natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, jf. dog artikel 5, ret til at tillade eller forbyde udlejning og udlån af originalværker og eksemplarer af ophavsretligt beskyttede værker […].
In accordance with the provisions of this Chapter, Member States shall provide, subject to Article 5, a right to authorise or prohibit the rental and lending of originals and copies of copyright works …
I henhold til artikel 9, stk. 1, i direktiv 92/100 giver »[m]edlemsstaterne […] [udøvende kunstnere, producenter af den første optagelse af en film og radio- eller fjernsynsselskaber] […] eneret til at gøre [de beskyttede genstande], herunder eksemplarer deraf, tilgængelige for almenheden ved salg eller på anden måde; denne ret benævnes i det følgende »spredningsret««.
Under Article 9(1) of Directive 92/100, ‘Member States shall provide [for performers, phonogram producers, producers of the first fixations of films and for broadcasting organisations] the exclusive right to make available [protected objects], including copies thereof, to the public by sale or otherwise, hereafter referred to as the “distribution right”’.
Direktiv 92/100 blev ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/115/EF af 12. december 2006 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 376, s. 28).
Directive 92/100 was repealed by Directive 2006/115/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 2006 L 376, p. 28).
§ 15, stk. 1, i lov om ophavsret (Urheberrechtsgesetz) af 9. september 1965 (BGBl. 1965 I, s. 1273) bestemmer:
Paragraph 15(1) of the Law on copyright (Urheberrechtsgesetz) of 9 September 1965 (BGBl. 1965 I, p.
»Ophavsmanden har eneretten til den faktiske udnyttelse af værket; denne ret omfatter bl.a.:
‘The author has the exclusive right to exploit his work in a material form; that right includes in particular:
Cassina fremstiller siddemøbler.
Cassina manufactures chairs.
Sortimentet omfatter møbler, der fremstilles efter design af Charles-Edouard Jeanneret, også kaldet Le Corbusier.
Its collection includes furniture manufactured according to the designs of Charles-Édouard Jeanneret (Le Corbusier).
Peek & Cloppenburg forhandler dame- og herrebeklædning gennem butikker i hele Tyskland. Selskabet har i en af sine butikker indrettet et hvileområde for kunder med lænestole og sofaer af model LC 2 og LC 3 og et sofabord fra bordsystemet LC 10-P. I et udstillingsvindue i en af sine butikker har Peek & Cloppenburg som dekoration udstillet en lænestol af model LC 2. Disse møbler hidrører ikke fra Cassina, men er fremstillet uden Cassinas samtykke af en virksomhed i Bologna (Italien). Ifølge den forelæggende ret var sådanne møbler på det pågældende tidspunkt ikke ophavsretligt beskyttet i den medlemsstat, hvor de blev fremstillet. 16
Peek & Cloppenburg operates menswear and womenswear shops throughout Germany. It has set up in one of its shops a rest area for customers, fitted out with armchairs and sofas from the LC 2 and LC 3 range and a low table from the LC 10-P table system. In a display window of its outlet, Peek & Cloppenburg placed an armchair from the LC 2 range for decorative purposes. Those items of furniture did not come from Cassina but were manufactured without Cassina’s consent by an undertaking in Bologna (Italy). According to the referring court, such furniture was not protected at the time by copyright in the Member State in which it was manufactured. 16
Da Peek & Cloppenburg herved efter Cassinas opfattelse krænkede dennes rettigheder, anlagde Cassina sag mod virksomheden for Landgericht Frankfurt med påstand om, at den skulle ophøre med denne adfærd og give Cassina oplysninger, bl.a. om distributionskanalerne for møblerne. Desuden nedlagde Cassina påstand om, at Peek & Cloppenburg tilpligtedes at betale erstatning. 17
As it considered that Peek & Cloppenburg had infringed its rights by so doing, Cassina brought an action against it before the Landgericht Frankfurt (Frankfurt Regional Court) (Germany) seeking an order that it must desist from that practice and provide Cassina with information, in particular as regards the distribution channels for those items of furniture. In addition, Cassina sought an order that Peek & Cloppenburg pay damages. 17
Da Landgericht Frankfurt gav Cassina medhold, og da appelinstansen i det væsentlige stadfæstede førsteinstansrettens afgørelse, iværksatte Peek & Cloppenburg »revisionsanke« for Bundesgerichtshof. 18
After the Landgericht Frankfurt had granted Cassina’s application and the appeal court had, essentially, confirmed the judgment given at first instance, Peek & Cloppenburg brought an appeal on a point of law before the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice) (Germany). 18
Bundesgerichtshof har anført, at da Cassina er indehaver af en eksklusiv spredningsret som omhandlet i § 17 i lov om ophavsret af 9. september 1965, afhænger rettens afgørelse af spørgsmålet, om Peek & Cloppenburgs ovennævnte adfærd har krænket denne ret. I - 2758
That court states that, since Cassina has an exclusive right of distribution for the purpose of Paragraph 17 of the Law on copyright of 9 September 1965, its decisions turns on whether the conduct of Peek & Cloppenburg referred to above infringed that right. I - 2758
Ifølge retten foreligger der almindeligvis spredning, når originalværket eller eksemplarer heraf, ved overdragelse af ejendomsretten hertil eller besiddelsen heraf, bringes fra den interne virksomhedssfære ud til almenheden.
It takes the view that there is normally a distribution where the original of a work or copies thereof cease to form part of the undertaking and are made publicly available through transfer of ownership or possession.
Det kan i denne forbindelse være tilstrækkeligt, at overdragelsen af besiddelsen sker for en blot midlertidig periode.
In this connection, a transfer of possession for a merely temporary period may suffice.
Spørgsmålet er imidlertid, om der kan antages at foreligge spredning til almenheden ved anden adfærd end salg, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29, i forbindelse med en adfærd, der består i at gøre ophavsretligt beskyttede eksemplarer tilgængelige for almenheden, uden at der sker en overdragelse af ejendomsretten hertil eller besiddelsen heraf, og således uden en overdragelse af den faktiske rådighedsbeføjelse, idet eksemplarerne, som det er tilfældet i hovedsagen, anbringes i salgslokaler alene med henblik på at kunne bruges af kunderne.
The issue arises, however, of whether conduct consisting in making publicly available reproductions protected by copyright without a transfer of ownership or possession, and thus without a transfer of the de facto power of disposal, can also be classified as a distribution to the public otherwise than by sale for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, those reproductions being, as in the main proceedings, installed in sales areas merely for the purpose of being used by customers.
Bundesgerichtshof er desuden i tvivl med hensyn til, om alene det forhold, at eksemplaret af et værk fremvises i et butiksvindue, uden at det gøres tilgængeligt for brug, også udgør en form for spredning til almenheden som omhandlet i denne bestemmelse.
In addition, the Bundesgerichtshof raises the question whether merely exhibiting a reproduction of a work in a shop display window, without making it available for use, also constitutes a form of distribution to the public within the meaning of that provision.
Derudover ønsker den forelæggende ret oplyst, om kravet om beskyttelse af varernes frie bevægelighed i artikel 28 EF og artikel 30 EF under de i hovedsagen omhandlede omstændigheder begrænser udøvelsen af spredningsretten.
Furthermore, it submits that the issue also arises of whether the requirements of the protection of the free movement of goods laid down in Articles 28 EC and 30 EC restrict, in the circumstances of the main proceedings, the exercise of that right of distribution.
På denne baggrund har Bundesgerichtshof besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Bundesgerichtshof decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
»1) a) Skal det anses for at udgøre enhver spredning på anden måde [end ved salg] i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk. 1, i direktiv
‘(1) (a) Can it be assumed that there is a distribution to the public otherwise than by sale, within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29 …, in the case
2001/29, når tredjemand gives mulighed for at gøre brug af reproduktioner af ophavsretligt beskyttede værker, uden at denne adgang til brug indebærer en overførelse af den faktiske rådighedsbeføjelse over reproduktionerne?
2008 — CASE C-456/06 where it is made possible for third parties to make use of items of copyrightprotected works without the grant of user involving a transfer of de facto power to dispose of those items?
b) Foreligger der også spredning efter artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29, når reproduktioner af ophavsretligt beskyttede værker fremvises offentligt, uden at tredjemand gives mulighed for at gøre brug af reproduktionerne?
(b) Is there a distribution under Article 4(1) of [Directive 2001/29] also in the case in which items of copyrightprotected works are shown publicly without the possibility of using those items being granted to third parties?
2) I bekræftende tilfælde:
(2) If the answers are in the affirmative:
Vedrørende anmodningen om genåbning af den mundtlige forhandling
The application for the reopening of the oral procedure
Ved en skrivelse indgået til Domstolen den 7. marts 2008 har Cassina, efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse, anmodet om genåbning af den mundtlige forhandling i henhold til artikel 61 i Domstolens procesreglement.
By letter received at the Court on 7 March 2008, Cassina requested the reopening of the oral procedure pursuant to Article 61 of the Rules of Procedure of the Court following the delivery of the Advocate General’s Opinion.
Cassina har navnlig gjort gældende, at generaladvokaten har lagt flere urigtige argumenter til grund for forslaget til afgørelse, har tilsidesat Domstolens praksis og ikke har taget alle sagens relevante faktiske omstændigheder i betragtning.
Cassina submits, in particular, that the Advocate General founded her Opinion on a number of incorrect arguments, that she misinterpreted the Court’s caselaw and that she failed to take into account all the facts relevant to the proceedings.
Cassina ønsker således at fremlægge yderligere oplysninger for Domstolen.
Cassina accordingly wishes to submit further information to the Court.
Hertil bemærkes, at det hverken i Domstolens statut eller procesreglement er bestemt, at parterne har mulighed for at afgive bemærkninger til generaladvokatens forslag til afgørelse (jf. bl.a. dom af 30.3.2006, sag C-259/04, Emanuel, Sml. I, s. 3089, præmis 15).
In this connection, it must be pointed out that neither the Statute of the Court of Justice nor its Rules of Procedure make provision for the parties to submit observations in response to the Advocate General’s Opinion (see, inter alia, Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, paragraph 15).
Domstolen kan ganske vist af egen drift, på forslag af generaladvokaten eller på parternes begæring i overensstemmelse med artikel 61 i procesreglementet træffe bestemmelse om genåbning af den mundtlige forhandling, såfremt den finder, at sagen er utilstrækkeligt oplyst, eller at sagen skal afgøres på grundlag af et argument, som ikke har været drøftet af parterne (jf. bl.a. dom af 13.11.2003, sag C-209/01, Schilling og Fleck-Schilling, Sml.
Admittedly, the Court may, of its own motion, on a proposal from the Advocate General, or at the request of the parties, order the reopening of the oral procedure in accordance with Article 61 of the Rules of Procedure if it considers that it lacks sufficient information, or that the case must be dealt with on the basis of an argument which has not been debated between the parties (see, inter alia, Case C-209/01 Schilling and Fleck-Schilling [2003] ECR I-13389, paragraph 19, and Case C-30/02 Recheio — Cash & Carry [2004] ECR I-6051, paragraph 12). 26
Domstolen finder imidlertid, efter at have hørt generaladvokaten, at den i nærværende sag er i besiddelse af alle de oplysninger, der er nødvendige for at besvare spørgsmålene.
However, the Court, after hearing the Opinion of the Advocate General, considers that in the present case it has all the information necessary to answer the questions referred.
Følgelig er det ikke fornødent at træffe bestemmelse om genåbning af den mundtlige forhandling.
Consequently, there is no need to order the reopening of the oral procedure.
Om det første spørgsmål, litra a) og b)
Question 1(a) and (b)
Med det første spørgsmål, litra a) og b), ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om begrebet spredning til almenheden på anden måde end ved salg
By Question 1(a) and (b), the referring court is essentially asking whether the concept of distribution to the public otherwise than through the sale of the original
Hverken artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29 eller nogen anden bestemmelse heri indeholder en tilstrækkelig præcisering af begrebet spredning til almenheden af et ophavsretligt beskyttet værk.
Neither Article 4(1) of Directive 2001/29 nor any other provision of that directive gives a sufficient explanation of the concept of distribution to the public of a work protected by copyright.
Begrebet er imidlertid nærmere defineret i WCT-trak-taten og WPPT-traktaten.
That concept is, on the other hand, defined more clearly by the CT and the PPT.
Det er ubestridt, hvilket følger af 15. betragtning til direktiv 2001/29, at dette direktiv har til formål på fællesskabsniveau at gennemføre de forpligtelser, der i henhold til WCT-traktaten og WPPT-traktaten påhviler Fællesskabet.
It is common ground that, as recital 15 in the preamble to Directive 2001/29 makes clear, that directive is intended to implement at Community level the Community’s obligations under the CT and the PPT.
Under disse omstændigheder skal begrebet spredning i direktivets artikel 4, stk. 1, så vidt muligt fortolkes i lyset af definitionerne i disse traktater.
In those circumstances, the concept of distribution in Article 4(1) of that directive must be interpreted, as far as is possible, in the light of the definitions given in those Treaties.
WCT-traktaten definerer i artikel 6, stk. 1, begrebet retten til udbredelse — hvilken ret tilkommer ophavsmændene til litterære og kunstneriske værker — som eneretten
Article 6(1) of the CT defines the concept of the right of distribution enjoyed by the authors of literary and artistic works as the exclusive right of authorising the making
PEEK & CLOPPENBURG til at tillade, at originalen og kopier af deres værker gøres tilgængelige for almenheden gennem salg eller »anden overdragelse af ejendomsretten«. Desuden indeholder artikel 8 og 12 i WPPT-traktaten den samme definition af den ret til udbredelse, der tilkommer udøvende kunstnere og producenter af fonogrammer. Således forbinder de relevante internationale traktater udelukkende begrebet udbredelse med overdragelsen af ejendomsretten. 33
PEEK & CLOPPENBURG available to the public of the original and copies of their works through sale or ‘other transfer of ownership’. Moreover, Articles 8 and 12 of the PPT contain the same definitions of the right of distribution enjoyed by performers and producers of phonograms. Thus, the relevant international Treaties link the concept of distribution exclusively to that of transfer of ownership. 33
Eftersom bestemmelsen i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29 i denne sammenhæng omhandler spredning »ved salg eller på anden måde«, skal dette begreb fortolkes i overensstemmelse med disse traktater som en form for spredning, der skal indebære en overdragelse af ejendomsretten.
Since Article 4(1) of Directive 2001/29 provides, in such a context, for ‘distribution by sale or otherwise’, that concept should be interpreted in accordance with those Treaties as a form of distribution which entails a transfer of ownership.
Denne konklusion gælder også ved en fortolkning af de bestemmelser, der vedrører udtømningen af spredningsretten i henholdsvis WCT-traktaten og i direktiv 2001/29.
The wording of the provisions relating to the exhaustion of the right of distribution in the CT and Directive 2001/29 also points to that conclusion.
Bestemmelserne herom er fastsat i artikel 6, stk. 2, i WCT-traktaten, hvorefter udtømningen er forbundet med den samme adfærd som den, der omhandles i artikel 6, stk. 1.
Exhaustion is dealt with in Article 6(2) of the CT, which links it to the acts referred to in Article 6(1).
Således udgør artikel 6, stk. 1 og 2, i WCT-traktaten en helhed, som skal fortolkes samlet.
Thus, paragraphs 1 and 2 of Article 6 of the CT form a whole and should be interpreted together.
Disse to bestemmelser omhandler udtrykkeligt adfærd, som indebærer en overdragelse af ejendomsretten.
Those two provisions refer expressly to acts entailing a transfer of ownership.
Artikel 4, stk. 1 og 2, i direktiv 2001/29 har den samme opbygning som artikel 6 i WCT-traktaten, og de har til formål at gennemføre denne.
Article 4(1) and (2) of Directive 2001/29 follow the same scheme as Article 6 of the CT and are intended to implement it.
I lighed med artikel 6, stk. 2, i WCT-traktaten fastsætter direktivets artikel 4, stk. 2, at retten til spredning af originalværket eller eksemplarer heraf udtømmes ved det første salg eller anden overdragelse af ejendomsretten over genstanden.
Like Article 6(2) of the CT, Article 4(2) of the directive provides for the exhaustion of the distribution right within the Community in respect of the original or copies of the work on the first sale or other transfer of ownership of that object.
Eftersom artikel 4 gennemfører artikel 6 i WCT-traktaten, og da artikel 4 ligesom artikel 6 i WCT-traktaten skal fortolkes i sin helhed, følger det, at udtrykket »på anden måde« i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29 skal fortolkes i overensstemmelse med fortolkningen af artikel 4, stk. 2, dvs. at spredningen skal indebære en overdragelse af ejendomsretten.
Since Article 4 implements Article 6 of the CT and should be interpreted, like Article 6 of the CT, as a whole, it follows that the term ‘otherwise’ in Article 4(1) of Directive 2001/29 must be interpreted in accordance with the meaning given to it in Article 4(2), that is to say, as entailing a transfer of ownership.
Det følger af det ovenstående, at det udelukkende og kun er adfærd, som indebærer en overdragelse af ejendomsretten til en genstand, der er omfattet af begrebet om spredning til almenheden på anden måde end ved salg af originalværker eller eksemplarer heraf som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29.
It follows that the concept of distribution to the public, otherwise than through sale, of the original of a work or a copy thereof, for the purpose of Article 4(1) of Direct- ive 2001/29, covers acts which entail, and only acts which entail, a transfer of the ownership of that object.
Ifølge de af den forelæggende ret fremlagte oplysninger er det åbenbart, at dette ikke er tilfældet ved den i hovedsagen omhandlede adfærd.
The information provided by the referring court shows that that clearly does not apply to the acts at issue in the main proceedings.
Det må i modsætning til det af Cassina hævdede fremhæves, at disse konklusioner ikke anfægtes af 9.-11. betragtning til direktiv 2001/29, hvorefter udgangspunktet for en harmonisering af ophavsret bør være et højt beskyttelsesniveau, ophavsmændene bør modtage et passende vederlag for anvendelsen af deres værker, og beskyttelsesordningen for ophavsret skal være effektiv og rigoristisk.
Contrary to what Cassina asserts, those findings are not affected by recitals 9 to 11 in the preamble to Directive 2001/29, which state that harmonisation of copyright must take as a basis a high level of protection, that authors have to receive an appropriate reward for the use of their work and that the system for the protection of copyright must be rigorous and effective.
Følgelig tilkommer det ikke Domstolen at skabe nye rettigheder for ophavsmændene, der ikke er hjemlet i direktiv 2001/29, og således udvide betydningen af begrebet spredning af det originale værk eller et eksemplar heraf ud over den betydning, som fællesskabslovgiver har villet tillægge det.
Therefore, it is not for the Court to create, for authors’ benefit, new rights which have not been provided for by Directive 2001/29 and by so doing to widen the scope of the concept of distribution of the original of a work or a copy thereof beyond that envisaged by the Community legislature.
Det tilkommer fællesskabslovgiver i givet fald at ændre fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, hvis lovgiver finder, at beskyttelsen af ophavsmænd ikke er sikret på et tilstrækkeligt højt niveau ved de gældende bestemmelser, og at anvendelser som de i hovedsagen omhandlede skal betinges af ophavsmændenes samtykke.
It would be for the Community legislature to amend, if necessary, the Community rules on protection of intellectual property if it considered that protection of authors is not assured to an adequate level by the legislation in force and that uses such as those at issue in the main proceedings should be subject to authors’ consent.
Der kan med den samme begrundelse ikke gives medhold i Cassinas argumentation om, at begrebet spredning af det originale værk eller et eksemplar heraf skal fortolkes udvidende, da den i hovedsagen omhandlede adfærd er forkastelig, eftersom indehaveren af ophavsretten ikke har fået vederlag for brugen af eksemplarer af værket, hvilket værk er beskyttet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor eksemplarerne bruges.
For the same reasons, Cassina’s arguments according to which the concept of distribution of the original of a work or a copy thereof should be interpreted widely, on the ground that the actions at issue in the main proceedings are objectionable because the copyright owner obtained no remuneration for the use of copies of his work, which is protected under the legislation of the Member State where those copies are used, cannot be accepted.
Følgelig skal det første spørgsmål besvares med, at begrebet spredning til almenheden på anden måde end ved salg af det originale værk eller et eksemplar heraf, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/29, udelukkende indebærer overdragelse af ejendomsretten over denne genstand.
Therefore, the answer to Question 1 is that the concept of distribution to the public, otherwise than through sale, of the original of a work or a copy thereof, for the purpose of Article 4(1) of Directive 2001/29, applies only where there is a transfer of the ownership of that object.
Følgelig udgør den omstændighed, at almenheden blot gives mulighed for at gøre brug af reproduktioner af et ophavsretligt beskyttet værk, eller at disse reproduktioner fremvises offentligt, men uden at der gives mulighed for at gøre brug af reproduktionerne, ikke en sådan spredning.
As a result, neither granting to the public the right to use reproductions of a work protected by copyright nor exhibiting to the public those reproductions without actually granting a right to use them can constitute such a form of distribution.
Om det andet spørgsmål
Question 2
Da det første spørgsmål er blevet besvaret benægtende, er det ufornødent at besvare det andet spørgsmål.
Since the answer to Question 1 was in the negative, there is no need to answer Question 2.