natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Traktatbrud — direktiv 96/98/EF — udstyrpå skibe —frie varebevægelser —foranstaltninger med tilsvarende virkning —forpligtelse tilat være i besiddelse af en overensstemmelsesattest, der er udstedt af en godkendt national organisation — manglende anerkendelse afprøvninger, der er udført af godkendte organisationer i andre medlemsstater* (Fjerde Afdeling)
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Directive 96/98/EC — Marine equipment - Free movement of goods — Measures having equivalent effect to quantitative restrictions Obligation to be in possession of a certificate of conformity issued by a recognised national body — Non-recognition of tests carried out by bodies recognised in other Member States) (Fourth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 27. november 2001 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF og 30 EF, idet den opretholder lovbestemmelser, hvorefter det er en betingelse for at markedsføre endnu ikke fuldstændigt harmoniserede produkter, der er bestemt til anvendelse på handelsskibe, som fører italiensk flag, at der er udstedt en overensstemmelsesattest fra et nationalt institut — hvorved retten til at markedsføre disse produkter eventuelt kan forbeholdes indehaveren af en sådan attest — og idet den ikke anerkender gyldigheden af de prøvninger, som udføres i overensstemmelse med internationale standarder af organisationer, der er godkendt i de andre medlemsstater eller i de stater, som er kontraherende parter i aftalen af 2. maj 1992 om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter »EØS-aftalen«), selv når oplysningerne stilles til rådighed for den kompetente myndighed, og det fremgår af attesterne, at udstyret frembyder en sikkerhed svarende til den, der kræves for italienske produkter.
By application lodged at the Court Registry on 27 November 2001, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by keeping in force legislation under which products in respect of which there has not yet been full harmonisation, intended for use on merchant vessels flying the Italian flag, may be marketed only if a certificate of conformity has been issued by a national body so that in some cases the right to market those products is enjoyed only by the grantee of the certificate - and by not recognising the validity of tests carried out in accordance with international standards by bodies recognised in the other Member States or in States signatory to the Agreement of 2 May 1992 on the European Economic Area (OJ 1994 L 1, p. 3; 'the EEA Agreement'), even where the relevant information is made available to the competent authority and it is clear from the certificates that the equipment guarantees a degree of safety equivalent to that required for Italian products, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 28 EC and 30 EC.
Det fremgår af artikel 2, stk. 1, og artikel 3 i dekret nr. 347/94, at udstyr, der er bestemt til anvendelse på handelsskibe, der fører italiensk flag, som kommer fra en anden medlemsstat end Den Italienske Republik, og som er opført i bilag A.2 til direktiv 96/98, for at kunne markedsføres i Italien skal have en typegodkendelseserklæring, der er udstedt af en organisation under de italienske myndigheder, nærmere bestemt DIS, og at prøvninger og undersøgelser kun kan udføres af denne organisation.
It follows from Article 2(1) and (3) of Decree No 347/94 that all marine equipment intended for use on merchant vessels flying the Italian flag, from a Member State other than the Italian Republic and listed in Annex A2 to Directive 96/98, must, in order to be marketed in Italy, be covered by both a declaration of type-approval issued by a body subject to the Italian authorities, namely RINA, and by tests and analyses which may only be carried out by RINA.
Disse lovbestemmelser kan således hindre samhandelen i Fællesskabet, og de udgør derfor en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion, der er forbudt i medfør af artikel 28 EF.
The abovementioned national provisions are thus capable of hindering intra-Community trade and therefore constitute a measure having an effect equivalent to a quantitative restriction prohibited by Article 28 EC.
For så vidt angår tjenestebefaling nr. 57/2000 bemærkes, at denne ikke kan bringe den konstaterede uforenelighed mellem artikel 2, stk. 1, og artikel 3 i dekret nr. 347/94 og artikel 28 EF til ophør.
Service Order No 57/2000 cannot remedy the incompatibility between Article 2(1) and (3) of Decree No 347/94 and Article 28 EC.
Det følger heraf, at de nævnte nationale bestemmelser er i strid med artikel 28 EF.
It therefore follows that those national provisions infringe Article 28 EC.
Da Kommissionens søgsmål i modsætning til den administrative procedure ikke specifikt vedrører artikel 11 i EØS-aftalen, begrænses Domstolens bemærkninger til at omfatte den nævnte artikel i EF-traktaten.
Since the Commission's action does not relate specifically to Article 11 of the EEA Agreement, unlike the subject-matter of the prelitigation procedure, the Court's findings must be restricted to Article 28 EC.
Domstolen (Fjerde Afdeling) har efter at have hørt generaladvokaten besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse.
The Court (Fourth Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Sag C-339/00 Irland / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-339/00 Ireland v Commission of the European Communities Agriculture
»EUGFL — regnskabsafslutning — regnskabsårene 1997 og 1998 — støtte til skovrejsningpå landbrugsarealer — artikel 2, stk 1, litra c), og artikel 2, stk 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2080/92 — begrebet privatretlig juridisk person — princippet om beskyttelse af den berettigede forventning — pligt til loyalt samarbejde* (Femte Afdeling)
(EAGGF — Clearance of accounts — Financial years 1997 and 1998 Aid for afforestation of agricultural land -Article 2(1)(c) and (2)(b) ofRegidation (EEC) No 2080/92- Concept of a private-law legal person — Principle of the protection of legitimate expectations — Duty to cooperate in good faith) (Fifth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 15. september 2000, har Irland i henhold til artikel 230, stk. 1, EF, anlagt sag med påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2000/449/EF af 5. juli 2000 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), »Garantisektionen«, fra EF-finansiering, for så vidt som udgifter på i alt 4 844 345,35 EUR, som Irland havde afholdt til skovrejsningsstøtte, derved blev udelukket fra fællesskabsfinansiering for regnskabsårene 1997 og 1998.
By application lodged at the Court Registry on 15 September 2000, Ireland brought an action under the first paragraph of Article 230 EC for annulment of Commission Decision 2000/449/EC of 5 July 2000 excluding from Community financing certain expenditure incurred by the Member States under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) in so far as it
Irland har med sit første anbringende gjort gældende, at Kommissionen ikke havde kompetence til at vedtage den omtvistede beslutning på grundlag af forordning nr. 729/70, idet denne forordning var blevet ophævet ved forordning nr. 1258/1999.
By its first plea, Ireland submits that the Commission lacked competence to adopt the contested decision on the basis of Regulation No 729/70, as that regulation had been repealed by Regulation No 1258/1999.
Uanset hvor beklagelig fraværet af overgangsbestemmelser, der gør det muligt klart at fastslå sammenhængen mellem forordning nr. 729/70 og nr. 1258/1999 og sikre en passende forståelse af retsregler, måtte være, må det lægges til grund, at den ophævelse, der erklæres ved artikel 16, stk. 1, i forordning nr. 1258/1999, ikke har begrænset Kommissionens forpligtelse til at kontrollere, om de af medlemsstaterne afholdte udgifter indtil den 31. december 1999 på området for den fælles landbrugspolitik var i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne.
As undesirable as the absence of transitional provisions making it possible to identify clearly the relationship between Regulations No 729/70 and No 1258/1999 and thereby to ensure that legislation is sufficiently comprehensible may be, the repeal declared in Article 16(1) of Regulation No 1258/1999 did not limit the Commission's obligation to monitor the conformity with the Community rules of expenditure effected by the Member States up to 31 December 1999 in the field of the common agriculture policy.
Med det andet anbringende har Irland for det første gjort gældende, at den omtvistede beslutning udgør en urigtig anvendelse af forordning nr. 2080/92, for så vidt som Coillte Teoranta er en privatretlig juridisk person som omhandlet i forordningens artikel 2, stk. 2, litra b).
By its second plea, Ireland submits, first, that the contested decision misapplies Regulation No 2080/92 inasmuch as Coillte Teoranta is a private-law legal person for the purposes of Article 2(2)(b) of that regulation.
Irland har for det andet anført, at Kommissionens ved at vedtage den omtvistede beslutning har tilsidesat pligten til loyalt samarbejde, retssikkerhedsprincippet, princippet om god forvaltningsskik, og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
It argues, second, that, in adopting that decision, the Commission acted in breach of its obligations relating to cooperation in good faith, legal certainty and sound administration and that it infringed the principle of the protection of legitimate expectations.
I den foreliggende sag er og har Coillte Teoranta — efter hvad Irland selv har anført — altid været en offentlig virksomhed, som staten er eneejer af.
In the present case, Ireland itself has stated that Coillte Teoranta is and always has been a public undertaking wholly owned by the State.
Ifølge Domstolen må det fastslås, at Coillte Teoranta som offentlig virksomhed ikke var berettiget til at modtage en støtte bestemt til at udligne indkomsttab, der følger af skovrejsning, og at Kommissionen ikke har foretaget en urigtig anvendelse af artikel 2, stk. 2, litra b), i forordning nr. 2080/92.
According to the Court, it must be held that, as a public undertaking. Coillte Teoranta was not eligible to receive aid to compensate for a loss of income arising from afforestation and that the Commission did not err in law in its application of Article 2(2)(b) of Regulation No 2080/92.
Det første led af det andet anbringende må derfor forkastes.
The first limb of the second plea must therefore be rejected as unfounded.
Irlands klagepunkt med hensyn til tilsidesættelse af pligten til loyalt samarbejde må derfor forkastes.
The complaint raised by Ireland of a failure to comply with the duty to cooperate in good faith must therefore be rejected.
Irlands klagepunkt om, at Kommissionen har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, og dermed andet led af det andet anbringende, må ligeledes forkastes.
Ireland's complaint that the Commission infringed the principle of the protection of legitimate expectations must likewise be rejected and the second limb of the second plea accordingly declared unfounded.
»1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
He proposed that the Court should:
»Traktatbrud — offentlige kontrakter — direktiv 93/37/EØF —fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter—statsejet erhvervsdrivende selskab stiftet på privatretligt grundlag — selskabsformål bestående i gennemførelse af en plan for amortisering og etablering af fængsler — begrebet »ordregivende myndighed** (Sjette Afdeling)
(Failure of a Member State to fulfil its obligations -- Public procurement Directive 93137/EEC — Procedure for the award of public works contracts — State commercial company governed by private law — Company's object consisting of the implementation of a plan for repaying the costs of and establishing prisons — Concept of contracting authority) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 18. juli 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter i forbindelse med udbuddet af en kontrakt vedrørende opførelse af Centro Educativo Penitenciario Experimental i Segovia, iværksat af Sociedad Estatal de Infraestructuras y Equipamientos Penitenciarios, SA (herefter »SIEPSA«), et selskab omfattet af definitionen på en ordregivende myndighed i direktivets artikel 1, litra b) — hvilken kontrakt havde en værdi, der langt oversteg direktivets tærskelværdi — idet det ikke har overholdt samtlige bestemmelser i direktivet, nærmere bestemt reglerne om offentliggørelse i artikel 11, stk. 2,6,7 og 11, samt bestemmelserne i artikel 12, stk. 1, artikel 29, stk. 3, artikel 18 og 27, og artikel 30, stk. 4.
By application lodged at the Court Registry on 18 July 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, in connection with the call for tenders for the execution of works for the Centro Educativo Penitenciario Experimental de Segovia (Experimental Educational Prison, Segovia) issued by the Sociedad Estatal de Infraestruturas y Equipamientos Penitenciarios S.A. ('SIEPSA'), a company falling within the definition of a contracting authority for the purposes of Article 1(b) of Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts, the amount of which far exceeds the threshold provided for by that directive, by failing to comply with all the provisions ofthat directive and, more specifically, the advertising rules laid down in Article 11(2), (6), (7) and (11), and the provisions of Articles 12(1), 29(3), 18, 27 and 30(4), the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive.
Kommissionen modtog en klage over proceduren for indgåelse af en bygge- og anlægskontrakt vedrørende Centro Educativo Penitenciario Experimental i Segovia, som var udbudt af SIEPSA i overensstemmelse med et projekt, der var godkendt af justits- og indenrigsministeren, og for hvilket det maksimale budget var på 4 392 399 500 ESP eksklusiv moms.
A complaint was laid before the Commission concerning a procedure for the award of a public works contract for the Experimental Educational Prison, Segovia, initiated by SIEPSA in connection with a plan approved by the Ministry of Justice and of the Interior, the maximum budget being ESP 4 392 399 500, exclusive of VAT.
Ved skrivelse af 24. september 1997 gjorde Kommissionen de spanske myndigheder opmærksom på, at adskillige bestemmelser i direktiv 93/37 var blevet tilsidesat i forbindelse med det nævnte udbud.
By letter of 24 September 1997 the Commission drew to the attention of the Spanish authorities the fact that many provisions of the Directive had been disregarded in that call for tenders.
I deres svar af 17. december 1997 hævdede de spanske myndigheder, at SIEPSA som et statsejet erhvervsdrivende selskab stiftet på privatretligt grundlag ikke var en ordregivende myndighed i det nævnte direktivs forstand, og at direktivets bestemmelser derfor ikke fandt anvendelse i det foreliggende tilfælde.
In their reply of 17 December 1997 the Spanish authorities maintained that SIEPSA, as a State commercial company governed by private law, was not a contracting authority for the purposes of the Directive and that the provisions of the Directive were therefore not applicable to the circumstances of the case.
Da Kommissionen fandt, at de bemærkninger, som var fremsat af den spanske regering, gav grundlag for at antage, at det i den begrundede udtalelse beskrevne traktatbrud fortsat bestod, har den besluttet at anlægge denne sag.
Taking the view that the observations submitted by the Spanish Government showed that the failures to fulfil obligations referred to in the reasoned opinion had not been remedied, the Commission decided to bring the present action.
Kommissionen har gjort gældende, at en række krav i direktiv 93/37 ikke er blevet opfyldt i forbindelse med proceduren for tildeling af den omhandlede kontrakt.
The Commission states that certain of the provisions of the Directive were not complied with during the procedure followed for the award of the works in question.
Efter indledningsvis at have understreget, at det maksimale budget oversteg den tærskelværdi, som er fastsat i direktiv 93/37, og som på det relevante tidspunkt var 5 mio. ECU, har Kommissionen anført, at udbudsbekendtgøreisen kun er blevet offentliggjort i den nationale presse, og ikke i De Europæiske Fællesskabers Tidende, i strid med artikel 11, stk. 2, 7 og 11, i direktiv 93/37.1 øvrigt var fristen for indgivelse afbud kun 35 dage, mens direktivets artikel 12, stk. 1, foreskriver en frist på mindst 52 dage for offentlige udbud.
Having stressed the preliminary point that the maximum budget exceeded the threshold provided by Directive 93/37, then standing at ECU 5 million, it notes that the tender notice appeared in the national press only, and was not published in the Official Journal of the European Communities, in contravention of Article 11(2), (7) and (11) of the Directive. Moreover, the time-limit for the receipt of tenders was 35 days only, whereas Article 12(1) of the Directive specifies a minimum time-limit of 52 days in open procedures.
Det er ubestridt, at SIEPSA er oprettet specielt med henblik på på eksklusivt grundlag at varetage gennemførelsen af de programmer og aktiviteter, som er fastlagt i planen for amortisering og etablering af fængsler, med henblik på at fremme den politik, den spanske stat fører på kriminalforsorgens område.
It is common ground that SIEPSA was established for the specific purpose of putting into effect, alone, the programmes and actions provided for in the plan for paying off the costs of and establishing prisons for the purpose of implementing the Spanish State's prison policy.
Med dette formål for øje udøver SIEPSA, som det fremgår af dets vedtægter, alle aktiviteter, som måtte være nødvendige med henblik på opførelse, drift og afhændelse af statsfængslerne.
To that end, as its statutes show, it carries on all activities which prove necessary in order to construct, manage or sell that State's prison assets.
Det fremgår klart af SIEPSA's vedtægter, at aktiviteter såsom erhvervelse af ejendomme med henblik på etablering af nye fængselscentre, udbud af og gennemførelse af indretnings- og byggearbejder, samt afhændelse af ikke længere benyttede anlæg, alene er de midler, selskabet tager i brug for at opnå sit hovedformål, som er at medvirke til gennemførelse af den politik, staten fører på kriminalforsorgens område.
It is clear from that company's statutes that activities such as the acquisition of buildings to be fitted out as new prisons, the development and performance of planning and building works or the sale of disused facilities are simply the means it employs in order to attain its main objective, which is to contribute to the implementation of State prison policy.
Denne konklusion støttes af den omstændighed, at SIEPSA — som Kommissionen har fremhævet uden at være blevet modsagt heri af den spanske regering — i regnskabsårene 1997 og 1998 realiserede betydelige økonomiske tab.
That conclusion is confirmed by the fact that, as the Commission has noted without being contradicted by the Spanish Government, SIEPSA recorded large financial losses for the years 1997 and 1998.
Under disse omstændigheder er det muligt, at SIEPSA i forbindelse med en udbudsprocedure vil lade sig lede af andre hensyn end strengt økonomiske.
In those circumstances, it is possible that in a procedure for the award of public contracts SIEPSA should allow itself to be guided by other than purely economic considerations.
Det er imidlertid netop for at imødegå en sådan situation, at fællesskabsdirektiverne om indgåelse af offentlige kontrakter finder anvendelse.
It is precisely in order to guard against such a possibility that it is essential to apply the Community directives on public contracts.
Under hensyn til samtlige relevante retlige og faktiske omstændigheder, der regulerer SIEPSA's virksomhed, må det konkluderes, at de almene behov, til imødekommelse af hvilke dette selskab er specielt oprettet, falder uden for det industrielle og forretningsmæssige område.
Having regard to all the legal and factual matters governing SIEPSA's activity, it must be concluded that the needs in the general interest to meet which the company was specifically established possess a character which is other than industrial or commercial.
Det følger heraf, at et organ som SIEPSA skal betragtes som et offentligretligt organ som omhandlet i artikel 1, litra b), andet afsnit, i direktiv 93/37, og dermed en ordregivende myndighed som omhandlet i bestemmelsens første afsnit.
It follows that a body such as SIEPSA must be treated as a body governed by public law for the purposes of the second paragraph of Article 1(b) of the Directive and, therefore, as a contracting authority for the purposes of the first paragraph thereof.
»1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, idet det ikke har overholdt samtlige bestemmelser i dette direktiv i forbindelse med udbuddet af kontrakten vedrørende opførelse af Centro Educativo Penitenciario Experimental i Segovia, iværksat af Sociedad Estatal de Infraestructuras y Equipamientos Penitenciarios, SA, et selskab, som er omfattet af definitionen på en ordregivende myndighed i direktivets artikel 1, litra b).
Declares that, by failing to comply with all the provisions of Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures f or the award of public worL· contracts in connection with the call for tenders for the execution of works for the Centro Educativo Penitenciario Experimental de Segovia issued by the Sociedad Estatal de Infraestruturasy Equipamientos Penitenciarios S.Æ ("SIEPSA"), a company falling within the definition of a contracting authority for the purposes of Article 1(b) of the Directive, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive;
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 7. november 2002.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 7 November 2002.
Præjudiciel »Lægemidler — markedsføringstilladelse for et generisk lægemiddel — tilbagetrækning af markedsføringstilladelsen for referencelægemidlet — forkortet procedure* (Sjette Afdeling)
Preliminary ruling (Medicinal products — Marketing authorisation of a generic medicinal product — Withdrawal of the marketing authorisation of the reference medicinal product — Abridged procedure) (Sixth Chamber)
Ved kendelse af 23. maj 2001 har Østre Landsret forelagt tre præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965.
By order of 23 May 2001 the Østre Landsret (Eastern Regional Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Council Directive 65/65/EEC of 26 Januarv 1965.
Astra-koncernen har udviklet lægemidlet Losec Enterokapsler.
The Astra Group developed a medicinal product in capsule form called 'Losec Entero' ('Losee Entero capsules').
Lægemidlet anvendes til behandling af mavesyrerelaterede sygdomstilstande.
That medicinal product is used in the treatment of gastric-acid ailments.
Det aktive stof i lægemidlet er Omeprazol.
Its active ingredient is Omeprazol.