natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da Cowans ophold som turist var omfattet af bestemmelserne om den passive frie udveksling af tjenesteydelser, fandt traktaten anvendelse på den pågældende nationale bestemmelse i henhold til artikel 12 EF.
Given that Mr Cowan’s stay as a tourist had to be subsumed under the passive freedom to provide services, the national rule in question fell within the scope of application of the Treaty within the meaning of Article 12 EC.
Domstolen fastslog, at der forelå en ubegrundet forskelsbehandling, når den nationale bestemmelse lader udbetalingen af erstatning til personer, der ikke er statsborgere i det pågældende land, være betinget af, at disse er i besiddelse af et opholdsbevis — med andre ord: er bosat på statens område — når landets egne statsborgere ikke behøver at opfylde denne betingelse 20.
The Court of Justice held that it constituted an unjustified unequal treatment for the French rule to make the award of compensation to persons that are not French nationals conditional on that person holding a residence permit — in other words, conditional on living in France — while French nationals did not have to fulfil that requirement. 20
19 — Collins-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 8, præmis 66 og 72, og Tas-Hagen og Tasdommen, nævnt ovenfor i fodnote 14, præmis 36 og 37.
19 — Collins (cited in footnote 8), paragraphs 66 and 72, and Tas-Hagen and Tas (cited in footnote 14), paragraphs 36 and 37.
Jf. i denne forbindelse også mit forslag til afgørelse i Tas-Hagen og Tas-sagen, nævnt ovenfor i fodnote 14, punkt 63 og 64.
Also see my Opinion in Tas-Hagen and Tas (cited in footnote 16), points 63 and 64.
En nægtelse af erstatning til ofre på grundlag af nationalitet er ikke begrundet.
The refusal to pay victim compensation on grounds of nationality cannot be justified.
20 — Cowan-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 2, præmis 10.
20 — Cowan (cited in footnote 2), paragraph 10.
På baggrund af det ovenstående foreslår jeg Domstolen at besvare det præjudicielle spørgsmål således:
In the light of the foregoing observations, I suggest to the Court that it should answer the question as follows:
»Artikel 12, stk. 1, EF skal fortolkes således, at en medlemsstat ikke må lade tildelingen af en statslig erstatning for forbrydelser, der er begået uden for statens område mod personer, der bor på dens område, være betinget af, at de pågældende er statsborgere i denne medlemsstat.«
‘The first paragraph of Article 12 EC has to be interpreted to the effect that a Member State cannot make the award of State compensation to persons living in its territory for crimes committed outside its territory conditional on those persons holding the nationality of that Member State.’
I sag C-164/07, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes (Frankrig) ved afgørelse af 16. marts 2007, indgået til Domstolen den 27. marts 2007, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du Tribunal de Grande Instance de Nantes (France), made by decision of 16 March 2007, received at the Court on 27 March 2007, in the proceedings
DOM AF 5.6.2008 — SAG C-164/07 generaladvokat: J. Kokott justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc-Sławiczek, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 31. januar 2008, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: K. Sztranc-Sławiczek, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 31 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— den franske regering ved G. de Bergues, B. Messmer og O. Christmann, som befuldmægtigede
— the French Government, by G. de Bergues, B. Messmer and O. Christmann, acting as Agents,
— den italienske regering ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato D. Del Gaizo
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by D. Del Gaizo, avvocato dello Stato,
— den portugisiske regering ved L. Fernandes og I. Azevedo, som befuldmægtigede
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and I. Azevedo, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Maidani, som befuldmægtiget,
— the Commission of the European Communities, by D. Maidani, acting as Agent,
WOOD og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse i retsmødet den 28. februar 2008, afsagt følgende
WOOD after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 28 February 2008, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 12, stk. 1, EF.
The reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the first paragraph of Article 12 EC.
Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem James Wood, der er statsborger i Det Forenede Kongerige, og Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (herefter »Fonds de garantie«), fordi sidstnævnte under henvisning til James Woods statsborgerskab nægter at give denne erstatning for tab på grund af en lovovertrædelse begået uden for fransk område.
The reference was made in the course of proceedings brought by Mr Wood, a British national, against the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (Guarantee Fund for the Victims of Acts of Terrorism and Other Crimes ‘Guarantee Fund’) concerning the latter’s refusal to grant him compensation, on the ground of his nationality, to make good damage caused by a crime committed outside French territory.
Nationale retsforskrifter
National legal context
»Enhver person, som har lidt skade på grund af forsætlige eller hændelige handlinger, der har karakter af lovovertrædelser, kan få fuld erstatning for tab som følge af personskade, når følgende betingelser er opfyldt:
‘Any person who has suffered harm caused by intentional or unintentional acts which constitute the actus reus of an offence may obtain full compensation for the damage deriving from offences against the person where the following cumulative conditions are met:
Sådan personskade må ikke være omfattet af anvendelsesområdet for artikel 53 i lov om finansiering af den sociale sikring for 2001 (nr. 2000-1257 af 23.12.2000) eller af artikel L.126-1 i lov om forsikring eller kapitel 1 i lov nr. 85-677 af 5.7.1985 om forbedring af situationen for ofre for trafikulykker og om fremskyndelse af behandlingen af erstatningssager og må ikke skyldes handlinger med henblik på jagt på eller bekæmpelse af skadedyr.
These offences do not fall within the scope of Article 53 of the Law for the financing of social security for 2001 (No 2000-1257 of 23 December 2000), Article L. 126-1 of the Insurance Code, or of Chapter I of Law No 85-677 of 5 July 1985 for the improvement of the situation of traffic accident victims and the acceleration of compensation procedures, and were not the result of hunting or the destruction of vermin;
Disse handlinger:
These acts:
— skal enten have medført døden, en permanent nedsættelse af arbejdsevnen eller en fuld nedsættelse af arbejdsevnen i mindst en måned
— either have brought about death, permanent incapacity or total incapacity for work for more than one month;
— eller skal være defineret og pålagt straf i medfør af artikel 222-22 til 222-30, 225-4-1 til 225-4-5 og 227-25 til 227-27 i code pénal.
— or are defined and penalised by articles 222-22 to 222-30, 225-4-1 to 225-4-5 and 227-25 to 227-27 of the Criminal Code;
Skadelidte skal være fransk statsborger. I modsat tilfælde skal handlingerne være blevet begået på det nationale område, og skadelidte:
The person injured is a French national; or if this is not the case, the acts were committed on the national territory and the person injured is:
— skal enten være statsborger i en medlemsstat af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
— either a citizen of one of the Member States of the European Economic Community;
— eller skal, med forbehold af internationale traktater og aftaler, have lovligt ophold på dagen for de faktiske omstændigheders indtræden eller for kravets fremsættelse.
— or, subject to the provisions of international treaties and agreements, lawfully resident in France on the day of the offence or of the application.
Erstatning kan nægtes, eller erstatningsbeløbet kan nedsættes på grund af egen skyld.«
Compensation may be refused or its amount reduced if the victim is at fault.’
Den 3. juli 2006 indbragte hendes forældre, James Wood og Evelyne Arraitz, sagen for commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes (kommissionen for erstatning til ofre for lovovertrædelser i Nantes) og anmodede om erstatning for deres økonomiske tab på 398 EUR samt om erstatning for ikke-økonomisk skade på 10 000 EUR til hver af dem og på 7 500 EUR til hvert af deres to yngste børn, Julia og Hugo Wood.
Her parents, James Wood and Evelyne Arraitz, brought a claim, on 3 July 2006, before the Commission d’indemnisation des victimes d’infractions du Tribunal de Grande Instance de Nantes (Compensation Board for Victims of Crime of the Regional Court, Nantes, ‘the Compensation Board’) seeking, in addition to their material losses of EUR 398, compensation for their non-pecuniary losses in the sum of EUR 10 000 for each of them and EUR 7 500 for each of their younger children, Julia and Hugo Wood.
Den 24. november 2006 anerkendte formanden for commission d’indemnisation des victimes d’infractions du tribunal de grande instance de Nantes en aftale indgået med Fonds de garantie vedrørende det erstatningsbeløb, som tilkom afdøde Helena Woods efterladte, dog ikke faderen, idet han har britisk statsborgerskab.
An agreement was reached with the Guarantee Fund and approved on 24 November 2006 by the President of the Compensation Board on the amount of the compensation to be paid to the persons entitled in connection with the late Helena Wood, with the exception, however, of her father, on the ground of his British nationality.
Den 11. januar 2007 indleverede James Wood et påstandsdokument til den forelæggende ret med henblik på hovedsageligt at støtte sit krav på artikel 12 EF, stk. 1, der forbyder al forskelsbehandling, som udøves på grundlag af nationalitet.
Mr Wood lodged his submissions before the referring court on 11 January 2007, basing his claim on the overriding provisions of the first paragraph of Article 12 EC which prohibit all discrimination on grounds of nationality.
Ifølge James Wood — der har oplyst, at han er bosat, arbejder og betaler skat i Frankrig, hvor han har boet i mere end 20 år sammen med sin hustru, der har fransk statsborgerskab — er denne forskelsbehandling, der består i at nægte ham en erstatning, som i øvrigt tildeles de andre familiemedlemmer, i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling i artikel 12, stk. 1, EF.
According to Mr Wood, who states that he lives, works and pays taxes in France where he has lived for 20 years with his partner, a French national, that discrimination, which consists in the fact that he was not awarded compensation, which was, however, paid to the other members of his family is contrary to the principle of nondiscrimination laid down by the first paragraph of Article 12 EC.
»Henset til det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som er indeholdt i […] artikel [12 EF], er bestemmelserne i artikel 706-3 i den franske code de procédure pénale da forenelige med fællesskabsretten, for så vidt som en EF-borger, der er bosiddende i Frankrig og far til et barn med fransk statsborgerskab, som er omkommet uden for det nationale område, udelukkes fra at få erstatning fra Fonds de garantie alene på grund af sit statsborgerskab?«
‘In the light of the general principle of nondiscrimination on grounds of nationality, set out in Article [12 EC], are the provisions of Article 706-3 of the French Code de procédure pénale compatible or not with Community law in that a citizen of the European Community, residing in France, the father of a child having French nationality who died outside [French] territory, does not have a right to compensation paid by the Fonds de Garantie on the sole ground of his nationality?’
Med det forelagte spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om fællesskabsretten er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter andre medlemsstaters statsborgere, der er bosat og arbejder på denne første medlemsstats område, alene på grund af deres statsborgerskab udelukkes fra at få erstatning for tab
By the question referred the referring court essentially seeks to know whether Community law may be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from
WOOD som følge af personskade, der skyldes en lovovertrædelse, som ikke er blevet begået på denne stats område.
WOOD offences against the person where the crime in question was not committed on the territory of that State, on the sole ground of their nationality.
Som det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, har den britiske statsborger James Wood i hovedsagen gjort brug af sin ret til fri bevægelighed som arbejdstager i henhold til artikel 39 EF eller af etableringsfriheden i henhold til artikel 43 EF, idet han har arbejdet og været bosat i Frankrig i mere end 20 år.
In the main proceedings, according to the order for reference, Mr Wood, a British national, has exercised his right to freedom of movement for workers within the meaning of Article 39 EC or freedom of establishment within the meaning of Article 43 EC by living and working in France for more than 20 years.
Herefter falder James Woods situation ind under EF-traktatens anvendelsesområde, og han kan således påberåbe sig en ret til ikke at blive udsat for forskelsbehandling på grundlag af sin nationalitet.
Therefore, Mr Wood’s situation falls within the scope of application of the Treaty and he may rely on his right not to suffer discrimination by reason of his nationality.
Herved er det Domstolens faste praksis, at princippet om forbud mod forskelsbehandling kræver, at ensartede situationer ikke behandles forskelligt, og at forskellige situationer ikke behandles ens.
It is in this regard settled caselaw that the principle of nondiscrimination requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way.
Forskelsbehandling kan kun være begrundet, såfremt den støttes på objektive hensyn, der er uafhængige af de berørte personers nationalitet og står i rimeligt forhold til det formål, der lovligt tilstræbes (jf. dom af 2.10.2003, sag C-148/02, Garcia Avello, Sml. I, s. 11613, præmis 31 og den deri nævnte retspraksis).
Such treatment may be justified only if it is based on objective considerations independent of the nationality of the persons concerned and is proportionate to the objective being legitimately pursued (see Case C-148/02 Garcia Avello [2003] ECR I-11613, paragraph 31, and the caselaw cited).
Den i hovedsagen deltagende britiske statsborger, James Wood, har boet i Frankrig i mere end 20 år og har mistet sin datter i en ulykke, som fandt sted uden for Fællesskabets område. Henset til datterens død og det tab, som er en følge heraf, befinder James Wood sig i en situation, som svarer til den situation, en person som hans hustru Evelyne Arraitz befinder sig i.
In the main proceedings, Mr Wood, a British national, has lived for more than 20 years in France and lost his daughter in an accident which occurred outside the territory of the Community.
I henhold til den omhandlede nationale bestemmelse er deres statsborgerskab det eneste element, som er forskelligt for de to personers situation hvad angår retten til erstatning.
Thus, under the national provision at issue in the main proceedings, the only aspect of their position regarding their right to compensation which differs is their nationality.
På grund af hendes franske statsborgerskab er det således kun Evelyne Arraitz, der kan få erstatning for dette tab.
Only Mrs Arraitz, because of her French nationality, has received compensation for the damage.
Denne udtrykkelige forskellige behandling, der alene er baseret på James Woods statsborgerskab, udgør direkte forskelsbehandling.
Thus, this difference in treatment, based expressly and solely on the nationality of Mr Wood, constitutes direct discrimination.
Den franske regering har i øvrigt
The French Government itself admits
Henset til det ovenstående skal det forelagte spørgsmål besvares med, at fællesskabsretten er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter andre medlemsstaters statsborgere, der er bosat og arbejder på denne første medlemsstats område, alene på grund af deres statsborgerskab udelukkes fra at få erstatning for tab som følge af personskade, der skyldes en lovovertrædelse, som ikke er blevet begået på denne stats område.
Having regard to the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the territory of that State, on the sole ground that they do not have the nationality of that State.
Fællesskabsretten er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter andre medlemsstaters statsborgere, der er bosat og arbejder på denne første medlemsstats område, alene på grund af deres statsborgerskab udelukkes fra at få erstatning for tab som følge af personskade, der skyldes en lovovertrædelse, som ikke er blevet begået på denne stats område.
Community law precludes legislation of a Member State which excludes nationals of other Member States who live and work in its territory from the grant of compensation intended to make good losses resulting from offences against the person where the crime in question was not committed in the territory of that State, on the sole ground that they do not have the nationality of that State.
Sag C-312/07
Case C-312/07
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal d’instance du XIe arrondissement de Paris)
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunal d’instance du XIe arrondissement de Paris)
»Fælles toldtarif — tarifering — kombineret nomenklatur — videokameraer — forklarende bemærkninger — retlig regulering«
(Common Customs Tariff — Tariff classification — Combined Nomenclature — Camcorders — Explanatory notes — Body of legal rules)
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 5. juni 2008 . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Seventh Chamber), 5 June 2008 . . . . . . . . . .
Fælles toldtarif — toldpositioner — videokameraer med DV-in-funktion, der kan aktiveres efter fortoldningen
Common Customs Tariff — Tariff headings — Camcorders with DV-in function capable of being activated after customs clearance
tencer, og uden at videokameraets hardware ændres. I tilfælde af en efterfølgende aktivering er det desuden nødvendigt, når først aktiveringen har fundet sted, dels at videokameraet fungerer på lignende måde som et videokamera, hvis DV-in-funktion er aktiv på tidspunktet for fortoldningen, dels at videokameraet kan fungere alene. Disse betingelser skal kunne kontrolleres på tidspunktet for fortoldningen.
is also necessary, first, that, once activated, it functions in a manner similar to that of another camcorder whose DV-in function is active at the time of customs clearance and, second, that it functions independently.
Det tilkommer den nationale domstol at bedømme, hvorvidt disse betingelser er opfyldt.
It is for the national court to establish whether those conditions are fulfilled.
Er disse betingelser ikke opfyldt, skal videokameraet tariferes i underposition 8525 40 91 i den kombinerede nomenklatur.
If those conditions are not fulfilled the camcorder must be classified under subheading 8525 40 91 of the Combined Nomenclature.
Når den forelæggende ret skal behandle en anmodning om fritagelse for told i henhold til toldkodeksens artikel 239, stk. 1, og den i denne henseende skal udlede forhold, der kan udgøre en særlig situation, som skyldes omstændigheder, der hverken indebærer, at importøren har begået urigtigheder eller gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed, er spørgsmålet om den retlige regulering af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif relevant.
Where the national court has before it an application for remission of customs duty based on Article 239(1) of the Customs Code and must, on that basis, look for elements likely to constitute a specific circumstance arising from facts which imply neither deception nor obvious negligence on the part of the importer, the question of the legal scope of the explanatory notes to the Combined Nomenclature in Annex I to Regulation No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff is relevant.
Det præjudicielle spørgsmål om den retlige betydning af ændringerne af de forklarende bemærkninger til den kombinerede nomenklatur kan således antages til realitetsbehandling.
The question referred, which concerns the legal effect of amendments to those explanatory notes to the Combined Nomenclature, is thus admissible.
(jf. præmis 25-27 og domskonkl. 1)
(see paras 25-27, operative part 1)
(jf. præmis 28 og 32)
(see paras 28, 32)
De forklarende bemærkninger til underposition 8525 40 99, som er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif og offentliggjort den 6. juli 2001 og den 23. oktober 2002, har en fortolkningsmæssig karakter og har ikke bindende retsvirkninger.
The explanatory notes relating to subheading 8525 40 99, of the Combined Nomenclature in Annex I of Regulation No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff, published on 6 July 2001 and 23 October 2002, are interpretative in character and do not have legally binding force.
De er i overensstemmelse med ordlyden af den kombinerede nomenklatur og ændrer ikke rækkevidden heraf.
They are in accordance with the wording of the Combined Nomenclature and do not alter its scope.
Det følger heraf, at det ikke var nødvendigt at vedtage en ny forordning vedrørende tarifering for fortolkningen af den eksisterende forordning.
It follows that the adoption of a new classification regulation, as opposed to interpreting the existing regulation, was not necessary.
Et videokamera kan kun tariferes i underposition 8525 40 99 i den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til forordning nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, hvis funktionen til optagelse af billeder og lyd fra andre kilder end det indbyggede kamera eller den indbyggede mikrofon (DV-in-funktion) er aktiv på tidspunktet for fortoldningen, eller hvis, selv når producenten ikke har til hensigt at oplyse om denne egenskab, denne funktion kan aktiveres efter dette tidspunkt ved en let manipulation af apparatet foretaget af en bruger, som ikke er i besiddelse af særlige kompe-
A camcorder may be classified under subheading 8525 40 99 of the Combined Nomenclature in Annex I to Regulation No 2658/87 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff only if the function for recording images and sounds from sources other than the integrated camera or microphone (DV-in function) is active at the time of customs clearance or if, even though the manufacturer did not intend to promote that characteristic, that function may be activated subsequently by simple modification of the apparatus by a user who does not have special skills, without modification of the camcorder’s hardware. Where the camcorder is activated subsequently, it
(jf. præmis 28 og 37 samt domskonkl. 2)
(see paras 28, 37, operative part 2)