natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Formålet med andet punktum i chartrets artikel 52, stk. 3, er at præcisere, at denne artikel ikke er til hinder for en mere omfattende beskyttelse, der allerede er opnået, eller som senere indføres (i) i EU-retten og (ii) i nogle artikler i chartret, der, skønt baseret på EMK, går videre end EMK, fordi den gældende EU-ret allerede har nået et højere beskyttelsesniveau (f.eks. artikel 47 om effektive retsmidler eller artikel 50 om retten til ikke at blive straffet to gange for samme lovovertrædelse).
The second sentence of Article 52 § 3 of the Charter serves to clarify that this article does not prevent more extensive protection already achieved or which may subsequently be provided for (i) in Union legislation and (ii) in some articles of the Charter which, although based on the ECHR, go beyond the ECHR because Union law acquis had already reached a higher level of protection (e.g., Article 47 on effective judicial protection, or Article 50 on the right not to be punished twice for the same offence).
De i chartret sikrede rettigheder afspejler således højere beskyttelsesniveauer i den eksisterende EU-ret.
Thus, the guaranteed rights in the Charter reflect higher levels of protection in existing Union law.
En fortolkning i harmoni med de fælles forfatningsmæssige traditioner
An interpretation in harmony with common constitutional traditions
Gruppen understreger, at chartret har stærke rødder i medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, der på så imponerende vis blev samlet under den foregående forsamlings arbejde.
The Group stresses that the Charter has firm roots in the Member States' common constitutional traditions, which were brought together impressively in the previous Convention's work.
Den omfattende retspraksis vedrørende grundlæggende rettigheder baseret på medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, der er fastlagt af Domstolen, og som bekræftes i TEU's artikel 6, stk. 2, udgør en vigtig kilde til en række rettigheder, der anerkendes i chartret.
The extensive case law on fundamental rights derived from the common constitutional traditions established by the Court of Justice and confirmed by Article 6 § 2 TEU, represents an important source for a number of rights recognised by the Charter.
Et stort flertal i gruppen foreslår, at man for at understrege betydningen af disse rødder og opnå en uproblematisk indarbejdelse af chartret som et retligt bindende dokument medtager en fortolkningsregel i de almindelige bestemmelser (se artikel 52, stk. 4, i bilaget); to medlemmer [er uenige i/har forbehold over for] dette forslag.
In order to emphasise the importance of these roots and in the interest of smooth incorporation of the Charter as a legally binding document, the large majority of the Group proposes to include a rule of interpretation in the general provisions (see Article 52 § 4 in the Annex); two of its members have reservations against this proposal.
Reglen bygger på affattelsen af den nuværende artikel 6, stk. 2, i TEU og tager behørigt hensyn til Domstolens tilgang til de fælles forfatningsmæssige traditioner, jf. Vassilios Skouris' redegørelse under høringen den 17. september.
The rule is based on the wording of the current Article 6 § 2 TEU and takes due account of the approach to common constitutional traditions followed by the Court of Justice as explained by Judge Skouris at the hearing of 17 September.
Efter denne regel bør rettigheder i chartret fortolkes således, at der sikres en høj beskyttelsesstandard, der er passende for EU-retten og i harmoni med medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, og man bør ikke blot følge det snævre princip om den "laveste fællesnævner".
Under that rule, rather than following a rigid approach of "a lowest common denominator", the Charter rights concerned should be interpreted in a way offering a high standard of protection which is adequate for the law of the Union and in harmony with the common constitutional traditions.
Se med hensyn til chartrets artikel 52, stk. 3, også de to udtalelser fremsat af Marc Fischbach, dommer ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, og Vassilios Skouris, dommer ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, under høringen den 17. september 2002, dok. CONV 295/02.
Cf. on Article 52 § 3 of the Charter also the concurrent statements made by Judge Fischbach of the European Court of Human Rights and Judge Skouris of the European Court of Justice at the hearing on 17 September, doc.
Med hensyn til "forklaringerne" se nærmere nedenfor, afsnit A, punkt III.3.
On the "Explanations", see in detail below, section A III 3.
Sondringen mellem "rettigheder" og "principper" i chartret
The distinction between "rights" and "principles" in the Charter
Gruppen understreger betydningen af sondringen mellem "rettigheder" og "principper", der var et vigtigt element - som allerede kom til udtryk i præamblen til og i artikel 51, stk. 1, i chartret - i den konsensus, der blev opnået i charterforsamlingen.
The Group stresses the importance of the distinction between "rights" and "principles", which was an important element – already expressed in the Preamble and in Article 51 § 1 of the Charter - of the consensus reached by the previous Convention.
For at bekræfte denne sondring og samtidig øge den juridiske sikkerhed foreslår et stort flertal i gruppen i perspektivet om et retligt bindende charter med forfatningsmæssig status en yderligere generel bestemmelse (se artikel 51, stk. 5, i bilaget), der sammenfatter forståelsen af begrebet "principper", der prægede charterforsamlingens arbejde og er blevet fremdraget af medlemmer af denne forsamling under drøftelserne i arbejdsgruppen; to medlemmer har forbehold over for dette forslag.
In order to confirm that distinction while increasing legal certainty in the perspective of a legally binding Charter with constitutional status, the large majority of the Group proposes an additional general provision (see Article 51 § 5 in the Annex) encapsulating the understanding of the concept of "principles" which marked the work of the previous Convention and has been recalled in the discussions of the Working Group by members of that Convention; two of its members have reservations against this proposal.
Ifølge denne forståelse adskiller principper sig fra subjektive rettigheder.
According to that understanding, principles are different from subjective rights.
De skal "overholdes" (artikel 51, stk. 1) og kan kræve gennemførelse ved lovgivning eller gennemførelseslovgivning; de bliver derfor af betydning for domstolene, når en sådan lovgivning fortolkes eller tages op til fornyet overvejelse.
They shall be "observed" (Article 51 §1) and may call for implementation through legislative or executive acts; accordingly, they become significant for the Courts when such acts are interpreted or reviewed.
Dette er i overensstemmelse med såvel domstolens retspraksis1 som tilgangen i medlemstaternes forfatningsmæssige systemer til "principper", særlig i forbindelse med sociallovgivning.
This is consistent both with case law of the Court of Justice1 and with the approach of the Member States' constitutional systems to "principles" particularly in the field of social law.
Med den foreslåede bestemmelse bekræfter gruppen den linje, der blev fulgt af den foregående forsamling og bestod i at lade karakteren ("en rettighed" eller "et princip") af de enkelte artikler i chartret komme så klart som muligt til udtryk i affattelsen af de respektive artikler under hensyn til den vigtige vejledning, der ligger i præsidiets "forklaringer", suppleret med forklaringer fra den nuværende gruppe (se afsnit III.3 nedenfor), således at fremtidig retspraksis må afgøre, hvilken af de to kategorier artiklerne helt nøjagtigt skal falde ind under.
In addition, with the proposed clause the Group reconfirms the line followed by the previous Convention to express the character ("right" or "principle") of individual Charter articles as clearly as possible in the wording of the respective articles taking into account the important guidance provided by the "Praesidium's Explanations", supplemented by explanations from the current Working Group (see section III.3. below), permitting future jurisprudence to rule on the exact attribution of articles to the two categories.
Jf. især nyere retspraksis vedrørende "forsigtighedsprincippet" i artikel 174, stk. 2, i TEF: dom afsagt af Retten i Første Instans af 11. september 2002, T-13/99, Pfizer mod Rådet, hvor der er adskillige henvisninger til tidligere retspraksis, samt en række domme vedrørende artikel 33 (tidligere artikel 29) vedrørende principperne i landbrugslovgivningen, f.eks. Domstolens dom i sag C-265/85, Van den Berg, Sml.
Cf. notably recent case law on the "precautionary principle" in Article 174 § 2 TEC: judgment of the CFI of 11 September 2002, T-13/99, Pfizer vs. Council, with numerous references to earlier case law; and a series of judgments on Article 33 (ex-39) on the principles of agricultural law, e.g. judgment of the Court of Justice C-265/85, Van den Berg, 1987 ECR 1155: scrutiny of the principle of market stabilisation and of reasonable expectations, further references see Comm. Megret, tome 3, pp. 80 et seq.
Anbefalinger vedrørende andre spørgsmål, der måtte opstå i tilfælde af en indarbejdelse af chartret
Recommendations concerning further questions arising in the context of possible incorporation
Gruppen anbefaler derfor, at dette element under alle omstændigheder bibeholdes i den kommende forfatningstraktatramme.
The Group therefore recommends that this element should in any event be preserved in the future Constitutional Treaty framework.
Gruppen minder endvidere om, at chartrets præambel også omhandler EU's grundlæggende natur og går langt ud over de grundlæggende rettigheder.
The Group also recalls that the Charter Preamble comprises language on the fundamental nature of the Union going well beyond the area of fundamental rights.
Som det gælder chartret som helhed, vil den konkrete "indarbejdelse af chartrets præambel" i traktatrammen, som anbefalet af gruppen, ligeledes afhænge af den overordnede traktatstruktur, der skal fastlægges på plenarmødet.
As is the case with the Charter as a whole, the concrete form of an "incorporation of the Charter Preamble" into the Treaty framework, as recommended by the Group, will equally depend on the overall Treaty structure to be defined by the Plenary.
Hvis chartrets artikler således indsættes direkte i forfatningstraktaten, bør chartrets præambel anvendes som præambel til forfatningstraktaten.
Thus, if the Charter articles were to be inserted directly in the Constitutional Treaty, the Charter Preamble should be used as the Preamble to the Constitutional Treaty.
Hvis chartret derimod indarbejdes som en særlig del af forfatningstraktaten eller som en adskilt bindende juridisk tekst (f.eks. i form af en protokol) i EU's forfatningsmæssige arkitektur, kan chartrets præambel fortsat være knyttet til chartrets tekst uden nogen ændringer; dette ville dog ikke forhindre konventet i at anvende elementer af generel betydning, der kan være i chartrets præambel, ved udarbejdelsen af en ny traktatpræambel.
If in turn the Charter is incorporated as a specific part of the Constitutional Treaty or as a separate binding legal text (e.g., in the form of a Protocol) within the Union's constitutional architecture, the Charter Preamble could remain attached to the text of the Charter without any changes; that would of course not preclude the Convention from using, for the drafting of the new Treaty preamble, the elements of general importance to be found in the Charter preamble.
Fortsat henvisning til eksterne kilder (som dem, der findes på indeværende tidspunkt i artikel 6, stk. 2, i TEU)
Continued reference to external sources (such as currently found in Article 6 § 2 TEU)
Gruppen drøftede, om forfatningstraktaten i tilfælde af chartrets indarbejdelse også bør indeholde en henvisning til de to eksterne inspirationskilder i forbindelse med de grundlæggende rettigheder, som det nu er tilfældet i artikel 6, stk. 2, i TEU, nemlig den europæiske menneskerettighedskonvention og medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner.
The Group discussed whether or not, in case of incorporation of the Charter, the Constitutional Treaty should also contain a reference to the two external sources of inspiration for fundamental rights, as is currently found in Article 6 § 2 TEU, i.e. the ECHR and the constitutional traditions common to the Member States.
Der er fremført vægtige argumenter både for og imod en sådan henvisning.
Valid arguments have been advanced both for and against this.
Nogle medlemmer har indtaget det standpunkt, at bibeholdelse af en sådan henvisning er overflødig og kan skabe juridisk forvirring, da chartret allerede indeholder rettigheder afledt af EMK og de fælles forfatningsmæssige traditioner og henviser til disse kilder.
Some members have taken the view that maintaining such a reference would be redundant and create legal confusion, given that the Charter already includes rights derived from the ECHR and the common constitutional traditions and makes references to these sources.
Andre har argumenteret med, at en sådan henvisning i forfatningstraktaten kunne tjene som supplement til den beskyttelse, chartret yder, og gøre det klart, at EU-retten er åben for kommende ændringer af EMK og medlemsstaternes menneskerettighedslovgivning.
Others have argued that such a reference in the Constitutional Treaty could serve to complete the protection offered by the Charter and clarify that Union law is open for future evolutions in ECHR and Member States' human rights law.
Gruppen erkender under alle omstændigheder, at dette spørgsmål hænger nøje sammen med det valg af indarbejdelsesform, som konventet skal træffe.
In any event, the Group recognises that this question is closely related to the choice of the form of incorporation which the Convention will have to make.
Gruppen afstår derfor fra at fremsætte endeligt formulerede anbefalinger i dette spørgsmål; den begrænser sig i stedet til at erklære, at udsigten til et juridisk bindende charter ikke udelukker en sådan henvisning, hvis denne udformes på passende vis1, og sender spørgsmålet videre til plenarmødet.
The Group therefore refrains from making a firm recommendation on this issue; instead, it limits itself to stating that such a reference, if
Gruppen fremhævede betydningen af "forklaringerne", der blev udarbejdet på foranledning af præ- sidiet for charterforsamlingen2, som et vigtigt fortolkningsværktøj til en korrekt forståelse af chartret3.
Praesidium of the previous Convention2, as one important tool of interpretation ensuring a correct understanding of the Charter3.
Den erkender, at disse forklaringer ikke for øjeblikket er tilgængelige i tilstrækkelig høj grad for retsvæsenets aktører. I det omfang konventet accepterer de redaktionelle tilpasninger, gruppen har foreslået, bør de tilsvarende forklaringer i denne rapport fuldt ud integreres i de oprindelige forklaringer.
It recognises that these Explanations are presently not sufficiently accessible for legal practitioners.
Hvis chartret indarbejdes, bør der derfor på passende vis gøres opmærksom på disse forklaringer, der, selv om det hedder heri, at de ikke har nogen retsgyldighed, har til formål at præcisere chartrets bestemmelser.
Upon possible incorporation of the Charter, attention should then be drawn in an appropriate manner to the Explanations which, though they state that they have no legal value, are intended to clarify the provisions of the Charter.
Det ville specielt være vigtigt at gøre dem kendt i bredere kredse.
In particular, it would be important to publicise them more widely.
Procedure for ændring af chartret i fremtiden
Procedure for future amendment of the Charter
Gruppen mener imidlertid, at dette spørgsmål går ud over dens mandat, da det vil skulle behandles på plenarmødet som en del af det overordnede spørgsmål om ændringsprocedure(r) i forbindelse med de forskellige byggeklodser i den kommende traktatramme.
However, the Group has considered that this question goes beyond its mandate since it will have to be examined by the Plenary as part of the general question of amendment procedure(s) for the various building blocks of the future Treaty framework.
Gruppen bemærker endvidere i denne sammenhæng, at charterforsamlingen arbejdede i fuld offentlighed - ligesom det nuværende konvent - og at dens mødedokumenter og arbejdsdokumenter er offentligt tilgængelige (se http://ue.eu.int/df).
The Group furthermore notes in this context that the previous Convention worked in public - as the present Convention does - and that its meeting records and working documents are publicly accessible (see http://ue.eu.int/df).
Vedrørende tiltrædelse af den europæiske menneskerettighedskonvention
On accession to the European Convention on Human Rights
Ligesom i forbindelse med chartret understreger gruppen fra første færd, at det i overensstemmelse med gruppens mandat er konventets plenarmøde, der skal træffe den politiske afgørelse om perspektivet om EU's eventuelle tiltrædelse af EMK (med den nye status som én juridisk person, der er baseret på arbejdet i arbejdsgruppe III).
Just as in the case of the Charter, the Group stresses at the outset that, in accordance with the Group's mandate, the political decision about the perspective of possible accession to the ECHR by the Union (i.e. by the new single legal personality as emerging from the work of Working Group III) will be reserved to the Convention Plenary.
Gruppen har haft til opgave at forberede en sådan afgørelse ved at drøfte en række specifikke spørgsmål i forbindelse med fremgangsmåden ved og konsekvenserne af en eventuel tiltrædelse.
The mandate of the Group has been to prepare such a decision through examination of a number of specific questions relating to modalities and consequences of possible accession.
Gruppen understreger endvidere, at konventet kun skal afgøre, om der i den nye traktat skal indsættes en forfatningsmæssig bemyndigelse, der sætter EU i stand til at tiltræde EMK.
The Group furthermore stresses that the Convention is to decide only on whether to introduce into the new Treaty a constitutional authorisation enabling the Union to accede to the ECHR.
Det vil derimod senere være EU's institutioner, navnlig Rådet (med enstemmighed), der skal indlede forhandlinger om en tiltrædelsestraktat og fastlægge den konkrete ramme for forhandlingerne; der vil under forhandlingerne skulle tages stilling til en række tekniske spørgsmål vedrørende de konkrete detaljer i forbindelse med en tiltrædelse, som gruppen har taget behørigt hensyn til1.
In contrast, it would later be for the institutions of the Union, notably for the Council deciding by unanimity, to open negotiations for an accession treaty and set the concrete framework of those negotiations; during such negotiations, a range of technical questions regarding the concrete modalities of accession, of which the Group has taken due note1, will have to be dealt with.
Det er på samme måde Rådet, der bør træffe afgørelse om det passende tidspunkt for EU's eventuelle tiltrædelse af EMK og dens forskellige tillægsprotokoller.
Likewise, the decision on the appropriate timing for possible accession by the Union to the ECHR and to its various additional protocols should be left for the Council.
Alle disse spørgsmål er ikke af forfatningsmæssig karakter og vedrører derfor ikke konventet.
All these questions are not of a constitutional nature and therefore not for the Convention.
Med forbehold af plenarmødets politiske afgørelse og på grundlag af de argumenter og konklusioner, herunder om visse betingelser, der er angivet nedenfor, går alle gruppens medlemmer enten stærkt ind for eller er rede til at forholde sig positivt til en forfatningsmæssig bemyndigelse, der sætter EU i stand til at tiltræde EMK.
Without prejudice to the political decision by the Plenary, and on the basis of the arguments and conclusions including on certain safeguards as set out below, all members of the Group either strongly support or are ready to give favourable consideration to the creation of a constitutional authorisation enabling the Union to accede to the ECHR.
Da EU bekræfter sine egne værdier gennem chartret, vil en tiltrædelse af EMK give et stærkt politisk signal for sammenhængen mellem EU og "det større Europa", der afspejles i Europarådet og dets paneuropæiske menneskerettighedssystem.
The main political and legal arguments speaking in favour of accession by the Union to the ECHR, which have been recognised by the Group, are the following: - As the Union reaffirms its own values through its Charter, its accession to the ECHR would give a strong political signal of the coherence between the Union and the "greater Europe", reflected in the Council of Europe and its pan-European human rights system.
Se især arbejdsdokument nr. 8, der indeholder en undersøgelse udført af Europarådet om de tekniske og juridiske spørgsmål i forbindelse med en eventuel tiltrædelse af EMK.
See notably WD N° 8, containing a study carried out within the Council of Europe on technical and legal questions of possible accession to the ECHR.
En tiltrædelse af EMK vil give borgerne en beskyttelse i forhold til EU-retsakter, der svarer til den, de nu nyder i forhold til alle medlemsstaterne.
Accession to the ECHR would give citizens an analogous protection vis-à-vis acts of the Union as they presently enjoy vis-à-vis all the Member States.
Dette forekommer at være et spørgsmål om troværdighed, da medlemsstaterne har overført væsentlige beføjelser til EU, og tiltrædelse af EMK er gjort til en betingelse for nye landes medlemskab af EU.
This appears to be a question of credibility, given that Member States have transferred substantial competences to the Union and that adherence to the ECHR has been made a condition for membership of new States in the Union.
En tiltrædelse vil være det ideelle værktøj for en harmonisk udvikling af de to europæiske domstoles retspraksis i menneskerettighedsspørgsmål; for nogle medlemmer har dette argument oven i købet endnu større vægt ved udsigten til en eventuel indarbejdelse af chartret i traktaterne.
Accession would be the ideal tool to ensure a harmonious development of the case law of the two European Courts in human rights matters; for some, this argument has even greater force in view of a possible incorporation of the Charter into the Treaties.
I denne forbindelse bør man også nævne de problemer, der skyldes, at EU i øjeblikket ikke deltager i det retlige system i Strasbourg i sager, hvor domstolen i Strasbourg indirekte skal tage stilling til EU-ret, uden at EU kan forsvare sig over for denne domstol eller have en dommer ved domstolen, der sikrer den nødvendige sagkundskab i EU-ret.
In this connection, mention should also be made of the problems resulting from the present non-participation of the Union in the Strasbourg judicial system in cases where the Strasbourg Court is led to rule indirectly on Union law without the Union being able to defend itself before that Court or to have a judge in the Court who would ensure the necessary expertise on Union law.
Gruppen er gået i dybden med de eventuelle følger af en tiltrædelse af EMK for princippet om EF- (eller EU-)lovgivningens uafhængighed, herunder EF-Domstolens stilling og myndighed.
The Group has looked in depth into the possible impact of accession to the ECHR on the principle of autonomy of Community (or Union) law including the position and authority of the European Court of Justice.
Det fremgår af gruppens drøftelser og høring af eksperter1, at princippet om uafhængighed ikke er en juridisk hindring for EU's tiltrædelse af EMK.
It has emerged from the Group's discussion and expert hearings1 that the principle of autonomy does not place any legal obstacle to accession by the Union to the ECHR.