natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S overgang fra kommunistiske planøkonomiske systemer til reguleret markedsøkonomi.De tilpasninger, der har fundet sted i de senere år, har haft store følger for deres respektive socialøkonomier, særligt for denkooperative sektor, der i årtier og selv i forbindelse med overgangen til markedssystemer blot fungerede som et redskab.Alligevel er sektoren ikke, som forudsagt afnogle, blevet afviklet i stor stil. Efter nærmest at være forsvundet gennem de sidste50 år er gensidige selskaber, foreninger ogfonde gradvist ved at blive genopdaget ogudvidet i takt med udviklingen af civilsamfundet, sociale bevægelser og fagforeningeri disse lande.
T full potential, the SE needs to createmechanisms to resist this dilution ordegeneration, organise self-sustainingdevelopment mechanisms that will preventits becoming dependent on the other twosectors and forge alliances.From themicroeconomic point of view the mainproblems are,on the one hand,the difficultythat SE companies and organisations havein attracting capital to finance theirinvestments and activities and, on the other,their tensions in retaining strategic humanresources.
Institutionerne i de forskellige EU-landeanerkender i vid udstrækning denne vigtigesociale sektor i lovgivningen og i deres politikker.
is important social sector is widelyrecognised by the institutions of the various EU countries in terms of legislation andpolicies.
Det europæiske samarbejde: Historisk harsocialøkonomien ikke været løsrevet fra deteuropæiske samarbejdsprojekt, fra Romtraktaten, der udtrykkeligt anerkender kooperativer som en form for iværksættervirksomhed, til det europæiske forfatningsprojekt, der henviser til en socialmarkedsøkonomi.Den europæiske socialeog økonomiske model har kun kunnetskabe den velfærd og de fremskridt, der eropnået i de vesteuropæiske lande i EU vedhjælp af bl.a. socialøkonomien. Den har vistsig i stand til at udfylde en rolle, der sikreren balance mellem økonomiske og socialeaspekter, mægler mellem offentlige institutioner og civilsamfundet og udjævner sociale og økonomiske skævheder i etpluralistisk samfund og økonomi.
e economies and societies of the newmember states are going through lengthyprocesses of transition from Communistplanning systems to regulated marketeconomies.e adjustments they havemade in recent years have had seriousconsequences for their respective SEs,particularly in the cooperative sector,which was instrumentalised for manydecades and even during the transition to amarket system.Nonetheless, contrary to thepredictions of some, this sector has notbeen dismantled on a large scale.Mutualsocieties, associations and foundations, fortheir part, after half a century when theyvirtually disappeared, are experiencing agradual rediscovery and expansion intandem with the development of civilsociety, social movements and trade unionsin these countries.
Det er vigtigt for de nye medlemsstater atopbygge denne“tredje søjle”, hvis de ønskerat følge den europæiske udviklingsmodel oghurtigt og på tilfredsstillende vis integreresi den europæiske sociale model.
Developing this 'third pillar' is of interest tothe new member states if they wish tofollow the European model of developmentand achieve fast, adequate integration intothe European social model.
Kooperativer er udtrykkeligt anerkendt i Rom-traktatens artikel eller paragraf 48som en særlig type selskab og i en rækkemedlemslandes forfatninger,herunder Grækenland, Italien, Portugal og Spanien, ogselv om der er fastlagt lovgivningsmæssigerammer for deres virke, som garanterermedlemmernes og tredjemands rettigheder,findes der ikke altid på nationalt plan ensærlig lov, der regulerer alle kooperativer.Lande som Danmark, Tjekkiet og Storbritannien har ingen overordnet lovgivning omkooperativer, men dog love vedrørende bestemte typer af kooperativer: andelsboligeri Danmark, kreditforeninger og –sammenslutninger i Storbritannien og Tjekkiet.Dette står i modsætning til situationen iandre lande som Spanien, Italien og Frankrig, hvor der er gået inflation i lovgivningenmed forskellige love for hver kooperativformog forvaltningsniveau (nationalt og regionalt).
Building Europe:Historically, the SE has notbeen unconnected with the project ofbuilding Europe, from the Treaty of Rome,which explicitly acknowledged thecooperatives as forms of entrepreneurship,to the European Constitution project,which refers to a social market economy.Toreach the levels of welfare and progress thatthe 'Western' countries of the European Union enjoy, the European social andeconomic model has needed thecontribution of the SE, which has provedcapable of occupying a space that balanceseconomic and social aspects, mediatesbetween public institutions and civil society e statutory provisions defining thisframework establish three types ofrecognition of this sector:1) explicitrecognition by the public authorities of thedifferent identity of these organizations,which require special treatment.In thisrespect, the purpose of the code of law is toestablish them as Private Agents; 2)recognition of these organisations' capacityand liberty to operate in any sector ofeconomic and social activity; 3) recognitionof the SE's role as an interlocutor in theprocess of drawing up and applyingdifferent public policies, viewing it as codecision maker and co-executor of thepolicies.
De lovbestemmelser, der fastlægger rammerne, viser, at anerkendelse af sektorenkan antage tre forskellige former: 1) De offentlige myndigheder anerkender udtrykkeligt, at de socialøkonomiske organisationerer anderledes og derfor skal gives særbehandling. I den henseende er formålet medlovgivningen at fastslå, at de er private aktører; 2) anerkendelse af, at de socialøkonomiske organisationer kan og har frihed tilat virke i alle økonomiske og sociale sektorer; 3) anerkendelse af socialøkonomiensrolle som samtalepartner ved udarbejdelsenog anvendelsen af forskellige offentlige politikker, idet den betragtes som værende medtil at tage beslutninger og gennemføre politikker.
In the case of the cooperatives, which areexplicitly recognized in Article or Section48 of the Treaty of Rome as a specific typeof company and also in the constitutions ofvarious member states, like Greece, Italy,Portugal and Spain, although they have aregulatory framework within which theycan operate and which guarantees the rightsof members and third parties there is notalways a specific law at national level thatregulates all cooperatives.Indeed, certaincountries such as Denmark, the Czech Republic or the United Kingdom lackgeneral laws on cooperatives although theyhave some laws for specific types ofcooperative, like housing cooperatives in thecase of Denmark or credit cooperatives orcredit unions in the United Kingdom andthe Czech Republic.is contrasts with thesituation in other countries like Spain, Italyor France, which suffer from legislativeinflation in this area, with different lawsaccording to the type of cooperative andlevel of government (national and regional).
I Europa er de forskellige organisationsformer i socialøkonomien ikke altid tilstrækkeligt institutionaliseret inden for disse treområder.
In Europe, the different forms of the SE donot always enjoy an adequate level ofinstitutionalization in these three areas.
Situation er tilsvarende for så vidt angår deforskelle i juridisk status, der gælder for organisationsformerne i socialøkonomien i Europa.
An analogous situation is found in thedifferences in legal status ofthe formstaken by the SE in Europe.
Det er muligt at afgrænse tre grupper af lande: I den første gruppe er der særlig lovgivning for socialøkonomiensorganisationsformer, i den anden gruppe erlovbestemmelser vedrørende socialøkonomiens organisationsformer indeholdt i
Three groupsofcountries may be identified:the firsthas specific legislation for the SE forms,
For så vidt angår det første område er ikkealle socialøkonomiske organisationsformerlige anerkendt i lovgivningen i de forskelligelande i EU.
As far as the first is concerned, not all formsof the SE are recognised to the same extentin the legal systems of the differentcountries of the European Union.
Ligeledes har det forhold, at forslagene omen statut for europæiske gensidige selskaberog europæiske foreninger er blevet taget af Kommissionens dagsorden i de seneste år,været et alvorligt tilbageslag i forhold til atsikre bedre muligheder for udbredelsen afdisse socialøkonomiske organisationsformer i Europa.
Equally, the removal of the proposals for a European Mutual Society Statute and a European Association from the European Commission's agenda in the past few yearshas been a serious setback to providinggreater opportunities for the deployment ofthese forms of the SE in this continent.
De institutionelle rammer sætter også grænser for socialøkonomiens aktiviteter i de forskellige sociale og økonomiske sektorer.Selvom de forskellige socialøkonomiske formeri medfør af lovbestemmelserne kan opererefrit på markedet som alle andre private aktører, kan der være sektorspecifikke bestemmelser, der forhindrer, at de etablerersig inden for bestemte aktivitetsområder ogfrit udvikler sig dér.For så vidt angår gensidige selskaber kan udviklingen tage tre retninger afhængig af den økonomiske sektor:Lande, hvor gensidige selskaber kan drivevirksomhed inden for en lang række områder, som i Storbritannien, hvor de kan værebeskæftiget med aktiviteter, der spænder fravandforsyning til sport.
In most countries in the western part of the European Union, the four main legal formstaken by the SE enjoy some kind of specifictax treatment.e benefits of such specialfiscal measures are more abundant forassociations and foundations, on thegrounds of their nonprofit nature and theway they assign resources and surpluses,which give priority to activities of socialand/or general interest.Such legislation hasbeen strengthened in recent years in anumber of countries, such as Spain's Act43/2002 passing its NPO taxation system,Italy's Act 460/1997 on the ONLUS ornon-profit organisations of social utility and Germany's 'Social Law Code'(Sozialgesetzbuch) governing non-profitorganisations.As regards cooperatives,
For at sikre lige muligheder for de forskellige organisationsformer og da forskellige situationer skal behandles forskelligt, bør delovgivningsmæssige rammer indføre foran-
At the European level, the new Statute fora European Cooperative Society is alreadyfavouring the spread of this form of the SE,not only improving the possibilities of the European co-operatives' conductingtransnational activities but also, above all,developing the sector in countries whichlack their own statute, as in the case of the
OFFENTLIGE POLITIKKER VEDRØRENDE SOCIALØKONOMI I EU-LANDENE
PUBLIC POLICIES TOWARDSTHE SOCIAL ECONOMYIN EUROPEAN UNION COUNTRIES
S været usammenhængende med hensyn tilsåvel omfang som indhold.
European Union has been patchy in bothits extent and its content.
Mange lande i EU har i den nationale regering en betydende instans med eksplicit,anerkendt ansvar for spørgsmål, der relaterer sig til socialøkonomien.Dette er for denbelgiske regerings vedkommende Secrétariat d’Etat au Développement Durable et àl’Economie Sociale (statssekretæren for bæredygtig udvikling og socialøkonomi), detspanske beskæftigelsesministerium og flereregionale regeringer har Dirección Generalde Economía Social (det socialøkonomiskegeneraldirektorat), den franske regering har Délégation Interministérielle à l’Innovation,à l’expérimentation sociale et à l’économiesociale (den tværministerielle delegation forinnovation, social fornyelse og socialøkonomi), i Irland er der Social Economy Unit– FAS (den socialøkonomiske enhed),i Italien henholdsvis Direzione generale per glienti cooperative, Ministero dello sviluppoeconomico (generaldirektoratet for kooperativer i ministeriet for økonomisk udvikling) og Agenzia per le Onlus (agenturet forsocialt ansvarlige ngo’er), på Malta er derngo-forbindelsesenheden i den maltesiskeregerings ministerium for familie og socialsolidaritet, Portugal har Instituto António Sérgio do Sector Cooperativo (INSCOOP), og i Storbritannien er der
Over the last quarter of a century therehave been numerous national andregional governments within the European Union which have deployedpublic policies with explicit references tothe social economy in its entirety or to itscomponents.In general, they haveformulated sector policieswhich haveincluded explicit references, albeitfragmentary and disjointed, to theinstitutional forms that make up thesocial economy.The examples includeactive employment policies involvingworkers' cooperatives and integrationenterprises, social services policies,whereassociations, foundations and other nonprofit organisations have played a keyrole, agricultural and rural developmentpolicies,in which the agricultural cooperatives have been involved, orreferences to mutual provident societiesin the framework ofsocial securitysystems.More recently, and singularly,policies specific to the SEhave emerged,some centred on businesses whichoperate in the market place and othersaimed at nonprofit organizations thatoperate outside the market, but seldomcovering both.However, the deploymentofthese policies in the countries ofthe
De politikker, der reelt er blevet implementeret til fremme af socialøkonomien udgøren bred vifte af aktionstyper.
THE varied catalogue of types.Depending on thenature of the instruments they employ, theycan be classified as institutional policies,policies of diffusion, training and research,financial policies, policies of support withreal services and demand policies.
Alt afhængigaf karakteren af de instrumenter politik-
PUBLIC POLICIES TOWARDS THESOCIAL ECONOMY AT EUROPEANUNION LEVEL
EØSU har været særligt aktivt i de seneste år og har offentliggjort flere udtalelser.
T have created a ‘Social Economy Category’.e EESC has been especially active inrecent years and has issued several Opinions.
I løbet af de sidste tre årtier er de forskellige EU-myndigheder i stigende grad blevetopmærksomme på socialøkonomien,selvom dette er sket med mellemrum ogmed institutionelle forskelligheder. Socialøkonomiens vigtige rolle for den sociale ogøkonomiske udvikling i Europa har gradvistvundet anerkendelse og dermed dens position som en hjørnesten i den europæiske sociale model.
e attention paid to the SE by thedifferent EU authorities has been growingover the last three decades, albeitintermittently and with differences betweeninstitutions.e important role of the SEin the social and economic development of Europe has progressively been gainingrecognition and with this, its position as acornerstone of the European Social Model.
Et andet organ er det rådgivende udvalg forandelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde (CCCMAF).
e long march towards institutionalrecognition of the SE and the structuring ofspecific European policies started in the1980s.
Det blevetableret i 1998 med henblik på at udtalesig om de forskellige aspekter vedrørendefremme af socialøkonomien på EU-plan.Udvalget blev opløst i 2000 efter en omstrukturering af Kommissionen, men påinitiativ fra organisationer i sektoren selvblev European Standing Conference of Cooperatives, Mutual Societies, Associations and Foundations (CEP-CMAP)umiddelbart efter aktiveret som en europæisk platform for at fungere som de europæiske institutioners samtalepartner.
It culminated in 1989 with the Communication from the Commission tothe Council on “Businesses in the 'Économie Sociale' sector: Europe’s frontier-freemarket”, which proposed that a Europeanlegal basis in the form of Statutes beestablished for cooperatives, associationsand mutual societies, and with the creationof the Social Economy Unit in European Commission Directorate-General XXIII.
Den lange vej mod institutionel anerkendelse af socialøkonomien og struktureringen af specifikke europæiske politikker påområdet startede i 1980’erne.
Another body is the Consultative Committee of Cooperatives, Mutuals,Associations and Foundations(CCCMAF).
Det kulminerende i 1989 med Kommissionens meddelelse til Rådet om “Virksomheder i densocialøkonomiske sektor: Europas markeduden grænser”, der forslog at etablere et europæisk lovgrundlag i form af statutter forandelsselskaber, foreninger og gensidige selskaber og skabelsen af den socialøkonomiske enhed i Kommissionensgeneraldirektorat XXIII.
It was set up in 1998 to giveits opinion on the different mattersconcerning the promotion of the SE at European Union level.e Committee wasabolished in 2000, after the restructuring ofthe Commission, but at the initiative of thesector organizations themselves, the European Standing Conference of Co-operatives, Mutual Societies, Associationsand Foundations (CEP-CMAF) wasimmediately activated as a Europeanplatform to act as the interlocutor of the European institutions.
To andre EU-institutioner har været vigtigefortalere for socialøkonomien:
Two other EU institutions have beenimportant champions of the SE:
– Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU), et af EU’s rådgivendeorganer.
– the European Economic and Social Committee (EESC), a European Unionconsultative body.
Det har repræsentanter for socialøkonomien i Gruppe III, og de haretableret en kategori for“Socialøkonomi”. “Socialøkonomi”.
It has SErepresentatives in its Group III and they
I ens inddragelse i EU’s budgetpolitik opnåetinden for rammerne af politikkerne for beskæftigelse og social samhørighed, særligt deflerårige budgetter til fremme af SMV’er ogbeskæftigelse som ADAPT-initiativet,EQUAL-initiativet vedrørende social ogbeskæftigelsesmæssig integration, Den Europæiske Socialfond, og pilotprojekterinden for det tredje system og beskæftigelse.
E participation in the European Union'sbudgetary policy has been achieved throughthe framework of employment and socialcohesion policies, specifically thepluriannual budgets to promote SMEs andemployment such as the ADAPT initiative,the EQUAL initiative for social and workintegration, the European Social Fund(ESF) and the ird System and Employment pilot action.
I forbindelse med socialøkonomiens retligeanerkendelse og synlighed bør CEP-CMAP,vedtagelsen af EØSU-udtalelser samt initiativerne og rapporterne fra Europa-Parla-mentets socialøkonomiske arbejdsgruppenævnes, dertil skal lægges godkendelsen afen statut for et europæisk andelsselskab.
From the point of view of the legalrecognition and the visibility of the SE, theorganisation of European Conferences, theapproval of EESC Opinions and theinitiatives and opinions of the European Parliament Social Economy Intergroupshould be mentioned, as well as theapproval of the Statute for a European Cooperative Society.
Socialøkonomien: en kommendesektor i et pluralistisk samfund dygtig økonomisk vækst, skabelse af ligevægtmellem udbud og behov for tjenesteydelser,øget værdi af de økonomiske aktiviteter, der tjener et socialt behov, en mere retfærdig fordeling af indkomst og velstand, justering afuligevægt på arbejdsmarkedet og øget økonomisk demokrati.
e main and most important trend thatcan be observed in the recent evolution ofthe Social Economy is its consolidation in European society as a pole of social utilitybetween the capitalist sector and the publicsector, made up of a great plurality of actors:co-operatives, mutual societies, associations,foundations and other similar companiesand organisations.
Den største og vigtigste tendens,der kan aflæses i forbindelse med den seneste udvikling afsocialøkonomien er dens konsolidering i deteuropæiske samfund som et center for almennytte mellem den kapitalistiske og den offentlige sektor, der består af en lang rækkeforskellige aktører: andelsselskaber, gensidigeselskaber, foreninger, fonde og andre lignendevirksomheder og organisationer.
sectors such as agriculture, industry,services, retailing, banking and mutualinsurance.In other words, the SE is alsopresenting itself as a necessary institutionfor stable and sustainable economic growth,matching services to needs, increasing thevalue of economic activities serving socialneeds, fairer income and wealthdistribution, correcting labour marketimbalances and deepening economicdemocracy.
Disse programmer har haft en vidtrækkende strukturel virkning, såvel nationaltsom internationalt med hensyn til koordinering og strukturering af den europæiskesocialøkonomi gennem sammenslutninger,netværk, forskning, kultur og politikker.EQUAL-programmet er særligt vigtigt.
ese programmes have had a wideranging structuring effect, both nationallyand internationally, in coordinating andstructuring the European SE in terms offederations, networks, research, culture andpolicies.e EQUAL programme isparticularly important.It supports projectsthat involve participation by SEorganisations with themes such as"Strengthening the social economy (thethird sector), especially the services ofinterest to the community, with a focus onimproving the quality of jobs".ey alsoinclude lectures and debates, which are keyfactors for spreading the concept.
Den nye socialøkonomi tager form som enkommende sektor, der i stigende grad er uund-værlig, hvis der skal findes et passende svar påde nye udfordringer i den globale økonomi ogdet globale samfund.Disse udfordringer liggertil grund for den stigende interesse for den rolle,som den nye socialøkonomi kan spille i velfærdssamfundet.
e new SE is taking shape as an emergingsector which is increasingly indispensable ifan adequate response to the new challengesof the global economy and society is to beprovided. ese challenges lie at the root ofthe increasing interest in the role that the new SE can play in the welfare society.
I de gennemførte politikker er de mål socialøkonomien forbindes med i alt væsentligtbeskæftigelse, sociale tjenesteydelser og social samhørighed, hvilket resulterer i, at derhovedsageligt er tale om en socialøkonomiskrelation til to hovedområder i den offentligepolitik: social og beskæftigelsesmæssig integration og socialpolitik samt lokal udviklingog jobskabelse.EU-institutionernes interesse i at inddrage socialøkonomien i dissemålsætninger udgør et grundlæggende fremskridt, om end det afslører en snæver opfattelse af socialøkonomiens potentiale og denkapacitet, denne kunne skabe i økonomienog det europæiske samfund.
In the policies employed, the objectives towhich the SE is linked are essentiallyemployment, social services and socialcohesion, so they appear above all in twomajor lines of public policy:social and workintegration and social policies and localdevelopment and job creation policies. e EU institutions' interest in involving the SEin these objectives constitutes afundamental advance, although it doesreveal a narrow view of the SE's potentialand of the properties it could generate in theeconomy and society of Europe.
I fravær af en specifik europæisk budgetpolitik for socialøkonomi, er socialøkonomi-
The necessary conceptual iden -tification of the SE
De forsigtige fremskridt i anerkendelsen oganvendelsen af politikker på EU-plan står ikontrast til de vanskeligheder, der skyldes EU’s konkurrencepolitikog på det senesteunionens statsstøttepolitik.
In the absence of a specific Europeanbudgetary policy for the SE, the SE's e timid advances in recognition and inthe deployment of policies at European Community level contrast with thedifficulties that spring from the EU'scompetition policy and, more recently, fromitsstate aid policy.
Borgernes foreningsliv oplever en betragteligvækst takket være solidariske forretningsinitia-tiver rettet mod produktion og distribution afkvalifikationer eller sociale goder.
e citizens' associative movement isexperiencing considerable growth throughpromoting solidarity business initiativesdirected towards producing anddistributing merit or social goods.
Der er et støtstigende samarbejde mellem foreninger og an-delsbevægelser, der kan aflæses i udviklingen afmange af deres projekter og aktiviteter, som deter tilfældet med sociale virksomheder.Disseinitiativers evne til at løse denye sociale behov,der er opstået i de seneste årtier,har øget socialøkonomiens betydning.
Steadilygreater collaboration between theassociative and cooperative movements isdiscernable in the development of many oftheir projects and activities, as in the case ofsocial enterprises.e capacity of theseinitiatives to solve the new social needsthathave appeared in recent decades hasrevitalised the importance of the SE.