natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår til hinder for en ordning indført af en arbejdsgiver, hvorefter der udelukkende stilles subventionerede børnepasningspladser til rådighed for kvindelige medarbejdere, medmindre der med hensyn til en mandlig arbejdstager foreligger et nødsfald, hvilket skal afgøres af arbejdsgiveren?«
rules of an employer under which subsidised nursery places are made available only to female employees save where, in the case of a male employee, an emergency situation, to be determined by the employer, arises?'
Det præjudicielle spørgsmål pasningsordning spiller en rolle, når kvinder giver afkald på deres arbejde, fastslog ligebehandlingsudvalget, at cirkulæret var berettiget under hensyn til formålet om at mindske antallet af kvindelige ansatte, der forlader ministeriet, og at cirkulæret ikke gik ud over, hvad der var nødvendigt for at opnå dette formål.
The question referred for a preliminary ruling jobs and that it did not therefore go beyond what was necessary for this purpose.
Ifølge ligebehandlingsudvalget burde den omstændighed, at en mandlig tjenestemand, der er enlig far, som et »nødsfald« kan få adgang til børnepasningspladserne, imidlertid have været anført tydeligere i cirkulæret.
The fact that a male official bringing up children on his own might, as a matter of 'emergency', have access to nursery places ought, however, to have been clearly stated in the Circular.
Endvidere fandt ligebehandlingsudvalget, at cirkulærets forenelighed med WGB ikke kunne fastslås én gang for alle, og at regelmæssige undersøgelser skulle gøre det muligt at fastslå, hvorvidt den pågældende foranstaltning fortsat var hensigtsmæssig.
The Commission also thought that the Circular's compatibility with the WGB could not be taken for granted and that regular reviews would be a way of checking that the measure in question remained appropriate.
H. Lommers' barn blev født den 5. juli 1996.
Mr Lommers' child was born on 5 July 1996.
Indledningsvis bemærkes, at WGB's artikel la og 5 sikrer gennemførelsen af direktivets artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1 og 4, i den nederlandske offentlige sektor, og det skal erindres, at det fremgår af Domstolens faste praksis, at ved anvendelsen af national ret, især af bestemmelserne i en national lov, der særligt er vedtaget for at gennemføre et direktiv, er den nationale domstol forpligtet til at fortolke intern ret i lyset af direktivets ordlyd og formål (jf. vedrørende direktivet dom af 15.5.1986, sag 222/84, Johnston, præmis 53).
Articles la and 5 of the WGB transposed Articles 1(1) and 2(1) and (4) of the Directive in relation to the Netherlands public sector. According to settled case-law, when applying national law, in particular the provisions of a national law specifically enacted in order to implement a directive, national courts are required to interpret their national law in the light of the wording and purpose of the directive (see, as regards the Directive, Case 222/84 Johnston [1986], paragraph 53).
Landbrugsministeriet, der havde udsat sin afgørelse på ligebehandlingsudvalgets udtalelse, afviste den 11. september 19% H. Lommers' klage under henvisning til udvalgets udtalelse.
First, as far as the measure at issue in the main proceedings is concerned, the making available to employees, by their employer, of nursery places at their place of work, or outside it, is indeed to be regarded as a "working condition' within the meaning of the Directive.
Ved dom af 8. oktober 1996 frifandt Arrondissementsrechtbank te 's-Gravenhage (Nederlandene) Landbrugsministeriet i den sag, som H. Lommers havde anlagt til prøvelse af ministeriets afgørelse.
By judgment of 8 October 1996, Mr Lommers' appeal against that decision was declared unfounded by the Arrondissementsrechtbank (District Court), the Hague.
Retten lagde i sin dom udelukkende national ret til grund og tilsluttede sig bl.a. ligebehandlingsudvalgets udtalelse.
Ruling on the basis of national law alone, that court endorsed the opinion given by the Commission for Equal Treatment.
Hvad angår den i hovedsagen omhandlede foranstaltning bemærkes for det første, at den omstændighed, at arbejdsgiveren stiller børnepasningspladser til rådighed for arbejdstagere på deres arbejdsplads eller uden for denne, skal anses for et »arbejdsvilkår« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktivet.
On 13 November 1996, Mr Lommers appealed against that judgment to the Centrale Raad van Beroep.
Centrale Raad van Beroep har understreget, at der tilsyneladende hersker uenighed om, hvorvidt foranstaltninger vedrørende arbejdstageres børn er omfattet af direktivets artikel 2, stk. 4, især når de privilegier, der fastsættes i en sådan foranstaltning, kan tildeles arbejdstagere af begge køn, uden at det ønskede formål om lige muligheder hindres.
The Centrale Raad van Beroep observes that there appear to be different views on the question whether Article 2(4) of the Directive is applicable to measures aimed at employees' children, particularly where it appears that guaranteeing employees of both sexes access to such measures would not prevent achievement of the objective of promoting equality of opportunity.
Situationen for en mandlig og en kvindelig arbejdstager, der er henholdsvis far og mor til små børn, er nemlig sammenlignelig for så vidt angår den omstændighed, at de kan finde det nødvendigt at anvende børnedaginstitutioner, fordi de udøver en beskæftigelse.
Consequently, the question to be examined in the third place is whether a measure such as that at issue in the main proceedings is nevertheless permissible under Article 2(4) of the Directive.
Da Domstolens praksis ikke gør det muligt at afgøre disse spørgsmål, har Centrale Raad van Beroep besluttet at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Taking the view that those questions could not be decided on the basis of the caselaw of the Court, the Centrale Raad van Beroep decided to stay proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Er artikel 2, stk. 1 og 4, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og
'Does Article 2(1) and (4) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions preclude
Det tilkommer i denne forbindelse den forelæggende ret at efterprøve, om de faktiske omstændigheder, der er anført i de foregående præmisser, også er godtgjort at foreligge.
determine whether the factual circumstances mentioned above are indeed established.
Domstolen har udtalt, at direktivets artikel 2, stk. 1 og 4, ikke er til hinder for en national ordning vedrørende den offentlige sektor, der inden for uddannelsesfag, hvor kvinder er underrepræsenteret, og hvor ikke kun staten uddanner, tildeler mindst halvdelen af uddannelsespladserne til kvinder.
for women but places in training with a view to obtaining qualifications with the prospect of subsequent access to trained occupations in the public service. It is therefore limited to improving the chances of female candidates in the public sector.
Domstolen har anført, at en sådan bestemmelse må ses som udtryk for en indskrænkende fortolkning af begrebet lige muligheder for kvinder i det omfang, hvor der ikke er tale om stillinger, som forbeholdes kvinder, men om uddannelsespladser, der skal give mulighed for at opnå de nødvendige kvalifikationer til senere at få adgang til kvalificeret arbejde i den offentlige sektor, og at bestemmelsen således begrænser sig til at forbedre mulighederne for de kvindelige ansøgere inden for den offentlige sektor.
The Court therefore held that such a measure belongs to that group of measures that are designed to eliminate the causes of women's reduced opportunities of access to employment and careers and intended to improve the ability of women to compete on the labour market and pursue a career on an equal footing with men (Case C-158/97 Badeck and Others [2000], paragraphs 52 to 55).
Domstolen har derfor fastslået, at den omhandlede foranstaltning hører til den række af foranstaltninger, hvormed man forsøger at fjerne årsagerne til, at kvinder har ringere muligheder for at få arbejde og gøre karriere, og som har til formål at forbedre kvinders muligheder for at konkurrere på arbejdsmarkedet og gøre karriere på lige fod med mænd (dom af 28.3.2000, sag C-158/97, Badeck m.fl., præmis 52-55).
Nevertheless, according to settled case-law, in determining the scope of any derogation from an individual right such as the equal treatment of men and women laid down by the Directive, due regard must be had to the principle of proportionality, which requires that derogations must remain within the limits of what is appropriate and necessary in order to achieve the aim in view and that the principle of equal treatment be reconciled as far as possible with the requirements of the aim thus pursued (Johnston, paragraph 38; Sirdar, paragraph 26, and Kreil, paragraph 23).
En foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede — der desuden er i overensstemmelse med de retningslinjer, der fremgår af punkt 1, 3, 4 og 8 i henstilling 84/635 — er ikke i strid med direktivets artikel 2, stk. 1 og 4.
A measure such as that at issue in the main proceedings which in any case meets the guidelines in points 1, 3, 4 and 8 of Recommendation 84/635 — does not infringe Article 2(1) and (4) of the Directive.
Henset til forelæggelseskendelsen, hovedsagens akter og den mundtlige forhandling for Domstolen fremgår, at beskæftigelsessituationen i Landbrugsministeriet på tidspunktet for vedtagelsen af cirkulæret og på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen var kendetegnet ved en væsentlig underrepræsentation af kvinder for så vidt angår både deres antal og deres fordeling inden for de højere tjenestegrader.
In the light of the order for reference, the national court's file and the oral argument before the Court, at the time when the Circular was adopted and at the material time in the main proceedings, the employment situation within the Ministry of Agriculture was characterised by a significant under-representation of women, both in terms of the number of women working there and their occupation of higher grades.
Inden for rammerne af kompetencefordelingen i henhold til artikel 234 EF påhviler det i princippet den nationale ret at påse overholdelsen af proportionalitetsprincippet.
Under the division of jurisdiction provided for by Article 234 EC, it is in principle the task of the national court to ensure that the principle of proportionality is duly observed.
Det fremgår dog af Domstolens praksis, at den er beføjet til at forsyne den nationale ret med alle de elementer vedrørende fortolkningen af fællesskabsretten, som gør det muligt for denne, når den skal afsige dom i sagen, at vurdere, om en national foranstaltning er forenelig med fællesskabsretten.
However, according to the Court's case-law, the Court may provide the national court with an interpretation of Community law on all such points as may enable that court to assess the compatibility of a national measure with Community law for the purposes of the judgment to be given in the case before it.
I denne sag, hvilket også fremgår af denne doms præmis 22, har den forelæggende ret yderligere formuleret forskellige konkrete spørgsmål, der skal besvares.
In the present case, as appears from paragraph 22 of the present judgment, the national court has also raised a number of specific queries which should be answered.
Det bemærkes for det andet, at en notorisk mangel på passende og økonomisk overkommelige børnepasningsordninger navnlig foranlediger de kvindelige arbejdstagere til at give afkald på deres arbejde (jf. ligeledes i denne henseende niende og tiende betragtning til Rådets henstilling 92/241/EØF af 31.3.1992 om børnepasning).
Second, a proven insufficiency of suitable and affordable nursery facilities is likely to induce more particularly female employees to give up their jobs (see in this regard the ninth and tenth recitals of the preamble to Council Recommendation 92/241/EEC of 31 March 1992 on child care).
Indledningsvis bemærkes, at en foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede, der har til formål at fjerne en faktisk ulighed, ikke desto
However, in the case now under consideration, account must be taken of the fact that, given the insufficiency of supply mentioned above, the number of nursery places available under the
mindre vil kunne risikere at bidrage til opretholdelse af en traditionel kønsrollefordeling.
measure at issue is itself limited and that there are waiting lists for female officials working at the Ministry of Agriculture, so that they themselves have no guarantee of being able to obtain a place.
Det skal ligeledes bemærkes, at den i hovedsagen omhandlede foranstaltning ikke fuldstændigt udelukker mandlige tjenestemænd fra sit anvendelsesområde, men tillader, at arbejdsgiveren imødekommer anmodninger fra mandlige tjenestemænd i nødsfald, hvilket afgøres af arbejdsgiveren.
Minister for Agriculture, in the main proceedings and before the Commission for Equal Treatment, and the Netherlands Government, in the proceedings before this Court, have indicated that male officials who bring up their children by themselves should, on that basis, have access to the nursery scheme at issue.
En sådan omstændighed kan ganske vist synes at kunne styrke den i teorien udtrykte opfattelse, som den forelæggende ret har henvist til, og som går ud på, at hvis formålet om at fremme lige muligheder for mænd og kvinder forfølges ved at indføre en foranstaltning, der tilgodeser kvindelige arbejdstagere, der er mødre, også kan opnås ved at udstrække fordelen ved denne foranstaltning til at omfatte mandlige arbejdstagere, der er fædre, er den omstændighed, at mændene udelukkes herfra, ikke forenelig med proportionalitetsprincippet.
Moreover, a measure such as that at issue does not have the effect of depriving the male employees concerned, any more than other female staff who have not been able to obtain a nursery place under the nursery places scheme subsidised by the Ministry of Agriculture, of all access to nursery places for their children, since such places still remain accessible mainly on the relevant services market (see, by analogy, as regards training places, Badeck and Others, paragraph 53).
For så vidt angår rækkevidden af denne undtagelse skal det bemærkes, at såvel Landbrugsministeriet inden for rammerne af hovedsagen og for ligebehandlingsudvalget som den nederlandske regering for Domstolen har anført, at mandlige tjenestemænd, der er enlige fædre, med hjemmel i denne undtagelse har ret til adgang til den i hovedsagen omhandlede børnepasningsordning.
In this respect, a measure which would exclude male officials who take care of their children by themselves from access to a nursery scheme subsidised by their employer would go beyond the permissible derogation provided for in Article 2(4), by interfering excessively with the individual right to equal treatment which that provision guarantees.
I denne sag skal der imidlertid tages hensyn til den omstændighed, at i den ovenfor fremhævede situation med et utilstrækkeligt udbud er antallet af børnepasningspladser, som står til rådighed ifølge den i hovedsagen omhandlede foranstaltning, i sig selv begrænset, og der er en venteliste for de kvindelige tjenestemænd i Landbrugsministeriet, således at sidstnævnte ikke selv på nogen måde er sikre på at opnå en sådan plads.
Moreover, in relation to those officials, the argument that women are more likely to interrupt their career in order to take care of their young children no longer has the same relevance.
Hvad disse tjenestemænd angår har argumentet om, at kvinder snarere vil afbryde deres erhvervsmæssige karriere for at passe deres små børn, i øvrigt ikke længere samme relevans.
Next, it must also be remembered that the measure at issue does not totally exclude male officials from its scope but allows the employer to grant requests from male officials in cases of emergency, to be determined by the employer.
Under de betingelser, der er anført i de foregående præmisser, kan det ikke hævdes, at den omstændighed, at cirkulæret ikke garanterer adgang til børnepasningspladser til tjenestemænd af begge køn på lige fod, er i strid med proportionalitetsprincippet.
As far as the scope of that exception concerned, it is to be noted that both the
Desuden skal det anføres, at en foranstaltning som den i hovedsagen omhandlede på ingen måde har til følge, at de berørte mandlige arbejdstagere eller de øvrige kvindelige arbejdstagere, som ikke har kunnet opnå en plads inden for den børnepasningsordning, der subventioneres af Landbrugsministeriet, fuldstændigt udelukkes fra børnepasningspladser til deres børn, da disse pladser hovedsagelig forbliver tilgængelige på markedet for tilsvarende tjenesteydelser (jf. analogt vedrørende uddannelsespladser dommen i sagen Badeck m.fl., præmis 53).
In the circumstances described above, it cannot be maintained that the fact that the Circular does not guarantee access to nursery places to officials of both sexes on an equal footing is contrary to the principle of proportionality.
»Artikel 2, stk. 1 og 4, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår er ikke til hinder for en ordning der er indført af et ministerium for at bekæmpe en væsentlig underrepræsentation af kvinder i ministeriet, og som i en situation, der er kendetegnet ved en notorisk mangel på passende og økonomisk overkommelige pasningsordninger, kun forbeholder det begrænsede antal subventionerede børnepasningspladser, som ministeriet stiller til rådighed for sit
'Article 2(1) and (4) of Council Directive 76/207/EEC of 9 February 1976 on the implementation of the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions does not preclude a scheme set up by a Minister to tackle extensive under-representation of women within his Ministry under which, in a context characterised by a proven insufficiency of proper, affordable care facilities, a limited number of subsidised nursery places made available by the Ministry to its staff is reserved for female officials alone whilst male officiais may have access to them only in cases of emergency, to be determined by the employer.
Sag C-13/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Irland Forbindelserne udadtil
Case C-13/00 Commission of the European Communities ν Ireland External relations
»Traktatbrud — manglende tiltrædelse inden for den fastsatte frist af Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (Paris-akten af 24.7.1971) tilsidesættelse af forpligtelserne i henhold til EF-traktatens artikel 228, stk. 7 (efter ændring nu artikel 300, stk. 7, EF), sammenholdt med artikel 5 i protokol 28 til EØS-aftalen« (Domstolens plenum)
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to adhere within the prescribed period to the Berne Convention for the Protection of Literary and Artistic Works (Paris Act of 24 July 1971) — Failure to fulfil obligations under Article 228(7) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 300(7) EC) in conjunction with Article 5 of Protocol 28 to the EEA Agreement) (Full Court)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 14. januar 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 228, stk. 7 (efter ændring nu artikel 300, stk. 7, EF), sammenholdt med artikel 5 i protokol 28 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 (herefter »EØS-aftalen«), idet Irland ikke inden den 1. januar 1995 har tiltrådt Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (Paris-akten af 24.7.1971, herefter »Bernerkonventionen«).
By application lodged at the Court Registry on 14 January 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to obtain its adherence before 1 January 1995 to the Berne Convention for the Protection of Literary and Artistic Works (Paris Act of 24 July 1971) ('the Berne Convention'), Ireland had failed to fulfil its obligations under Article 228(7) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 300(7) EC) in conjunction with Article 5 of Protocol 28 to the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992 ('the EEA Agreement').
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har i et interventionsindlæg til støtte for Irlands påstande anført, at den omstændighed, at EØS-aftalen er en blandet aftale, betyder, at Domstolen kun har kompetence til at træffe afgørelse vedrørende den del af aftalen, der har været genstand for harmoniseringsforanstaltninger på fællesskabsplan, hvilket ikke er tilfældet for så vidt angår immaterialrettigheder.
By a statement in intervention in support of the form of order sought by Ireland, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland argues that the mixed character of the EEA Agreement means that the Court has jurisdiction to rule on it only in relation to matters which have been the subject of harmonisation measures at Community level, which is not the case with regard to intellectual property.
Bernerkonventionen henhører ifølge Det Forenede Kongerige derfor under folkeretten og er omfattet af medlemsstaternes kompetence, og konventionens anvendelse er ikke undergivet Domstolens kontrol.
Consequently, in the United Kingdom's view, the Berne Convention is a matter of international law and the competence of the Member States and its application cannot be the subject of review by the Court.
Formaliteten med hensyn til påstandene i Det Forenede Kongeriges interventionsindlæg
area which comes in large measure within the scope of Community competence.
Det fremgår af artikel 37, stk. 4, i EF-statutten for Domstolen, at påstande, der fremsættes i en begæring om intervention, kun kan gå ud på at understøtte en af parternes påstande.
Agreement, the Contracting Parties undertook to obtain their adherence before 1 January 1995 to the Berne Convention.
I dette tilfælde er der ingen tvivl om, at bestemmelserne i Bernerkonventionen vedrører et område, der i stor udstrækning er omfattet af Fællesskabets kompetence.
As Ireland is a party to the EEA Agreement, which entered into force on 1 January 1994, it was required to meet its obligations under that Agreement, including its adherence to the Berne Convention.
Det skal i den forbindelse bemærkes, at Det Forenede Kongerige har nedlagt påstand om, at Domstolen erklærer sig inkompetent til at træffe afgørelse i tvisten og frifinder Irland for Kommissionens påstande. Irland har imidlertid erkendt, at der foreligger et traktatbrud og har blot anmodet Domstolen om at udsætte sagen, indtil Irland har vedtaget den fornødne lovgivning.
The protection of literary and artistic works, which forms the subject-matter of the Berne Convention, is to a very great extent governed by Community legislation in matters as diverse as the legal protection of computer programs, rental and lending rights within the area of intellectual property, the protection of copyright applicable to satellite broadcasting and cable retransmission, the legal protection of databases or the terms of protection of copyright and certain related rights.
Endvidere bemærkes, at en intervenient ikke kan påstå sagen afvist, når dette ikke er gjort gældende i sagsøgtes påstande.
Taking the view that there was still no instrument of accession by Ireland to the Berne Convention, the Commission addressed a reasoned opinion to Ireland on 17 December 1998 requesting compliance within two months.
Da Det Forenede Kongerige alene har bestridt, at Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i sagen, skal påstandene i dets interventionsbegæring derfor afvises.
In its letter of reply of 15 February 1999, Ireland acknowledged its obligation to adhere to the Berne Convention.