natgillin/translations-raw huggingface dataset:
RES fastsætter således udførligt, uden at forskelsbehandle og gennemsigtigt, at de private sygeforsikringsselskaber, der er undergivet RES, regelmæssigt skal afgive oplysninger om deres risikoprofil og de udgifter, der svarer til forsikringstagernes alders- og kønsgrupper (del II og III i RES).
Thus, the legislation provides, in a detailed, non-discriminatory and transparent manner, that the PMI insurers subject to the RES must regularly provide information about their risk profile and the corresponding costs by groups of age and sex of the persons insured (parts II and III of the RES).
På baggrund af disse oplysninger iværksætter HIA en komparativ analyse med henblik på at fastlægge forskellene på de private sygeforsikringsselskabernes risici (del IV, sammenholdt med bilag II til RES), hvilken analyse atter fastsætter beregningen af RES-udbetalinger (del V i RES).
In the light of that information, the HIA makes a comparative assessment in order to determine the risk differential between PMI insurers (part IV read in conjunction with the Second Schedule to the RES), which in turn determines the calculation of the RES payments (part V of the RES).
Endelig fastsætter del V, sammenholdt med bilag II til RES, kriterierne for og udførlige økonomiske og matematiske formler for beregningen, herunder tilpasningsmetoden med anvendelse af vægtningsfaktoren for helbredstilstanden.
Last, part V read in conjunction with the Second Schedule to the RES also provides for the parameters and the detailed economic and mathematical formulae for that calculation, including the method of adjustment with application of health status weight.
I denne forbindelse er Retten af den opfattelse, at alene den omstændighed, at de økonomiske og matematiske formler, der finder anvendelse for den beregning, der skal udføres, er komplicerede, ikke anfægter den præcise og klart definerede karakter af de relevante kriterier.
In that regard, the Court considers that the complexity of the economic and mathematical formulae which govern the calculations to be carried out does not by itself affect the precise and clearly-determined nature of the relevant parameters.
I alle tilfælde har sagsøgerne på ingen måde bestridt, at disse kriterier er præcise, gennemsigtige og objektive, men har blot i det væsentlige påberåbt sig den vide skønsbeføjelse, der er overladt de irske myndigheder i forbindelse med den beslutning, der skal træffes forud for beregningen af kompensationen, således at RES-udbetalingerne kan iværksættes (jf. præmis 210 og 211 ovenfor).
In any event, the applicants have not disputed the precise, transparent and objective nature of those parameters, but essentially confined themselves to asserting that the Irish authorities have a wide discretion with respect to the decision, which precedes the calculation of the compensation, to activate the RES payments (see paragraphs 210 and 211 above).
Denne betragtning gælder endvidere for så vidt angår kriterierne for anvendelsen af vægtningsfaktoren for helbredstilstanden — en faktor, der aktuelt ikke finder anvendelse — hvilke kriterier er anført i bilag II til RES, og som HIA skal overholde, når den træffer afgørelse om at tage denne faktor i betragtning, og for så vidt angår den maksimumsbegrænsning på 50%, der er fastsat for at tage den registrerede anvendelse af hospitalskapaciteten i betragtning i forbindelse med fastsættelsen af de private sygeforsikringsselskabers risikoprofiler (punkt 28 og 57 i den anfægtede beslutning).
That consideration also applies to the criteria governing the application of the health status weight — which is not currently applicable —, mentioned in the Second Schedule to the RES, with which the HIA must comply when it decides to take that factor into account and also to the maximum limit of 50% fixed for the taking into account of the observed use of hospital capacity in the determination of the PMI insurers’ risk profiles (recitals 28 and 57 to the contested decision).
På baggrund af ovenstående kan Kommissionen ikke kritiseres for, at den ikke, som led i bedømmelsen af RES ud fra artikel 87, stk. 1, EF, tog de forskellige kriterier for beregningen af RES-udbetalinger i betragtning.
In the light of the foregoing, the Commission cannot be criticised for not having taken into account, in its assessment of the RES by reference to Article 87(1) EC, the various parameters governing the calculation of the RES payments.
Desuden er Retten af den opfattelse, at på baggrund af de i ovenstående præmis 160 anførte overvejelser, udgør punkt 25-30 i den anfægtede beslutning, skønt de kun vedrører den faktiske udformning af RES (jf. præmis 38 ovenfor), en tilstrækkelig begrundelse på dette punkt, hvis indhold forskriftmæssigt er taget i betragtning af Kommissionen som led i dens bedømmelse af den omhandlede kompensationsmekanismes forenelighed med artikel 87, stk. 1, EF.
The Court further considers that, regard being had to the considerations set out at paragraph 160 above, recitals 25 to 30 to the contested decision, although they are found only in the factual presentation of the RES (see paragraph 38 above), constitute a sufficient statement of reasons in that regard, the content of which was properly taken into account by the Commission in its assessment of the compatibility of the compensation mechanism in question with Article 87(1) EC.
Følgelig må klagepunktet vedrørende den anden betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, forkastes som ugrundet.
Consequently, the complaint based on the second Altmark condition must be rejected as unfounded.
e) Om nødvendigheden og forholdsmæssigheden af RES-kompensationen som omhandlet i den tredje betingelse i Altmark-dommen i) Om rækkevidden af den retslige efterprøvelse
(e) The necessity and proportionality of the compensation provided for by the RES within the meaning of the third Altmark condition
Hvad angår rækkevidden af både Kommissionens og Rettens kontrol af nødvendigheden og forholdsmæssigheden af RES-kompensationen bemærkes, at denne kontrol nødvendigvis er begrænset, da Irland har begrundet RES med, at der er tale om en SIEG-opgave (jf. præmis 166 ovenfor).
As regards the scope of control of the necessity and the proportionality of the compensation under the RES by both the Commission and the Court, it must be observed that that control is necessarily restricted on account of the fact that Ireland justified the RES by the existence of an SGEI mission (see paragraph 166 above).
Dels, for så vidt angår den skønsbeføjelse, medlemsstaten har i forbindelse med fastlæggelsen af en SIEG-opgave og betingelserne for gennemførelsen heraf, herunder i forbindelse med bedømmelsen af de merudgifter, som opfyldelsen heraf indebærer, hvilke udgifter afhænger af komplicerede, økonomiske forhold, er rækkevidden af den kontrol, Kommissionen har beføjelse til at udøve, begrænset til spørgsmålet, om der er begået en åbenbar fejl (jf. i denne retning dommen i sagen FFSA m.fl. mod Kommissionen, nævnt i præmis 101
Given the discretion enjoyed by a Member State in defining an SGEI mission and the conditions of its implementation, including the assessment of the additional costs incurred in discharging the mission, which depends on complex economic facts, the scope of the control which the Commission is entitled to exercise in that regard is limited to one of manifest error (see, to that effect, FFSA and Others v Commission, paragraph 101 above, paragraph 100, and Olsen v Commission, paragraph 166 above,
Desuden indebærer denne efterprøvelse, at Fællesskabets retsinstanser skal fastslå, om det bevismateriale, sagsøgerne har fremført, er tilstrækkeligt til at underkende troværdigheden af bedømmelsen af de komplicerede økonomiske forhold i den anfægtede beslutning (jf. analogt Rettens dom af 12.12.1996, sag T-380/94, AIUF-FASS og AKT mod Kommissionen, Sml. II, s. 2169, præmis 59).
Furthermore, that review implies that the Community judicature determines whether the evidence adduced by the applicants is sufficient to render implausible the assessments of the complex economic facts made in the contested decision (see, by analogy, Case T-380/94 AIUFFASS and AKT v Commission [1996] ECR II-2169, paragraph 59).
Hvad nærmere bestemt angår efterprøvelsen af forholdsmæssigheden af kompensationen for opfyldelsen af en SIEG-opgave, som er indført ved en almengyldig retsakt, er det desuden præciseret i retspraksis, at denne efterprøvelse er begrænset til en bedømmelse af, om den planlagte kompensation er nødvendig for, at den pågældende SIEG-opgave kan opfyldes på acceptable økonomiske vilkår (jf. i denne retning dommen i sagen Kommissionen mod Nederlandene, nævnt i præmis 99 ovenfor, præmis 53, og Albany-dommen, nævnt i præmis 101 ovenfor, præmis 107 og 111 og den deri nævnte retspraksis), eller omvendt, om den pågældende foranstaltning er åbenbart uhensigtsmæssig i forhold til det mål, som forfølges (jf. i denne retning og ved analogi, dommen i sagen Boehringer mod Rådet og Kommissionen, nævnt i præmis 118 ovenfor, præmis 73 og 74).
As regards, more particularly, review of the proportionality of the compensation for discharging an SGEI mission, as established by an act of general application, it has further been specified in the caselaw that that review is limited to ascertaining whether the compensation provided for is necessary in order for the SGEI in question to be capable of being performed in economically acceptable conditions (see, to that effect, Commission v Netherlands, paragraph 99 above, paragraph 53, and Albany, paragraph 101 above, paragraphs 107 and 111 and the caselaw there cited), or whether, on the other hand, the measure in question is manifestly inappropriate by reference to the objective pursued (see, to that effect and by analogy, Boehringer v Council and Commission, paragraph 118 above, paragraphs 73 and 74).
Følgelig må sagsøgernes påstand om, at der skal foretages en fuldstændig efterprøvelse i denne sammenhæng, forkastes som ugrundet (jf. præmis 118 ovenfor).
The applicants’ assertion that a global review must be carried out in that context must therefore be rejected as unfounded (see paragraph 118 above).
ii) Om nødvendigheden og forholdsmæssigheden af den kompensation, der gennemføres ved hjælp af RES-betalinger
(ii) The necessity and proportionality of the compensation made by means of the RES payments
1) Indledende bemærkninger
(1) Preliminary observations
Hvad angår nødvendigheden og forholdsmæssigheden af RES-kompensationen må det indledningsvis bemærkes, at parterne har erkendt, at den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, i stort omfang er sammenfaldende med kriteriet om forholdsmæssighed som anvendt i retspraksis i forbindelse med artikel 86, stk. 2, EF.
As regards the necessity and proportionality of the compensation provided for by the RES, it must be borne in mind at the outset that the parties are agreed that the third Altmark condition broadly coincides with the criterion of proportionality as established by the caselaw in the context of the application of Article 86(2) EC.
Heraf følger, at denne analyse finder tilsvarende anvendelse på det andet anbringende vedrørende tilsidesættelsen af denne bestemmelse.
It follows that their analysis applies mutatis mutandis to the second plea alleging infringement of that provision.
Hvis parterne derimod, som led i bedømmelsen af RES-kompensationens forholdsmæssighed, er uenige om nødvendigheden af at tage den pågældende erhvervsdrivendes effektivitet og indvirkning på fastsættelsen af denne kompensation i betragtning, må Retten undersøge de argumenter, der er fremført på dette punkt, herunder klagepunktet vedrørende det forhold, at den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, ikke er opfyldt.
On the other hand, as regards the assessment of the proportionality of the compensation provided for by the RES, in so far as the parties disagree on the need to take account of the efficiency of the operator concerned and the impact of that inefficiency on the determination of that compensation, the Court will examine the arguments put forward on that point together with the complaint alleging absence of the fourth Altmark condition.
Det skal endvidere bemærkes, at den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, dvs. betingelsen om, at kompensationen skal være strengt nødvendig, ifølge sagsøgerne ikke er opfyldt.
It must also be borne in mind that, in the applicants’ submission, the third Altmark condition, namely that the compensation must be strictly necessary, is not fulfilled.
For det første har Kommissionen ikke undersøgt alle de relevante forhold i den forbindelse, hvilket udgør en urigtig retsanvendelse samt en fejl, der påvirker begrundelsen for den anfægtede beslutning for så vidt angår anvendelsen af kriteriet om forholdsmæssighed.
First, they claim that the Commission did not examine all the relevant factors in that regard, which constitutes an error of law and an error affecting the reasoning in the contested decision concerning the application of the criterion of proportionality.
For det andet medfører overholdelsen af AMP-forpligtelser ikke en finansiel byrde for de private
Second, compliance with the PMI obligations does not create a financial burden for the PMI insurers because they are in a position to protect their profitability by
Dels kan de private sygeforsikringsselskaber beskytte sig mod »dårlige« risici ved f.eks. at afslå nye medlemmer over 65 år, eller ved at indføre lange ventetider for personer, der er syge.
On the one hand, the PMI insurers can protect themselves against ‘bad’ risks, for example by refusing new members over the age of 65 or by imposing long waiting periods on the sick.
Dels kan de tilpasse kontraktvilkårene og differentiere præmierne ud fra risikoen for således, ved hjælp af højere præmier, at kompensere for de større udgifter, som de »dårlige« risici indebærer, og som de, på grund af AMP-forpligtelserne, skal udrede.
On the other hand, they are able to adjust the contractual terms and of differentiating premiums according to the risks and thus, by charging higher premiums, of compensating for the higher costs associated with the ‘bad’ risks which they are required to assume under the PMI obligations.
For det tredje kan RES, da der ikke er nogen forbindelse mellem de udgifter, der skyldes AMP-forpligtelserne og RES, under alle omstændigheder ikke kompensere for disse udgifter.
Third, in any event, in the absence of any link between the costs occasioned by the PMI obligations and the RES, the RES is not capable of compensating for those costs.
RES-udbetalingerne er beregnet ud fra de private sygeforsikringsselskabers risikodifference og afhænger ikke af beregningen af de udgifter, der skyldes overholdelsen af AMP- forpligtelserne.
The RES payments are calculated on the basis of the risk differential of the PMI insurers and do not depend on the calculation of the actual costs incurred in complying with the PMI obligations.
Hertil kommer, at RES reelt omfatter kompensationen for udgifter til levering af selve de private sygeforsikringsydelser, hvilket imidlertid — på baggrund af den anfægtede beslutning — ikke er SIEG-ydelser.
Furthermore, the RES is aimed in reality at compensating for the cost of supplying the PMI services as such which, however — in the light of the contested decision —, are not SGEIs.
En sådan abstrakt forbindelse mellem AMP-forpligtelserne og de private sygeforsikringsselskabers udgifter er ikke tilstrækkelig og opfylder ikke kravet om, at RES strengt skal begrænses til klart fastsatte udgifter.
Such an abstract relationship between the PMI obligations and the costs incurred by the PMI insurer is not sufficient and does not satisfy the requirement that the RES be strictly limited to clearly quantified costs.
For det fjerde kan RES end ikke kompensere for »dårlige« risici.
Fourth, the RES is not even capable of compensating for the ‘bad’ risks.
RES henser ikke til de af de private sygeforsikringsselskabers præmier og fortjenester, der kan kompensere for disse risici, og det er følgelig ikke muligt at bedømme, om de »dårlige« risici udgør en nettoudgift for det private sygeforsikringsselskab.
It does not take account of the premiums and receipts of the PMI insurers capable of compensating for those risks and, accordingly, it is not possible to assess whether the ‘bad’ risks create a net financial burden for the PMI insurer.
Hertil kommer, for så vidt angår Kommissionens argument om, at RES henser til de gennemsnitlige udgifter til udredning af anmodninger om godtgørelse, for således at gøre det muligt for de private sygeforsikringsselskaber at drage fordel af deres egen effektivitet (punkt 56 i den anfægtede beslutning), at sagsøgerne har bestridt, at hensynet til egentlige, effektive udgifter giver anledning til større RES-udbetalinger til gunst for de private sygeforsikringsselskaber, der har de største udgifter, hvilket tilskynder dem til at være ineffektive.
Moreover, as regards the Commission’s argument that the RES takes account of the average costs of requests for payment and thus allows the PMI insurers to benefit from their own efficiency (recital 56 to the contested decision), the applicants object that where the insurer’s actual costs are taken into account that gives rise to larger RES payments to PMI insurers with the highest costs and thus provides them with an incentive not to be efficient.
Endelig er den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, om nødvendigheden af at fastsætte størrelsen af kompensationen på grundlag af en veldreven virksomheds behov, under hensyntagen til indtægter og fortjeneste, under alle omstændigheder — idet der ikke foreligger et referencepunkt for bedømmelsen af effektiviteten og for fremgangsmåden for sammenligningen af priser — ikke opfyldt.
Last, in any event, in the absence of a reference point for the assessment of efficiency and a mechanism for comparing prices, the fourth Altmark condition relating to the need to determine the level of compensation by reference to the needs of an efficient undertaking, by including receipts and profits, is not fulfilled.
Kommissionen har anført, at sagsøgerne hverken har godtgjort, at den har begået en åbenbar fejl i bedømmelsen af, om RES er forholdsmæssig, eller dokumenteret, at det er åbenbart, at RES ikke stod i forhold til formålet om at sikre det irske AMP-markeds smidige funktion under acceptable økonomiske vilkår (jf. præmis 148 ovenfor).
The defendant replies that the applicants have neither demonstrated that the Commission had made a manifest error in assessing the proportionality of the RES nor established that the RES was manifestly disproportionate by reference to the objective of ensuring the functioning of the Irish PMI market in economically acceptable conditions (see paragraph 148 above).
Desuden har Kommissionen, støttet af Irland og VHI, bestridt, at RES-kompensationen ikke er forbundet med de udgifter, der skyldes overholdelsen af
Furthermore, the defendant, supported by Ireland and by the VHI, challenges the argument that compensation under the RES
AMP-forpligtelser. RES-udbetalingerne er forbundet med de udgifter, der skyldes forskellen på de private sygeforsikringsselskabers risikoprofiler — fastsat ud fra alders- og kønsgrupper — og overstiger ikke det, der er nødvendigt for at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af AMP-forpligtelser.
The RES payments are linked to the costs generated by the differentials in risk profile — determined by age group and sex — between PMI insurers and do not exceed what is necessary to cover the costs incurred in discharging the PMI obligations.
I denne forbindelse omhandler retsforskrifterne om RES ikke faste og variable omkostninger, indtægter eller fortjenester.
In that regard, the legislation governing the RES makes no reference to fixed and variable costs, receipts or profit margins.
Der er nemlig ingen præcis forbindelse mellem indtægter og risici, da dette ville være i strid med princippet om fælles takstfastsættelse. Dette indebærer, at præmien er udtryk for den risiko, der udgøres af alle, og ikke en gruppe medlemmer, der eventuelt ikke er repræsentative.
In effect, there is no precise correlation between receipts and risks, which would be contrary to the principle of community rating, which means that the premium should reflect the risk represented by the community and not by what may be an unrepresentative group of insured persons.
Således kræver forpligtelsen til åben adgang og fælles takstfastsættelse ligeledes, at de private sygeforsikringsselskaber ikke kan drage fordel af en risikoportefølje, der er mere fordelagtig end hos de andre private sygeforsikringsselskaber.
Likewise, it is a requirement of the open enrolment and community rating obligations that PMI insurers are unable to take advantage of a risk portfolio that is more beneficial than that of other PMI insurers.
RES er derfor nødvendig for den smidige funktion af den fælles takstfastsættelse, og for at tilskynde de private sygeforsikringsselskaber til at konkurrere med hensyn til alle aldersgrupper ved hjælp af handelsmæssige tiltag, herunder marketing, kvaliteten af tjenesteydelserne, forbindelsen til udbydere af sundhedsplejeforanstaltninger eller en veldreven administration.
The RES is thus necessary for the smooth operation of the community rating and to stimulate competition between PMI insurers, for all age classes, by means of commercial efforts, such as those devoted to marketing, quality of services, links with care providers or management efficiency.
Af disse grunde kræver den relevante lovgivning en størrelsesmæssig opgørelse af udgifterne til gennemførelsen af AMP-forpligtelser og den retfærdige fordeling af udgifter mellem de private sygeforsikringsselskaber ved hjælp af RES.
For those reasons, the relevant legislation requires that the costs associated with discharging the PMI obligations be quantified and apportioned between the PMI insurers on an equitable basis by means of the RES.
Da de private sygeforsikringsselskaber frit kan fastsætte præmier og fortjeneste ud fra markedsvilkårene, er formålet med RES derimod ikke en udligning af de omkostninger, der afhænger af effektiviteten, hvorfor de private sygeforsikringsselskaber opretholder fortjenesten af den gode administration.
On the other hand, as the PMI insurers are free to determine their premiums and their profitability according to market conditions, the RES is not intended to equalise costs which depend on their efficiency and the PMI insurers retain the benefit of their good management.
Endelig kan en AMP-forsikringsgiver, henset til, at RES kun kompenserer private sygeforsikringsselskaber for differencen mellem deres egen risikoprofil og den gennemsnitlige risikoprofil på markedet, ikke anse RES for at tilskynde til ineffektivitet.
Last, since the RES grants compensation to PMI insurers only in respect of the difference between their own risk profile and the average risk profile on the market, a PMI insurer cannot consider the RES to be an incentive not to be efficient.
Fremgangsmåden for beregning af kompensationen udelukker nemlig i praksis, at anvendelsen af RES afhænger af de udgifter, der skyldes et privat sygeforsikringsselskabs dårlige administration.
In effect, the method used to calculate the compensation precludes, in practice, the application of the RES from depending on the costs generated by the poor management of a PMI insurer.
I henhold til artikel 3 i RES tager beregningsmetoden for RES-udbetalinger kun hensyn til udgifter som følge af anmodninger om godtgørelser rettet til de private sygeforsikringsselskaber, og ikke andre udgifter, såsom administrative udgifter og marketing, hvorfor det med denne beregningsmetode udelukkes, at alle de private sygeforsikringsselskaber bærer omkostningerne for eventuelt manglende effektivitet.
Under Article 3 of the RES, the mechanism for calculating RES payments takes account only of the costs generated by requests for payment addressed to PMI insurers, to the exclusion of other costs, such as administrative and marketing costs, which means that this method of calculation cannot have the consequence that any inefficiencies are borne by all PMI insurers.