natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen har fastslået, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 10 EF og 81 EF, såfremt en medlemsstat enten foreskriver eller fremmer indgåelse af aftaler i strid med artikel 81 EF eller forstærker sådanne aftalers virkninger, eller såfremt den fratager de af den udstedte retsforskrifter deres statslige karakter ved at uddelegere ansvaret for at træffe beslutninger om økonomisk intervention til private erhvervsdrivende (dommen i sagen Cipolla m.fl., præmis 47).
The Court has held that Articles 10 EC and 81 EC are infringed where a Member State requires or encourages the adoption of agreements, decisions or concerted practices contrary to Article 81 EC or reinforces their effects, or where it divests its own rules of the character of legislation by delegating to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere (Cipolla and Others, paragraph 47).
Det bemærkes, at en lov såsom lov af 15. april 1958, for så vidt som den forbyder personer, der yder tandpleje, at reklamere, ikke falder ind under nogen af de tilfælde, hvor artikel 10 EF kombineret med artikel 81 EF finder anvendelse.
It must be noted that a law such as the Law of 15 April 1958, in so far as it prohibits dental care providers from advertising, does not fall within any of the situations for the combined application of Articles 10 EC and 81 EC.
Som generaladvokaten har anført i punkt 71 i forlaget til afgørelse, er der intet i hovedsagen, der kan godtgøre, at loven af 15. april 1958 fremmer, forstærker eller kodificerer en aftale eller en vedtagelse mellem virksomheder.
As the Advocate General stated at point 71 of his Opinion, there is no evidence in the case in the main proceedings to show that the Law of 15 April 1958 encourages, reinforces or codifies concerted practices or decisions by undertakings.
Det fremgår heller ikke af forelæggelsesafgørelsen, at den pågældende lovbestemmelse er blevet frataget sin statslige karakter ved den pågældende medlemsstats delegation af ansvaret for at træffe beslutninger om økonomisk intervention til private erhvervsdrivende.
Nor is there anything in the order for reference to suggest that the law at issue has been divested of the character of legislation in that the Member State in question has delegated to private economic operators responsibility for taking decisions affecting the economic sphere.
Selv om det antages, at Ioannis Doulamis som ejer af en tandklinik kan kvalificeres som en »virksomhed« som omhandlet i artikel 81 EF, således som den er fortolket af Domstolen (jf. i denne retning dom af 23.4.1991, sag C-41/90, Höfner og Elser, Sml. I, s. 1979, præmis 21), følger det ikke af forelæggelsesafgørelsen, at der i det foreliggende tilfælde er tale om en aftale mellem virksomheder, en vedtagelse inden for sammenslutninger af virksomheder eller en samordnet praksis, der kan påvirke handelen mellem medlemsstaterne, og som har til formål eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet.
Lastly, even if it were possible to classify Mr Doulamis, in his capacity as proprietor of a dental clinic, as an ‘undertaking’ for the purpose of Article 81 EC, as interpreted by the Court (see, to that effect, Case C-41/90 Höfner and Elser [1991] ECR I-1979, paragraph 21), it does not follow from the order for reference that what is at issue here is any kind of agreement between undertakings, decision by associations of undertakings or concerted practice which may affect trade between the Member States, the object or effect of which is to prevent, restrict or distort competition within the common market.
Det forelagte spørgsmål skal derfor besvares med, at artikel 81 EF, sammenholdt med artikel 3, stk. 1, litra g), EF og artikel 10, stk. 2, EF, ikke er til hinder for en national
The answer to the question referred must therefore be that Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, does
Artikel 81 EF, sammenholdt med artikel 3, stk. 1, litra g) EF og artikel 10, stk. 2 EF, er ikke til hinder for en national lovgivning, såsom loven af 15. april 1958, der forbyder enhver og personer, der yder tandpleje inden for rammerne af et liberalt erhverv eller en tandlægepraksis, at gøre nogen som helst reklame for tandpleje.
Article 81 EC, read in conjunction with Article 3(1)(g) EC and the second paragraph of Article 10 EC, does not preclude a national law, such as the Law of 15 April 1958, which prohibits any person or dental care providers, in the context of professional services or a dental surgery, from engaging in advertising of any kind in the dental care sector.
Sag C-96/06
Case C-96/06
»Forordning (EF) nr. 615/98 — direktiv 91/628/EØF — eksportrestitutioner — afslag — tilsidesættelse af direktiv 91/628/EØF — skade på dyrs velfærd — bevisbyrde — manglende beviser«
(Regulation (EC) No 615/98 — Directive 91/628/EEC — Export refunds — Refusal — Noncompliance with Directive 91/628/EEC — Adverse effect on animal welfare — Burden of proof — Lack of evidence)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat P. Mengozzi fremsat den 15. november 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 15 November 2007 . . Judgment of the Court (Third Chamber), 13 March 2008 . . . . . . . .
(Kommissionens forordning nr. 615/98, art. 4 og art. 5, stk. 2 og 3; Rådets direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29)
(Commission Regulation No 615/98, Arts 4 and 5(2) and (3); Council Directive 91/628, as amended by Directive 95/29)
Landbrug — fælles markedsordning — eksportrestitutioner
Agriculture — Common organisation of the markets — Export refunds
Den kompetente myndighed kan i medfør af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport afslå at udbetale eksportrestitutionen på grund af tilsidesættelsen af bestemmelserne i direktiv 91/628 om beskyttelse af dyrs sundhed under transport, som ændret ved direktiv 95/29, selv om der ikke foreligger oplysninger, der gør det muligt at fastslå, at de transporterede dyrs velfærd konkret har lidt skade.
Pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628 concerning the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29 concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Den kompetente myndighed kan trods de dokumenter, som eksportøren har fremlagt i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98 af 18. marts 1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport, skønne, at direktiv 91/628/EØF om beskyttelse af dyr under transport, som ændret ved direktiv 95/29, ikke er blevet overholdt i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 5, stk. 3.
Despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport, the competent authority may consider that Directive 91/628 on the protection of animals during transport, as amended by Directive 95/29, has not been complied with pursuant to Article 5(3) of that regulation.
Den kompetente myndighed kan dog kun drage denne konklusion på grundlag af de dokumenter, der er nævnt i artikel 5 i forordning nr. 615/98, de rapporter vedrørende dyrenes sundhed, som er nævnt i samme forordnings artikel 4, eller på grundlag af andre objektive oplysninger af betydning for dyrenes velfærd, som rejser tvivl om de af eksportøren fremlagte dokumenter, idet denne i givet fald har bevisbyrden for, at de oplysninger, som den kompetente myndighed påberåber sig til støtte for, at direktiv 91/628, ikke er blevet overholdt, er irrelevante.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning animal health, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are not relevant.
Det fremgår således, at fællesskabslovgiver har antaget på grundlag af videnskabelige og veterinære undersøgelser samt vurderinger vedrørende anvendelsen af fællesskabslovgivningen på området for beskyttelse af dyr, at disses velfærd kan lide skade og ikke længere
The Community legislature considered, on the basis of scientific and veterinary studies as well as assessments of the application of Community legislation carried out in the animal protection field, that once the provisions of Direct- ive 91/628 concerning the health of those animals are no longer complied with, the welfare of the animals is liable
(jf. præmis 36, 39-42 og 44 samt domskonkl. 1)
(see paras 36, 39-42, 44, operative part 1)
kan sikres, såfremt bestemmelserne i direktiv 91/628 om dyrs sundhed tilsidesættes.
to be endangered and can no longer be guaranteed.
En sådan opfattelse forekommer i øvrigt fuldt ud begrundet under hensyn til, at det ikke altid er muligt i praksis for den kompetente myndighed at fastslå, at dyrene konkret er blevet påført lidelser
Such an approach appears moreover to be fully justified by the circumstance that, in practice, it is not always possible for the competent authority to ascertain that the animals have actually suffered, or been injured,
(jf. præmis 48, 49 og 52 samt domskonkl. 2)
(see paras 48, 49, 52, operative part 2)
FORSLAG TIL AFLGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-96/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-96/06
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATP.
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
MENGOZZI fremsat den 15. november 2007 1 holdes, navnlig bestemmelserne vedrørende beskyttelse af dyr under transport.
MENGOZZIdelivered on 15 November 2007 with the Community legislation concerning animal welfare and, in particular, the protection of animals during transport.
Med sin præjudicielle forelæggelse i denne sag har den nationale ret i det væsentlige anmodet Domstolen om at præcisere den nærmere forbindelse mellem stk. 2 og 3 i artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 615/98 2 hvad angår beviset for, at betingelserne i denne forordning for at udbetale eksportrestitutioner er opfyldt.
In these proceedings, the national court essentially asks the Court of Justice to clarify the relationship between the provisions of Article 5(3) and those of Article 5(2) of Commission Regulation (EC) No 615/98 2in relation to proof of compliance with the conditions laid down by that regulation with regard to export refunds.
Betingelserne for anvendelsen af forordning nr. 615/68 er præciseret i Kommissionens forordning nr. 615/98.
The detailed arrangements for applying Regulation No 805/68 were laid down by Commission Regulation No 615/98.
Artikel 13, stk. 9, andet afsnit, i Rådets forordning (EØF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den fælles markedsordning for oksekød 3, som ændret ved forordning (EF) nr. 2634/97 4,
Council of 27 June 1968 on the common organisation of the market in beef and veal, 3as amended by Regulation (EC) No 2634/97, 4
Sidstnævnte forordnings artikel 1 bestemmer, at det navnlig er en betingelse for at udbetale eksportrestitutioner for levende hornkvæg, at bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628 5overholdes under transporten og navnlig under transporten af dyrene til det første aflæsningssted i det endelige bestemmelsestredjeland.
Article 1 of the latter regulation makes it clear that the payment of export refunds for live bovine animals is subject, in particular, to compliance with Council Directive 91/628/EEC 5 during transport of the animals to the first place of unloading in the third country of final destination.
gør udbetalingen af eksportrestitutioner for levende dyr betinget af, at fællesskabsbestemmelserne vedrørende dyrevelfærd over-
makes payment of the refund for exports of live animals conditional upon compliance
2 — Kommissionens forordning af 18.3.1998 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportrestitutioner for så vidt angår kvægs velfærd under transport (EFT L 82, s. 19).
2 — Regulation of 18 March 1998 laying down specific detailed rules of application for the export refund arrangements as regards the welfare of live bovine animals during transport (OJ 1998 L 82, p. 19).
Dette direktiv er ophævet ved Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 af 22.12.2004 om beskyttelse af dyr under transport og dermed forbundne aktiviteter og om ændring af direktiv 64/432/EØF og 93/119/EF og forordning (EF) nr. 1255/97 (EFT L 3, s. 1).
That directive was repealed by Council Directive (EC) No 1/2005 of 22 December 2004 on the protection of animals during transport and related operations and amending Directives 64/432/EEC and 93/119/EC and Regulation (EC) No 1255/97 (OJ 2005 L 3, p. 1).
Ifølge denne forordnings artikel 33 ophæves direktivet imidlertid først med virkning fra den 5.1.2007.
Article 33 of that regulation provides for repeal of the abovementioned directive only from 5 January 2007.
VIAMEX AGRAR HANDEL dyr, for hvis vedkommende myndighederne på grundlag af dokumenterne efter stk. 2, rapporterne om kontrollen efter artikel 4 og/eller andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af bestemmelserne i artikel 1 skønner, at direktivet om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt.«
VIAMEX AGRAR HANDEL animals for which the competent authority considers, in the light of the documents referred to in paragraph 2, the reports on the checks referred to in Article 4 and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1, that the Directive on the protection of animals during transport, was not complied with.’
Ifølge artikel 2 i forordning nr. 615/98 skal der føres kontrol med dyrene ved udførslen fra Fællesskabets område.
Under Article 2 of Regulation No 615/98, a check on the animals must be carried out when they leave the territory of the Community.
Ifølge artikel 2, stk. 3, skal en embedsdyrlæge, som har fået bemyndigelse dertil af den kompetente myndighed i den stat, fra hvis område dyrene udføres, kontrollere og attestere, a) at dyrene kan tåle den planlagte transport i overensstemmelse med direktiv 91/628, b) at det transportmiddel, hvori dyrene transporteres ud af Fællesskabets område, er i overensstemmelse med nævnte direktiv, og c) at der er truffet forholdsregler til pasning af dyrene under transporten i overensstemmelse med nævnte direktiv.
Article 2(3) provides that an official veterinarian, appointed by the competent authority of the State whose territory the animals are leaving, is to check and certify (a) that the animals are fit for the intended journey in compliance with Directive 91/628, (b) that the means of transport by which the live animals are to leave Community territory complies with that directive and (c) that appropriate provision has been made for the care of the animals during the journey in accordance with that directive.
Direktiv 91/628 fastsætter de betingelser, medlemsstaterne skal overholde af hensyn til beskyttelsen af dyrene under transporten.
Directive 91/628 lays down the criteria that the Member States must observe for the protection of animals during transport.
Navnlig bestemmer artikel 5, stk. 1, litra b) og c), at medlemsstaterne skal drage omsorg for, at transportørerne benytter transportmidler, der gør det muligt at overholde fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af dyrs velfærd — navnlig de bestemmelser, der er fastsat i direktivets bilag — og at de ikke transporterer eller lader transportere dyr på en sådan måde, at dyrene udsættes for en risiko for at komme til skade eller blive påført unødige lidelser.
In particular, Article 5(1)(b) and (c) require the Member States to ensure that all carriers use means of transport meeting the Community requirements regarding animal welfare protection, in particular the requirements in the annex to the directive, and do not transport any animal, or cause any animal to be transported, in a way which may cause injury or unnecessary suffering to that animal.
II — Faktiske omstændigheder, det præjudicielle spørgsmål og retsforhandlingerne ved Domstolen
II — The facts, the request for a ruling and procedure before the Court of Justice
I marts 1999 anmeldte selskabet Viamex Agrar Handels GmbH (herefter »Viamex«) over for Hauptzollamt Emden en udførsel til Libanon af 35 stk. levende hornkvæg, som skulle transporteres med skibet »Al Hajj Moustafa II«.
In March 1999, the company Viamex Agrar Handels (‘Viamex’) declared to the Hauptzollamt (Principal Customs Office) Emdem the export to Lebanon of 35 bovine animals aboard the vessel Al Hajj Moustafa II.
Viamex anlagde herefter sag ved Finanz -gericht Hamburg til prøvelse af Hauptzollamts afslag under henvisning til, at der ikke i den foreliggende sag forelå nogen tilsidesættelse af Fællesskabets bestemmelser om restitutioner, og navnlig ikke af direktiv 91/628, da Fællesskabets lovgivning ikke indeholder nogen bestemmelse om, at et skib skal være godkendt til transport af levende dyr.
Viamex appealed against that decision to the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg, contending that in this case there had been no infringement of the Community legislation on refunds, in particular Directive 91/628, since there was no provision in the Community legislation to the effect that a vessel must be authorised for the carriage of live animals; accordingly, the refund could not be refused on the sole ground that the vessel used for the export operation appeared on a Commission negative list and, a fortiori, refusal was inappropriate since the vessel had been included on that list on the basis of an inspection carried out by a Commission expert on 18 and 19 February 1997, a good two years before the transport operation in question, and the application for an export refund was accompanied by the following documents evidencing the work carried out on the vessel:
Ved afgørelse af 1. februar 2001 afslog Hauptzollamt Hamburg-Jonas (herefter »Hauptzollamt«) Viamex’ ansøgning om eksportrestitutioner i medfør af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, med den begrundelse, at Viamex havde foretaget den pågældende transport i strid med Fællesskabets bestemmelser om beskyttelse af dyr.
By notice of 1 February 2001, the Hauptzollamt Hamburg-Jonas (‘the Hauptzollamt’) rejected Viamex’s application for export refunds under Article 5(3) of Regulation No 615/98 because, in its view, Viamex had transported the animals in breach of the Community animal welfare legislation.
Navnlig anførte Hauptzollamt, at de pågældende dyr var blevet transporteret til Libanon om bord på et skib, som den 28. februar 1997 var blevet optaget på en såkaldt negativliste fra Kommissionen og derfor ikke efter Hauptzollamts opfattelse kunne antages at opfylde betingelserne i direktiv 91/628 på eksporttidspunktet, hvorfor det ikke var egnet til at transportere levende dyr.
In particular, the Hauptzollamt observed that the animals in question had been shipped to Lebanon on a vessel which, having been included on 28 February 1997 in a Commission ‘negative list’, was in its opinion to be regarded as not meeting the requirements of Directive 91/628 at the time of export and was not therefore suitable for the carriage of live animals.
b) en sagkyndig udtalelse fra havarikommissæren Kähler & Prinz. 14.
(b) a report from the average adjusters Kälher & Prinz. 14.
Heroverfor gjorde Hauptzollamt gældende, at den omstændighed, at skibet i den
The Hauptzollamt, for its part, observed that in the present case the inclusion of the
Viamex klagede over afslaget.
Viamex sought reversal of that refusal.
Ved klageafgørelse af 18. maj 2001 afviste Hauptzollamt klagen.
Its application was rejected by the Hauptzollamt by decision of 18 May 2001.
VIAMEX AGRAR HANDEL foreliggende sag var optaget på en negativliste fra Kommissionen, udgjorde tilstrækkeligt grundlag for at antage, at direktiv 91/628 ikke var overholdt, hvorfor den afslog at udbetale eksportrestitutioner i henhold til forordning nr. 615/98.
VIAMEX AGRAR HANDEL means of transport used on a Commission negative list was a sufficient basis for concluding that Directive 91/628 had not been complied with and therefore for withholding payment of the export refund under Regulation No 615/98.
det konkrete tilfælde, eller har myndighederne løftet deres bevisbyrde, såfremt de fremlægger og godtgør omstændigheder, der som helhed gør det overvejende sandsynligt, at direktivet om beskyttelse af dyr under transport (heller) ikke er blevet overholdt med hensyn til den pågældende eksportforsendelse?
that the directive has not been complied with, is it necessary to have proof that there has been an infringement of Direct- ive 91/628 in the particular case, or does the competent authority discharge its burden of proof if it relies on and provides evidence of circumstances which in an overall view indicate a mater- ial probability that the directive on the protection of animals during transport has not been complied with (also) in relation to the export consignment in question?
Da den forelæggende ret er i tvivl om fortolkningen af artikel 15, stk. 3, i forordning nr. 615/98, har den udsat den verserende sag og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
The national court, entertaining doubts as to the interpretation of Article 5(3) of Regulation No 615/98, stayed its proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
3) Uanset besvarelsen af det første og andet spørgsmål: Kan myndighederne (fuldstændigt) afslå at udbetale eksportrestitutioner til en eksportør, når der ikke hvad angår den pågældende eksportforsendelse er nogen indikationer for, at dyrenes velfærd under transporten (muligvis) er blevet tilsidesat i strid med direktiv 91/628/EØF?«
(3) Irrespective of the answers to questions 1 and 2: May the competent authority refuse to pay (all of) the export refund to the exporter under Article 5(3) of Regulation No 615/98 where there are no indications that the (potential) infringement of Directive 91/628 has in fact been deleterious to the wellbeing of the animals during transport in relation to the export consignment in question?’
»1) Skal artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 anses for en undtagelsesbestemmelse med den følge, at Hauptzollamt har bevisbyrden for, at betingelserne i artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 er opfyldt?
‘(1) Does Article 5(3) of Regulation No 615/98 constitute an exclusion, with the consequence that the burden of proof in respect of the requirements of Article 5(3) of Regulation No 615/98 is on the Principal Customs Office?
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er det en betingelse efter artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 for at myndighederne kan skønne, at direktivet om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt, at der foreligger bevis for, at direktiv 91/628/EØF er tilsidesat i
(2) If the first question is answered in the affirmative: In order to conclude under Article 5(3) of Regulation No 615/98
I medfør af artikel 23 i Domstolens statut er der afgivet skriftlige indlæg af Hauptzollamt og Kommissionen.
Under Article 23 of the Statute of the Court of Justice, written observations were submitted by the Hauptzollamt and the Commission.
Under den mundtlige forhandling, der blev afholdt samtidig med sagerne C-37/06 og C-58/06, er der afgivet indlæg under denne sag af Viamex, den tyske regering og Kommissionen.
At the hearing, which was held at the same time as that in Cases C-37/06 and C-58/06, oral argument concerning the present case was presented by Viamex, the German Government and the Commission.