natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling 11 -2925 Luxembourg) m ed henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
This bulletin is issued by the Court's Press and Information Division (L-2925 Luxembourg) to provide rapid information on the work of the Court.
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 26.4.2002 Katalognr.: QD-AC-02-012-DA-C
Original version: French Completed on 26.04.2002 Catalogue No: QD-AC-02-012-EN-C
Ugerne 29. april — 3. maj og 6. — 10. maj 2002
Week of 29 April to 3 May and 6 to 10 May 2002 n° 13/02
Sag C-478/99 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Sverige Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-292/99 Commission of the European Communities v French Republic Environment and consumers
Sag C-376/01
ORDERS
Sag C-181/01 Ρ Ν / Kommissionen for De Europæiske
Case C-181/01 Ρ 20 Ν ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Fællesskaber Tjenestemandsvedtægten
Case C-173/01 22 Commission of the European Communities ν Hellenic Republic
Sag C-173/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Hellenske Republik
Case C-79/01 Payroll Data Services (Italy) Sri e.a.
Sag C-351/98
Case C-351/98 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities
30. april 2002 begreberne
30 April 2002
Præjudiciel »Direktiv 90/314/EØF - pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure pakkerejse og en på forhånd fastlagt kombination« (Tredje Afdeling) feriecentret, der udarbejdede og offentliggjorde programmet for opholdet, og som fastsatte den samlede pris for det.
Preliminary ruling (Directive 90/314/EEC — Package travel, package holidays and package tours Definition of package travel and pre-arranged) (Third Chamber) and published the holiday programme, and fixed the overall price.
Ved beslutning af 31. oktober 2000, indgået til Domstolen den 3. november 2000, har Tribunal Judicial da Comarca do Porto (Portugal) i medfør af artikel 234 EF forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 2, nr. 1, i Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure.
By a decision of 31 October 2000, received at the Court on 3 November 2000, the Tribunal Judicial da Comarco do Porto referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC on two questions on the interpretation of Article 2(1) of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag anlagt af Club-Tour, Viagens e Turismo SA (herefter »Club-Tour«) mod Alberto Carlos Lobo Gonçalves Garrido (herefter »hr. Gonçalves Garrido«) vedrørende betaling af prisen for en turistrejse.
On their arrival at the holiday village, Mr Lobo Gonçalves Garrido and his family noticed that it was infested by thousands of wasps, which prevented them throughout their stay — from fully enjoying their holiday.
Straks ved ankomsten på feriecentret måtte hr. Gonçalves Garrido og hans familie konstatere, at centret var hjemsøgt af tusindvis af hvepse. Dette forhindrede dem under hele opholdet i i fuldt omfang at få glæde af deres ferie.
Those questions arose in the course of a dispute between the travel agency Club-Tour, Viagens et Tourismo SA ('Club-Tour') and Mr Lobo Gonçalves Garrido concerning payment of the price of a holiday.
Hr. Gonçalves Garrido købte hos Club-Tour for en pris af 1 692 928 PTE en rejse omfattende flybilletter og indkvartering i to uger med helpension på feriecentret Gregolimano (Grækenland).
Mr Lobo Gonçalves Garrido purchased from Club-Tour, for PTE 1 692 928, a holiday consisting of air tickets and accommodation for two weeks, full board, in the holiday village of Gregolimano (Greece).
Da hr. Gonçalves Garrido vendte hjem. nægtede han derfor at betale den pris for rejsen, som var aftalt med Club-Tour.
For that reason, on his return home, Mr Lobo Gonçalves Garrido refused to pay the price of the holiday agreed with Club-Tour.
Club-Tour anlagde herefter sag ved Tribunal Judicial da Comarca do Porto med påstand om, at hr. Gonçalves Garrido tilpligtes at betale den pågældende pris.
The latter thereupon sought an order from the Tribunal Judicial da Comarca do Porto that Mr Lobo Gonçalves Garrido pay the price of the holiday.
Ved denne ret har Club-Tour bl.a. bestridt, at direktivet finder anvendelse i den foreliggende sag, og har gjort gældende, at den pågældende rejse ikke var omfattet af direktivets anvendelsesområde.
Before that court, Club-Tour denied that the Directive applied to the present proceedings, arguing that the holiday sold was outside its scope.
Med henblik på denne rejse købte Club-Tour et ophold hos rejsebureauet Club Med Viagens L* (herefter »Club Med«).
For that purpose, Club-Tour bought a holiday from the travel agency Club Med Viagens Ld.a
Det kan ikke udledes af definitionen, at rejser, der er arrangeret efter anmodning fra en forbruger eller en begrænset gruppe forbrugere i overensstemmelse med deres ønsker, ikke kan anses for at være pakkerejser i direktivets forstand.
execution of a contract, and that national law must be interpreted and applied in accordance with the Directive, the Tribunal Judicial da Comarca do Porto referred questions to the Court for a preliminary ruling.
Da Tribunal Judicial da Comarca do Porto er af den opfattelse dels, at direktivet skal beskytte forbrugeren af turistmæssige ydelser ved at gøre rejsearrangører og -formidlere ansvarlige for de skader, der påføres forbrugeren som følge af mangelfuld opfyldelse af kontrakten, dels at national ret skal fortolkes og anvendes i overensstemmelse med direktivets bestemmelser, har retten forelagt Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
holidays organised at the request and in accordance with the specifications of a consumer or a defined group of consumers cannot be considered as 'package' holidays within the meaning of the Directive.
Denne fortolkning understøttes af afsnittet under litra j) i bilaget til direktivet, hvori det anføres, at »ethvert særligt ønske, som forbrugeren har givet udtryk for over for rejsearrangøren eller formidleren ved bestillingen af rejsen, og som de begge har accepteret«, er blandt de oplysninger, der skal indgå i en kontrakt omfattet af direktivet.
That definition is reinforced by point (j) of the Annex to the Directive, which provides that, among the elements to be included in a contract covered by the Directive are 'special requirements which the consumer has communicated to the organiser or retailer when making the booking, and which both have accepted'.
Med det første præjudicielle spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om begrebet »pakkerejse« i direktivets artikel 2, nr. 1, skal fortolkes således, at den omfatter rejser, der er arrangeret af en formidler efter anmodning fra en forbruger eller en begrænset gruppe forbrugere i overensstemmelse med deres ønsker.
By the first question, the court of reference essentially asks whether the word 'package' used in Article 2(1) of the Directive must be interpreted as including holidays organised by a travel agency at the request of and according to the specifications of a consumer or a defined group of consumers.
Som foreslået af de regeringer, der har indgivet indlæg til Domstolen, og af Kommissionen må dette spørgsmål besvares bekræftende.
In line with the submissions of the governments and of the Commission to this Court, the answer to that question must be in the affirmative.
Med det andet præjudicielle spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om begrebet »en på forhånd fastlagt kombination« i direktivets artikel 2, nr. 1, skal fortolkes således, at det omfatter kombinationer af turistmæssige ydelser, der er sammensat på det tidspunkt, hvor kontrakten blev indgået mellem formidleren og kunden.
By its second question, the referring court essentially asks whether thè term 'pre-arranged combination' used in Article 2(1) of the Directive must be interpreted as including combinations of tourist services which are put together at the time when the contract is concluded between the travel agency and the consumer.
Direktivet, som bl.a. har til formål at beskytte forbrugere, der køber »pakkerejser«, indeholder i artikel 2, nr. 1, en definition af begrebet, hvorefter det, for at en ydelse kan anses for at være en pakkerejse, kun kræves dels, at kombinationen af turistmæssige ydelser, som en rejseformidler sælger til en fast pris, omfatter to af de tre ydelser, der er nævnt i samme bestemmelse (nemlig transport, indkvartering og andre turistmæssige ydelser, som udgør en væsentlig del af pakkerejsen, men som ikke er direkte knyttet til transport eller indkvartering), dels at ydelsen har en varighed på over 24 timer
The Directive, which is designed amongst other things to protect consumers who buy 'package' holidays, gives a definition of that term in Article 2(1) whereby it is enough, for a service to qualify as a 'package', if, first, the combination of tourist services sold by a travel agency at an inclusive price includes two of the three services referred to in that paragraph (namely transport, accommodation and other tourist services not ancillary to transport or accommodation and accounting for a significant proportion of the package), and, second, that service covers a period of more than 24 hours or includes overnight accommodation.
Da det ovenfor er blevet fastslået, at begrebet »pakkerejse« i direktivets artikel 2, nr. 1, skal fortolkes således, at det omfatter rejser, der er arrangeret i overensstemmelse med forbrugerens ønsker, må begrebet »en på forhånd fastlagt kombination«, som indgår i definitionen af pakkerejsen, nødvendigvis dække tilfælde, hvor kombinationen af turistmæssige ydelser er resultatet af de ønsker, forbrugeren udtrykte indtil det tidspunkt, hvor parterne nåede til enighed og indgik kontrakten.
As it has been held above that the term 'package' in Article 2(1) of the Directive must be interpreted so as to include holidays organised in accordance with the consumer's specifications, the term 'pre-arranged combination' which constitutes one of the elements of the definition of 'package', necessarily covers cases where the combination of tourist services is the result of the wishes expressed by the consumer up to the moment when the parties reach an agreement and conclude the contract.
Det hedder i domskonklusionen:
There is nothing in that definition to suggest that
Begrebet »en på forhånd fastlagt kombination« i artikel 2, nr. 1, i direktiv 90/314 skal fortolkes således, at det omfatter kombinationer af turistmæssige ydelser, der var
The term "pre-organised combination" used in Article 2(1) of Directive 90/314 must be interpreted so as to include combinations of tourist services put together at the time when the contract is concluded between the travel agency and the consumer.'
Generaladvokat A. Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 17. januar 2002.
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 17 January 2002.
Sag C-292/99 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-292/99 Commission of the European Communities ν French Republic Environment and consumers
»Traktatbrud — miljø — affald direktiv 75/442/EØF, 91/156/EØF, - affaldshåndteringsplaner« (Sjette Afdeling) opmærksom på det meddelelseskrav vedrørende affaldshåndteringsplaner, som fremgår af artikel 7, stk. 2, i direktiv 75/442.
Commission 57 departmental plans and one inter-departmental plan for the disposal of domestic and similar waste, together with 13 regional plans for the disposal of waste other than domestic and similar waste.
De franske myndigheder svarede ved skrivelser af 14. juni 1995, 4. april 1996, 19. september 1996 og 22. november 1996 samt af 26. juni 1997, idet de tilstillede Kommissionen 57 departementale planer og en interdépartemental plan for bortskaffelse af husholdningsaffald og lignende affald samt 13 regionale planer for bortskaffelse af andet affald end husholdningsaffald og lignende affald.
Having examined the plans and documents sent to it, the Commission gave the French Government formal notice, by letter of 19 December 1997, to submit its observations on three infringements in connection with the competent national authorities' implementation of Directives 75/442, 91/689 and 94/62.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 3. august 1999 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den ifølge artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald -som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 - artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald og artikel 14 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald, idet den ikke har udarbejdet håndteringsplaner for hele landet eller for alt affald og heller ikke har indsat et kapitel om emballageaffald i alle de affaldsplaner, der er vedtaget.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 3 August 1999, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to draw up management plans either for the whole of its territory or for all waste, and by failing to include a chapter relating to packaging waste in all of the waste plans which it has adopted, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 7(1) of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, under Article 6(1) of Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste and under Article 14 of European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste.
Kommissionen gennemgik de fremsendte planer og dokumenter og opfordrede ved åbningsskrivelse af 19. december 1997 den franske regering til at fremsætte sine bemærkninger til de tre overtrædelser vedrørende de kompetente myndigheders gennemførelse af direktiv 75/442, 91/689 og 94/62.
By letter of 10 April 1995 the Commission reminded the French authorities of the requirement under Article 7(2) of Directive 75/442 that waste management plans be notified to it. The French authorities replied by letters of 14 June 1995, 4 April 1996, 19 September 1996, 22 November 1996 and 26 June 1997, sending the
Ved skrivelse af 10. april Kommissionen de franske
Secondly, the Commission observed that the plans in question did not address all of the categories of waste covered by Directives 75/442 and 91/689.
Kommissionen gjorde for det første gældende, at affaldshåndteringsplanerne ikke omfattede hele landets område, eftersom 41 af de 100 franske departementer og 13 af de 26 franske regioner ikke rådede over sådanne planer.
and not yet notified to the Commission, and the fact that certain types of waste were not addressed in regional plans but were instead dealt with in departmental plans which were either not in force or had not been notified to the Commission.
Endvidere rådede seks af de 26 franske regioner (Midi-Pyrénées, Korsika, Martinique, Guadeloupe, Fransk Guyana og Réunion) ikke over en regional plan for bortskaffelse af andet affald end husholdningsaffald og lignende affald.
Furthermore, there was no regional plan for the disposal of waste other than household and similar waste for 6 of the 26 French regions (Midi-Pyrénées, Corsica, Martinique, Guadeloupe, Guyana and Réunion).
Den franske regering besvarede åbningsskrivelsen ved skrivelse af 24. februar 1998.
The French Government answered the letter of formal notice by letter of 24 February 1998.
I den forbindelse bemærkes, at i henhold til artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442 skal den eller de i artikel 6 omhandlede kompetente myndigheder i medlemsstaterne hurtigst muligt udarbejde en eller flere planer for håndtering af affald for at nå de mål, der er nævnt i direktivets artikel 3, 4 og 5.
It must be recalled that, under Article 7(1) of Directive 75/442, the competent authorities of the Member States, referred to in Article 6 of that directive, are required to draw up as soon as possible one or more waste management plans in order to attain the objectives set out in Articles 3, 4 and 5 of that directive.
Da Kommissionen var af den opfattelse, at besvarelsen og de franske myndigheders oplysninger ikke kunne rejse tvivl om klagepunkterne i åbningsskrivelsen, fremsatte den en begrundet udtalelse over for Den Franske Republik og opfordrede den til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme udtalelsen inden for en frist på to måneder fra dens meddelelse.
The Commission formed the view that neither that reply nor any of the other information provided by the French authorities called into question the complaints set out in its letter of formal notice and, by letter of 5 August 1998, sent a reasoned opinion to the French Republic, calling on it to adopt the necessary measures to comply with the opinion within two months of its notification.
Ved skrivelser af 21. oktober 1998 og 26. februar 1999 besvarede den franske regering den begrundede udtalelse og fremsendte supplerende oplysninger til Kommissionen, herunder ti nye departementale planer for bortskaffelse af affald.
The French Government replied to the reasoned opinion by letters of 21 October 1998 and 26 February 1999, providing the Commission with additional information and sending it a further 10 departmental waste disposal plans.
Det skal fastslås, at den i artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442 fastsatte forpligtelse til at udarbejde affaldshåndteringsplaner indebærer, at der skal opnås et resultat, som ikke kan opfyldes ved foranstaltninger, der forbereder eller omhandler udarbejdelsen af planer eller foranstaltninger, der fastsætter den retlige ramme med henblik på at nå dette mål.
Plainly, the duty to draw up waste management plans, in accordance with Article 7(1) of Directive 75/442, is an obligation as to the result to be achieved. It cannot be satisfied by steps preparing for or contemplating the drafting of such plans or by the creation of an appropriate regulatory framework for attaining that objective.
Den Franske Republiks område var på tidspunktet for udløbet af to-månedersfristen i den begrundede udtalelse ikke i sin helhed omfattet af faktisk vedtagne affaldshåndteringsplaner, hvilket den franske regering har medgivet.
However, as the French Government itself acknowledges, when the two-month period laid down in the reasoned opinion expired, waste management plans had not in fact been adopted for the whole of the territory of the French Republic.
For at kunne vurdere, hvorvidt Kommissionens første klagepunkt er begrundet, skal den frist, som medlemsstaterne har eller havde til at
Nevertheless, in order to rule on the merits of the Commission's first complaint, it is necessary first to establish the period that is or was allowed to the Member States for drawing up waste management plans in accordance with Article 7(1) of Directive 75/442.
Efter Kommissionens opfattelse kunne de supplerende oplysninger ikke godtgøre, at Den Franske Republik havde truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at opfylde de forpligtelser, der følger af direktiv 75/442,'91/689 og 94/62, hvorfor den har besluttet at anlægge den foreliggende sag.
Having taken into account all the information provided by the Fr ich authorities in their various letters and all the waste management plans reported by those authorities as being in force, the Commission observes that, at the time
Efter den franske regerings uddybende bemærkninger i duplikken, har Kommissionen imidlertid under retsmødet præciseret, at klagepunktet fra dette tidspunkt var begrænset til de tre kategorier af affald, som den har udpeget, og som ikke var omfattet af håndteringsplaner.
Nevertheless, in view of additional information given by the French Government in its rejoinder, the Commission stated, at the hearing, that it would limit its complaint to the three categories of waste which it was able to identify as having been omitted from management plans.
Kommissionens andet klagepunkt skal således behandles under hensyntagen til de således præciserede begrænsninger.
That restriction must therefore be taken into account when considering the Commission's second complaint.
Affald med PCB-indhold
Waste containing PCBs
Det bemærkes, at for så vidt angår de formål, der forfølges med forpligtelsen i artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442, fremgår det af selve ordlyden af bestemmelsen, at den udgør en nødvendig betingelse for fuldt ud at kunne gennemføre formålene i direktivets artikel 3, 4 og 5 (jf. i samme retning dom af 4.7.2000, sag C-387/97, Kommissionen mod Grækenland, Sml. I, s. 5047, præmis 95).
Considering the objectives pursued by the obligation laid down in Article 7(1) of Directive 75/442, it is clear from the very wording of that provision that the obligation is necessary in order for the objectives set out in Articles 3, 4 and 5 of that directive to be fully attained (see, by analogy, Case C-387/97 Commission ν Greece [2000] ECR 1-5047, paragraph 95).
Blandt disse formål er det især beskyttelsen af den offentlige sundhed og af miljøet, der udgør selve kernen i den fællesskabsretlige ordning om affald.
Chief among those objectives is the protection of public health and the environment, which is the essence of Community legislation relating to waste.
Det er nemlig grunden til, at en tilsidesættelse af forpligtelsen til at udarbejde håndteringsplaner for affald ifølge retspraksis skal anses for alvorlig, selv om den kun omfatter en meget lille del af en medlemsstats område (jf. dommen i sagen Kommissionen mod Grækenland, præmis 94 eller 95) eller blot et enkelt dalområde (jf. i denne retning dom af 9.11.1999, sag C-365/97, Kommissionen mod Italien, præmis 69).
That is the reason why, according to the case-law, a failure to fulfil the obligation to draw up waste management plans must be regarded as serious, even if the failure relates to only a very small part of a Member State's territory, such as a single department (see, to that effect, Commission ν Greece, cited above, paragraphs 94 or 95), or a single area within a valley (see, to that effect, Case C-365/97 Commission ν Italy [1999], paragraph 69).
For så vidt angår affald, der indeholder PCB, har Kommissionen anført, at de franske myndigheder i deres svar på den begrundede udtalelse har bekræftet, at 22 af de 26 franske regioner ikke råder over en plan for denne affaldskategori.
In so far as concerns waste containing PCBs, the Commission observes that the French authorities themselves have confirmed, in their reply to the reasoned opinion, that 22 of the 26 French regions have no plan for this category of waste.
Ifølge Kommissionen kan det forhold, at der ikke er nogen håndteringsplaner for affald med indhold af PCB, i modsætning til de nævnte myndigheders påstande ikke begrundes med henvisning til gennemførelsen af Rådets direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT).
According to the Commission, the lack of management plans for waste containing PCBs cannot, contrary to the French authorities' submission, be justified by reference to the transposition of Council Directive 96/59/EC of 16 September 1996 on the disposal of polychlorinated biphenyls and polychlorinated terphenyls (PCB/PCT).
Den franske regering har ikke bestridt, at dette var situationen på tidspunktet for udløbet af fristen i den begrundede udtalelse.
In light of those considerations, it must be held that, whilst the words 'as soon as possible' appearing in Article 7(1) of Directive 75/442 mean that the Member States must be allowed a reasonable period of time in which to prepare waste management plans, it nevertheless remains the case that, in view of the importance of those plans for attaining the directive's objectives and the fact that the obligation in question was introduced in 1975, the accumulated delays of the French Republic, in this case, cannot in any way be regarded as reasonable.