natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Hvis sagsøgte ikke udleverer den administrative sagsmappe inden for tidsfristen, skal det af sagsøgeren anførte – med forbehold af artikel 21a – anses for bevist, medmindre det er åbenbart urigtigt.
‘Where the defendant fails to lodge the administrative file within the prescribed period, without prejudice to Article 21a, the facts alleged by the applicant shall be deemed to have been proven, unless they are manifestly inaccurate.
Hvis sagsøgte ikke har den administrative sagsmappe i sin besiddelse, skal han give meddelelse til den afdeling, som sagen er blevet henvist til.
Where the administrative file is not in the possession of the defendant, he shall inform the Chamber seised of the action accordingly.
Denne afdeling kan med en bøde i henhold til bestemmelserne i artikel 36 træffe afgørelse om, at den administrative sagsmappe skal udleveres.«
The Chamber may order that the administrative file be lodged, on penalty of a fine in accordance with Article 36.’
Den 14. december 2001 iværksatte den belgiske stat en udbudsprocedure med henblik på tildeling af en offentlig kontrakt om levering af bæltekædeled til kampvogne af typen »Leopard«.
On 14 December 2001, the Belgian State initiated a contract award procedure in respect of the supply of track links for ‘Leopard’ tanks.
Den belgiske stat fandt ved undersøgelsen af disse bud, at Varecs bud ikke opfyldte alle de tekniske udvælgelseskriterier, og at buddet ikke var lovligt.
When examining those tenders, the Belgian State considered that the tender submitted by Varec did not satisfy the technical selection criteria and that that tender was unlawful.
Derimod fandt den belgiske stat, at Diehls bud opfyldte alle udvælgelseskriterierne, at buddet var lovligt, og at virksomhedens priser var normale.
By contrast, it took the view that the tender submitted by Diehl satisfied all the selection criteria, that it was lawful and that its prices were normal.
Derfor blev kontrakten tildelt Diehl af den belgiske stat ved forsvarsministeriets beslutning af 28. maj 2002 (herefter »beslutning om tildeling af kontrakten«).
Consequently, the Belgian State awarded the contract to Diehl by decision of the Minister for Defence of 28 May 2002 (‘the award decision’).
Varec anlagde sag den 29. juli 2002 ved Conseil d’État med påstand om annullation af beslutningen om tildeling af kontrakten. Diehl indtrådte i sagen som intervenient.
On 29 July 2002, Varec brought an action for annulment of the award decision before the Conseil d’État.
Den sagsmappe, som blev udleveret til Conseil d’État af den belgiske stat indeholdt ikke Diehls bud.
The file delivered to the Conseil d’État by the Belgian State did not include Diehl’s tender.
Varec anmodede om, at buddet blev vedlagt sagsmappen.
Varec requested that that tender be added to the file.
Auditeur du Conseil d’État, med ansvar for rapporten (herefter »Auditeur«), indgav den samme anmodning.
The same request was made by the Auditeur of the Conseil d’État who was responsible for drawing up a report (‘the Auditeur’).
Den belgiske stat udleverede Diehls bud til sagsmappen den 17. december 2002 og præciserede, at det ikke indeholdt hele det foreslåede kædeled eller de elementer, der udgør kædeledet.
On 17 December 2002, the Belgian State added Diehl’s tender to the file, explaining that neither the plans of the whole of the proposed track link nor those of its constituent parts were included.
Den belgiske stat anførte, at den i overensstemmelse med udbudsmaterialet og efter Diehls anmodning havde returneret disse til sidstnævnte.
It stated that these had been returned to Diehl in accordance with the specification and at Diehl’s request.
Den belgiske stat tilføjede, at den derfor ikke kunne udlevere disse elementer til sagsmappen, og at Varec — såfremt selskabet anså det for nødvendigt, at de indgik heri — skulle anmode Diehl om at udlevere dem.
It further stated that that was why it could not place those documents on the file and that, if it was essential that they be included, it would be necessary to ask Diehl to provide them.
Den belgiske stat bemærkede også, at Varec og Diehl er uenige om de intellektuelle ejendomsrettigheder til de pågældende planer.
The Belgian State also observed that Varec and Diehl are in dispute about the intellectual property rights to the plans in question.
Samme dag meddelte Diehl ved skrivelse Auditeur, at virksomhedens bud, som den belgiske stat havde ladet indgå i sagsmappen, indeholdt fortrolige data og oplysninger, og at den derfor var uenig i, at tredjemænd, herunder Varec, kunne få kendskab til disse data og fortrolige oplysninger, som var forbundet med forretningshemmelighederne indeholdt i buddet.
By letter of the same date, Diehl informed the Auditeur that the version of its tender that was placed on the file by the Belgian State contained confidential data and information, and that it was objecting on the ground that third parties, including Varec, would be able to peruse those confidential data and information relating to business secrets included in the tender.
Ifølge Diehl indeholder visse passager i bilag 4, 12 og 13 i buddet således præcise oplysninger vedrørende de nøjagtige ændringer af de fremstillingsplaner, som finder anvendelse, og den industrielle proces.
According to Diehl, certain passages in Annexes 4, 12 and 13 to its tender contain specific data concerning the detailed revisions of the relevant manufacturing plans and also the industrial process.
Auditeur konkluderede i sin rapport af 23. februar 2006, at beslutningen om tildeling af kontrakten skulle annulleres med henvisning til, at »da modparten ikke har opfyldt sin forpligtelse til at medvirke ved ordentlig retspleje og sikring af retfærdig rettergang, er den eneste løsning at ophæve den anfægtede tildeling af kontrakt, hvis lovlighed ikke er godtgjort, når dokumenter unddrages den kontradiktoriske procedure mellem parterne«.
In his report of 23 February 2006, the Auditeur concluded that the award decision should be annulled on the ground that ‘in the absence of the defendant’s cooperation in the sound administration of justice and fair proceedings, the only possible sanction is the annulment of the administrative measure whose lawfulness is not established where documents are excluded from inter partes proceedings’.
Den belgiske stat har bestridt denne opfattelse og anmodet Conseil d’État om at afgøre spørgsmålet om kravet om fortrolighed vedrørende de dokumenter i Diehls bud, som indeholder oplysninger, der er forbundet med de forretningshemmeligheder, som var indgået i sagsakterne i forbindelse med retsforhandlingerne ved denne retsinstans.
The Belgian State challenged that conclusion and requested the Conseil d’État to rule on the issue of respecting the confidentiality of Diehl’s tender documents containing information relating to business secrets which had been placed on the file in the proceedings before that court.
Under disse omstændigheder har Conseil d’État besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Conseil d’État decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»Skal artikel 1, stk. 1, i […] direktiv 89/665 […], sammenholdt med artikel 15, stk. 2, i direktiv 93/36 […], og med artikel 6 i direktiv 2004/18 […], fortolkes således, at den instans, som er ansvarlig for de i denne artikel omhandlede klageprocedurer, skal sikre overholdelse af fortrolighed og retten til beskyttelse af forretningshemmeligheder, som indgår i de sagsakter, som er forelagt denne instans af sagens parter, herunder af den ordregivende myndighed, idet den kompetente instans selv kan have kendskab til og tage sådanne informationer i betragtning?«
‘Must Article 1(1) of [Directive 89/665], read with Article 15(2) of [Directive 93/36] and Article 6 of [Directive 2004/18], be interpreted as meaning that the authority responsible for the appeal procedures provided for in that article must ensure confidentiality and observance of the business secrets contained in the files communicated to it by the parties to the case, including the contracting authority, whilst at the same time being entitled to apprise itself of such information and take it into consideration?’
Varec har gjort gældende, at en besvarelse af det præjudicielle spørgsmål ikke er nødvendig for at afgøre tvisten for Conseil d’État.
Varec submits that in order to resolve the dispute before the Conseil d’État it is not necessary for the Court to answer the question referred for a preliminary ruling.
Hertil bemærkes, at bedømmelsen af de faktiske omstændigheder inden for rammerne af en procedure i henhold til artikel 234 EF, som er baseret på en klar adskillelse mellem de nationale retters og Domstolens funktioner, henhører under den nationale rets kompetence.
In that regard, it must be observed that, in proceedings under Article 234 EC, which is based on a clear separation of functions between the national courts and the Court of Justice, any assessment of the facts in the case is a matter for the national court.
Det tilkommer ligeledes udelukkende den nationale retsinstans, for hvem en tvist er indbragt, og som har ansvaret for den retsafgørelse, som skal træffes, på grundlag af omstændighederne i den konkrete sag at vurdere, såvel om en præjudiciel afgørelse er nødvendig for, at den kan afsige dom, som relevansen af de spørgsmål, den forelægger Domstolen.
Similarly, it is solely for the national court before which the dispute has been brought, and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine in the light of the particular circumstances of the case both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Domstolen har dog også fastslået, at den i særlige tilfælde med henblik på at efterprøve sin egen kompetence er beføjet til at undersøge de omstændigheder, hvorunder den nationale domstol har forelagt sagen (jf. i denne retning dom af 16.12.1981, sag 244/80, Foglia, Sml. s. 3045, præmis 21).
Nevertheless, the Court has also held that, in exceptional circumstances, it can examine the conditions in which the case was referred to it by the national court, in order to assess whether it has jurisdiction (see, to that effect, Case 244/80 Foglia [1981] ECR 3045, paragraph 21).
Det bemærkes, at dette ikke er tilfældet her.
It must be pointed out that that is not the case here.
Det kan herved bemærkes, at hvis Conseil d’État følger Auditeurs konklusioner, vil den være foranlediget til at annullere den beslutning om tildeling af kontrakten, der er anfægtet for den, uden at behandle sagens realitet.
If the Conseil d’État follows the form of order proposed by the Auditeur, it will have to annul the award decision which is before it, without examining the substance of the dispute.
Hvis de fællesskabsbestemmelser, som den forelæggende ret har anmodet Domstolen om at fortolke, derimod begrunder den fortrolige behandling af de oplysninger, som fremgår af sagens akter i hovedsagen, kan sidstnævnte fortsætte efterprøvelsen af sagens realitet.
On the other hand, if the provisions of Community law which the Conseil d’État seeks to have interpreted justify the confidential treatment of the documents of the file at issue in the main proceedings, it will be in a position to examine the substance of the dispute.
Disse grunde gør det muligt at antage, at fortolkningen af disse bestemmelser er nødvendig for en afgørelse af tvisten i hovedsagen.
For those reasons it may be concluded that the interpretation of those provisions is necessary for the resolution of the dispute in the main proceedings.
I det for Domstolen forelagte spørgsmål nævner den forelæggende ret både direktiv 93/36 og direktiv 2004/18.
In the question referred to the Court, the Conseil d’État refers both to Directive 93/36 and to Directive 2004/18.
Da direktiv 2004/18 har erstattet direktiv 93/36, skal det afgøres, på grundlag af hvilket direktiv spørgsmålet skal prøves.
Since Directive 2004/18 has replaced Directive 93/36, it is necessary to establish which of the two directives is relevant to the examination of the question referred.
Det bemærkes, at processuelle regler ifølge fast retspraksis almindeligvis antages at finde anvendelse i samtlige tvister, der verserer på ikrafttrædelsestidspunktet, til forskel fra materielretlige regler, der normalt fortolkes således, at de ikke omfatter forhold, som ligger forud for ikrafttrædelsen (jf. dom af 23.2.2006, sag C-201/04, Molenbergnatie, Sml. I, s. 2049, præmis 31 og den deri nævnte retspraksis).
It must be borne in mind that, according to settled case-law, procedural rules are generally held to apply to all proceedings pending at the time when they enter into force, whereas substantive rules are usually interpreted as not applying, in principle, to situations existing before their entry into force (see Case C-201/04 Molenbergnatie [2006] ECR I-2049, paragraph 31 and the caselaw cited).
Tvisten i hovedsagen drejer sig om retten til beskyttelse af fortrolige oplysninger.
The dispute in the main proceedings concerns the right to the protection of confidential information.
Som generaladvokaten har anført i punkt 31 i forslaget til afgørelse, udgør en sådan ret i realiteten en materiel ret, uanset om dens gennemførelse kan have processuelle virkninger.
As the Advocate General noted in point 31 of her Opinion, such a right is in essence a substantive right, even if its application can have procedural consequences.
Denne ret blev konkretiseret i hovedsagen, da Diehl fremsatte sit bud i forbindelse med udbudsproceduren i hovedsagen.
The right crystallised when Diehl submitted its tender in the award procedure at issue in the main proceedings.
Da denne dato ikke er præciseret i forelæggelseskendelsen, må det lægges til grund, at den ligger mellem den 14. december 2001, udbudstidspunktet, og den 14. januar 2002, datoen for åbningen af buddene.
Since that date was not specified in the order for reference, it is appropriate to conclude that it falls between 14 December 2001, the date of the call for tenders, and 14 January 2002, the date of the opening of bids.
Det følger heraf, at det er bestemmelserne i direktiv 93/36, som skal tages i betragtning i sagen ved den nationale ret.
It follows that the provisions of Directive 93/36 must be taken into consideration for the purposes of the dispute in the main proceedings.
Direktiv 89/665 indeholder ingen bestemmelser, som udtrykkeligt regulerer spørgsmålet om beskyttelse af fortrolige oplysninger.
There is no provision in Directive 89/665 which expressly governs the protection of confidential information.
Det er i denne forbindelse nødvendigt at undersøge direktivets almindelige bestemmelser, bl.a. dets artikel 1, stk. 1.
It is necessary, in that respect, to refer to that directive’s general provisions, and in particular to Article 1(1).
Det fastsættes i denne bestemmelse, at medlemsstaterne for så vidt angår procedurerne for indgåelse af offentlige kontrakter, der bl.a. henhører under anvendelsesområdet for direktiv 93/36, træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at der effektivt og navnlig så hurtigt som muligt kan indgives klage over de ordregivende myndigheders beslutninger, med den begrundelse, at beslutningerne er i strid med fællesskabsretten vedrørende offentlige kontrakter eller de nationale regler, der omsætter denne ret.
Article 1(1) provides that the Member States are to take the measures necessary to ensure that, as regards contract award procedures falling within the scope of, inter alia, Directive 93/36, decisions taken by the contracting authorities may be reviewed effectively on the grounds that such decisions have infringed Community law in the field of public procurement or national rules implementing that law.
Da direktiv 89/665 har til formål at sikre overholdelsen af fællesskabsrettens bestemmelser vedrørende offentlige kontrakter, skal direktivets artikel 1, stk. 1, fortolkes i lyset af både bestemmelserne i direktiv 93/36 og andre fællesskabsbestemmelser om offentlige kontrakter.
Since the objective of Directive 89/665 is to ensure compliance with Community law in the field of public procurement, Article 1(1) of that directive must be interpreted in the light of the provisions of Directive 93/36 as well as of other provisions of Community law in the field of public procurement.
Hovedformålet med fællesskabsbestemmelserne om offentlige kontrakter er adgang til en ufordrejet konkurrence i samtlige medlemsstater (jf. i denne retning dom af 11.1.2005, sag C-26/03, Stadt Halle og RPL Lochau, Sml. I, s. 1, præmis 44).
The principal objective of the Community rules in that field is the opening-up of public procurement to undistorted competition in all the Member States (see, to that effect, Case C-26/03 Stadt Halle and RPL Lochau [2005] ECR I-1, paragraph 44).
For at virkeliggøre dette mål skal de ordregivende myndigheder ikke afsløre oplysninger, som vedrører procedurer til indgåelse af offentlige kontrakter, hvis indhold vil kunne anvendes til at fordreje konkurrencen, enten under en verserende indgåelse af en offentlig kontrakt, eller en senere indgåelse heraf.
In order to attain that objective, it is important that the contracting authorities do not release information relating to contract award procedures which could be used to distort competition, whether in an ongoing procurement procedure or in subsequent procedures.
Såvel ifølge deres karakter som ifølge de fællesskabsretlige bestemmelser på området bygger fremgangsmåderne for indgåelse af offentlige kontrakter endvidere på et tillidsforhold mellem de ordregivende myndigheder og de erhvervsdrivende, som deltager heri.
Furthermore, both by their nature and according to the scheme of Community legislation in that field, contract award procedures are founded on a relationship of trust between the contracting authorities and participating economic operators.
Sidstnævnte skal kunne meddele disse ordregivende myndigheder eventuelle relevante oplysninger under proceduren til indgåelse af en kontrakt, uden at frygte, at myndighederne — hvor videregivelsen vil kunne være til skade for de nævnte erhvervsdrivende — videregiver oplysninger til tredjemand.
Those operators must be able to communicate any relevant information to the contracting authorities in the procurement process, without fear that the authorities will communicate to third parties items of information whose disclosure could be damaging to them.
Af disse grunde fastsættes det i artikel 15, stk. 2, i direktiv 93/36, at de ordregivende myndigheder skal respektere den fortrolige karakter af alle af leverandørerne afgivne oplysninger.
Accordingly, Article 15(2) of Directive 93/36 provides that the contracting authorities are obliged to respect fully the confidential nature of any information furnished by the suppliers.
Inden for de særlige rammer vedrørende meddelelsen til en ansøger eller bydende, hvis ansøgning eller bud er blevet afvist, om årsagen hertil, og ved offentliggørelsen af en meddelelse om resultatet af tildelingen af en kontrakt, giver direktivets artikel 7, stk. 1, og artikel 9, stk. 3, de ordregivende myndigheder mulighed for ikke at offentliggøre visse oplysninger, hvis disse oplysninger ville være til skade for offentlige eller private virksomheders retmæssige handelsmæssige interesser eller for den loyale konkurrence mellem leverandørerne.
In the specific context of informing an eliminated candidate or tenderer of the reasons for the rejection of his application or tender, and of publishing a notice of the award of a contract, Articles 7(1) and 9(3) of Directive 93/36 give the contracting authorities the discretion to withhold certain information where its release would prejudice the legitimate commercial interests of particular undertakings, public or private, or might prejudice fair competition between suppliers.
Disse bestemmelser omhandler de ordregivende myndigheders adfærd.
Admittedly, those provisions relate to the conduct of the contracting authorities.
Det må imidlertid fastslås, at den effektive virkning af bestemmelserne, under en sag om anfægtelse af en beslutning vedtaget af en ordregivende myndighed under en procedure for indgåelse af en kontrakt, i høj grad ville blive bragt i fare, hvis alle oplysningerne vedrørende denne udbudsprocedure ubegrænset skulle stilles til rådighed for sagsøgeren i sagen eller endog andre personer, såsom de intervenerende parter.
It must nevertheless be acknowledged that their effectiveness would be severely undermined if, in an appeal against a decision taken by a contracting authority in relation to a contract award procedure, all of the information concerning that award procedure had to be made unreservedly available to the appellant, or even to others such as the interveners.
I en sådan situation vil den blotte anlæggelse af et søgsmål kunne give adgang til oplysninger, som vil kunne bruges til at fordreje konkurrencen eller være til skade for de virksomheder, som har deltaget i den pågældende procedure for indgåelse af en offentlig kontrakt, og disses retmæssige interesser.
In such circumstances, the mere lodging of an appeal would give access to information which could be used to distort competition or to prejudice the legitimate interests of economic operators who participated in the contract award procedure concerned.
En sådan mulighed kan endog tilskynde erhvervsdrivende til at anlægge sag alene med det formål at opnå adgang til deres konkurrenters forretningshemmeligheder.
Such an opportunity could even encourage economic operators to bring an appeal solely for the purpose of gaining access to their competitors’ business secrets.
Det er den ordregivende myndighed, der er sagsøgte i et sådant søgsmål, idet den erhvervsdrivende, hvis interesser risikerer at blive krænket, ikke nødvendigvis er part i sagen eller adciteret med henblik på at forsvare sine interesser.
In such an appeal, the respondent would be the contracting authority and the economic operator whose interests are at risk of being damaged would not necessarily be a party to the dispute or joined to the case to defend those interests.
Det er derfor så meget desto vigtigere at indføre ordninger, som i tilstrækkeligt omfang varetager sådanne erhvervsdrivendes interesser.
Accordingly, it is all the more important to provide for mechanisms which will adequately safeguard the interests of such economic operators.
De pligter, som er fastsat i direktiv 93/36 om den ordregivende myndigheds overholdelse af oplysningers fortrolige karakter, påtages inden for rammerne af et sagsanlæg af klageinstansen.
In a review, the body responsible for the review procedure assumes the obligations laid down by Directive 93/36 with regard to the contracting authority’s respect for the confidentiality of information.
Det krav om effektive klagemuligheder, som er fastsat i artikel 1, stk. 1, i direktiv 89/665, sammenholdt med artikel 7, stk. 1, artikel 9, stk. 3, og artikel 15, stk. 2, i direktiv 93/36, pålægger derfor denne klageinstans at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre den effektive virkning af disse bestemmelser og herved en fortsat loyal konkurrence samt en beskyttelse af de berørte erhvervsdrivendes berettigede interesser.
The ‘effective review’ requirement provided for in Article 1(1) of Directive 89/665, read in conjunction with Articles 7(1), 9(3) and 15(2) of Directive 93/36, therefore imposes on that body an obligation to take the measures necessary to guarantee the effectiveness of those provisions, and thereby to ensure that fair competition is maintained and that the legitimate interests of the economic operators concerned are protected.