natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved skrivelse af 27. maj 2003 meddelte Kommissionen Den Hellenske Republik, at den havde til hensigt at indlede proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, EF hvad angår de omhandlede foranstaltninger og anmodede de græske myndigheder om at fremlægge visse dokumenter og give yderligere oplysninger (herefter »beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure«).
By letter of 27 May 2003, the Commission informed the Hellenic Republic of its decision to initiate, as regards the measures in question, the procedure under Article 88(2) EC and requested the Greek authorities to provide it with certain documents and additional information (‘the decision to open the formal investigation procedure’).
Kommissionen opfordrede endvidere interesserede parter til at fremsætte bemærkninger inden en måned fra tidspunktet for offentliggørelsen af beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i Den Europæiske Unions Tidende (EUT 2003 C 199, s. 3).
Also, it requested the interested parties to submit their comments within one month from the date of publication in the Official Journal of the European Union (OJ 2003 C 199, p. 3) of the decision to open the formal investigation procedure.
De græske myndigheder fremsatte deres bemærkninger over for Kommissionen ved skrivelse af 20. november 2003. Ifølge denne skrivelse beløber den faktiske skade som følge af annulleringen af de syv returflyvninger, der var planlagt i perioden fra den 11. til den 14. september 2001, til New York, Tel-Aviv (Israel), Toronto via Montreal (Canada) og Boston (De Forenede Stater) sig til 1 921 203,20 EUR. Dette beløb omfatter ikke de skader, som opstod som følge af annulleringen af billetter til andre flyafgange, som de aflyste afgange tjente som transitforbindelse til.
The Greek authorities submitted their comments to the Commission by letter of 20 November 2003.
Hvad angår udgifterne forbundet med det fly, som landede i Halifax i stedet for i Toronto, har de græske myndigheder fremlagt en vurdering, hvoraf fremgår, at disse udgør 38 056 EUR.
As regards the costs connected with the flight which landed on 11 September 2001 at Halifax instead of Toronto, the Greek authorities submitted an assessment, according to which they amounted to EUR 38 056.
Udgifterne i forbindelse med tilbagekaldelse af flyet til New York den 11. september 2001 har de græske myndigheder efter en fornyet vurdering fastsat til 3 421 EUR.
As regards the costs of recalling the 11 September 2001 flight to New York, the Greek authorities reassessed them at EUR 3 421.
De græske myndigheder har i forbindelse med aflysningen af de tre returflyvninger til New York og Toronto via Montreal den 15. og 16. september 2001 anført, at den opståede skade var direkte knyttet til lukningen af luftrummet i perioden fra den 11. til den 14. september, og at den beløb sig til 977 257 EUR.
As regards the cancellation of three return flights to New York and to Toronto via Montreal on 15 and 16 September 2001, the Greek authorities pointed out that the losses caused were directly connected with the closure of the airspace from 11 to 14 September and that they amounted to EUR 977 257.
Hvad angår »ferry flights« har de græske myndigheder anført, at der var tale om en flyvning til New York, som blev udført den 18. september 2001, og to flyvninger til Toronto via Montreal, der blev udført den 20. og den 26. september 2001.
As for the ‘ferry flights’, the Greek authorities stated that they were a flight to New York on 18 September 2001 and two flights to Toronto via Montreal on 20 and 26 September 2001.
Den skade, som blev forårsaget af disse flyvningers usædvanlige karakter og medførte, at der ikke var passagerer til returafgangen til Athen, udgør 487 312,17 EUR.
The loss caused by the exceptional nature of those flights, which involved carrying no passengers on the return flights to Athens, were EUR 487 312.17.
Ifølge de græske myndigheder skal denne skade anses for at være direkte forbundet med begivenhederne den 11. september 2001.
According to the Greek authorities, that loss should be regarded as being directly connected with the events of 11 September 2001.
Det græske transport- og kommunikationsministerium har anmodet Kommissionen om at godkende et beløb på 3 770 717,70 EUR samt beløbene nævnt ovenfor i præmis 5, andet til niende led, som kompensation for de skader, der er direkte forbundet med attentaterne den 11. september 2001.
In those circumstances, the Greek Ministry of Transport and Communications requested the Commission to approve an amount of EUR 3 770 717.70 as well as the amounts mentioned in the second to ninth indents of paragraph 5 above in respect of compensation for losses directly connected with the terrorist attacks of 11 September 2001.
De græske myndigheder oplyste, at der snarest ville blive fremlagt dokumentation for sidstnævnte beløb.
As regards those losses, the Greek authorities stated that they would soon produce supporting documentary evidence.
Ved skrivelse af 15. marts 2004 gjorde Kommissionen de græske myndigheder opmærksom på, at de græske myndigheder ikke havde fremsat de supplerende oplysninger, som var nævnt i skrivelsen af 20. november 2003, og de græske myndigheder blev indrømmet en frist på to uger med henblik herpå.
By letter of 15 March 2004, the Commission reminded the Greek authorities that they had not yet submitted the additional information mentioned in their letter of 20 November 2003 and gave them a period of two weeks for that purpose.
De græske myndigheder efterkom ikke denne anmodning.
The Greek authorities did not reply to that request.
Ved sin beslutning K(2006) 1580 endelig af 26. april 2006 om Den Hellenske Republiks støtteordning C 39/2003 (ex NN 119/2002) til fordel for luftfartsselskaber som følge af skader lidt i perioden fra den 11. til den 14. september 2001 (herefter »den anfægtede beslutning«) afsluttede Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure og besluttede bl.a., at Den Hellenske Republiks statsstøtte til sagsøgeren var forenelig med fællesmarkedet for så vidt angår den kompensation, som udbetaltes for perioden fra den 11. til den 14. september 2001 inden for grænserne af et maksimalt beløb på 1 962 680 EUR.
By its Decision C (2006) 1580 final of 26 April 2006 concerning a State aid scheme C 39/2003 (ex NN 119/2002) which the Hellenic Republic implemented in favour of airlines following losses suffered between 11 and 14 September 2001 (‘the contested decision’), the Commission closed the formal investigation procedure and decided, in particular, that the State aid implemented by the Hellenic Republic in favour of the applicant was compatible with the common market as regards the compensation paid for the period from 11 to 14 September 2001 up to a maximum sum of EUR 1 962 680.
Dette beløb svarer til 1 921 203 EUR for aflysning af syv returflyvninger til New York, Tel-Aviv, Toronto via Montreal og Boston, 38 056 EUR for landing og ophold i Halifax hvad angår det fly, som oprindeligt var planlagt til Toronto, og 3 421 EUR for tilbagekaldelse af flyet til New York den 11. september 2001 (den anfægtede beslutnings betragtning 49 og 50).
That sum corresponds to EUR 1 921 203 in respect of the cancellation of the seven return flights to New York, to Tel Aviv, to Toronto via Montreal and to Boston, plus EUR 38 056 in respect of the landing and stay at Halifax of the flight the original destination of which was Toronto plus EUR 3 421 in respect of the recall of the 11 September 2001 flight to New York (recitals 49 and 50 in the contested decision).
Hvad derimod angår de udgifter, som er forbundet med de tre returflyvninger, hvoraf den ene var bestemt for New York den 15. september 2001 og de to øvrige for Toronto via Montreal den 15. og 16. september 2001, og som udgør 977 257 EUR, samt udgifterne til »ferry flights« på 487 312 EUR anførte Kommissionen, at disse udgifter kun var forbundet med de indirekte virkninger af attentaterne den 11. september 2001, som var mærkbar på flere af verdensøkonomiens områder (den anfægtede beslutnings betragtning 58).
As regards, on the other hand, the costs connected with the cancellation of three return flights, one of which was to New York on 15 September 2001 and two to Toronto via Montreal on 15 and 16 September 2001, amounting to EUR 977 257, and the costs concerning the ‘ferry flights’ amounting to EUR 487 312, the Commission stated that they were connected only with indirect repercussions of the terrorist attacks of 11 September 2001 which were felt in several sectors of the world economy (recital 58 in the contested decision).
Hvad nærmere bestemt angår flyafgangen den 15. september 2001 til New York har betragtning 53-55 i den anfægtede beslutning følgende ordlyd:
So far as concerns, more particularly, the 15 September 2001 flight to New York, recitals 53 to 55 in the contested decision are worded thus:
Kommissionen konstaterer […], at situationen efter den 14. september ikke længere var karakteriseret af trafikforstyrrelser, men derimod af den omstændighed, at de omhandlede luftfartsselskaber udnyttede ruterne langt mere begrænset.
‘53 The Commission finds … that the situation, after 14 September, was no longer characterised by disruption to air traffic but by more limited exploitation of the air routes by the companies concerned.
Dette er tilfældet hvad angår de foranstaltninger, som Den [Hellenske Republik] har indført til fordel for [sagsøgeren], og som for det første vedrører tre transatlantiske returflyvninger — én til De Forenede Stater og to til Canada — der ikke blev udført den 15. og 16. september, og som indebærer et tab på 333 000 000 græske drakmer (GRD), dvs. ca. 977 257 EUR.
54 That is the case for the measures submitted by the [Hellenic Republic] in favour [of the applicant] which concern, in the first place three return transatlantic flights which were not operated on 15 and 16 September, one to the United States and two to Canada, representing for [the applicant] a loss of 333 000 000 Greek drachmas (GRD), that is about EUR 977 257.
Hvad for det første angår ankomst- og afgangstidspunkter i New York har [Den Hellenske Republik] bekræftet, at JFK-lufthavnen blev åbnet igen den 14. september kl. 23, Athen-tid, og [at] det alene var det store antal anmodninger om ankomst- og afgangstidspunkter, som forhindrede [sagsøgeren] i at reservere en tid.
55 Concerning, first of all, the unavailability of slots at New York, the [Hellenic Republic] confirms that JFK airport was indeed open again on 14 September at 23.00 hours, Athens time, and [that] only the increased demand for slots did not permit [the applicant] to reserve one of them.
Kommissionen har ikke modtaget andre oplysninger om grundene til, at det ikke var muligt at få tildelt et ankomsttidspunkt, selv om andre luftfartsselskaber fik tildelt sådanne.
The Commission received no other information concerning the reason for slots not being obtained although other airlines obtained them.
Under alle omstændigheder var det ikke længere generelt umuligt at flyve til De Forenede Stater.«
In any event, the general impossibility of flying to the United States no longer then existed.’
Aflysningen af de to flyafgange til Toronto via Montreal var et resultat af sagsøgerens valg, idet sagsøgeren enten ikke havde andre luftfartøjer til rådighed og valgte at udføre andre planlagte flyvninger eller ikke i tide kunne iværksætte tekniske undersøgelser og reservere ankomst- og afgangstidspunkter (den anfægtede beslutnings betragtning 56).
As for the cancellation of the two flights to Toronto via Montreal, it arose from the applicant’s choice, in the sense that either it did not have other aircraft available and chose to operate other scheduled flights, or the actions relating to technical inspections and to the reservation of slots could not have been carried out in time by the applicant (recital 56 in the contested decision).
Kommissionen har anført, at indsættelsen af »ferry flights« skete på baggrund af sagsøgerens valg, hvorfor sagsøgeren burde kræve kompensation fra De Forenede Staters og Canadas regering, idet disse flyvninger blev udført på deres anmodning (den anfægtede beslutnings betragtning 57).
As regards the ‘ferry flights’, the Commission points out that their operation resulted from the choice of the applicant, upon which it was incumbent to request compensation from the Governments of the United States and Canada, since those flights were operated at their request (recital 57 in the contested decision).
Der kan således ikke ydes kompensation for de omhandlede udgifter i henhold til artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
Accordingly, the costs in question were regarded as being ineligible for compensation under Article 87(2)(b) EC.
Kommissionen fandt under disse omstændigheder, at beløb, som var udbetalt til sagsøgeren ud over 1 962 680 EUR, udgjorde støtte, som var uforenelig med fællesmarkedet (den anfægtede beslutnings artikel 2) og krævede, at Den Hellenske Republik tilbagesøgte støtten (den anfægtede beslutnings artikel 4).
In those circumstances, the Commission decided that any sum paid to the applicant over and above the sum of EUR 1 962 680 constituted aid incompatible with the common market (Article 2 of the contested decision) and ordered the Hellenic Republic to recover it (Article 4 of the contested decision).
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 22. september 2006 har sagsøgeren anlagt denne sag.
The applicant brought the present action by application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 22 September 2006.
Da sammensætningen af Rettens afdelinger er blevet ændret, er den refererende dommer blevet tilknyttet Ottende Afdeling, og den foreliggende sag er følgelig blevet henvist til denne afdeling.
After a change in the composition of the Chambers of the Court, the Judge-Rappor-teur was assigned to the Eighth Chamber, to which the present case was, consequently, assigned.
Til støtte for sin påstand har sagsøgeren fremsat to anbringender, hvoraf det første vedrører tilsidesættelsen af artikel 87, stk. 2, litra b), EF, og det andet vedrører manglende begrundelse.
In support of its action, the applicant raises two pleas in law, alleging, first, infringement of Article 87(2)(b) EC and, second, failure to state reasons.
Det første anbringende består nærmere bestemt af to led, hvoraf det første vedrører en åbenbart urigtig vurdering af de skader, som vedrører sagsø-
The first plea in law consists, in essence, of two parts, the first alleging manifest error in the deter mination relating to the losses connected with the applicant’s North Atlantic network and the
Det første anbringende om tilsidesættelse af artikel 87, stk. 2, litra b), EF
The first plea in law, alleging infringement of Article 87(2)(b) EC
Sagsøgerens argumenter
Applicant’s arguments
Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen har anlagt en åbenbart urigtig vurdering af sagens faktiske omstændigheder og dermed tilsidesat artikel 87, stk. 2, litra b), EF ved at antage, at der ikke var direkte årsagsforbindelse mellem den skade, som opstod for det første som følge af aflysningen af tre returflyvninger til New York og Toronto via Montreal og for det andet som følge af indsættelsen af »ferry flights«, og attentaterne den 11. september 2001, som medførte lukning af De Forenede Staters og Canadas luftrum.
The applicant submits that the Commission made a manifest error in the determination of the facts of the case and, therefore, infringed Article 87(2)(b) EC, by deciding that the losses suffered because of, first, the cancellation of the three return flights to New York and to Toronto via Montreal and, secondly, the operation of the ‘ferry flights’ had no direct causal link with the terrorist attacks of 11 September 2001 which provoked the closure of United States and Canadian airspace.
Kommissionen begik endvidere en fejl ved vurderingen af den skade, som opstod mellem den 11. og den 15. september 2001, idet den ikke tog hensyn til det tab, som vedrørte sagsøgerens øvrige rutenet, og som fulgte af attentaterne den 11. september 2001.
In addition, by not taking account of the losses consequent upon the terrorist attacks of 11 September 2001 concerning the rest of its network, the Commission fell into error in the determination of the damage which arose between 11 and 15 September 2001.
Sagsøgeren har anført, at den omstændighed, at meddelelsen af 10. oktober 2001 udelukker enhver skade, som er opstået efter den 14. september 2001, fra anvendelsesområdet for artikel 87, stk. 2, litra b), EF, ikke kan bestemme karakteren af den direkte årsagsforbindelse, der kræves i henhold til denne bestemmelse, og derfor heller ikke kan fritage Kommissionen fra dens forpligtelse til at undersøge den foreliggende sags omstændigheder i lyset af denne artikel.
The applicant submits that the fact that the Communication of 10 October 2001 excludes from the scope of Article 87(2)(b) EC any damage which arose after 14 September 2001 cannot define the nature of the direct causal connection required by that provision nor can it, consequently, relieve the Commission of its obligation to examine the circumstances of the case from that article’s point of view.
Kommissionen er nemlig bundet af de rammebestemmelser og meddelelser, som den vedtager som led i sit tilsyn med statsstøtte, såfremt disse ikke afviger fra traktatens bestemmelser og er blevet accepteret af medlemsstaterne.
Indeed, the Commission is bound by the guidelines and notices that it issues in the area of supervision of State aid inasmuch as they do not depart from the rules in the Treaty and are accepted by the Member States.
Meddelelsen af 10. oktober 2001 skal under alle omstændigheder fortolkes således, at den ikke blot omfatter skader, som er opstået under lukningen af luftrummet, men også skader, der står i direkte årsagsforbindelse med lukningen heraf.
In any event, the Communication of 10 October 2001 should be interpreted as meaning that it does not cover only losses caused during the closure of the airspace but also those which have a direct causal connection with its closure.
Enhver anden fortolkning er i strid med artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
Any other interpretation would be contrary to Article 87(2)(b) EC.
Kommissionens fremgangsmåde kan heller ikke begrundes med henvisning til andre beslutninger, hvor den har indtaget et tilsvarende standpunkt.
Nor can the Commission’s approach be justified by referring to other decisions in which it adopted a similar point of view.
Sagsøgeren befinder sig desuden, for så vidt som den skade, sagsøgeren led efter den 14. september 2001, fulgte direkte af attentaterne den 11. september 2001, i en anden situation end andre luftfartsselskaber, for hvilke denne omstændighed ikke gør sig gældende.
In addition, since the losses sustained by the applicant after 14 September 2001 flow directly from the terrorist attacks of 11 September 2001, the applicant is in a different situation compared with other airlines with regard to which that fact had not been established.
Endelig har sagsøgeren anført, at de græske myndigheder i skrivelsen af 24. september 2002 (jf. præmis 5 ovenfor) har anmodet om tilladelse til at udbetale beløb for endvidere at kunne yde kompensation for skader, som opstod efter den 14. september 2001, i henhold til artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
Finally, the applicant points out that the Greek authorities requested, in their letter of 24 September 2002 (see paragraph 5 above), authorisation to pay certain sums to compensate as well losses which arose after 14 September 2001 on the basis of Article 87(2)(b) EC.
Den Hellenske Republik ville derfor aldrig have accepteret den restriktive tilgang, som Kommissionen foreslog i meddelelsen af 10. oktober 2001, hvilket lov nr. 2992/2002, som foreskriver en langt større kompensationsramme, i øvrigt vidner om.
Therefore, the Hellenic Republic never accepted the restrictive approach suggested by the Commission in the Communication of 10 October 2001, as is also borne out by Law No 2992/2002, which provides for a broader framework of compensation.
Lukningen af luftrummet skal i øvrigt anses for en følge af attentaterne den 11. september 2001, idet disse er en usædvanlig begivenhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
Furthermore, it should be accepted that the closure of the airspace was the consequence of the terrorist attacks of 11 September 2001, which were an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) EC.
Sagsøgeren har bestridt Kommissionens argument om, at Kommissionen ikke blot vurderede støtten på grundlag af meddelelsen af 10. oktober 2001, men også i henhold til artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
The applicant disputes the Commission’s argument that it carried out an analysis of the aid not only on the basis of the Communication of 10 October 2001, but also in the light of Article 87(2)(b) EC.
Den anfægtede beslutning er derimod kendetegnet ved automatisk anvendelse af et kriterium om, at der ikke er årsagsforbindelse mellem ethvert tab efter den 14. september 2001 og attentaterne den 11. september 2001, som medførte lukningen af luftrummet.
On the contrary, the contested decision is characterised by an automatic application of the criterion according to which any loss which arose after 14 September 2001 had no causal connection with the terrorist attacks of 11 September 2001 which provoked the closure of the airspace.
Der er imidlertid direkte årsagsforbindelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 2, litra b), EF, mellem alle de skader, som sagsøgeren har modtaget kompensation for, og attentaterne den 11. september 2001.
However, all the losses for which the applicant received compensation had a direct causal connection, for the purposes of Article 87(2)(b) EC, with the terrorist attacks of 11 September 2001.
Om den skade, som vedrører sagsøgerens rutenet i Nordatlanten
The losses in respect of the applicant’s North Atlantic network
Hvad angår aflysningen af returflyvningen til New York, oprindeligt planlagt til den 15. september 2001, har sagsøgeren anført, at den internationale lufthavn John F. Kennedy (JFK) ikke — trods sagsøgerens anmodninger herom — tildelte sagsøgeren et ankomst- og afgangstidspunkt den pågældende dag, men først den
As regards the cancellation of the return flight to New York initially scheduled for 15 September 2001, the applicant points out that, in spite of its requests, John F. Kennedy international airport (‘JFK’) did not give it a slot for that day, but only for 16 September, as is evidenced by a telex from the United States Federal Aviation
At det ikke var muligt at få tildelt et ankomst- og afgangstidspunkt skyldtes alene det ekstraordinært store antal anmodninger fra luftfartsselskaberne umiddelbart efter den gradvise genåbning af luftrummet, hvilket var en følge af de forstyrrelser, som lukningen af luftrummet i fire dage havde medført.
The unavailability of a slot was due only to the exceptionally high demand from airlines immediately after the gradual reopening of the airspace, and because of the disruption caused by its closure for four days.
Under disse omstændigheder var JFK-luft-havnen ikke i stand til at efterkomme alle anmodninger om ankomst- og afgangstidspunkter, hvilket svarer til, at luftrummet var lukket for sagsøgeren.
In those circumstances, JFK was not in a position to satisfy all the applications for slots, a situation which is comparable for the applicant to the closure of the airspace.
Den omstændighed, at nævnte telex ikke blev fremlagt af de græske myndigheder under den administrative procedure, er ikke afgørende, når der henses til, at Kommissionen har baseret sin vurdering på den manglende årsagsforbindelse mellem attentaterne den 11. september 2001 og aflysningen af returflyvningen til New York, som var planlagt til den 15. september 2001, i henhold til meddelelsen af 10. oktober 2001.
The fact that the telex was not produced by the Greek authorities during the administrative procedure is not decisive, having regard to the fact that the Commission based its determination, in accordance with the Communication of 10 October 2001, on the lack of any causal connection between the terrorist attacks of 11 September 2001 and the cancellation of the return flight to New York initially scheduled for 15 September 2001.