natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præsidenten pålagde endvidere Parlamentet, for så vidt som dette allerede havde indgået kontrakten med selskabet Mostra, at udsætte gennemførelsen heraf, indtil der blev afsagt en endelig kendelse (kendelse afsagt af Rettens præsident den 21.12.2006, sag T-383/06 R, Icuna.Com mod Parlamentet, ikke trykt i Samling af Afgørelser, herefter »kendelsen af 21. december 2006«).
He also ordered the Parliament, in so far as it had already concluded the contract with Mostra, to suspend the operation thereof until a final order had been made (order of the President of the Court of First Instance of 21 December 2006 in Case T-383/06 R Icuna.Com v Parliament (not published in the ECR)) (‘the order of 21 December 2006’).
Retsmødet vedrørende begæringen om foreløbige forholdsregler i sag T-383/06 R fandt sted den 22. januar 2007.
The hearing in the application for interim measures in Case T-383/06 R was held on 22 January 2007.
Det følger af retsmøderapporten, at Rettens præsident under mødet opfordrede Parlamentet til at »overveje muligheden for at annullere den udbudsprocedure […], som er genstand for begæringen om foreløbige forholdsregler, i overensstemmelse med [finans-]forordningens artikel 101, og iværksætte en ny udbudsprocedure«.
The minutes of that hearing show that the President of the Court of First Instance asked the Parliament to ‘consider the possibility of annulling the tendering procedure forming the subjectmatter of the … application for interim measures in accordance with Article 101 of the [Financial] Regulation and initiating a new award procedure’.
Som svar på en skrivelse fra sagsøgeren af 26. januar 2007, rettet til registreringskontoret, videregav Parlamentet ved skrivelse af 31. januar 2007 en kopi af en ændringsaftale underskrevet den 30. januar 2007 med selskabet Mostra, ifølge hvilken den kontrakt, som blev underskrevet den 21. december 2006 vedrørende parti nr. 2 i det omtvistede udbud, ville blive annulleret med virkning fra den dag og det tidspunkt, hvor selskabet Mostra fik kendskab til kendelsen om udsættelse af gennemførelsen af beslutningen af 1. december 2006, dvs. den 21. december 2006 kl. 17.14.
In reply to a letter of 26 January 2007 sent to the Registry by the applicant, the Parliament, by letter of 31 January 2007, sent a copy of a supplementary agreement, signed on 30 January 2007 with Mostra, under which the contract signed on 21 December 2006 concerning lot 2 of the disputed tendering procedure had been annulled with effect from the date and time at which Mostra had become aware of the order suspending the operation of the decision of 1 December 2006, namely 17.14 on 21 December 2006.
Parlamentet nævnte endvidere i denne skrivelse, at det havde til hensigt »efterfølgende at træde tilbage fra beslutningen om tildeling af kontrakten«.
In that letter, the Parliament also stated its intention of ‘subsequently withdrawing the decision awarding the contract’.
Ved beslutning af 31. januar 2007 besluttede den anvisningsberettigede at annullere den procedure, i henhold til hvilken selskabet Mostra fik tildelt kontrakten vedrørende parti nr. 2 (herefter »beslutningen af 31. januar 2007«).
By decision of 31 January 2007, the authorising officer decided to annul the procedure by virtue of which the contract for lot 2 had been awarded to Mostra (‘the decision of 31 January 2007’).
Den anvisningsberettigede anbefalede endvidere at iværksætte et nyt udbud hurtigst muligt.
He also recommended initiating a new tendering procedure as rapidly as possible.
Ved skrivelse af 7. februar 2007 anførte sagsøgeren, at selskabet ønskede at opretholde begæringen om foreløbige forholdsregler i sag T-383/06 R vedrørende beslutningen af 1. december 2006, henset til, at Parlamentet ikke havde kompetence til at annullere udbudsproceduren.
By letter of 7 February 2007, the applicant stated that, in the light of the Parliament’s lack of competence to annul the tendering procedure, it intended to maintain its application for interim measures in Case T-383/06 R relating to the decision of 1 December 2006.
Ved kendelse af 26. februar 2007, Icuna.Com mod Parlamentet (sag T-383/06 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), fastslog Retten, at det ikke længere var fornødent at træffe afgørelse vedrørende de foreløbige forholdsregler i sag T-383/06 R, eftersom den kontrakt, som var indgået mellem Parlamentet og selskabet Mostra, var blevet annulleret efter fælles overenskomst mellem de kontraherende parter, og Parlamentet klart havde anført, at det ikke længere ville gennemføre beslutningen af 1. december 2006.
By order of 26 February 2007 (Case T-383/06 R Icuna.Com v Parliament (not published in the ECR)), the President of the Court of First Instance found that there was no longer any need to adjudicate on the application for interim measures in Case T-383/06 R, since the contract signed between the Parliament and Mostra had been annulled by common accord of the contracting parties and the Parliament had clearly stated that it no longer intended to implement the decision of 1 December 2006.
Ved stævning indleveret til Justitskontoret den 9. marts 2007 (sag T-71/07) anlagde sagsøgeren sag med påstand om annullation af beslutningen af 31. januar 2007 og om tilkendelse af erstatning for det tab, selskabet led som følge af vedtagelsen af beslutningen.
By application lodged at the Registry on 9 March 2007 (Case T-71/07), the applicant brought an action for annulment of the decision of 31 January 2007 and for damages for the loss suffered on account of the adoption of that decision.
Ved særskilt dokument indleveret til Justitskontoret samme dag fremsatte sagsøgeren endvidere begæring om, at Retten traf afgørelse efter den fremskyndede procedure i procesreglementets artikel 76a.
By separate document lodged at the Registry on the same day, the applicant also requested that the Court of First Instance adjudicate on that action under the expedited procedure, in accordance with Article 76a of the Rules of Procedure.
Ved særskilt dokument indleveret til Justitskontoret samme dag (sag T-71/07 R) indgav sagsøgeren desuden en begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på dels, at Rettens præsident i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 2, traf afgørelse, førend Parlamentet fremførte sine bemærkninger, dels at gennemførelsen af beslutningen af 31. januar 2007 blev udsat.
By separate document lodged at the Registry on the same day (Case T-71/07 R), the applicant made an application for interim measures, requesting, first, that the President of the Court of First Instance make a ruling, pursuant to Article 105(2) of the Rules of Procedure, before the Parliament submitted its observations, and, secondly, that the operation of the decision of 31 January 2007 be suspended.
Den 16. marts 2007 blev et nyt udbud vedrørende den omtvistede kontrakt offentliggjort i Supplement til Den Europæiske Unions Tidende (EUT S 53).
On 16 March 2007, a new call for tenders for the disputed contract was published in the Supplement to the Official Journal of the European Union (OJ 2007 S 53).
Den 22. marts 2007 indleverede Parlamentet ved særskilt dokument en afvisningspåstand i sag T-71/07 i henhold til procesreglementets artikel 114, stk. 1.
On 22 March 2007, the Parliament lodged, by separate document, an objection of inadmissibility in Case T-71/07, pursuant to Article 114(1) of the Rules of Procedure.
Den 2. april 2007 besluttede Rettens Anden Afdeling ikke at tage sagsøgerens begæring om at træffe afgørelse efter den fremskyndede procedure i sag T-71/07 til følge.
On 2 April 2007, the Second Chamber of the Court of First Instance decided to dismiss the applicant’s application to have the case adjudicated on under the expedited procedure in Case T-71/07.
Ved kendelse af 4. maj 2007, Icuna.Com mod Parlamentet (sag T-71/07 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), fastslog Rettens præsident, at begæringen om foreløbige forholdsregler ikke skulle tages til følge i sag T-71/07 R, og udsatte afgørelsen om sagens omkostninger.
By order of 4 May 2007 (Case T-71/07 R Icuna.Com v Parliament (not published in the ECR)), the President of the Court of First Instance rejected the application for interim measures in Case T-71/07 R and reserved the costs.
Efter anmodning fra Retten indgav Parlamentet og sagsøgeren deres bemærkninger til en eventuel forening af sagerne T-383/06 og T-71/07 af henholdsvis 20. december 2007 og 7. januar 2008.
On 20 December 2007 and 7 January 2008 respectively, at the request of the Court of First Instance, the Parliament and the applicant submitted their observations on a possible joinder of Cases T-383/06 and T-71/07.
Formanden for Anden Afdeling har i henhold til procesreglementets artikel 50, stk. 1, henvist afgørelsen om en eventuel forening af sagerne til Retten.
The President of the Second Chamber referred the decision on the joinder to that chamber, in accordance with Article 50(1) of the Rules of Procedure.
Da søgsmålene i sag T-383/06 og T-71/07 hænger sammen, har Retten besluttet, at de skal forenes med henblik på dommens afsigelse.
As the actions in Cases T-383/06 and T-71/07 are related, the Court has decided that they should be joined for the purposes of the present order.
I sag T-383/06 har sagsøgeren nedlagt følgende påstande:
In Case T-383/06, the applicant claims that the Court should:
— Beslutningen af 1. december 2006 annulleres.
— annul the decision of 1 December 2006;
— Fællesskabet pålægges et erstatningsansvar uden for kontraktforhold, og Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren for det første 58 700 EUR i erstatning for de omkostninger, som er afholdt i forbindelse med udbuddet, for det andet godtgørelse af det ikke-økonomiske tab, som er lidt som følge af skaden på sagsøgerens omdømme, og der udpeges en sagkyndig til vurdering af dette tab.
— declare that the Community is non-contractually liable, order the Parliament to pay to the applicant, first, the sum of EUR 58 700 as compensation for the costs incurred in connection with the call for tenders and, secondly, an amount for non-pecuniary damages for harm to its reputation, and appoint an expert to assess that non-pecuniary damage;
— Frifindelse hvad angår annullationspåstanden.
— dismiss the application for annulment;
— Der gives afslag på kravet om erstatning, og begæringen om udpegning af en sagkyndig tages ikke til følge.
— dismiss the claim for compensation and the request for an expert to be appointed;
I sag T-71/07 har sagsøgeren nedlagt følgende påstande:
In Case T-71/07, the applicant claims that the Court should:
— Afvisningspåstanden afvises som åbenbart ugrundet.
— dismiss the objection of inadmissibility as manifestly unfounded;
— Subsidiært henskydes behandlingen af afvisningspåstanden til afgørelse i forbindelse med sagens realitet.
— in the alternative, consider the objection of inadmissibility together with the substance of the case;
— Parlamentet tilpligtes under alle omstændigheder at betale de yderligere omkostninger i forbindelse med formalitetsindsigelsen.
— in any event, order the Parliament to pay the additional costs incurred due to the objection of inadmissibility;
— Beslutningen af 31. januar 2007 annulleres.
— annul the decision of 31 January 2007;
— Fællesskabet pålægges et erstatningsansvar uden for kontraktforhold, og Parlamentet tilpligtes at betale erstatning for hele det tab, sagsøgeren har lidt som følge af beslutningen af 31. januar 2007, og der udpeges en sagkyndig til vurdering af dette tab.
— declare that the Community is non-contractually liable, order the Parliament to pay compensation to the applicant for all the damage suffered as a result of the decision of 31 January 2007 and appoint an expert to assess that damage;
I forbindelse med formalitetsindsigelsen i sag T-71/07 har Parlamentet nedlagt følgende påstande:
In the objection of inadmissibility raised in Case T-71/07, the Parliament contends that the Court should:
I henhold til procesreglementets artikel 111 kan Retten, når det er åbenbart, at en sag er ugrundet og må afvises, uden at fortsætte sagens behandling træffe afgørelse ved begrundet kendelse.
Under Article 111 of the Rules of Procedure, where an action is manifestly lacking any foundation in law, the Court of First Instance may, by reasoned order and without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
I henhold til procesreglementets artikel 113 kan Retten desuden til enhver tid af egen drift efter høring af parterne fastslå, at sagen er blevet uden genstand, og at det er ufornødent at træffe afgørelse.
Furthermore, under Article 113 of the Rules of Procedure, the Court of First Instance may at any time, of its own motion, after hearing the parties, declare that the action has become devoid of purpose and that there is no longer any need to adjudicate on it.
Om søgsmålet i sag T-71/07
The action in Case T-71/07
I sag T-71/07 henskydes Parlamentets formalitetsindsigelse til afgørelse i forbindelse med sagens realitet i henhold til procesreglementets artikel 114, stk. 4, første afsnit.
In Case T-71/07, it is appropriate to consider the objection of inadmissibility raised by the Parliament together with the substance of the case, in accordance with the first subparagraph of Article 114(4) of the Rules of Procedure.
Parlamentet har i forbindelse med formalitetsindsigelsen gjort gældende, dels at afgørelsen af 31. januar 2007 hverken umiddelbart eller individuelt berører sagsøgeren, dels at sagsøgeren ikke har nogen interesse i annullationen af beslutningen, som ikke er bebyrdende for selskabet.
In its objection of inadmissibility, the Parliament submits, first, that the decision of 31 January 2007 is not of direct or individual concern to the applicant and, secondly, that the applicant has no interest in the annulment of that decision, which does not adversely affect it.
Parlamentet har tilføjet, at udbudsproceduren udgør en uadskillelig helhed, og at tildelingen af kontrakten til selskabet Mostra er et resultat heraf.
The Parliament adds that the tendering procedure forms an inseparable whole and the award of the contract to Mostra is the culmination thereof.
Parlamentet finder, at det ikke var muligt at træffe anden beslutning end at afvise sagsøgerens bud og tildele selskabet Mostra kontrakten.
It submits that no decision other than that of rejecting the applicant’s tender and awarding the contract to Mostra was possible.
Ifølge Parlamentet kan kontrakten under alle omstændigheder ikke tildeles en virksomhed, som ikke opfylder udvælgelseskriterierne.
According to the Parliament, in any event, it was not conceivable to award the contract to an undertaking which did not meet the selection criteria.
Parlamentet kunne ikke blot træde tilbage fra beslutningen af 1. december 2006, hvorved sagsøgerens bud blev afvist, mens den del af evalueringsproceduren, som var til gunst for sagsøgeren, blev opretholdt.
The Parliament could not restrict itself merely to withdrawing the decision of 1 December 2006, which rejected the applicant’s tender, whilst maintaining the part of the evaluation procedure which was favourable to the applicant.
Sagsøgeren har bestridt Parlamentets argumenter.
The applicant disputes the Parliament’s arguments.
For det første har selskabet gjort gældende, at det berøres umiddelbart af beslutningen af 31. januar 2007, eftersom den har til virkning, at beslutningen af 7. august 2006 annulleres, hvilken beslutning udpegede sagsøgeren som ordremodtager og herved forpligtede sagsøgeren til at afholde udgifter i forbindelse med deltagelsen i den nye udbudsprocedure og i forbindelse med beskyttelsen af selskabets retlige interesser, og at den i forbindelse med søgsmålet i sag T-383/06 hindrede sagsøgeren i at få tilkendt erstatning for det angivelige tab på grund af vedtagelsen af beslutningen af 1. december 2006.
First, it submits that the decision of 31 January 2007 affects it directly because that decision has the effect of annulling the decision of 7 August 2006, which named it as the tenderer to which the contract had been awarded, forces it to incur expenses to participate in the new tendering procedure and ensure that its legal interests are protected and prevents it from obtaining, in the context of the action in Case T-383/06, damages to compensate for the loss suffered on account of the adoption of the decision of 1 December 2006.
For det andet er sagsøgeren af den opfattelse, at selskabet er individuelt berørt af beslutningen af 31. januar 2007, eftersom det foranledigede beslutningen, som blev vedtaget som følge af sagen om de foreløbige forholdsregler i sag T-383/06 R, der var anlagt af sagsøgeren.
Secondly, the applicant submits that it is individually concerned by the decision of 31 January 2007 because it is at the root of that decision, which was adopted following the proceedings for interim measures in Case T-383/06 R brought by it.
Endvidere adskiller sagsøgerens situation sig fra de andre
Furthermore, the applicant’s position is different from that of the other tenderers in that it
Endelig påvirker beslutningen af 31. januar 2007 negativt genstanden for sagsøgerens erstatningspåstand i sag T-383/06.
Lastly, the decision of 31 January 2007 negatively affects the outcome of its claim for damages in Case T-383/06.
I henhold til artikel 230, stk. 4, EF kan enhver fysisk eller juridisk person indbringe klage over beslutninger, der retter sig til ham, samt over beslutninger, som, skønt de er udfærdiget i form af en forordning eller en beslutning rettet til en anden person, dog berører ham umiddelbart og individuelt.
Under the fourth paragraph of Article 230 EC, any natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to that person or against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
I det foreliggende tilfælde bemærkes, at sagsøgeren ikke er adressat for beslutningen af 31. januar 2007.
In the present case, the decision of 31 January 2007 is not addressed to the applicant.
Det fremgår af fast retspraksis, at en fællesskabsretsakt — for at en borger i henhold til artikel 230, stk. 4, EF kan anses for umiddelbart berørt heraf — umiddelbart skal have indvirkning på den pågældendes retsstilling, og dens gennemførelse skal ske helt automatisk, udelukkende i medfør af fællesskabsreglerne og uden anvendelse af andre mellemkommende regler (jf. dom af 5.5.1998, sag C-386/96 P, Dreyfus mod Kommissionen, Sml. I, s. 2309, præmis 43 og den deri nævnte retspraksis).
It has consistently been held that, in order to be of direct concern to an individual within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, the contested Community measure must directly affect the applicant’s legal situation and its implementation must be purely automatic and result from Community rules alone without the application of other intermediate rules (see Case C-386/96 P Dreyfus v Commission [1998] ECR I-2309, paragraph 43, and caselaw cited).
Desuden følger det af Domstolens faste praksis, at andre personer end en beslutnings adressat kun kan gøre gældende, at de berøres individuelt, hvis beslutningen rammer dem på grund af visse egenskaber, som er særlige for dem, eller på grund af en faktisk situation, der adskiller dem fra alle andre og derfor individualiserer dem på lignende måde som adressaten (Domstolens dom af 15.7.1963, sag 25/62, Plaumann mod Kommissionen, Sml. 1954-1964, s. 39, org.ref.: Rec. s. 197, på s. 223, og af 17.1.1985, sag 11/82, Piraiki-Patraiki m.fl. mod Kommissionen, Sml. s. 207, præmis 11, samt
Furthermore, it is settled caselaw that persons other than the addressees of a decision can claim to be individually concerned only if the decision affects them by reason of certain attributes which are peculiar to them or by reason of circumstances in which they are differentiated from all other persons and by virtue of those factors distinguishes them individually just as in the case of the person addressed (Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, 107; Case 11/82 Piraiki-Patraiki and
Rettens dom af 27.4.1995, sag T-435/93, ASPEC m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1281, præmis 62).
Others v Commission [1985] ECR 207, paragraph 11; and Case T-435/93 ASPEC and Others v Commission [1995] ECR II-1281, paragraph 62).
Endelig kan et annullationssøgsmål anlagt af en fysisk eller juridisk person kun admitteres, såfremt sagsøgeren har en retlig interesse i, at den anfægtede retsakt annulleres.
Lastly, an action for annulment brought by a natural or legal person is not admissible unless the applicant has an interest in seeing the contested measure annulled.
II, s. 1197, præmis 25 og den deri nævnte retspraksis, og af 20.9.2007, sag T-136/05, Salvat père & fils m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 4063, præmis 34). 47
That interest must be vested and present and is evaluated as at the date on which the action is brought (see Case T-141/03 Sniace v Commission [2005] ECR II-1197, paragraph 25, and caselaw cited, and Case T-136/05 Salvat père & fils and Others v Commission [2007] ECR II-4063, paragraph 34). 47
I det foreliggende tilfælde berører beslutningen af 31. januar 2007 umiddelbart sagsøgerens situation.
In the present case, the decision of 31 January 2007 directly affects the applicant’s legal situation.
For så vidt angår annullationen af hele udbudsproceduren indebærer beslutningen af 31. januar 2007 annullation af beslutningen af 1. december 2006 om afvisningen af sagsøgerens bud, men også af beslutningen af 14. september 2006 om annullation af beslutningen om tildeling af kontrakten til sagsøgeren samt af beslutningen af 7. august 2006 om tildeling af kontrakten til sagsøgeren.
As regards the annulment of the tendering procedure in its entirety, the decision of 31 January 2007 resulted in the annulment of the decision of 1 December 2006 rejecting the applicant’s tender, but also that of the decision of 14 September 2006, which annulled the decision awarding the applicant the contract, and that of the decision of 7 August 2006, which awarded the applicant the contract.
Sagsøgeren er derfor umiddelbart berørt af beslutningen af 31. januar 2007.
The decision of 31 January 2007 is therefore of direct concern to the applicant.
Af samme årsag er beslutningen af 31. januar 2007 bebyrdende for sagsøgeren, som følgelig har en interesse i, at den annulleres.
For the same reason, the decision of 31 January 2007 adversely affects the applicant, who thus has an interest in seeing it annulled.
Sagsøgeren er også individuelt berørt af beslutningen af 31. januar 2007, da selskabet var den eneste bydende, som fik tildelt kontrakten i forbindelse med den annullerede udbudsprocedure.
The decision of 31 January 2007 is also of individual concern to the applicant in that it was the only tenderer to be awarded the contract in the context of the annulled tendering procedure.
Derfor bør den formalitetsindsigelse, som Parlamentet har fremsat, forkastes.
Accordingly, the objection of inadmissibility raised by the Parliament with regard to the action brought by the applicant in Case T-71/07 must be rejected.
Til støtte for påstanden om annullation i sag T-71/07 har sagsøgeren fremsat to anbringender.
In support of its action for annulment in Case T-71/07, the applicant relies on two pleas in law.
Det første anbringende vedrører det forhold, at udstederen af retsakten mangler kompetence, samt tilsidesættelse af finansforordningens artikel 101.
The first plea alleges the lack of competence of the author of the act and infringement of Article 101 of the Financial Regulation.
Det andet anbringende vedrører manglende begrundelse.
The second plea alleges a failure to state reasons.
Parlamentet har ikke indgivet svarskrift i sag T-71/07 og har således ikke udtalt sig om de anbringender, som er fremsat til støtte for annullationspåstanden.
The Parliament did not submit a defence in Case T-71/07 and did not, therefore, take a view on the pleas relied on in support of the application for annulment.
— Om det første anbringende vedrørende det forhold, at udstederen af retsakten mangler kompetence, samt tilsidesættelsen af finansforordningens artikel 101
— The first plea, alleging the lack of competence of the author of the act and infringement of Article 101 of the Financial Regulation