natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I den foreliggende sag har Newcastle gjort gældende, at selskabet var berettiget til at beordre reklamerne fjernet fra stadion, bla. eftersom »ordren blev givet med den begrundelse, at det med rimelighed kunne forventes, at en manglende ordre herom ville have til følge, at fransk ret blev overtrådt«.
As the questions referred are intended to enable the national court to assess the compatibility with Community law of the legislation of another Member State, the Court must be informed in some detail of that court's reasons for considering that an answer to the questions is necessary to enable it to give judgment.
Derimod har den forelæggende ret ikke angivet, hvorvidt retten selv er af den opfattelse, at Newcastle med rimelighed kunne antage, at selskabet var forpligtet til at overholde fransk lovgivning, og Domstolen råder ikke over oplysninger, der peger i den retning.
reasonably suppose that it was obliged to comply with the French legislation, and there is nothing else to that effect before the Court.
Forelæggelseskendelsen indeholder heller ingen oplysninger vedrørende dette punkt.
The order for reference contains no information on this point either.
Det fremgår imidlertid af den forelæggende rets beskrivelse af de relevante retsforskrifter, at retten i hovedsagen skal anvende engelsk ret. Alligevel finder retten, at »spørgsmålet om lovligheden af Evin-lovens bestemmelser er af central betydning for løsningen af den sag, som er forelagt [for den]«, uden dog at hævde, at besvarelsen af dette spørgsmål er nødvendigt for, at den kan træffe afgørelse.
On being requested by the Court to explain more fully the basis on which Newcastle could rely on the Loi Évin, the High Court has essentially confined itself to repeating the defendant's argument that it could reasonably anticipate that a failure to give instructions to remove the advertisements in the stadium would result in a breach of French law.
Efter at den forelæggende ret af Domstolen er blevet opfordret til mere detaljeret at redegøre for, med hvilken begrundelse Newcastle kunne
On the other hand, the High Court has not said whether it itself considered that Newcastle could
Under disse omstændigheder må det konstateres, at Domstolen ikke råder over oplysninger, hvoraf det kan udledes, at det er påkrævet, at den udtaler sig om, hvorvidt en anden medlemsstats lovgivning end den medlemsstats, hvorunder den forelæggende ret hører, er forenelig med traktaten.
In those circumstances, the conclusion must be that the Court does not have the material before it to show that it is necessary to rule on the compatibility with the Treaty of legislation of a Member State other than that of the court making the reference.
»Den anmodning om præjudiciel afgørelse, der er fremsat ved kendelse afsagt den 28. juli 2000 af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division, afvises.* Generaladvokat A Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum! den 26. september 2002.
'The reference for a preliminary ruling made by the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, by order of 28 July 2000 is inadmissible.'
Sag C-378/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Europa-Parlamentet Rådet for Den Europæiske Union Regler for institutionerne
Case C-378/00 Commission of the European Communities ν European Parliament and Council of the European Union Law governing the institutions
»Komitologi — Rådets afgørelse 1999/468/EF om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen — kriterier for valget mellem de forskellige procedurer til vedtagelse af gennemførelsesforanstaltningerne — retsvirkninger — begrundelsespligt — delvis annullation af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 om det finansielle instrument for miljøet (Life)* (Domstolens plenum) holdning, vigtigheden af, at kriterierne i artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, finder anvendelse.
(Comitology — Council Decision 1999/4681EC laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission — Criteria for choosing between the different procedures for adopting implementing measures — Effects — Obligation to state reasons —Annulment in part of Regulation (EC) No 1655/2000 of the European Parliament and of the Council concerning the Financial Instrument for the Environment (LIFE)) (Full Court) importance of applying the criteria of Article 2 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999, laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission.
Udvælgelsen af projekter bør efter Kommissionens opfattelse finde sted efter forvaltningsproceduren, da der er tale om en foranstaltning med store budgetmæssige konsekvenser.
The Commission believes that, the choice of projects being a measure with substantial budgetary implications, this should follow the management procedure.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 13. oktober 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 230, stk. 1, EF nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (Life), for så vidt som den foreskriver, at gennemførelsesforanstaltningerne til Life programmet skal vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 5 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (herefter »den anden komitologiafgørelse«).
The Commission considers that to ignore the terms of Article 2 of Decision 1999/468/EC in a case as clear as this is contrary to both the spirit and the letter of the Council Decision.
At forbigå artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF i en sag så klar som denne, strider efter Kommissionens mening både mod den nævnte afgørelses ånd og bogstav.
By application lodged at the Court Registry on 13 October 2000, the Commission of the European Communities brought an action under the first paragraph of Article 230 EC for annulment of Regulation (EC) No 1655/2000 of the European Parliament and of the Council of 17 July 2000 concerning the Financial Instrument for the Environment (LIFE), in so far as it makes the adoption of measures for the implementation of the LIFE programme subject to the regulatory procedure under Article 5 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (hereinafter 'the second comitology decision').
Kommissionen må derfor forbeholde sig sin stilling i dette spørgsmål, herunder sin ret til at indbringe sagen for Domstolen.«
The Commission must therefore reserve its position in this matter, including its right to take appropriate future action before the Court.'
I forbindelse med udstedelsen af forordning nr. 1655/2000 blev der afgivet erklæringer af Rådet og af Kommissionen.
At the time when Regulation No 1655/2000 was adopted, declarations were made by the Council and the Commission.
Rådets erklæring lyder således:
The Commission stated, inter alia:
»Rådet noterer sig Kommissionens erklæring om valget af udvalgsproceduren for Kommissionens vedtagelse af gennemførelsesforanstaltningerne som led i Life-forordningen.
'The Council notes the statement by the Commission regarding the choice of the committee procedure for the adoption, by the Commission, of implementing measures under the LIFE Regulation.
»Kommissionen tager til efterretning, at Europa-Parlamentet og Rådet er nået til enighed om anvendelse af forskriftsudvalgsprocedurenved udvælgelsen af projekter, mens Kommissionen i sit ændrede forslag efter Parlamentets andenbehandling havde foreslået forvaltningsproceduren.
'The Commission notes the agreement of the European Parliament and the Council to provide for a regulatory procedure when considering the choice of projects, as opposed to the management procedure proposed by the Commission in the modified proposal following Parliament's second reading.
Rådet har med valget af forskriftsproceduren i artikel 5 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, taget hensyn til de
In choosing the regulatory procedure contained in Article 5 of Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999, laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission, the Council took into account
Kommissionen understreger, som den også gjorde i forbindelse med vedtagelsen af den fælles
The Commission insists, as it stated at the time of the adoption of the Common Position, on the
Denne løsning gælder også i den foreliggende sag, når henses til det formål, der forfølges med artikel 2 i den anden komitologi-afgørelse.
The same conclusion is called for in the present case given the objective of Article 2 of the second comitology decision.
erfaringer, der er indhøstet med forskriftsproceduren som led i Life-instrumentet i første fase (siden 1992) og anden fase (siden 19%) samt til karakteren af dette instrument, som er af stor betydning for miljøbeskyttelsen i Fællesskabet og bidrager til iværksættelsen og udviklingen af Fællesskabets politik på dette område.
the experience gained with the regulatory procedure under the LIFE instrument during the first (since 1992) and second phase (since 1996) and the nature of the LIFE instrument, which plays a vital role in the protection of the environment within the Community and contributes to the implementation and development of Community environmental policy.
Når fællesskabslovgiver har valgt, således som lovgiver havde ret til, at fravige de vejledende kriterier, der er fastsat i artikel 2 i den anden komitologiafgørelse, og således med henblik på vedtagelsen af gennemførelsesforanstaltningerne til forordning nr. 1655/2000 at anvende den forskriftsprocedure, der er fastlagt i afgørelsens artikel 5, skulle dette valg begrundes.
When it chose, as it was entitled to do, to depart from the criteria for guidance defined in Article 2 of the second comitology decision by deciding to use, when adopting the measures for the implementation of Regulation No 1655/2000, the regulatory procedure defined in Article 5 of that decision, the Community legislature was under an obligation to state the reasons for that choice.
Rådet erindrer om, at kriterierne i artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF ikke er juridisk bindende, men vejledende.
The Council recalls that the criteria laid down in Article 2 of Decision 1999/468/EC are legally non-binding and of an illustrative nature.
Rådet finder, at anvendelsesområdet for gennemførelsesbeføjelserne i den pågældende forordning i fuldt omfang berettiger anvendelsen af forskriftsproceduren.«
The Council considers that the scope of implementing powers in this Regulation fully justify having recourse to a regulatory procedure.'
Anbringendet om tilsidesættelse af artikel 2 i den anden komitologi-afgørelse
The plea alleging infringement of Article 2 of the second comitology decision
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt forordning nr. 1655/2000 selv indeholder en tilstrækkelig begrundelse med hensyn til valget af udvalgsprocedure, må det fastslås, at det i 20. betragtning til forordningen, der alene kan komme i betragtning som begrundelse, blot er anført, at foranstaltningerne til gennemførelse af forordningen bør vedtages »i overensstemmelse med« den anden komitologi-afgørelse.
As regards the question whether Regulation No 1655/2000 itself contains an adequate statement of reasons concerning the choice of committee procedure applicable, the 20th recital in the preamble to that regulation, the only recital capable of supplying such a statement of reasons, merely states that the measures necessary for the implementation of that regulation should be adopted 'in accordance' with the second comitology decision.
En sådan angivelse, som i realiteten alene er en henvisning til den gældende fællesskabsretlige retsforskrift, kan ikke udgøre en tilstrækkelig begrundelse.
The Court considers that the criteria laid down in Article 2 of the second comitology decision are not binding in nature and that, therefore, the plea alleging that Regulation No 1655/2000 does not comply with those criteria must be rejected as irrelevant.
Domstolen bemærker, at de kriterier, der er fastsat i artikel 2 i den anden komitologiafgørelse, ikke er bindende, og at anbringendet om, at forordning nr. 1655/2000 ikke er i overensstemmelse med de pågældende kriterier, derfor ikke kan tiltrædes.
However, such a statement, which amounts to no more than a reference to the applicable Community instrument, does not constitute a sufficient statement of reasons.
Anbringendet om begrundelsespligten
Plea alleging breach of the obligation to state reasons
Kommissionens anbringende om, at den i artikel 253 EF fastsatte begrundelsespligt er tilsidesat, må således tiltrædes.
It follows that the Commission's plea alleging infringement of the obligation to state reasons laid down in Article 253 EC is well founded.
Begrænsning af virkningerne af annullationen
Limitation of the effects of the annulment the
Hertil bemærkes, at der ud fra retssikkerhedshensyn bør gives Kommissionen medhold i denne påstand.
In the interest of legal certainty, Commission's application must be allowed.
Det bemærkes herved, at Domstolen har udtalt, at selv om en retsakt, som vedtages af en fællesskabsinstitution, ikke opstiller en retsregel, som institutionen i alle tilfælde skal overholde, men blot indeholder retningslinjer for, hvilken praksis der skal følges, kan den pågældende institution ikke tilsidesætte den uden begrundelse.
In that regard, the Court has held that, even though an act adopted by a Community institution does not lay down a rule of law which that institution is bound to observe, but merely lays down a rule of conduct indicating the practice to be followed, that institution may not depart from it without giving the reasons which have led it to do so.
De gennemførelsesforanstaltninger tilforordning nr. 1655/2000, der allerede er vedtaget på datoen for afsigelsen af denne dom, berøres ikke af dommen.
Declares that the measures for the implementation of Regulation No 1655/2000 already adopted at the time of the present judgment are not affected by it;
Virkningerne af artikel 11, stk 2, i forordning nr. 1655/2000 opretholdes fuldt ud, indtil Parlamentet og Rådet har vedtaget nye bestemmelser om, hvilken udvalgsprocedure gennemførelsesbestemmelserne tilforordningen er omfattet af.
Declares that the effects of Article 11(2) of Regulation No 1655/2000 are to be fully maintained until the Parliament and the Council adopt new provisions concerning the committee procedure to which the measures for the implementation ofthat regulation are subject;
Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger. ·
Orders the European Parliament and the Council of the European Union to pay the costs.'
Generaladvokat L. A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 3. oktober 2002.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 3 October 2002.
Sag C-221/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Republikken Østrig Tilnærmelse af lovgivningerne
(2) maintain in force the effects of the regulation annulled in part until fresh provision has been made in that regard;
»Traktatbrud — tilnærmelse af lovgivningerne — artikel 28 EF og 30 EF direktiv — mærkning og præsentation af levnedsmidler* (Sjette Afdeling) levnedsmidler, konsumvarer, tilsætningsstoffer, kosmetiske midler og almindelige forbrugsartikler, herefter »LMG«) af 23. januar 1975 således, at den indeholder et generelt og absolut forbud mod at benytte angivelser vedrørende sundheden på almindelige levnedsmidler, og i det omfang den gør benyttelsen af sådanne angivelser betinget af en forudgående godkendelsesprocedure.
(Failure by a Member State to fulfil its obligations —Approximation of laws —Articles 28 EC and 30 EC — Directive 79/112/EEC — Labelling and presentation of foodstuffs) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 31. maj 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 15, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/4/EF af 27. januar 1997, og sine forpligtelser efter artikel 28 EF, i det omfang den fortolker og anvender § 9, stk. 1 og 3, i Bundesgesetz über den Verkehr mit Lebensmittel, Verzehrprodukten, Zusatzstoffen, kosmetischen Mitteln und Gebrauchsgegenständen (Lebensmittelgesetz 1975) (forbundslov om markedsføring af
By application lodged at the Court Registry on 31 May 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by interpreting and applying Paragraph 9(1) and (3) of the Bundesgesetz über den Verkehr mit Lebensmitteln, Verzehrprodukten, Zusatzstoffen, kosmetischen Mitteln und Gebrauchsgegenständen (Lebensmittelgesetz 1975) (Federal Law on trade in foodstuffs, products intended for human consumption, additives, cosmetic products and consumer goods, 'the LMG') of 23 January 1975 as meaning that healthrelated information on foodstuffs for general consumption is prohibited in a general and absolute manner, and by subjecting the affixing of such information to a prior authorisation procedure, the Republic of Austria has failed to fulfil its obligations under Articles
nødvendigvis indebærer, at de kompetente nationale myndigheder må foretage en forudgående undersøgelse af, om en angivelse vedrørende sundheden på et levnedsmiddels etikette er vildledende eller ej.
The Commission submits that the general and absolute prohibition of healthrelated information on the labelling of foodstuffs is contrary to Articles 2(l)(b) and 15(1) and (2) of Directive 79/112 and that the prior authorisation procedure laid down for such information is incompatible with Articles 28 EC and 30 EC.
Direktiv 79/112 forbyder angivelser vedrørende menneskelige sygdomme, uanset om de kan vildlede forbrugeren eller ej, og vildledende angivelser, som ikke indeholder nogen henvisninger til sygdomme, men derimod eksempelvis til sundheden.
Directive 79/112 prohibits all statements relating to human diseases, regardless of whether or not they are liable to mislead the consumer, as well as statements which, although not containing any reference to diseases but referring rather to health, for example, prove to be misleading.
Den østrigske regering har ikke fremlagt noget bevis til godtgørelse af, at en ordning med efterfølgende kontrol af levnedsmidler, som i forvejen findes på markedet, såsom den ovenfor i præmis 49 nævnte ordning, er ineffektiv, således som det hævdes.
The Austrian Government has not produced any evidence to establish its claim that the system of control a posteriori of foodstuffs already on the market, such as that referred to in paragraph 49 above, would be ineffective.
Den har begrænset sig til at anføre, uden at begrunde dette, at man har dårlige erfaringer med en sådan ordning i De Forenede Stater, og at denne er uforenelig med den europæiske opfattelse vedrørende beskyttelse af sundheden og forbrugerne.
It has confined itself to stating, without giving reasons, that such a system had negative results in the United States and would not be suited to the European approach to the protection of health and of consumers.
Det generelle forbud i LMG's § 9, stk. 1 og 3, kan derfor ikke anses for at stå i rimeligt forhold til det tilstræbte formål.
The general prohibition established by Paragraph 9(1) and (3) of the LMG cannot therefore be regarded as proportionate to the aim pursued.
Som det fremgår af niende betragtning til direktiv 79/112, har medlemsstaterne imidlertid mulighed for på grund af direktivets generelle og horisontale karakter at fastsætte regler som supplement til direktivets bestemmelser.
However, as is apparent from the ninth recital in its preamble, because Directive 79/112 is general and applicable horizontally, it allows the Member States to lay down rules in addition to those of the directive.
Den ordning, som er indført ved LMG's § 9, stk. 1 og 3, går derfor ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det formål, som forfølges med den nationale ordning, hvorfor bestemmelsen strider mod proportionalitetsprincippet.
Paragraph 9(1) and (3) of the LMG consequently establishes a system which goes beyond what is necessary to attain the objective pursued by that national legislation, and therefore does not comply with the principle of proportionality.
»1) Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser efter artikel 2, stk 1, Htm b), og artikel 15, stk log Ζ i Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/4/EF af 27. januar 1997, ved generelt at forbyde, at der ved mærkningen af almindelige levnedsmidler benyttes angivelser vedrørende sundheden, og ved at gøre anbringelsen af sådanne angivelser betinget af en forudgående godkendelsesprocedure
Declares that, by laying down a general prohibition of healthrelated information on the labelling of foodstuffs for general consumption and by subjecting the display of such information to a prior authorisation procedure, the Republic of Austria has failed to fidfil its obligations under Articles 2(l)(b) and 15(1) and (2) of Council Directive 79/112/EEC of 18 December 1978 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs, as amended by Directive 97/4/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 1997;
Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger. *
Orders the Kingdom of Denmark to bear its own costs.'
Generaladvokat L. A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling^ den 4. iuli 2002.
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 4 July 2002.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
He proposed that the Court should: in Case C-221/00:
Tvisterne i hovedsagerne og de præjudicielle spørgsmål
(3) order the Kingdom of Denmark to bear its own costs.
Bürgermeister der Landeshauptstadt Klagenfurt har rejst tiltale mod Renate Sterbenz for, som ansvarlig repræsentant for det østrigske selskab Biodiät Erzeugung und Vertrieb GmbH, Klagenfurt (Østrig), at have bragt pakninger af levnedsmidlet »Tartex veget, Pastete Champignon« i omsætning, som var urigtigt
in Case C-426/00: declare the reference for a preliminary ruling submitted by the Unabhängiger Verwaltungssenat Wien to be inadmissible; in Case C-421/00: answer the questions referred by the Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärnten and in Case C-16/01: the questions referred by the Verwaltungsgerichtshof as follows: