natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mens Det Forenede Kongeriges regering i sit skriftlige indlæg forfægtede samme standpunkt som Philippe Derouin og den franske regering, tilsluttede den sig på retsmødet Kommissionens argumentation og hævdede bl.a., at medlemsstaterne under udøvelsen af deres skattekompetence skal overholde fællesskabsretten.
Although, in its written observations, the United Kingdom had supported the same view as that put forward by Mr Derouin and the French Government, at the hearing it concurred with the line of argument put by the Commission, contending, in particular, that Member States must observe Community law when exercising their fiscal competence.
Pålægger bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 bopælsmedlemsstaten med hensyn til beregningen af bidrag såsom CSG og CRDS af en selvstændig erhvervsdrivende som Philippe Derouins samlede indkomst, hvad de ikke forbyder i den ovenfor anførte situation?
Is what the provisions of Regulation No 1408/71 do not prohibit in the situation described above imposed as a requirement on the Member State of residence in respect of the calculation of contributions such as the CSG and the CRDS on the total income of a selfemployed person such as Mr Derouin?
Jeg skal påpege, at artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 bestemmer, at »[d]en i artikel […] 14a, stk. 2, […] omhandlede person behandles for så vidt angår anvendelse af den lovgivning, der fastsættes i overensstemmelse med [denne] bestemmelse, som om vedkommende havde hele sin erhvervsmæssige beskæftigelse på den pågældende medlemsstats område« 27.
It must be noted that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 provides that ‘[t]he person referred to in Article … 14a(2), … shall be treated, for the purposes of application of the legislation laid down in accordance with [that provision], as if he pursued all his professional activity or activities in the territory of the Member State concerned’. 27
Philippe Derouin og den franske regering foreslår at besvare dette spørgsmål benægtende.
Mr Derouin and the French Government suggest that the answer to this should be negative.
De mener i det væsentlige, at fritagelsen for betaling af CSG og CRDS, som Philippe Derouin vil opnå i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomsten, ikke vil rejse tvivl om principperne i forordning nr. 1408/71, herunder princippet om anvendelse af én lovgivning, når Philippe Derouin fortsat er undergivet den franske socialsikringslovgivning og fortsat nyder godt af alle de ydelser, som den omfatter.
They consider in essence that the exemption from payment of the CSG and the CRDS which Mr Derouin would receive under the Double Taxation Convention would not affect the principles of Regulation No 1408/71, which include the single State principle, since Mr Derouin remains subject to French social security legislation and continues to receive all the benefits provided for by that legislation.
Som generaladvokaterne Jacobs og Ruiz-Jarabo Colomer med rette har præciseret, regulerer artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 sammensætningen af beregningsgrundlaget for bidragene til de
As Advocates General Jacobs and Ruiz-Jarabo Colomer have rightly stated, Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 lays down rules determining the basis on which contributions to national social security schemes from the person to which it relates are to be levied so that the contribu-
Jf. ligeledes Piatkowskidommen, præmis 33.
See also Piatkowski, paragraph 33.
Jf. ligeledes i samme retning dom af 15.6.2000, sag C-302/98, Sehrer, Sml. I, s. 4585, præmis 36.
See also to that effect Case C-302/98 Sehrer [2000] ECR I-4585, paragraph 36.
26 — Dom af 26.5.2005, sag C-249/04, Sml. I, s. 4535.27 — Min fremhævelse.
26 — Case C-249/04 [2005] ECR I-4535.27 — Emphasis added.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-103/06 nationale socialsikringsordninger for den omhandlede person, således at de bidrag, der betales i den medlemsstat, hvis lovgivning er udpeget, beregnes på grundlag af den pågældendes samlede, i alle de berørte medlemsstater oppebårne indkomst 28.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-103/06 tions which must be paid in the Member State whose legislation is designated are calculated on the basis of the person’s total income obtained in all of the Member States concerned. 28
om at oplyse, om artikel 13 ff. i forordning nr. 1408/71 var til hinder for opkrævning af et bidrag som tilpasningsbidraget af alle de indtægter, en selvstændig erhvervsdrivende realiserer for erhvervsmæssig beskæftigelse i bopælsmedlemsstaten og i en anden medlemsstat.
Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 preclude the imposition of a contribution such as the moderation contribution on the whole of the income of a selfemployed person in respect of professional activities as a selfemployed person both in the State of residence and in another Member State.
Baggrunden for denne dom var, at J. Allard, som er bosat i Belgien og oppebærer indtægter fra selvstændig beskæftigelse i Belgien og Frankrig samtidig, anfægtede Kongeriget Belgiens mulighed for at fastsætte beregningsgrundlaget for et såkaldt »tilpasningsbidrag«, der henføres til selvstændige erhvervsdrivendes pensions- og efterlønspensionsordning, af alle de nævnte indtægter, uden at dette bidrag giver ret til en modydelse i form af ydelser 29.
In that case Mr Allard, who was resident in Belgium and was in receipt of income from professional activities pursued in a selfemployed capacity in that Member State and in France, contested whether it was possible for the Kingdom of Belgium to assess the so-called ‘moderation contribution’, allocated to the selfemployed persons’ old-age and survivor’s pension scheme, on the basis of all that income, without that contribution giving rise, in return, to any entitlement to benefit. 29
Domstolen fik forelagt sagen af en belgisk ret og blev hovedsagelig anmodet
In a matter referred to it by a Belgian court, the Court was asked mainly whether
Domstolen påpegede, at situationen i hovedsagen henhørte under det saglige og personelle anvendelsesområde for forordning nr. 1408/71, og navnlig at J. Allard i medfør af forordningens artikel 14a, stk. 2, var omfattet af den belgiske socialsikringslovgivning 30, og fastslog, under henvisning til artikel 14d, stk. 1, i forordningen, at en »person, som befinder sig i den situation, der er beskrevet i forelæggelseskendelsen, og som samtidig udøver selvstændig beskæftigelse i Belgien og Frankrig, skal også for så vidt angår sidstnævnte beskæftigelse være undergivet den hertil svarende belgiske lovgivning på samme betingelser, som om denne person udøvede denne selvstændige beskæftigelse i Belgien« 31. Heraf følger ifølge Domstolen, at et bidrag som det tilpasningsbidrag, som J. Allard skal betale i Belgien, »skal beregnes ved medregning af de oppebårne indtægter i Frankrig« 32.
Noting that the situation in the main proceedings did fall within the substantive and personal scope of Regulation No 1408/71, and in particular that Mr Allard was, according to Article 14a(2) of that regulation, subject to the Belgian social security scheme, 30 the Court held in respect of Article 14d(1) of that regulation that ‘a person in the situation described in the order for reference who is simultaneously selfemployed in Belgium and in France must be subject, as a result of the latter activity, to the appropriate Belgian legislation under the same conditions as if he was selfemployed in Belgium’.
Domstolen har således konkluderet, at »artikel 13 ff.
32The Court therefore concluded that ‘Article 13 et seq. of Regulation No 1408/71 require a contribution such as the moderation contribution to be calcu-
28 — Jf. punkt 68 i generaladvokat Ruiz-Jarabo Colomers forslag til afgørelse fremsat den 30.4.1998 i Terhoeve-sagen, dom af 26.1.1999, sag C-18/95, Sml. I, s. 345, punkt 41 i hans forslag til afgørelse fremsat den 8.2.2000 i den sag, der gav anledning til Sehrer-dommen, punkt 24 i hans forslag til afgørelse fremsat den 24.10.2000 i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Kommissionen mod Tyskland, samt punkt 55 i generaladvokat Jacobs’ forslag til afgørelse fremsat den 5.4.2001 i de forenede sager, der gav anledning til dommen i sagen Hervein m.fl.
28 — See point 68 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-18/95 Terhoeve [1998] ECR I-345); point 41 of his Opinion in Sehrer; point 24 of his Opinion in Commission v Germany, and point 55 of the Opinion of Advocate General Jacobs in Hervein and Others.
Jf. ligeledes punkt 20 i generaladvokat Gulmanns forslag til afgørelse fremsat den 2.2.1994 i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Van Poucke af 24.3.1994, sag C-71/93, Sml. I, s. 1101.
See also point 20 of the Opinion of Advocate General Gulmann in Case C-71/93 VanPoucke [1994] ECR I-1101.
29 — Som det fremgår af Allard-dommens præmis 15, syntes dette bidrags art omtvistet, ligesom CSG og CRDS i den foreliggende sag, eftersom den nationale ret fandt, at et sådant bidrag mere mindede om en »en form for kriseafgift« end et bidrag, der henhører under det saglige anvendelsesområde for forordning nr. 1408/71.
29 — As is clear from paragraph 15 of Allard, the nature of that contribution, like the CSG and the CRDS in the present case, appeared to be in dispute because the national court considered that that contribution is more like ‘a form of emergency tax’ than a contribution falling within the substantive scope of Regulation No 1408/71.
30 — Allard-dommen, præmis 18 og 20.31 — Samme dom, præmis 21 og 22.32 — Samme dom, præmis 23 (min fremhævelse).
30 — Allard, paragraphs 18 and 20.31 — Ibid., paragraphs 21 and 22.32 — Ibid., paragraph 23 (emphasis added).
DEROUIN i forordning nr. 1408/71 indebærer, at et bidrag som tilpasningsbidraget skal fastsættes ved, at de indtægter, der erhverves ved udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed i en anden medlemsstat end den, hvis sociale lovgivning finder anvendelse, skal indregnes i den erhvervsmæssige indtægt«, skønt bidraget ikke giver ret til nogen modydelse i form af ydelser 33.
DEROUIN lated in such a way as to include under the heading of occupational income the income obtained in the territory of a Member State other than the Member State whose social legislation is applicable’ even if payment of that contribution does not give rise to any benefit in return. 33
Som Kommissionen har anført forholder det sig imidlertid således, at det bl.a. fremgår af den i Allarddommen foretagne fortolkning af artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, at den medlemsstat, hvis sociale sikringslovgivning er fastlagt i overensstemmelse med forordningens artikel 14a, stk. 2, skal opkræve de bidrag, der henhører under nævnte forordnings anvendelsesområde, af en selvstændig erhvervsdrivendes samlede indtægter fra erhvervsmæssig virksomhed, der udøves i den medlemsstat, hvis lovgivning fastlægges, og i en anden medlemsstat 35.
The fact remains, as the Commission has stated, that it follows in particular from the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 given in Allard that the Member State whose social security legislation is designated in accordance with Article 14a(2) of Regulation No 1408/71 must levy contributions falling within the scope of that regulation on the total income of a selfemployed person derived from selfemployment both in the Member State whose legislation is designated and in another Member State. 35
Hertil kommer, at i denne sag har hverken Philippe Derouin eller den franske regering bestridt, at modsat CSG og CRDS er de familieydelser, der er betalt af Philippe Derouin, med rette beregnet af alle de indtægter, han har oppebåret ved udøvelsen af sin selvstændige beskæftigelse i Frankrig og Det Forenede Kongerige.
It should be added, moreover, that in the present case neither Mr Derouin nor the French Government denies that, unlike the CSG and the CRDS, the family allowance contributions paid by Mr Derouin are, quite rightly, based on the latter’s total income from selfemployment in France and in the United Kingdom.
Set fra et fællesskabsretligt synspunkt — og dermed uafhængigt af den i fransk lovgivning anvendte kvalifikation — skal, for så vidt som CSG og CRDS henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71, deres beregningsgrundlag i overensstemmelse med artikel 14d, stk. 1, i nævnte forordning, baseres på alle de af Philippe Derouin oppebårne indtægter.
From the viewpoint of Community law, and hence irrespective of their classification under French domestic law, inasmuch as the CSG and the CRDS fall within the scope of Regulation No 1408/71 they must be assessed, according to Article 14d(1) of that regulation, on the base of Mr Derouin’s total income.
Det er bemærkelsesværdigt, at Domstolen i denne doms præmisser ikke har henvist til det efter min mening afgørende sætningsled i artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, hvor det hedder, at »for så vidt angår anvendelsen af den lovgivning, der fastlægges«, behandles selvstændig virksomhed, der udøves i en anden medlemsstat, som om vedkommende havde hele sin erhvervsmæssige beskæftigelse i den medlemsstat, der i henhold til forordningen har kompetence til at opkræve sociale sikringsbidrag 34.
It is somewhat curious that, in the grounds of that judgment, the Court should not have mentioned the part of a sentence in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 that I regard as crucial, which states that it is ‘for the purposes of application of the legislation laid down in accordance with these provisions’ that activities pursued in a selfemployed capacity in another Member State are to be treated in the same way as those pursued in the Member State which is competent according to that regulation to levy social security contributions.
Denne henvisning ville have sikret en bedre sammenhæng mellem dommens præmis 2123 ved klart at fremhæve, at artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 navnlig sikrer selvstændige erhvervsdrivende, at beregningen af de sociale sikringsbidrag foretages i overensstemmelse med den lovgivning, der fastlægges ved artikel 14a, stk. 2, i nævnte forordning.
34 To have mentioned that sentence would have had the benefit of providing a better relationship between paragraphs 21 to 23 of the grounds of the judgment, by emphasising the fact that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 guarantees the selfemployed person, in particular, that the social security contributions are calculated in accordance with the legislation determined in accordance with Article 14a(2) of that regulation.
33 — Samme sted, præmis 24 (min fremhævelse).
33 — Ibid., paragraph 24 (emphasis added).
35 — Jeg påpeger for alle tilfældes skyld, at denne fortolkning er gengivet i artikel 13, stk. 5, i forordning nr. 883/2004, hvorefter arbejdstagere, der udøver deres beskæftigelse i to eller flere medlemsstater, behandles, som om de udøvede hele deres lønnede beskæftigelse eller selvstændige virksomhed og erhvervede alle deres indtægter i den medlemsstat, hvis lovgivning udpeges i henhold til samme artikel 13, stk. 14.
35 — It may be appropriate to point out that this interpretation was also given in Article 13(5) of Regulation No 883/2004, which provides that persons who pursue activities in two or more Member States are to be treated as though they were pursuing all their activities as employed or selfemployed persons and were receiving all their income in the Member State whose legislation is determined in accordance with Article 13(1) to (4).
Den forpligtelse, der følger af artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, kan forklares ved ønsket om bedst muligt at sikre ligebehandling på det sociale sikringsområde mellem på den ene side vandrende arbejdstagere og på den anden side alle de arbejdstagere, der er beskæftiget på en medlemsstats område.
The obligation under Article 14d(1) of Regulation No 1408/71 appears to arise from a concern to ensure, so far as possible, equal treatment in the area of social security between, on the one hand, migrant workers, and, on the other hand, workers in general active in the territory of a Member State.
arbejdstager udøver henholdsvis en lønnet beskæftigelse og en selvstændig beskæftigelse.
application of the social security legislation of two Member States in whose territory a worker pursues activities as an employed and a selfemployed person.
Efter at Domstolen havde bekræftet gyldigheden af ovennævnte bestemmelser, fremhævede den fællesskabslovgiverens ønske, konkretiseret ved artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, om at sikre ligebehandling af de i artikel 14c, litra a) og b), omhandlede arbejdstagere, for — i modsætning til dem, der henhører under samtidig anvendelse af to lovgivninger vedrørende national socialsikring ifølge litra b) i nævnte artikel for hver af deres beskæftigelser 37 — at de, der er omfattet af anvendelsen af én lovgivning i medfør af artikel 14c, litra a), for en del af deres beskæftigelse ikke undtages for social sikringslovgivning overhovedet.
After confirming the validity of the abovementioned provisions the Court put forward the Community legislature’s concern, expressed clearly in Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, to ensure equality of treatment between the workers referred to in Article 14c(a) and (b) of that regulation, so that, unlike those people who fall within the simultaneous application of two national social security legislations under Article 14c(b) in respect of each of their activities, 37those who fall within a single legislation under Article 14c(a) do not avoid all social security legislation as regards a part of their activities.
For så vidt angår ligebehandling af vandrende arbejdstagere har Domstolen i dommen i sagen Hervein m.fl. præciseret, at artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, hvorefter en person, som samtidig har lønnet og selvstændig beskæftigelse på forskellige medlemsstaters område, i medfør af artikel 14c, litra a), i samme forordning nr. 1408/71, tilsigter at undgå, at »en del af denne persons beskæftigelse slet ikke omfattes af nogen lovgivning om social sikring« 36.
First of all, as regards equality of treatment between migrant workers, the Court stated in Hervein and Others that Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, which applies also to a person who is simultaneously employed and selfemployed in the territory of different Member States by virtue of Article 14c(a) of that regulation, seeks to prevent a situation where that person ‘finds that some of his activities are not covered by any social security legislation’. 36
Jeg mener dog ikke, at fortolkningen af artikel 14d, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, sammenholdt med artikel 14a, stk. 2, i forordningen, kan være grundlæggende forskellig fra fortolkningen i dommen i sagen Hervein m.fl.
However, I do not think that the interpretation of Article 14d(1) of Regulation No 1408/71, read in conjunction with Article 14a(2) of that regulation, can differ fundamentally from that given in Hervein and Others.
Ordlyden af artikel 14d, stk. 1, i fortolkningen er nærmere bestemt tilstrækkelig klar til, at det må formodes, at fællesskabslovgiveren ikke har ønsket at give medlemsstaterne mulighed for bilateralt at
More specifically, the wording of Article 14d(1) of that regulation is sufficiently clear to give legitimate reason to believe that
Den kontekst, hvori denne præcisering indgår, er ganske vist forskellig fra den foreliggende sags.
Of course, the background to that statement is different from that to the present case.
I dommen i sagen Hervein m.fl. blev Domstolen spurgt om gyldigheden af fritagelsen i artikel 14c, litra b), i forordning nr. 1408/71 og bilag VII hertil for princippet om anvendelse af én lovgivning, en fritagelse, som for de i bilag VII nævnte medlemsstater tillader samtidig anvendelse af de sociale sikringslovgivninger i de to medlemsstater, på hvis område en
In Hervein and Others the Court was questioned on the validity of the derogation from the single State principle contained in Article 14c(b) of Regulation No 1408/71 and Annex VII thereto, a derogation which allows, in the case of the Member States listed in Annex VII to that regulation, simultaneous
37 — Denne præcisering fremgår af Piatkowskidommen, præmis 27-29.
37 — This statement was made in the judgment in Piatkowski, paragraphs 27 to 29.
Når forordning nr. 1408/71 forbyder pålæggelse af betaling af dobbelt bidrag af en og samme indkomst, er den forsikrede person i de i forordningens bilag VII omhandlede tilfælde omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor den pågældende har lønnet beskæftigelse for så vidt angår denne beskæftigelse, og af lovgivningen i den medlemsstat, hvor den pågældende har selvstændig beskæftigelse for så vidt angår selvstændig beskæftigelse.
As Regulation No 1408/71 precludes the imposition of double contributions in respect of the same income, in the cases referred to in Annex VII to Regulation No 1408/71 an insured person is subject to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as an employed person as regards that activity, and to the legislation of the Member State in which he pursues an activity as a selfemployed person as regards such self-employment.
36 — Præmis 60 (min fremhævelse).
36 — Paragraph 60 (emphasis added).
DEROUIN stk. 2, i samme forordning, også at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere, der er beskæftiget på en medlemsstats område, samt ikke at stille arbejdstagere ringere, når de udnytter deres ret til fri bevægelighed 38.
DEROUIN those who exercise their right to freedom of movement.
nå til enighed om, at en arbejdstager, som udøver selvstændig beskæftigelse på deres respektive område, undlader at lade en del af sin beskæftigelse være omfattet af en lovgivning om social sikring.
38 the Community legislature did not intend to allow Member States to agree bilaterally that a person who pursues activities in their respective territories in a selfemployed capacity should avoid all social security legislation as regards a part of his activities.
Jeg bemærker imidlertid desuden, at forpligtelsen til at beregne bidrag, der henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71, på grundlag af alle indtægterne fra selvstændig virksomhed, der er erhvervet af en arbejdstager, som er omfattet af den i artikel 14a, stk. 2, i forordningen omhandlede situation, er blevet fastslået som værende i overensstemmelse med artikel 43 EF 39.
It will also be remembered that the obligation to calculate contributions falling within the scope of Regulation No 1408/71 on the basis of the whole income from activities pursued in a selfemployed capacity by a person in the situation referred to in Article 14a(2) of that regulation was held to be in keeping with Article 43 EC. 39
Den Franske Republiks afkald på at opkræve CSG og CRDS af Philippe Derouins indtægter fra selvstændig beskæftigelse oppebåret i Det Forenede Kongerige medfører ikke en fuldstændig fritagelse for sociale bidrag i Frankrig af den nævnte beskæftigelse og dermed manglende anvendelse af enhver socialsikringslovgivning på denne beskæftigelse, eftersom Philippe Derouin, som det er anført i punkt 53 i dette forslag til afgørelse, fortsat betaler bl.a. familieydelser i overensstemmelse med den franske lovgivning om social sikring af alle sine indtægter, der hidrører fra selvstændig virksomhed i de to medlemsstater.
The refusal of the French Republic to levy the CSG and the CRDS on the income Mr Derouin received from selfemployment in the United Kingdom does not result in total exemption from social security levies payable in France in respect of those activities and hence to the application of no social security legislation in respect of those activities, since Mr Derouin, as was stated in point 53 of this Opinion, continues to pay, among other things, family allowance contributions in accordance with French social security legislation on the whole of his income derived from selfemployment in both Member States.