natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hertil kommer, at de ikke har været i stand til at anfægte den ovenfor i præmis 235 beskrevne forbindelse mellem opfyldelsen af AMP-forpligtelserne, navnlig forpligtelsen til åben adgang og fælles takstfastsættelse, og den kompensation, der tildeles ved hjælp af RES-udbetalinger.
Nor have they succeeded in calling in question the existence of a link, as described at paragraph 235 above, between compliance with the PMI obligations, in particular the open enrolment and community rating obligations, and the compensation granted by means of the RES payments.
Det følger heraf, at sagsøgerne ikke har godtgjort, at RES er åbenbart uegnet til at kompensere for de merudgifter, der skyldes opfyldelsen af AMP-forpligtelserne.
It follows that the applicants have not demonstrated that the RES was a manifestly inappropriate means of compensating for the additional costs resulting from compliance with the PMI obligations.
Under disse omstændigheder er det ikke åbenbart fejlagtigt, at Kommissionen i punkt 53 i den anfægtede beslutning fastslog, at RES i det væsentlige begrænser udbetalingerne mellem de private sygeforsikringsselskaber til, hvad der er strengt nødvendigt for at udligne forskellen mellem deres risikoprofiler og for at kompensere for de udgifter, der er afholdt for at dække de »dårlige« risici, som overstiger gennemsnittet på markedet, således at forsikringsgiverne får en erstatning for de finansielle konsekvenser af AMP-forpligtelserne, hvilke forpligtelser hindrer dem i at fastsætte takster for præmierne ud fra forsikringstagerens risiko og at afvise »dårlige« risici.
In those circumstances, there is no manifest error in the Commission’s finding at recital 53 to the contested decision that, essentially, the RES limits payments between PMI insurers to the level strictly necessary to neutralise the differential between their risk profiles and to compensate for the costs incurred in covering the ‘bad’ risks in excess of the market average, in order to compensate those insurers for the financial consequences of the PMI obligations which prohibit them from setting premiums according to the risk insured and from rejecting the ‘bad’ risks.
For det tredje skal sagsøgernes argument om, at Kommissionen i den foreliggende sag, med hensyn til den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, skulle have henset til de indtægter og den rimelige fortjeneste, som de private sygeforsikringsselskaber kan opnå ved at opfylde AMP-forpligtelserne, afvises.
In the third place, the Court must reject the applicants’ argument that the Commission ought to have taken account in the present case, in the light of the third Altmark condition, of the receipts and a reasonable profit that the PMI insurers might make by discharging the PMI obligations.
Det følger af de ovenfor i præmis 235 anførte betragtninger, at den kompensationsordning, der er indført ved RES, er helt uafhængig af de indtægter og fortjenester, som de private sygeforsikringsselskaber opnår, da de dels udelukkende er baseret på hensynet til udgifterne i forbindelse med anmodningerne om godtgørelser, som de private sygeforsikringsselskaber udreder i en bestemt periode, dels ikke har til formål at udligne de udgifter, der opstår på grund af forskellen mellem et privat sygeforsikringsselskabs individuelle og reelle risikoprofil, og den gennemsnitlige risikoprofil på markedet.
It follows from the considerations set out at paragraph 235 above that the compensation system constituted by the RES is wholly independent of the receipts and profits achieved by the PMI insurers in that it is based exclusively on the costs occasioned by the claims honoured by the PMI insurers during a certain period and in that its sole objective is to equalise the burdens that result from the differential between the individual and actual risk profile of a PMI insurer and the average market risk profile.
Som Kommissionen har anført, bl.a. som svar på et skriftligt spørgsmål stillet af Retten, eksisterer der pr. definition ikke i en sådan ordning en forbindelse mellem risikoprofilerne og indtægterne, der gør det muligt at tage indtægterne i betragtning med henblik på fastlæggelsen af kompensationen for eventuelle merudgifter.
As the defendant claims, notably in answer to a written question put by the Court, in such a system there is by definition no correlation between risk profile and receipts that would allow those receipts to be taken into account for the purpose of determining the compensation for any additional costs.
Under sådanne omstændigheder kan der nemlig ikke foreligge overkompensation for udgifterne i forhold til indtægterne, da de udgifter, der tages i betragtning ved beregningen af kompensationen, ikke er direkte forbundet med ydelsen af en SIEG-opgave og de indtægter, der følger heraf.
In effect, in such circumstances, there can be no overcompensation for costs by reference to receipts, since the costs taken into account in the calculation of compensation are not directly linked with the supply of an SGEI or with the resulting receipts.
Da RES ikke har til formål at kompensere for de udgifter, der er direkte forbundet med ydelsen af private sygeforsikringsydelser (jf. præmis 235 ovenfor), hvilket netop ville svare til den situation, der er omfattet af den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, er der følgelig ikke behov for at tage de indtægter, der følger af disse tjenesteydelser, i betragtning for at fastslå, om ydelsen indebærer eventuelle konkrete merudgifter.
Consequently, since the RES does not aim to compensate for the costs directly linked to the supply of the PMI services (see paragraph 235 above), which would correspond to the situation specifically envisaged by the third Altmark condition, there is no need to take into consideration the receipts obtained for those services in order to establish any actual additional costs incurred in making that supply.
En sådan fremgangsmåde er desuden i strid med princippet om fælles takstfastsættelse, der kræver, at den præmie, der skal betales for en AMP-dækning, afspejler den risiko, som samtlige forsikringstagere udgør, og ikke én bestemt forsikringsgruppe.
Such an approach would even run counter to the principle of community rating, which requires that the premium payable for PMI cover reflect the risk represented by all insured persons and not by a specific group of insured persons.
På denne baggrund tager en restriktiv anvendelse af den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, der angår en anden art kompensation for en SIEG-opgave, ikke hensyn til den særlige funktion af den kompensationsordning, der er indført ved RES.
In those circumstances, a strict application of the third Altmark condition, which is aimed at a different form of compensation for an SGEI obligation, would not take account of the particular nature of the functioning of the compensation system provided for by the RES.
Derimod er en sådan fremgangsmåde ensbetydende med at gøre indgreb i selve det valg, Irland har med hensyn til indførelsen af en sådan ordning, der er helt uafhængig af de private sygeforsikringsselskabers indtægter og fortjenester, og som har til formål at sikre den smidige funktion af AMP-markedet, der er undergivet AMP-forpligtelserne.
On the contrary, such an approach would amount to calling in question as such Ireland’s choice to establish such a system, which is completely independent of the receipts and profits of the PMI insurers and which is designed to ensure the proper functioning of a PMI market subject to the PMI obligations.
Retten er imidlertid af den opfattelse, at hverken formålet med eller tankegangen bag den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, kræver en hensyntagen til indtægterne i forbindelse med en kompensationsordning, hvilken ordning fungerer uafhængigt af disse indtægter.
However, the Court considers that neither the purpose nor the spirit of the third Altmark condition requires that receipts be taken into account in a system of compensation which operates independently of receipts.
Af disse grunde kan Kommissionen ikke kritiseres for ikke at have taget de indtægter og fortjenester i betragtning, som de private sygeforsikringsselskaber har haft i forbindelse med opfyldelsen af AMP-forpligtelserne.
For those reasons, the Commission cannot be criticised for not having taken account of the receipts and profits achieved by the PMI insurers in discharging the PMI obligations.
Desuden følger det af de ovenstående betragtninger, at heller ikke klagepunktet om, at Kommissionen hverken har undersøgt dette spørgsmål eller begrundet den anfægtede beslutning på dette punkt, kan tiltrædes.
Furthermore, it follows from the foregoing considerations that the complaint that the Commission did not examine that question or state the reasons in the contested decision on that point cannot be upheld either.
I denne forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen udtrykkeligt, som led i analysen af, om der foreligger støtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, har lagt Ferring-dommen, nævnt i præmis 41 ovenfor, til grund, hvorefter det kræves, at de reelle merudgifter, som de erhvervsdrivende, der har fået overdraget en SIEG-opgave, har afholdt, skal fastlægges (punkt 40 i den anfægtede beslutning).
In that regard, the Commission expressly relied in its analysis of the existence of aid under Article 87(1) EC on the judgment in Ferring, paragraph 41 above, which requires that the additional costs actually borne by the operators entrusted with discharging an SGEI obligation be determined (recital 40 to the contested decision).
Retten er dog af den opfattelse, hvilket allerede blev fastslået af Domstolen i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, at kriteriet om merudgifter i princippet, i tilfælde af en kompensationsordning, som de i disse sager omhandlede, indebærer en fastsættelse af de udgifter, der reelt er afholdt af den pågældende erhvervsdrivende i forbindelse med opfyldelsen af en SIEG-opgave, og af de hermed forbundne indtægter.
The Court considers that, as subsequently confirmed and explained by the Court of Justice in Altmark, the additional costs criterion implies in principle, in the case of a compensation system such as the ones referred to in those cases, a determination of the costs actually borne by the operator concerned when discharging an SGEI mission and the corresponding receipts.
Imidlertid har Kommissionen i det foreliggende tilfælde med rette i punkt 53 i den anfægtede beslutning anført, at merudgifterne kun indbefatter de udgifter, der følger af en
In this case, however, the Commission properly observed, at recital 53 to
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN negativ risikoprofil, hvorfor Kommissionen fastslog, at den af RES fastsatte beregningsmetode med rette ikke tog de private sygeforsikringsselskabers eventuelle indtægter i betragtning (jf. præmis 240 ovenfor).
BUPA AND OTHERS v COMMISSION the contested decision, that the additional costs were merely those resulting from a negative risk profile, which means that the Commission correctly recognised that the calculation method provided for by the RES did not allow any receipts obtained by the PMI insurers to be taken into account (see paragraph 240 above).
Følgelig har sagsøgerne ikke godtgjort, at Kommissionen har tilsidesat den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt ovenfor i præmis 89, da den antog, at kompensationsordningen i RES var nødvendig og forholdsmæssig i forhold til de udgifter, der skyldes opfyldelsen af AMP-forpligtelserne.
Consequently, the applicants have not shown that the Commission had failed to have regard to the third Altmark condition by considering that the compensation system provided for by the RES was necessary and proportionate by reference to the costs incurred in discharging the PMI obligations.
Følgelig skal klagepunktet vedrørende tilsidesættelsen af den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, forkastes som ubegrundet.
The complaint alleging failure to have regard to the third Altmark condition must therefore be rejected as unfounded.
f) Om sammenligningen med en veldreven virksomhed som omhandlet i den fjerde betingelse i Altmark-dommen
(f) Comparison with an efficient operator within the meaning of the fourth Altmark condition
I henhold til den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor (præmis 93), skal størrelsen af den nødvendige kompensation — hvor der ikke, på grundlag af en udbudsprocedure, er overdraget en SIEG-opgave til en virksomhed — fastlægges på grundlag af en analyse af de udgifter, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med midler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at opfylde forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne.
According to the fourth Altmark condition (paragraph 93), where an SGEI mission is not entrusted to an undertaking pursuant to a public procurement procedure, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
Sagsøgerne har i det væsentlige gjort gældende, at denne betingelse ikke er opfyldt, når der i RES ikke er et referencepunkt, der gør det muligt at måle effektiviteten og at sammenligne med en veldreven virksomhed.
The applicants maintain, in substance, that that condition is not satisfied in the absence of a reference point in the RES against which to measure efficiency and to draw a comparison with an efficient operator.
Kommissionen skulle bl.a. have undersøgt, om de private sygeforsikringsselskabers, navnlig VHI’s eventuelle udgifter, der skyldes opfyldelsen af AMP-forpligtelser, kan sammenlignes med de udgifter, der ville være afholdt af en veldreven virksomhed.
In particular, the Commission ought to have examined whether the costs that might be incurred by the PMI insurers, notably the VHI, in complying with the PMI obligations were comparable with those which would have been borne by an efficient operator.
I denne forbindelse må det for det første fastslås, at det følger af de i præmis 239-242 anførte overvejelser og af den snævre forbindelse, der er mellem den tredje og den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, som begge indeholder krav om, at udgifter, indtægter og fortjenester i forbindelse med opfyldelsen af en SIEG-opgave fastlægges, at forudsætningerne for dette klagepunkt er fejlagtige.
In that regard, it must be noted first of all that it follows both from the considerations set out at paragraphs 239 to 242 above and from the close link between the fourth and third Altmark conditions, each of which requires a determination of the costs and the receipts and profits relating to the discharge of an SGEI obligation, that the premisses of the present complaint are incorrect.
Henset dels til neutraliteten af den kompensationsordning, der er indført ved RES i forhold til de private sygeforsikringsselskabers indtægter og fortjenester, dels til den særlige art merudgifter, der er forbundet med de private sygeforsikringsselskabers negative risikoprofil, finder den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, for så vidt som den kræver en sammenligning af de udgifter og indtægter, der er direkte forbundet med leveringen af SIEG-ydelser, ikke direkte anvendelse på den foreliggende sag.
Regard being had to the neutrality of the compensation system constituted by the RES by reference to the receipts and profits of the PMI insurers, and to the particular nature of the additional costs linked with a negative risk profile on the part of those insurers, the fourth Altmark condition, in that it requires a comparison of the costs and receipts directly linked to the supply of the SGEI, cannot be strictly applied to the present case.
Dette bekræftes i øvrigt allerede af den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor (præmis 93), hvorefter det skal sikres, at den pågældende SIEG-opgave leveres til de laveste omkostninger for samfundet.
That is already confirmed, moreover, by the purpose of the third Altmark condition, which is to ensure that the SGEI in question is supplied at the least costs to the community (Altmark, paragraph 92).
Det er nemlig ubestridt, at RES ikke har til formål at kompensere for en bestemt udgift forbundet med leveringen af en AMP-ydelse.
It is common ground that the RES is not intended to compensate for an identified cost occasioned by the supply of a PMI service.
Det skal endvidere bemærkes, at RES-udbetalingerne ikke udelukkende er fastsat ud fra de godtgørelser, som de private sygeforsikringsselskaber, der modtager kompensationen, har udredt, hvilket ville svare til den i den tredje betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, omhandlede situation, men også ud fra de godtgørelser, der udredes af de private sygeforsikringsselskaber, der bidrager til ordningen, hvorfor disse udbetalinger afspejler forskellen mellem risikoprofilen for disse to forsikringsgivere, i forhold til den gennemsnitlige risikoprofil på markedet.
It should be borne in mind, next, that the RES payments are not determined solely by reference to the payments made by the PMI insurer in receipt of the compensation — which would be a situation corresponding to that addressed by the third and fourth Altmark conditions —, but also by reference to the payments made by the contributing PMI insurer, which reflect the risk profile differentials of those two insurers by comparison with the average market risk profile.
Følgelig kunne Kommissionen med rette, i forbindelse med analysen af, om der foreligger statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, i den foreliggende sag fastslå, at der ikke var behov for en sammenligning af de potentielle modtagere af RES-udbe-talinger og en veldreven virksomhed.
Accordingly, the Commission was entitled in this case to consider case that in the context of the analysis of the existence of State aid within the meaning of Article 87(1) EC, there was no need to draw a comparison between the potential recipients of the RES payments and an efficient operator.
Det skal tilføjes, at selv om det på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning var sandsynligt, at VHI i begyndelsen var den primære modtager af RES-udbetalinger, blev RES først iværksat af de irske myndigheder efterfølgende, på grund af udviklingen af risikoprofilerne på det irske AMP-marked.
Furthermore, even though it was likely, at the time of adoption of the contested decision, that the VHI would initially be the main beneficiary of RES payments, it was not until later that the RES was activated by the Irish authorities, owing to the changes in the risk profiles on the Irish PMI market.
Følgelig var det umuligt for Kommissionen præcist at fastlægge de potentielle modtagere af RES-udbetalinger og foretage en konkret sammenligning af de private sygeforsikringsselskabers forhold med en veldreven virksomhed, da den ikke havde kendskab til den fremtidige situation for de forskellige private sygeforsikringsselskaber på de irske AMP-marked.
Accordingly, without knowing the future situation of the different PMI insurers active on the Irish PMI market, the Commission was unable to identify precisely the potential beneficiaries of RES payments and to make a specific comparison of their situation with an efficient operator.
Hvad i øvrigt angår formålet med den fjerde betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, var Kommissionen ikke desto mindre forpligtet til at sikre, at den i RES fastsatte kompensation ikke indebærer en mulighed for at erstatte udgifter, der kan skyldes, at de af RES omfattede private sygeforsikringsselskaber er ineffektive.
Moreover, in light of the purpose of the fourth Altmark condition, the Commission was none the less required to satisfy itself that the compensation provided for by the RES did not entail the possibility of offsetting any costs that might result from inefficiency on the part of the PMI insurers subject to the RES.
I denne forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen udtrykkeligt, i punkt 27 og 56 i den anfægtede beslutning, har fastslået, at RES tog de private sygeforsikringsselskabers udgifter til gennemsnitlige godtgørelser i betragtning, hvilket medførte, at en udligning af de gennemsnitlige udgifter pr. forsikringsgruppe ikke var mulig, og at forsikringsgiverne kunne opretholde fortjenesten af deres egen effektivitet.
In that regard, the Court notes that the Commission expressly found, at recitals 27 and 56 to the contested decision, that the RES took into account the PMI insurers’ own average claim cost, thus avoiding an equalisation of their average costs per cell of insured population and allowing the insurers to keep the benefit of their own efficiencies.
I denne forbindelse har sagsøgerne gjort gældende, at hensynet til de private sygeforsikringsselskabers effektive udgifter til godtgørelser i forbindelse med beregningen af RES-udbetalinger medfører større betalinger til de private sygeforsikringsselskaber, der er mindst effektive, og som har de største udgifter.
In that regard, the applicants have claimed that if the actual claim costs of PMI insurers were taken into account in the calculation of the RES payments, that would entail higher payments being made to the advantage of the least efficient PMI insurers, which have the highest costs.
Som det imidlertid fremgår af punkt 56 i den anfægtede beslutning og af de ovenfor i præmis 235 anførte overvejelser, vedrører disse udgifter kun de godtgørelser, som de private sygeforsikringsselskaber har udredt i en bestemt periode, med undtagelse af alle andre forvaltningsmæssige udgifter, såsom administrative udgifter eller udgifter til marketing, som de private sygeforsikringsselskaber selv forvalter.
However, as may be seen from recital 56 to the contested decision and from the considerations set out at paragraph 235 above, those costs represent only the burdens associated with the claims settled by the PMI insurers during a particular period, to the exclusion of any other management costs, such as the administrative or marketing costs for which the PMI insurers are responsible.
Sagsøgerne har dog hverken bestridt dette punkt eller præciseret, hvorledes denne beregningsmetode kan indvirke på de udgifter, der følger af en eventuel mangel på effektivitet med hensyn til udredningen af anmodninger om godtgørelser.
The applicants have neither disputed that point nor explained to what extent that method of calculation was capable of resulting in the costs attributable to any lack of efficiency being reflected in the settlement of claims.
I modsætning til sagsøgernes opfattelse er det — eftersom beregningen af RES-kompensationen udelukkende afhænger af de udgifter, som ikke er forbundet med de omhandlede erhvervsdrivendes effektivitet — udelukket, at kompensationen kan medføre en fordeling af de udgifter, der er et resultat af manglende effektivitet, og påvirke muligheden for, at disse erhvervsdrivende fuldt ud opretholder fortjenesten af en veldreven virksomhed.
Contrary to the applicants’ opinion, as the calculation of compensation under the RES depends solely on costs not linked with the efficiency of the operators in question, that compensation is not capable of leading to the sharing of any costs that might result from their lack of efficiency and affect the possibility for those operators to keep the entire benefit of their good management.