natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne gruppe kan indikatoren for langtidsprævalens være en værdifuld målestok, da aldersgrafen afspejler stigningen i erfaringer med narkotika i løbet af ungdomsårene (se figur 2).
In this group, lifetime prevalence can be a useful measure, since the age gradient reflects the rate at which drug experience increases during adolescence (see Figure 2).
Men selv her er den aktuelle brug stadig lavere end langtidserfaringen, og kun et mindretal oplyser om regelmæssig eller hyppig brug.
But, even here, current prevalence is still lower than lifetime experience, and only a minority report regular or frequent use.
Selv om indikatoren for langtidsprævalens er en nyttig størrelse i andre sammenhænge, bør den Ikke anvendes til at overvåge målet for begrænsning af udbredelsen af narkotikabrug i den almindelige befolkning.
Therefore, while valuable for other purposes, lifetime prevalence should not be used to monitor the target of reducing drug-use prevalence in the general population.
En mere hensigtsmæssig indikator er en, der bedre afspejler niveauet for den aktuelle stofbrug — for eksempel brug af stoffer inden for det sidste år eller den seneste måned.
A more appropriate indicator is one that more closely reflects current levels of use — for example, in the last year or month.
Skoleundersøgelserne omfatter per definition en begrænset aldersgruppe og udelukker dermed enhver form for stofbrug eller førstegangsbrug uden for denne gruppe.
By limiting the age range, school surveys by definition exclude any drug use or initiation outside this range.
Dermed får vi en kunstigt lav alder for, hvornår tilgangen af nye brugere typisk finder sted.
Inevitably, this gives an artificially low age for when recruitment of new users typically occurs.
Undersøgelser af den almindelige befolkning viser, at gennemsnitsalderen for førstegangsbrugere, sågar af cannabis, sædvanligvis er omkring 18 år, og at de højeste prævalenstal ofte forekommer, efter at unge er gået ud af skolen — for eksempel blandt 20-24-årige. Dette gælder især andre stoffer end cannabis — for eksempel ecstasy, kokain eller heroin.
Surveys of the wider population show that the average age of first use, even of cannabis, is usually around 18, and that the highest prevalence rates are often after young people leave school — for example, among 20 to 24-year-olds.
En anden ulempe ved skoleundersøgelser er, at mange slutter skolegangen i 15-16-årsalderen.
A further caveat is that, after 15 or 16, a diminishing proportion of students are covered by school surveys.
Dermed bliver det vanskeligere at foretage pålidelige målinger af, hvad der sker i overgangen mellem ungdomstiden og voksentilværelsen.
This makes it harder to measure reliably what happens during the period of transition from adolescence to adulthood.
I følge befolkningsundersøgelser har ca. halvtreds millioner mennesker i EU prøvet at tage ulovlige stoffer på et tidspunkt i deres liv.
Population surveys suggest that roughly 50 million people in the EU have tried an illicit drug at some point in their lives.
Det svarer til en langtidsprævalens på ca. 20 % af EU's befolkning i alderen 15-64 — dvs. en ud af fem.
This is equivalent to a lifetime prevalence of about 20 % of the EU population aged 15-64 — one in five of us.
Der er imidlertid kun ca. 7 %, der har taget ulovlige stoffer i løbet af det sidste år, og endnu færre, måske 4 %
However, only about 7 % have used an illicit drug in the past year, and even fewer, perhaps 4 %
Skematisk fremstilling af, hvordan langtidsprævalensen af ulovlig stof brug øges med alderen i løbet af ungdomsårene
Schematic representation of increasing lifetime prevalence of illegal drug use with age during adolescence
ESPAD­skoleundersøgelser
ESPAD J
I 17,5 mio. (7 %) - Brug inden I for seneste 12 måneder
17.5 million (7 %) Used in last 12 months
10 mio. (4 %) Brug inden for seneste måned
10 million (4 %) Used in last month
1-1,5 mio. (+/-0.5 %) Problematiske stofbrugere
1-1.5 million (+/-0.5 %)
Tabel — Forskellige risikofaktorer for stofbrug i sig selv og problematisk stofbrug
Table: Risk factors for problem drug use from those for drug use per se
Risikofaktorer forbundet med stofbrug
Risk factors associated with drug use
Dette tyder på, at hvor nyttige skoleundersøgelser end måtte være, så giver undersøgelser, som udelukker personer, der er fyldt 18 år, ikke et tilstrækkeligt grundlag for at overvåge tendenser inden for prævalens og incidens blandt unge i EU.
This suggests that, however useful school surveys may be, the under-18 cut-off point is too low for monitoring trends in prevalence and incidence of drug use among young people in the EU.
En aldersgrænse »under 25« ville derfor være mere hensigtsmæssig.
A cut-off point of under 25 would be more appropriate.
Alder — tiltagende brug indtil midt i tyverne, derefter aftagende
Age — increasing use until mid-20s, then decreasing Gender — usually higher in males, though not always much difference Outgoing lifestyles — bars, discos, parties
Køn — sædvanligvis højere blandt mænd, selv om der ikke altid er særlig stor forskel
Precocity — younger-than-average initiation into 'adult' behaviour in general: sex, smoking, drinking and drugs
Tidlig modenhed — indføring I »voksenlivet« generelt tidligere end gennemsnittet: sex, rygning, alkohol og stoffer
Higher disposable income (in some studies, unemployment is also a risk factor)
Overvågning af det mindretal, der fortsætter med stof brug senere i livet
Monitoring the minority who persist with drugs later in life
Bymiljøer — højere for Illegale stoffer, men ikke for alkohol, tobak, medicin, opløsningsmidler; mindre for cannabis i lande med lang erfaring med dette stof
Urban settings — higher for illegal drugs but not for alcohol, tobacco, medicines, solvents; less so for cannabis in countries with longer histories of use
Brug af alkohol- eller tobak
High-prevalence areas and drug availability Positive images of drug use among peers Alcohol or tobacco use Parental substance use
Forældres brug af stoffer
Risk factors associated with problem drug use
Et højt niveau for stofbrug blandt unge rejser spørgsmålet om, hvor vidt det handler om en overgangsfase, og om der er nogle stoffer, de unge lettere fortsætter med end andre?
High levels of drug use in young people prompt the question: how far is this a passing phase, and to what extent do people continue to use drugs or not?
Dette spørgsmål besvares bedst ved at overvåge grupper af unge over flere år, men der kan også opnås et omtrentligt billede ved at sammenligne den aktuelle anvendelse af forskellige stoffer i en befolkningsgruppe med det samlede antal, der nogensinde har prøvet de samme stoffer.
This is answered best by monitoring groups of young people over several years, but a very rough indication can be obtained by comparing current use of different drugs in a population with the total who have ever used them in their lifetime (i.e. the continuation rate).
Personlige egenskaber — herunder arvelighed, stofskifte og personlighed
• Individual characteristics — including genetic, metabolic and personality • Disrupted/dysfunctional upbringing/family • Low socioeconomic status/social marginalisation/unemployment
Splittet/problematisk opvækst/familie
• Other social and psychological problems — early school difficulties, low selfesteem, depression
Lav socioøkonomisk status/social marginalisering/arbejdsløshed
• Early age of first use — especially in conjunction with other school problems
Andre sociale og psykiske problemer — problemer tidligt I skolen, ringe selvtillid, depression
• Repeated exposure to drug availability — especially in vulnerable groups with other risk factors
Tidlig førstegangserfaring — navnlig i forbindelse med andre problemer i skolen
• Lack of clear and relevant information on health risks
Alle undersøgelser af stofbrug viser, at niveauet for den aktuelle brug er meget lavere end niveauet for langtidsudbredelse.
All drug-use surveys find current levels of use much lower than those of lifetime experience.
I følge en del undersøgelser [4] er tallene for kontinuitet højst for cigaretter — over halvdelen af dem, der nogensinde har røget, fortsætter - og især alkohol, hvor over 75 % fortsætter. De tilsvarende tal for illegale stoffer er betydeligt lavere — for eksempel 20 % eller endnu lavere.
Some studies [4] suggest the highest continuation rates are for cigarettes — over half who ever smoke continue — and especially alcohol where the figure is over three-quarters.
Gentagen eksponering for tilgængelighed af stoffer — særlig i sårbare grupper med andre risikofaktorer
per person across the board — or to target heavy drinkers or specific risks such as drink-driving.
Mangel på klare og relevante oplysninger om sundhedsrisici enten består i, at man skærer ned på forbruget per person over hele linjen — eller målretter indsatsen særlig mod tunge brugere af alkohol eller særlige risici såsom »kørsel i beruset tilstand«.
peer-group behaviour and lifestyles, as well as availability and opportunity (see table).
Stofbrug kan ses som en del af en »normal« udvikling, og er et ungdomsfænomen, der i lighed med anden ungdommelig adfærd sædvanligvis aftager eller forsvinder med tiden.
Drug use could be seen as part of 'normal' growing-up — and, like other youthful behaviour, mostly attenuating or disappearing over time.
De holder op med at tage stoffer af forskellige årsager, som er forbundet med »det at blive voksen« — fast arbejde, ægteskab, børn, økonomiske forpligtelser osv. Brugen af stoffer kan vare ved, hvis de sociale omstændigheder stadig fremmer stofbruget, og stofferne er let tilgængelige. Den andel, der fortsætter med regelmæssig eller intensiv stofbrug, er imidlertid forholdsvis lille.
They discontinue for various reasons linked to 'growing up' — a regular job, marriage, children, financial responsibilities, etc. However, if their social circumstances remain conducive to drug use, and with ready availability, use may be prolonged.
Prævalens af særlig problematisk stofbrug er ikke nem at måle ved befolkningsundersøgelser, hvorfor der kræves særlige beregningsmetoder [5],
The prevalence of severe, problem drug use is not easily measured by surveys, so special estimation techniques are needed [5].
Der er en tendens til, at mere intensiv, problematisk stofbrug hænger sammen med individuelle eller familiære problemer og vanskelige sociale og økonomiske omstændigheder.
More intensive problem drug use tends to be associated with individual or family difficulties and adverse social and economic circumstances.
Ofte finder man de samme faktorer i tilknytning til andre sociale problemer såsom psykiske sygdomme og kriminalitet.
These are similar to factors often found linked to other social problems such as mental illness or criminality.
Det kan også hævdes, at hvis stofbrug bliver mere almindelig i befolkningen generelt, så er det også mere sandsynligt, at personer med andre problemer vil få store problemer med narkotika.
It can also be argued that if drug use becomes more common in the general population, the more likely it is that people with these other problems will become heavily involved in drugs.
Udsættes nogle mennesker for større risici ved stofbrug?
Do some people face higher risk with drugs?
En fremgangsmåde tager sigte på at nedbringe anvendelsen af stoffer i hele befolkningen, særlig blandt unge.
One approach on drugs is to aim to reduce drug use across the entire population, in particular among young people.
Begrundelsen herfor er at nedbringe antallet af personer, der risikerer at udvikle en mere intensiv stofbrug og/eller at få andre problemer.
The rationale is to cut the number of people at risk of more intensive use and/or problems.
Den anden mulighed er at lægge mindre vægt på forebyggelse af narkotika i sig selv — da brugen af stoffer for det meste ikke er særlig intensiv og af kort varighed og under alle omstændigheder aftager med alderen — og koncentrere indsatsen om højrisikogrupper og -miljøer.
The other option is to place less emphasis on prevention of drug use per se — since most is of limited intensity and duration and, in any case, declines with age — and concentrate on highrisk groups and environments.
Dette vil indebære, at der lægges større vægt på nyskabende metoder med henblik på unge i risikogruppen og på bekæmpelse af social udstødelse, kriminalitet og på at sikre reintegrering af stofbrugere i samfundet.
This would imply greater priority to innovative approaches to young people at risk and to tackling social exclusion, delinquency and reintegration of drug users into society.
Mange undersøgelser [6] har søgt at afklare, om nogle mennesker løber en større risiko for fortsat eller mere intensiv stofbrug.
Many studies [6] have sought to discover if some people are at higher risk of continued or more intensive drug use than others.
Ikke overraskende er det et meget komplekst og ikke helt ensartet billede, der tegner sig.
Unsurprisingly, the picture is complex and not entirely consistent.
Noget tyder dog på (se tabel), at megen eksperimenteren og periodisk stofbrug blandt unge ofte er tæt forbundet med faktorer som nysgerrighed, gruppepres og livsstil samt tilgængelighed og mulighed.
However, the indications are that much experimental and intermittent drug use in young people is linked closely to curiosity,
Ovenstående punkter afspejler to brede strategiske alternativer for en narkotikabekæmpelsesstrategi. Der kan drages en parallel til alkoholpolitikken, som
The foregoing reflects two broad strategic options for drugprevention policy.
Balancen mellem disse elementer afhænger af lokale eller nationale forhold, men det er klart, at forskellige indikatorer afspejler forskellige aspekter af det, der betegnes som »udbredelsen af stofbrug«.
The balance between these elements depends on local or national circumstances, but, clearly, different indicators reflect different aspects of what is meant by 'drug-use prevalence'.
Indikatorer for prævalens og incidens — strategiske overvejelser alens og incidens, der skal hjælpe beslutningstagere i EU ved udformningen af EU's narkotikabekæmpelsespolitik.
Indicators of prevalence and incidence — policy considerations lence and incidence to aid EU
Aktuel brug bør anvendes til at overvåge niveauet for stof brug i befolkningen som helhed frem for langtidsprævalens.
Recent or current use should be employed to monitor levels of drug use in the general population, rather than lifetime prevalence.
Skoleundersøgelser er hensigtsmæssige til overvågning af prævalensudviklingen inden for skoleelevers erfaring med narkotika — forudsat at de tager hensyn til, at brugen af stoffer stiger kraftigt med alderen, og at store dele af ungdommen ikke længere er omfattet af sådanne undersøgelser efter 15-16-årsalderen.
School surveys are useful for monitoring the development of the prevalence of drug-use experience among schoolchildren — provided they take into account that drug use increases sharply with age and that, after the age of 15 or 16, such surveys no longer cover important sections of the young population.
Det er mere hensigtsmæssigt at fokusere på unge under 25 end at begrænse undersøgelserne til unge under 18.
It is more appropriate to focus on young people under 25 rather than limit surveys to the under-18s.
Det højeste niveau for stofbrug og de højeste tal for førstegangsbrug ses ofte efter det fyldte 18 år.
The highest levels of drug use, as well as important rates of first use, are often observed after a person's 18th birthday.
Kun et mindretal fortsætter med at bruge stoffer regelmæssigt senere i livet.
Only a minority continue to use drugs regularly later in life.
De fleste, der prøver at tage stoffer, eksperimenterer eller gør det sporadisk — eller i et begrænset tidsrum.
Most people who try drugs do so either experimentally or intermittently — or for a limited period of time.
Den relativt lille andel af stofbrugere, som udvikler et mere intensivt misbrug, har ofte andre personlige eller sociale problemer, som gør, at de er mere udsat.
The relatively small proportion of drug users who continue to more intensive, problem use often manifest other personal or social problems that place them at higher risk.
Narkotikabekæmpelsesstrategier og -handlingsplaner beror på, om der lægges vægt på at nedbringe brugen af stoffer over hele linjen, eller om der fokuseres på risikofaktorer for fortsat, potentielt misbrug.
Drugprevention strategies and action depend on whether priority is given to reducing drug use across the board or focusing on the risk factors for continued and potential problem use.
Webinformation iigsplan undersøgelse af skoleelevers brug af alkohol og andre stoffer), Stockholm,
(2000), The 1999 E5PAD report (European School Survey Project on Alcohol and Other Drugs), Stockholm, 2000.
Udbud af og efterspørgsel efter stoffer, 2001 årsberetning (kapitel 1) http://annualreport.emcdda.org/ multimedia/Annual_Report_2001 / ar01_da.pdf
Drug demand and drug supply, Annual report 2001 (Chapter 1) http://annualreport.emcdda.org/ en/chap1/index.html
[2] Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN) (2001), 2001 årsberetning om narkotikasituationen i Den Europæiske Union, Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg 2000, kapitel 1 (se også de nationale Reitox-rapporter 2001 og de statistiske standardtabeller).
[2] European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) (2001), 2001 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union, Office for Official Publications of the European Communities, Luxembourg, 2001, p. 9 (see also Reitox 2001 national reports and standard statistical tables).
Fokus på narkotika er en række strategidokumenter, som udgives af Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN), Lissabon.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), Lisbon.
Originalsprog: engelsk. De kan også downloades fra EONN's websted (http://www.emcdda.org).
Original language: English.
Ønsker De et gratis abonnement, eller har De bemærkninger, kan vi kontaktes via e-post (infoOemcdda.org).
For free subscriptions, please contact us by e-mail (info@emcdda.org).
De kan også tilmelde Dem på EONN's hjemmeside for at få opdateringer om nye produkter.
Register on the EMCDDA home page for updates
Injektionsmisbrug — en oversigt
Drug injecting challenges public health policy
Det tyder på, at de giver marginaliserede grupper af injektionsmisbrugere, der bor og bruger stoffer på gaden, mulighed for sikrere injicering [5].
But, though limited to a small minority, injecting accounts for most of the severe health consequences of drug use in Europe today, such as drugrelated deaths and infectious diseases.
berørtes sårbarhed og marginaliserede stilling betyder, at man må have særlig opmærksomhed overfor deres menneskerettigheder.
A review of research into understanding drug injecting — Injecting drug use, risk behaviour and qualitative research in the time of AIDS — was published by the EMCDDA in its Insights series in July 2001 [11.
af overdoser er faldet i visse lande, men er steget i andre, og tidligere faldende tendenser har vendt sig [2].
Definition* In this briefing, drug injecting refers to the non-medical self-injection of drugs.
Injektionsmisbrugere er også en kilde til seksuel overførsel af infektionssygdomme til den bredere ikke­injicerende befolkning.
The EU action plan on drugs, which translates this strategy into practical steps, stresses the importance of a range of responses.
Injektionsmisbrug — sjældent, men volder store problemer
Although drug injecting affects less than 0.4 % of the EU population aged 15-64, it is of major concern due to its close association with multiple health problems and social deprivation.
Den fortsatte forekomst af injektionsmisbrug og nye tilfælde af infektioner understreger nødvendigheden af at undgå efterladenhed.
This briefing highlights the key challenges currently presented by drug injecting for public health policy in Europe.
Den offentlige sundhedspolitiks første prioritet bør være at bekæmpe injektionsmisbrug og risikoadfærd samt at tage sig af de bredere spørgsmål vedrørende social marginalisering forbundet hermed.
It describes the consequences of drug injecting and the various approaches and interventions employed to reduce it.
Resultaterne indtil videre tyder på, at de ovennævnte foranstaltninger kan fungere [4].
Opiate injectors have a mortality rate 20 times higher than that in the general population.
Indsatsen skal afspejle realiteterne ved injektion
MIKE TRACE, CHAIRMAN, EMCDDA MANAGEMENT BOARD
Mange overdoser kan undgås
Drug injecting overdoses are a particular concern.
Dette udgør mindre end 0,4 % af EU befolkningen mellem 15 og 64 år og ikke mere end 5 % af de anslåede 18 millioner, der bruger ulovlige stoffer hvert år [2].
Many could be avoided by interventions sensitive to drug injectors' perceptions of risks and how they cope with them.
Forekomsten af hepatitis B er også høj, om end mere varierende [2].
Page 2
Risikoen for overdoser som følge af injektionsmisbrug øges, når opiater kombineres med beroligende midler eller alkohol, af den varierende heroinrenhedsgrad samt af, at mange injektionsmisbrugere lever en usikker tilværelse.
Drug injecting — overview drug injecting and risky behaviour and the wider issues of social marginalisation associated with them.
Frygten for aids har muligvis engang øget barrriererne over for injektionsbrug, men dette er i mindre grad tilfældet nu — og indsatsen må søge andre veje til at afholde stofbrugere fra at injicere.
Drug injecting — uncommon but causes major problems
Alt dette kræver en balance mellem individuelle behov og samfundets bekymringer samt støtte fra ledende fagfolk, og det bør i det mindste ikke møde modstand i befolkningen.
In northern EU countries, HIV infection among drug injectors is relatively low — under 5 % — and mostly stable. Southern EU levels are around 20 %, although they are generally declining.
Det er også vigtigt at sikre, at målgruppen selv finder strategien passende og acceptabel.
EU-wide, continuing high levels of hepatitis C among drug injectors (50-80 %) imply high health-care costs in future.
Injektionsmisbrug rapporteres for indeværende af 129 lande og områder over hele verden, hvoraf de 103 også har rapporteret om hiv i forbindelse hermed.
This represents less than 0.4 % of the EU population aged 15-64, and no more than 5 % of the estimated 18 million who use illegal drugs each year [2].
Overførsel af hiv i forbindelse med injektionsmisbrug kan sprede sig overordentlig hurtigt med en stigning i hiv-forekomsten blandt intravenøse stofbrugere fra næsten nul til 40 % inden for et eller to år i visse tilfælde.
Most of the annual 7 000-8 000 acute drug deaths or overdoses recorded in the EU are drug-injection related. Overall, the number of overdoses is stable, following large rises in the previous two decades; but this masks key differences.
De seneste års spredning af hiv i forbindelse med injektionsmisbrug har været eksplosiv i dele af Østeuropa, hvor der er et presserende behov for en effektiv indsats [1].
Overdose deaths are down in some countries but up in others, with previously falling trends reversing [2].
Kokain injiceres sædvanligvis ikke, undtagen i kombination med heroin.
Cocaine is not usually injected, except in combination with heroin.
Andre stoffer, såsom benzodiazepiner, injiceres også nogle gange.
Other drugs, such as benzodiazepines, are also sometimes injected.
Nogle lande har i de seneste år rapporteret om fald i injektionshyppigheden blandt heroinbrugere, der søger behandling; andre lande melder om stigninger [2].
Some countries report falls in recent years in injecting among heroin users entering treatment; others report rises [2].
De fleste af de 7 000­8 000 akutte narkotikarelaterede dødsfald eller overdoser, der registreres årligt i EU, har forbindelse til injektionsmisbrug.
Injecting drug use is currently reported by 129 countries and territories worldwide, of which 103 also report associated HIV.