natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For så vidt angår forholdet til tredjelande har Domstolen fastslået, at gennemførelsen af Fællesskabets opgave og virkeliggørelsen af traktatens målsætninger kan blive bragt i fare, hvis medlemsstaterne kunne påtage sig internationale forpligtelser indeholdende bestemmelser, der kan berøre forskrifter, som Fællesskabet har udstedt, eller ændre deres rækkevidde (jf. udtalelse 2/91, præmis 11, jf. også i samme retning AETR-dommen, præmis 21 og 22).
Regulation No 2409/92 has, indirectly but definitely, prohibited air carriers of nonmember countries which operate in the Community from introducing new products or fares lower than the ones existing for identical products.
For så vidt angår spørgsmålet, om Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat traktatens artikel 52, bemærkes, at i henhold til denne bestemmelse indebærer retten til frit at etablere sig adgang til at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed samt til at oprette og lede virksomheder, navnlig selskaber som omhandlet i EF-traktatens artikel 58, stk. 2 (nu artikel 48, stk. 2, EF), på de vilkår, som i etableringslandets lovgivning er fastsat for landets egne statsborgere.
By proceeding in that way, the Community legislature has limited the freedom of those carriers to set fares and rates, where they operate on intraCommunity routes by virtue of the fifthfreedom rights which they enjoy.
Det følger af ovennævnte bemærkninger, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til traktatens artikel 5 samt forordning nr. 2409/92 og nr. 2299/89, idet den har indgået internationale forpligtelser vedrørende priser på ruter inden for Fællesskabet, som anvendes af luftfartsselskaber, der er udpeget af USA samt vedrørende de CRS, der tilbydes til anvendelse eller anvendes på tysk område.
Accordingly, to the extent indicated in Article 1(3) of Regulation No 2409/92, the Community has acquired exclusive competence to enter into commitments with nonmember countries relating to that limitation on the freedom of non-Community carriers to set fares and rates.
Traktatbruddet som følge af tilsidesættelsen af traktatens artikel 52
It follows that, since the entry into force of Regulation No 2409/92, the Federal Republic of Germany has no longer been entitled to enter on
Domstolen har fastslået, at princippet om national behandling pålægger en medlemsstat, der er part i en international, bilateral overenskomst, der er indgået med et tredjeland med henblik på at undgå dobbeltbeskatning, at indrømme selskaber, der har fast driftssted i medlemsstaten, men som er hjemmehørende i en
That finding cannot be called into question either by the fact that the substance of those commitments does not conflict with Regulation No 2299/89, as the German Government maintains, or by the fact that, in the memorandum of consultations drawn up in the context of the negotiations which preceded the conclusion of the 19% amending protocol, it is stated that the part concerning CRSs may apply only if it is compatible with the code of conduct established in that regard by the European Union.
Kommissionen har anført, at klausulen vedrørende ejendomsretten til og kontrollen med luftfartsselskaber er i strid med traktatens artikel
The failure of the Federal Republic of Germany to fulfil its obligations results from the very fact that it entered into the international
Forbundsrepublikken Tyskland.
commitments on CRSs referred to in the previous paragraph.
anden medlemsstat, de rettigheder, der er omhandlet i overenskomsten, på samme betingelser som dem, der gælder for selskaber, der er hjemmehørende i den medlemsstat, der er part i overenskomsten (jf. Saint-Gobain-dommen, præmis 58, og dom af 15.1.2002, sag C-55/00, Gottardo, præmis 32).
Republic of Germany does not accord to the nationals of other Member States, and in particular to companies and undertakings of those Member States established in the Federal Republic of Germany, the treatment reserved for German nationals.
I modsætning til, hvad Forbundsrepublikken Tyskland har anført, skyldes denne forskelsbehandling ikke en eventuel adfærd fra USA's side, men den klausul vedrørende ejendomsretten til og kontrollen med luftfartsselskaber, som netop giver USA ret til at udvise en sådan adfærd.
As regards the applicability of Article 52 of the Treaty in this case, it should be pointed out that that provision, which the Federal Republic of Germany is charged with infringing, applies in the field of air transport.
Klausulen vedrørende ejendomsretten til og kontrollen med luftfartsselskaber findes herefter at være i strid med traktatens artikel 52.
Thirdly, and finally, Regulation No 95/93 on common rules for the allocation of slots at Community airports applies, subject to reciprocity, to air carriers of nonmember countries, with the result that, since the entry into force of that regulation, the Community has had exclusive competence to conclude agreements in that area with nonmember countries.
For så vidt angår den foreliggende sag bemærkes, at klausulen vedrørende ejendomsretten til og kontrollen med luftfartsselskaber bl.a. giver USA mulighed for at tilbagekalde, suspendere eller begrænse koncessionerne eller de tekniske tilladelser for et luftfartsselskab, der er udpeget af Forbundsrepublikken Tyskland, men hvor en væsentlig del af ejendomsretten og den effektive kontrol ikke ligger hos Forbundsrepublikken Tyskland eller tyske statsborgere.
However, the Commission has not identified the international commitments entered into by the Federal Republic of Germany which it claims are capable of affecting Regulation No 95/93.
For så vidt angår de argumenter, den tyske regering har fremført til støtte for, at klausulen er begrundet, bemærkes, at det fremgår af fast retspraksis, at det er en forudsætning for at kunne anvende begrebet den offentlige orden i traktatens artikel 56 som begrundelse, at det er nødvendigt at opretholde en forskelsbehandlende foranstaltning med henblik på at imødegå en virkelig og tilstrækkelig alvorlig trussel mod et grundlæggende samfundshensyn.
Whereas Article 61 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 51 EC) precludes the Treaty provisions on the freedom to provide services from applying to transport services, the latter being governed by the provisions of the title concerning transport, there is no article in the Treaty which precludes its provisions on freedom of establishment from applying to transport.
Der er ingen tvivl om, at denne klausul må antages at berøre luftfartsselskaber, der er etableret i Forbundsrepublikken Tyskland, men som i det væsentlige ejes og kontrolleres enten af en anden medlemsstat end Forbundsrepublikken Tyskland eller af statsborgere i en sådan medlemsstat (herefter »EF-luftfartsselskaber«).
The failure to fulfil obligations with which the Federal Republic of Germany is charged in that respect therefore appears to be unfounded.
Derimod fremgår det af formuleringen af den pågældende klausul, at USA i princippet er forpligtet til at meddele de behørige koncessioner og nødvendige tekniske tilladelser til luftfartsselskaber, hvor en væsentlig del af ejendomsretten og den effektive kontrol ligger hos Forbundsrepublikken Tyskland eller tyske statsborgere (herefter »tyske luftfartsselskaber«).
Article 5 of the Treaty requires Member States to facilitate the achievement of the Community's tasks and to abstain from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of the Treaty.
For så vidt angår den foreliggende sag må det fastslås, at klausulen vedrørende ejendomsretten til og kontrollen med luftfartsselskaber ikke begrænser muligheden for at nægte koncessioner og tekniske tilladelser til et luftfartsselskab, som den anden part har udpeget, til kun at omfatte det tilfælde, hvor det pågældende selskab måtte udgøre en trussel for den offentlige orden for den part, der meddeler de pågældende koncessioner og tilladelser.
Article 52 of the Treaty is in particular properly applicable to airline companies established in a Member State which supply air transport services between a Member State and a nonmember country. All companies established in a Member State within the meaning of Article 52 of the Treaty are covered by that provision, even if their business in that State consists of services directed to nonmember countries.
Den begrundelse, som Forbundsrepublikken Tyskland har fremført i medfør af traktatens artikel 56, må herefter afvises.
In the area of external relations, the Court has held that the Community's tasks and the objectives of the Treaty would be compromised if Member States were able to enter into international commitments containing rules capable of affecting rules adopted by the Community or of altering their scope (see Opinion 2/91, paragraph 11, and also, to that effect, the AETR judgment, paragraphs 21 and 22).
Det traktatbrud, Kommissionen har påtalt over for Forbundsrepublikken Tyskland i medfør af traktatens artikel 52, er således begrundet.
As regards the question whether the Federal Republic of Germany has infringed Article 52 of the Treaty, it should be borne in mind that, under that article, freedom of establishment includes the right to take up and pursue activities as self-employed persons and to set up and manage undertakings, in particular companies or firms within the meaning of the second paragraph of Article 58 of the EC Treaty (now the second paragraph of Article 48 EC) under the conditions laid down for its own nationals by the legislation of the Member State in which establishment is effected.
Det følger af det anførte, at EF-luftfartsselskaber altid kan udelukkes fra de rettigheder, der følger af luftfartsaftalen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og USA hvilket derimod ikke er tilfældet for så vidt angår tyske luftfartsselskaber. EF-luftfartsselskaber er følgelig udsat for en forskelsbehandling, som afskærer dem fra national behandling i værtsmedlemsstaten, dvs.
It follows from the foregoing considerations that, by entering into international commitments concerning air fares and rates charged by carriers designated by the United States of America on intraCommunity routes and concerning CRSs offered for use or used in German territory, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 5 of the Treaty and under Regulations Nos 2409/92 and 2299/89.
Det hedder i domskonklusionen:
Infringement of Article 52 of the Treaty
fowrdning (EØF) nr. 3089/93 af 29. oktober 1993, idet den har indgået internationale forpligtelser med USA vedrørende priser på ruter inden for Fællesskabet, som anvendes af luftfartsselskaber, der er udpeget af USA vedrørende de edb-reservationssystemer, der tilbydes til anvendelse eller anvendes på tysk område der giver USA ret til at tilbagekalde, suspendere eller begrænse trafikrettighederne i de tilfælde, hvor de luftfartsselskaber, som Forbundsrepublikken Tyskland har udpeget, ikke ejes af Forbundsrepublikken Tyskland eller af tyske statsborgere.
Contrary to what the Federal Republic of Germany maintains, the direct source of that discrimination is not the possible conduct of the United States of America but the clause on the ownership and control of airlines, which specifically acknowledges the right of the United States of America to act in that way.
2) I øvrigt frifindes Forbundsrepublikken Tyskland
It follows that the clause on the ownership and control of airlines is contrary to Article 52 of the Treaty.
Generaladvokat A Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 31. januar 2002.
There can be no doubt that airlines established in the Federal Republic of Germany of which a substantial part of the ownership and effective control is vested either in a Member State other than the Federal Republic of Germany or in nationals of such a Member State ('Community airlines') are capable of being affected by that clause.
»Artikel 43 EF og 48 EF — selskab stiftet i henhold til lovgivningen i en medlemsstat, hvor det har sit vedtægtsmæssige hjemsted — selskab, der gør brug af sin etableringsfrihed i en anden medlemsstat — selskab, som efter værtsmedlemsstatens ret anses for at have forlagt sit faktiske hovedsæde til værtsmedlemsstatens område — værtsmedlemsstatens manglende anerkendelse af selskabets retsevne og partsevne — restriktion for etableringsfriheden — begrundelse« (Domstolens plenum)
Declares that, by entering into international commitments America concerning airfares and rates charged by carriers designated by the United States of America on intraCommunity routes,
Spørgsmålene er blevet rejst under behandlingen af en sag, som føres mellem på den ene side et nederlandsk selskab, Überseering BV (herefter »Überseering«), der blev registreret den 22. august 1990 i handelsregistret for Amsterdam og Haarlem, og på den anden side et selskab, der har hjemsted i Tyskland, Nordic Construction Company Baumanagement GmbH (herefter »NCC«), vedrørende afhjælpning af mangler ved udførelsen af arbejder i Tyskland, som Überseering havde givet NCC i entreprise.
— recognising the United States of America as having the right to withdraw, suspend or limit traffic rights in cases where air carriers designated by the Federal Republic of Germany are not owned by the latter or by German nationals, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 5 of the EC Treaty (now Article 10 EC) and Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and under Council Regulation (EEC) No 2409/92 of 23 July 1992 on fares and rates for air services and Council Regulation (EEC) No 2299/89 of 24 July 1989 on a code of conduct for computerised reservation systems, as amended by Council Regulation (EEC) No 3089/93 of 29 October 1993;
De præjudicielle spørgsmål
Dismisses the remainder of the application;
I december 1994 erhvervede to tyske statsborgere med bopæl i Düsseldorf samtlige anparter i Überseering.
Orders the Federal Republic of Germany to pay the costs;
fald ikke er til hinder for, at selskabet ikke kan gøre rettigheder i henhold til en kontrakt, det har indgået med et selskab, der er etableret i denne anden medlemsstat, gældende for domstolene i denne medlemsstat.
Case C-208/00 Überseering BV ν Nordic Construction Company Baumanagement GmbH (NCC) Freedom of establishment
I dommen af 9. marts 1999 i Centros-sagen (sag C-212/97) underkendte Domstolen den retsopfattelse, der lå til grund for, at en dansk myndighed havde nægtet at registrere en filial af et selskab, som var gyldigt stiftet i Det Forenede Kongerige, i selskabsregistret.
Preliminary ruling (Articles 43 EC and 48 EC — Company formed in accordance with the law of a Member State and having its registered office there — Company exercising its freedom of establishment in another Member State — Company deemed to have transferred its actual centre of administration to the host Member State under the law of that State — Non-recognition by the host Member State of the company's legal capacity and its capacity to be a party to legal proceedings — Restriction on freedom of establishment — Justification) (Full Court)
Bundesgerichtshof har dog bemærket, at selskabet i Centros-sagen ikke havde forlagt sit hjemsted, da det lige fra stiftelsen havde haft sit vedtægtsmæssige hjemsted i Det Forenede Kongerige og sit faktiske hovedsæde i Danmark.
By order of 30 March 2000 the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Articles 43 EC and 48 EC.
Bundesgerichtshof har på baggrund af Centrosdommen rejst spørgsmål om, hvorvidt traktatens bestemmelser om etableringsfriheden - under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagen — er til hinder for at anvende de lovkonfliktregler, der gælder i den medlemsstat, hvor det faktiske hovedsæde for et selskab, der er lovligt stiftet i en anden medlemsstat, befinder sig, når de medfører, at selskabets retsevne og dermed dets partsevne i værtsmedlemsstaten, med henblik på at gøre krav gældende i henhold til en kontrakt, ikke anerkendes.
Überseering unsuccessfully sought compensation from NCC for the defective work and in 1996 it brought an action before the Landgericht (Regional Court), Düsseldorf, on the basis of its project-management contract with NCC It claimed the sum of DEM 1 163 657.77, plus interest, in respect of the costs incurred in remedying the alleged defects and consequential damage.
Indledningsvis og i modsætning til, hvad såvel NCC som den tyske, den spanske og den italienske regering har gjort gældende, bemærkes, at i tilfælde, hvor et selskab, som er lovligt stiftet i en medlemsstat, hvor det har sit vedtægtsmæssige hjemsted, i henhold til en anden medlemsstats ret anses for at have forlagt sit faktiske hovedsæde til denne anden stat som følge af, at alle selskabsandelene er blevet overdraget til personer, der er statsborgere i den sidstnævnte stat, hvor de også har bopæl, falder de retsregler, denne stat anvender på selskabet, på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin ikke uden for anvendelsesområdet for de fællesskabsretlige bestemmelser om etableringsfriheden.
Those questions were raised in proceedings between (i) Überseering BV ('Überseering'), a company incorporated under Netherlands law and registered on 22 August 1990 in the register of companies of Amsterdam and Haarlem, and (ii) Nordic Construction Company Baumanagement GmbH ('NCC'), a company established in the Federal Republic of Germany, concerning damages for defective work carried out in Germany by NCC on behalf of Überseering.
Det skal specielt fremhæves, at selv om de konventioner, som der i artikel 293 EF opfordres til indgåelse af, på linje med de harmoniseringsdirektiver, som skal udstedes i medfør af artikel 44 EF, skal lette gennemførelsen af etableringsfriheden, kan udøvelsen af denne frihed dog ikke være betinget af, at der vedtages sådanne konventioner.
In December 1994 two German nationals residing in Düsseldorf acquired all the shares in Überseering.
NCC samt den tyske, den spanske og den italienske regering har anført, at traktatens bestemmelser om etableringsfriheden ikke er til hinder for, at retsevnen og partsevnen for et selskab, der er lovligt stiftet i henhold til en medlemsstats ret, bedømmes efter retsreglerne i en anden medlemsstat, hvortil selskabet anses for at have forlagt sit faktiske hovedsæde, og i givet
It also appears from Überseering's observations that, in parallel with the proceedings currently pending before the Bundesgerichtshof, an action was brought against Überseering before another German court based on certain unspecified
punkt i retsforhandlingerne for Domstolen, er blevet fremført for, på en måde, at sidestille den situation, som efter tysk ret medfører, at et selskab, der er stiftet efter en anden medlemsstats lovgivning, mister sin retsevne og partsevne, med den situation, der lå til grund for Daily Mail og General Trust-dommen.
provisions of German law. As a result, it was ordered by the Landgericht Düsseldorf to pay architects' fees, apparently because it was entered on 11 September 1991 in the Düsseldorf land registry as owner of the land on which the garage and the motel refurbished by NCC were built.
Til forskel fra den foreliggende hovedsag angik den sag, der førte til afsigelsen af Daily Mail og General Trust-dommen, ikke en medlemsstats behandling af et selskab, som var lovligt stiftet i en anden medlemsstat, og som gjorde brug af sin etableringsfrihed i den førstnævnte medlemsstat.
Member State in which the actual centre of administration of a company validly incorporated in another Member State is situated when the consequence of those rules is the refusal to recognise the company's legal capacity and, therefore, its capacity to bring legal proceedings in the first Member State to enforce rights under a contract.
Heraf følger direkte, at sådanne selskaber har ret til at udøve deres virksomhed i en anden medlemsstat, idet deres vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksomhed, som det er tilfældet med hensyn til fysiske personers nationalitet, tjener til at fastlægge deres tilknytning til en medlemsstats retssystem.
In those circumstances, the Bundesgerichtshof decided to stay proceedings and to refer the questions to the Court for a preliminary ruling.
Det kan ikke udledes af Daily Mail og General Trust-dommen, at spørgsmålet om anerkendelse af et selskabs retsevne og partsevne i etableringsmedlemsstaten — i tilfælde hvor et selskab, som er stiftet efter lovgivningen i en medlemsstat og har status som en juridisk person i denne medlemsstat, gør brug af sin etableringsret i en anden medlemsstat — ikke er omfattet af traktatens bestemmelser om etableringsfriheden, selv om selskabet efter etableringsstatens ret anses for at have forlagt sit faktiske hovedsæde til denne medlemsstat.
The Bundesgerichtshof wonders whether, on the basis that the company's actual centre of administration has been transferred to another country, the freedom of establishment guaranteed by Articles 43 EC and 48 EC does not preclude connecting the company's legal position with the law of the Member State in which its actual centre of administration is located.
Udøvelsen af etableringsfriheden forudsætter imidlertid nødvendigvis, at de nævnte selskaber anerkendes af enhver medlemsstat, hvori de ønsker at etablere sig.
By its first question, the national court is, essentially, asking whether, where a company formed in accordance with the legislation of a Member State ('A') in which it has its registered office is deemed, under the law of another Member State ('B'), to have moved its actual centre of administration to Member State B, Articles 43 EC and 48 EC preclude Member State Β from denying the company legal capacity, and therefore the capacity to bring legal proceedings before its national courts in order to enforce rights under a contract with a company established in Member State B.
For det tredje bemærkes, at det argument, som den spanske regering har fremført, og som går ud på, at der i den almindelige plan — i et tilfælde som det, hovedsagen angår — i afsnit I stilles krav om, at der består en faktisk og vedvarende tilknytning til en medlemsstats økonomi som betingelse for at være omfattet af den etableringsfrihed, der er sikret ved traktaten, må forkastes.
It points out, in that regard, that in Case 81/87 The (2ueen ν Treasury and Commissioners of Inland Revenue, ex parte Daily Mail and General Trust [1988] the Court, having stated that companies could exercise their right of establishment by setting up agencies, branches and subsidiaries, or by transferring all their shares to a new company in another Member State, held that, unlike natural persons, companies exist only by virtue of the national legal system which governs their incorporation and operation.
Det er derfor ikke nødvendigt, at medlemsstaterne vedtager en konvention om gensidig anerkendelse af selskaber, for at de selskaber, der opfylder betingelserne i artikel 48 EF, kan gøre brug af den etableringsfrihed, der er sikret dem ved artikel 43 EF og 48 EF, der har været umiddelbart anvendelige fra overgangsperiodens udløb.
For NCC and the German, Spanish and Italian Governments, the Treaty provisions on freedom of establishment do not preclude the legal capacity, and the capacity to be a party to legal proceedings, of a company validly incorporated under the law of one Member State from being determined under the rules of law of another Member State, to which that company is found to have moved its centre of administration: nor, depending on the circumstances, do they preclude the company from being prevented from enforcing before the courts of the second Member State rights under a contract entered into with a company established in the second State.
Det følger således af selve den almindelige plans ordlyd, at denne kun stiller krav om en faktisk og vedvarende tilknytning i tilfælde, hvor selskabet kun har sit vedtægtsmæssige hjemsted inden for Fællesskabet.
In Case C-212/97 Centros [1999], the Court took exception to a Danish authority's refusal to register a branch of a company validly incorporated in the United Kingdom.