natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sagsøgerne har ikke tilstrækkeligt præciseret, i hvilket omfang de var i stand til at producere den angivne referencemængde på den oprindelige SLOM-bedrift.
The applicants were not sufficiently precise in setting out the extent to which they were able to produce the reference quantities in question on the respective initial SLOM holdings.
Kommissionen har forbeholdt sig retten til at ændre arten og udstrækningen af tabet under proceduren.
The Commission states that it reserves the right to return to the nature and extent of the damage at a later stage of the proceedings.
Det skal påpeges, at Fællesskabet ifølge fast retspraksis kun kan pålægges ansvar uden for kontraktforhold som følge af tab forårsaget af institutionerne, jf. EF-traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), såfremt en række betingelser er opfyldt, nemlig retsstridighed af den påtalte adfærd, tabets reelle karakter samt årsagsforbindelse mellem den retsstridige adfærd og det tab, der hævdes at være lidt (Domstolens dom af 29.9.1982, sag 26/81, Oleifici Mediterranei mod EØF, Sml. s. 3057, præmis 16, jf. Rettens dom af 30.5.2006, sag T-87/94, Blom m.fl. mod Rådet og Kommissionen, Sml. II, s. 1385, præmis 102 og den deri nævnte retspraksis).
According to case-law, in order for the Community to incur noncontractual liability for damage caused by the institutions, provided for in the second paragraph of Article 215 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 288 EC), a number of conditions must be satisfied: the institutions’ conduct must be unlawful, actual damage must have been suffered and there must be a causal link between the conduct and the damage pleaded (Case 26/81 Oleifici Mediterranei v EEC [1982] ECR 3057, paragraph 16; see Case T-87/94 Blom and Others v Council and Commission [2006] ECR II-1385, paragraph 102 and the caselaw cited therein).
Det påhviler i øvrigt ifølge fast retspraksis sagsøgeren over for Fællesskabets retsinstanser at føre bevis for retsstridigheden af den påtalte adfærd, tabets reelle karakter samt årsagsforbindelse mellem den retsstridige adfærd og det tab, der hævdes at
In addition, according to settled case-law, it is for the applicant to produce before the Court the evidence to establish the unlawfulness of the conduct of the institutions which he alleges, actual damage and the existence of a causal link between that
ALFERINK M.FL. MOD KOMMISSIONEN være lidt (Domstolens dom af 21.5.1976, sag 26/74, Roquette Frères mod Kommissionen, Sml. s. 677, præmis 22-24, og Rettens dom af 8.5.2007, sag T-271/04, Citymo mod Kommissionen, Sml. II, s. 1375, præmis 159).
ALFERINK AND OTHERS v COMMISSION conduct and the damage suffered (Case 26/74 Roquette Frères v Commission [1976] ECR 677, paragraphs 22 to 24, and Case T-271/04 Citymo v Commission [2007] ECR II-1375, paragraph 159).
Med hensyn til den første af disse betingelser, som skal behandles først, forudsættes det i retspraksis, at der er påvist en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som har til formål at tillægge borgerne rettigheder (Domstolens dom af 4.7.2000, sag C-352/98 P, Bergaderm og Goupil mod Kommissionen, Sml. I, s. 5291, præmis 42).
With regard to the first of those conditions for consideration, the caselaw requires a sufficiently serious breach to be shown of a rule of law intended to confer rights on individuals (Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraph 42).
Med hensyn til kravet om, at overtrædelsen skal være tilstrækkeligt kvalificeret, er det afgørende kriterium for, at dette kan antages at være opfyldt, at der er tale om en åbenbar og grov overtrædelse fra den pågældende fællesskabsinstitutions side af grænserne for dennes skøn.
The decisive criterion for finding that a breach of Community law is sufficiently serious is whether the Community institution concerned manifestly and gravely disregarded the limits on its discretion.
Sagsøgerne har i det foreliggende tilfælde gjort gældende, at den adfærd, som Kommissionen er kritiseret for at have udvist, består i en tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet.
In the present case, the applicants allege that the unlawfulness of the conduct attributed to the Commission consists of a breach of the precautionary principle.
Selv om sagsøgerne i nærværende sag har gjort gældende, at Fællesskabet har pådraget sig ansvar, fordi Kommissionen har tilsidesat forsigtighedsprincippet, er det faktisk retssikkerhedsprincippet, som de henviser til, eftersom de har kritiseret Kommissionen for, at den ikke klart og utvetydigt i den pågældende forordning har fastsat de betingelser, der finder anvendelse på tildeling af en specifik referencemængde.
Although the applicants claim that the Community is liable inasmuch as the Commission infringed the precautionary principle, they are in fact referring to the principle of legal certainty, inasmuch as they complain that the Commission did not lay down clearly and precisely, in the rules at issue, the conditions applicable to the allocation of a special reference quantity.
Det bemærkes indledningsvis, at ligesom princippet om beskyttelse af den berettigede forventning udgør en retsgrundsætning, der tillægger borgerne rettigheder, hvis tilsidesættelse kan medføre, at Fællesskabet ifalder ansvar uden for kontraktforhold (Rettens dom af 6.12.2001, sag T-43/98, Emesa Sugar mod Rådet, Sml. II, s. 3519, præmis 64, se også Mulder II-dommen, nævnt i præmis 16 ovenfor, præmis 15), er retssikkerhedsprincippet også en retsgrundsætning, der tillægger borgerne rettigheder.
It must be noted at the outset that, just as the principle of the protection of legitimate expectations constitutes a rule of law conferring rights on individuals, infringement of which can cause the Community to incur noncontractual liability (Case T-43/98 Emesa Sugar v Council [2001] ECR II-3519, paragraph 64; see also Mulder II; cited in paragraph 16 above, paragraph 15), so too the principle of legal certainty also constitutes a rule of law conferring rights on individuals.
Det er bydende nødvendigt, at retssikkerhedsprincippet gælder med særlig styrke, når der er tale om bestemmelser med retsvirkninger af økonomisk art (ROM-projecten-dommen, nævnt i præmis 65 ovenfor, præmis 26).
That imperative of legal certainty must be observed all the more strictly in the case of rules liable to have financial consequences (ROM-projecten, cited above at paragraph 65, paragraph 26).
Det skal derfor fastslås, om affattelsen af artikel 3a i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, var klar med hensyn til de betingelser, der finder anvendelse på tildeling af en specifik referencemængde.
It is therefore necessary to determine whether the wording of Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, was clear as to the conditions applicable to the allocation of a special reference quantity.
Det bemærkes, at det ved fortolkningen af en fællesskabsretlig regel ifølge fast retspraksis er nødvendigt både at tage hensyn til dens ordlyd, den sammenhæng, hvori den indgår, og formålet med den (Domstolens dom af 30.7.1996, sag C-84/95, Bosphorus, Sml. I, s. 3953, præmis 11, og dommen i sagen Banque Indosuez m.fl., nævnt i præmis 65 ovenfor, præmis 18).
It should be borne in mind that, according to settled case-law, in interpreting a provision of Community law it is necessary to consider its wording, its context and its aims (Case C-84/95 Bosphorus [1996] ECR I-3953, paragraph 11, and Banque Indosuez and Others, cited in paragraph 65 above, paragraph 18).
Det skal i denne henseende for det første bemærkes, at artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, bestemmer, at producenter, hvis ikke-markedsførings- eller omstillingsperiode ved gennemførelsen af en forpligtelse, der var påtaget i henhold til forordning nr. 1078/77, var udløbet efter den 31. december 1983 eller eventuelt efter den 30. september 1983, midlertidigt modtager en specifik referencemængde på visse nærmere fastsatte betingelser.
In that regard, first of all, it must be pointed out that Article 3a(1) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, provides that producers whose period of nonmarketing or conversion, pursuant to the undertaking given under Regulation No 1078/77, had expired after 31 December 1983 or, in some cases, after 30 September 1983, were to be granted, provisionally, a special reference quantity under certain conditions determined therein.
Det er især i forordningens artikel 3a, stk. 1, litra a), fastsat, at tildelingen af en foreløbig specifik referencemængde er betinget af, at den pågældende ikke har bragt sin virksomhed til ophør eller overdraget hele sin mælkebedrift inden udløbet af ikke-markedsførings- eller omstillingsperioden (Domstolens dom af 27.1.1994, sag C-98/91, Herbrink, Sml. I, s. 223, præmis 11).
In particular, Article 3a(1)(a) of that regulation provides that the grant of a provisional special reference quantity was to be subject to the proviso that the person concerned did not cease farming or transfer the whole of his dairy enterprise before the end of the nonmarketing or conversion period (Case C-98/91 Herbrink [1994] ECR I-223, paragraph 11).
For det andet præciseres det i artikel 3a, stk. 1, litra b), i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, at producenten som betingelse for tildeling af en specifik referencemængde til støtte for sin ansøgning godtgør, at han er i stand til på sin bedrift at producere en mængde svarende til den ansøgte referencemængde.
Secondly, Article 3a(1)(b) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, lays down, as a condition for the grant of a provisional special reference quantity, that the producer must establish in support of his request that he is able to produce on his holding up to the reference quantity requested.
For det tredje bemærkes, at ordningen med særlige referencemængder i henhold til artikel 3a i forordning nr. 857/84, der blev indført ved forordning nr. 764/89 som følge af Mulder I-dommen og von Deetzen I-dommen, præmis 6 ovenfor, for at sikre, at producenter, der, fordi de har påtaget sig en forpligtelse i henhold til forordning nr. 1078/77, ikke har leveret mælk i løbet af referenceåret, kan få tildelt en særlig referencemængde, fastholder det generelle princip om, at enhver referencemængde forbliver tilknyttet de arealer, der har givet anledning til dens tildeling (Herbrinkdommen, nævnt i præmis 70 ovenfor, præmis 112).
Thirdly, it should be noted that the system of special reference quantities provided for in Article 3a of Regulation No 857/84, which was introduced by Regulation No 764/89 in the light of the judgments in Mulder I and von Deetzen I, cited in paragraph 6 above, with a view to ensuring the grant of a special reference quantity to producers who did not, pursuant to an undertaking given under Regulation No 1078/77, supply any milk during the reference year, enshrines the general principle that every reference quantity is to remain attached to the land in respect of which it is allocated (Herbrink, cited in paragraph 70 above, paragraph 12).
Det følger derfor af forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, at den producent, der har påtaget sig en ikke-markedsføringsforpligtelse, for at kunne få tildelt en specifik referencemængde, altid helt eller delvist skal besidde sin oprindelige SLOM-bedrift og bevise, at han er i stand til at producere den pågældende mængde på sin bedrift.
It thus follows from Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, that a producer who has entered into a nonmarketing undertaking must, in order to be able to obtain a special reference quantity, still be in possession, in whole or in part, of his initial SLOM holding and to establish that he is able to produce that quantity on his holding.
Det må fastslås, at forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, ikke på nogen måde fraviger den ordning, som er indført ved forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89.
It must be stated that Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, in no way departs from the scheme put in place by Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89.
Artikel 3a i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, finder således kun anvendelse på bestemmelserne i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, for tildeling af en specifik referencemængde, idet den fastsætter, at producenten over for den kompetente myndighed, som medlemsstaten har udpeget, skal bevise, at han endnu helt eller delvist leder den samme bedrift som på tidspunktet for ansøgningen om præmien.
Article 3a of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, merely applies the provisions of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, concerning the grant of a specific reference quantity by drawing attention to the fact that the producer must prove to the competent authority designated by the Member State that he still operates, in whole or in part, the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Denne bestemmelse opregner derefter ikke udtømmende de beviser, der kan tillades for at bevise, at producenten kan producere hele den referencemængde, han har ansøgt om, navnlig det direkte salg og/eller leverance af mælk, der har fundet sted siden udløbet af ikke-markedsførings- eller omstillingsperioden, malkekvægsbesætningen på bedriften, bedriftens vedvarende græsningsareal og/eller foderafgrødeareal, som det fremgår af markplanen og den gennemførte tilsåning, samt investeringer, der er foretaget uden udviklingsplan.
That provision then lays down a non-exhaustive list of the evidence which may be put forward to establish that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, in particular, direct sales or deliveries of milk already made since the end of the nonmarketing or conversion period, the dairy herd kept on the holding, the holding’s permanent grazing area or area under forage resulting from the rotation and sowing plan implemented, and the investments carried out without a development plan.
Når det således i artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, er fastsat — i stk. 3, tredje led — at de forhold, der kan tjene som bevis for, at producenten kan producere hele den referencemængde, han har ansøgt om, kan bestå i »bedriftens« vedvarende græsningsareal og/eller foderafgrødeareal, som det fremgår af markplanen og den gennemførte tilsåning, kan dette udtryk kun forstås som en henvisning til den bedrift, som ledes af en producent, der helt eller delvist udgør den samme bedrift som på tidspunktet for godkendelsen af ansøgningen om præmien.
Thus, when the third indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, provides that evidence of the producer’s ability to produce a quantity equal to the reference quantity requested may involve the ‘holding’s’ permanent grazing area and/or area under forage, that term can only be understood as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Bestemmelsen kan derfor ikke fortolkes således, at det ovennævnte areal kan tilhøre en anden bedrift end den, som ledes af producenten.
It cannot therefore be interpreted as meaning that the abovementioned areas may belong to a holding other than that operated by the producer.
Den samme fortolkning gør sig gældende for så vidt angår artikel 3a, stk. 1, tredje afsnit, andet led, i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, der kræver, at malkekvægsbesætningen — der også kan tjene som bevis for, at producenten kan producere hele den referencemængde, han har ansøgt om — er på »bedriften«, et udtryk, som også kun kan forstås som en henvisning til den bedrift, som ledes af en producent, der helt eller delvist udgør den samme bedrift som den, han ledede på tidspunktet for godkendelsen af ansøgningen om præmien.
The same interpretation is dictated by the second indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which requires that the dairy herd, which is also evidence capable of establishing that the producer is able to produce a quantity equal to the reference quantity requested, be kept on the ‘holding’, a term which can also be understood only as referring to the holding operated by the producer which, in whole or in part, constitutes the same holding as that which he operated at the time of the approval of his premium application.
Denne bestemmelse har således netop til formål at undgå, at den specifikke referencemængde produceres af en producent, der holder dyr på en anden bedrift end den, som han driver.
The purpose of that provision is therefore precisely to prevent the special reference quantity being produced by a producer with animals kept on a holding other than that which he operates.
Det samme gælder de investeringer, der er omhandlet i artikel 3a, stk. 1, tredje afsnit, fjerde led, i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, der af de samme grunde som dem, der er nævnt ovenfor i præmis 76 og 77, skal have forbindelse med den bedrift, som ledes af den pågældende producent, og derfor ikke kan være adskilt fra denne.
The same is true in regard to the investments referred to in the fourth indent of the third subparagraph of Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, which, for the same reasons as mentioned in paragraphs 76 and 77 above, must be connected to the holding operated by the producer and therefore cannot be detached therefrom.
Det bemærkes, at Domstolen allerede har fastslået, i forbindelse med overførsel af en bedrift ved overdragelse eller tilbagegivelse ved forpagtningsaftalens udløb, at der for hele referencemængdeordningen må gælde den hovedregel, hvorefter referencemængden overføres med de arealer, der har givet anledning til dens tildeling, og at det således er med henblik på at fastholde dette princip, også for så vidt angår særlige referencemængder, at artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 1546/88, som ændret ved forordning nr. 1033/89, skærper betingelsen i artikel 3a, stk. 1, i forordning nr. 857/84, idet det kræves, at producenten endnu helt eller delvis skal lede den samme bedrift (Herbrinkdommen, nævnt i præmis 70 ovenfor, præmis 13).
In that regard, the Court of Justice has already held, concerning the transfer of a holding by way of assignment or by a surrender upon the expiry of a lease, that the entire system of reference quantities is characterised by the principle that a transfer of land in respect of which a reference quantity has been allocated necessarily entails the transfer of the reference quantity itself. It is therefore with a view to ensuring the application of that principle also with respect to special reference quantities that Article 3a(1) of Regulation No 1546/88, as amended by Regulation No 1033/89, reinforces the condition laid down in Article 3a(1) of Regulation No 857/84 by requiring that the producer must still be operating, in whole or in part, the same holding (Herbrink, cited above in paragraph 70, paragraph 13).
Således præciserer forordning nr. 1033/89 i tredje betragtning, at »ansøgningen [om en specifik referencemængde] kun kan stamme fra en producent, der i det mindste delvist leder de samme produktionsenheder som dem, han ledede ved indgivelsen af ansøgningen om præmie for ikke-markedsføring af mælk eller for omstilling«, og »hvis producenten ikke længere råder over den samme bedrift, vil han således ud fra præmieordningens logik have tilkendegivet sin beslutning om at ophøre med mælkeproduktion«.
Thus, the third recital in the preamble to Regulation No 1033/89 states that ‘applications [for a special reference quantity] may be submitted solely by producers in a position to operate at least in part the same production units as those they operated when applying for the premium for the nonmarketing [of] milk or for … conversion’ and that ‘where producers no longer operate the same holdings, they have thereby demonstrated, according to the logic of the premium scheme, their intention of ceasing milk production’.
Hvis producenten i øvrigt med henblik på at få tildelt en specifik referencemængde endnu helt eller delvist skal lede den samme bedrift som på tidspunktet for godkendelsen af ansøgningen om præmien, består bedriften, som omhandlet i artikel 12, litra d), i forordning nr. 857/84, af den »samling af produktionsenheder, hvis drift ledes af producenten, og som ligger på Fællesskabets geografiske område«.
In addition, although, to obtain a special reference quantity, the producer must still operate, in whole or in part, the same holding as the one he operated at the time of the approval of his premium application, the holding consists, within the meaning of Article 12(d) of Regulation No 857/84, of ‘all the production units operated by the producer and located within the geographical territory of the Community’.
Domstolen har i præmis 17 i O’Brien-dommen, nævnt i præmis 42 ovenfor, præciseret, at ved endelig tildeling af en specifik referencemængde skal artikel 3a, stk. 3, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, fortolkes således, at der ligeledes kan tages hensyn til salg eller leverance af mælk fra produktionsenheder, som er blevet lagt sammen med den pågældende bedrift mellem tidspunktet for udløbet af ikke-markedsførings- eller omstillingsperioden og tidspunktet for den midlertidige tildeling af den specifikke referencemængde, såfremt den pågældende
In O’Brien, cited in paragraph 42 above, at paragraph 17, the Court of Justice held that Article 3a(3) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, was to be interpreted as meaning that, for the purposes of the definitive allocation of a special reference quantity, account could also be taken of sales or deliveries of milk from production units added to the holding in question between the date of expiry of the period of nonmarketing or conversion and the date of the provisional allocation of the special reference quantity, on condition that the producer concerned was still
ALFERINK M.FL. MOD KOMMISSIONEN producent endnu helt eller delvis driver den samme bedrift som han drev på tidspunktet for imødekommelsen af hans præmieansøgning.
ALFERINK AND OTHERS v COMMISSION operating, in whole or in part, the same holding as that which he had been operating at the time of the approval of his premium application.