influence of drugs.
Kun 11 lande straffer den nedsatte evne til at føre motorkøretøjer, hvad enten den skyldes ulovlige stoffer eller lægemidler.
Eleven countries only penalise impaired driving, whether caused by illicit drugs or medicines.
11 andre lande har vedtaget en nultolerancepolitik, hvor enhver form for kørsel i forbindelse med indtagelse af stoffer straffes. I 7 lande kombineres disse to strategier i en differentieret reaktion over for narkotikakørsel.
Eleven other countries have adopted a ‘zero-tolerance’ policy, penalising any driving after drug-taking.
Nogle nultolerancelande skelner ikke mellem psykoaktive lægemidler og ulovlige stoffer, mens andre gør.
In France, Austria and Portugal, some impairing psychoactive medicines such as benzodiazepines are not covered by the drug driving law, though they may be
I Finland og Sverige blev der vedtaget en ny nultolerancelov, efter at man havde erfaret, at det var yderst vanskeligt at
Some ‘zero-tolerance’ countries make no distinction between psychoactive
Siden 1999 er der blevet gennemført mere end 30 undersøgelser af udbredelsen af narkotika blandt førere af motorkøretøjer i hele Europa.
More than 30 studies on the prevalence of drugs among drivers have been carried out across Europe since 1999.
Imidlertid er der i forbindelse med disse undersøgelser blevet anvendt forskellige metoder og taget stikprøver fra forskellige grupper af motorkøretøjsførere, hvilket gør det vanskeligt at drage samlede konklusioner.
However, these studies have used various methods and sampled different groups of drivers, making it difficult to draw overall conclusions.
anvendt to spyttest i forlængelse af hinanden ved vejsiden for at opnå en lav falsk positivrate. Retsforfølgelsen baseres på resultaterne af det efterfølgende laboratorieresultat af den anden prøve.
2004, a system in Victoria, Australia uses two saliva tests in series at the roadside to achieve a low false positive rate; prosecution will be based on the results of a subsequent laboratory confirmation of the second sample.
I EU forholder det sig sådan, at Frankrig anvender vejsidetest af spyt, men retsforfølgelsen er baseret på resultaterne af en blodprøve.
In the EU, while France uses roadside saliva tests, prosecution is based on the results of a blood test.
Er forebyggelseskampagnerne effektive?
Are prevention campaigns effective?
ekspertarbejdsgruppe om narkotika, medicin og kørsel, at færdselspolitiet skulle modtage obligatorisk undervisning i genkendelse af tegn på funktionsnedsættelse som følge af indtagelse af narkotika.
group on drugs, medicines and driving recommended that police involved in traffic control receive mandatory training in recognising the signs of impairment due to drugs.
Disse test kan f.eks. omfatte undersøgelse af pupilstørrelsen, koordinationstest, adfærdstest, reaktioner og måden at tale på.
These tests may include, for example, examination of the size of the pupils, coordination tests, behavioural tests, reactions and manner of speaking.
I 2007 var der imidlertid kun 4 EU-lande (Belgien, Det Forenede Kongerige, Portugal og Sverige), der kunne berette om obligatorisk undervisning inden for dette område for færdselspolitiet, mens 11 lande berettede om nogen ad hoc-undervisning.
Yet by 2007, only four EU countries (Belgium, Portugal, Sweden, United Kingdom) reported obligatory training in this area for traffic police, while 11 reported some ad hoc training.
Desuden er testene ikke ens i landene.
Furthermore, the tests are not the same in each country.
henhold til lovgivningen i Estland, Polen, Slovakiet, Slovenien og Tjekkiet strafbart at føre motorkøretøjer, hvis der er nogen som helst spor af stoffer, uanset om præparatet er lægeordineret eller ej.
covered by a general offence such as dangerous driving. In contrast, laws in the Czech Republic, Estonia, Poland, Slovenia and Slovakia penalise driving with any trace of a substance, even if medicinal.
7 lande (Belgien, Finland, Letland, Luxembourg, Slovakiet, Tjekkiet og Tyskland) har vedtaget en totrinsordning, hvorefter personer med spor efter ulovlige stoffer idømmes en administrativ bøde eller en bødestraf, men en strengere straf i tilfælde af funktionsnedsættelse som følge af indtagelsen af stoffer.
Seven countries (Belgium, Czech Republic, Germany, Latvia, Luxembourg, Slovakia, Finland) have adopted a two-stage system that penalises any trace of an illicit substance with a non-criminal or lower-level criminal fine, but more severely penalises impairment by any substance.
I Letland straffes funktionsnedsættelse på grund af lægeordinerede præparater mildere, end hvis det drejer sig om spor af ulovlige stoffer.
In Latvia, impairment by a medicinal substance will incur a lower fine than any trace of an illicit substance.
I Finland og Sverige kan førere af motorkøretøjer, der er i besiddelse af lægemidler, indrømmes straffrihed, hvis de kan fremvise en recept, selv om de stadig kan sigtes, hvis det vurderes, at deres evne til at føre motorkøretøjer var nedsat.
In Finland and Sweden, drivers found with medicines may be exempted from charge if they can provide a medical prescription, though they may still be charged if their driving was judged impaired.
Undersøgelser, der er blevet gennemført i nogle lande, har afsløret en manglende bevidsthed om ulovlige stoffers indvirkning på evnen til at føre motorkøretøjer.
Surveys carried out in some countries have revealed a lack of awareness about the influence of illicit drugs on driving ability.