natgillin/translations-raw huggingface dataset:
II — Faktiske og retlige omstændigheder og det præjudicielle spørgsmål arveafgift på 354 306,38 DEM (1 192 148 FRF x 0,2972) modregnet med 236 644 DEM i afgiftsbeløbet på 254 049 DEM.
Following the applicant’s application under Paragraph 21 of the ErbStG, the French inheritance tax of DEM 354 306.38 (FRF 1 192 148 x 0.2972) was credited, in the amount of DEM 236 644, against the DEM 254 049 of tax due.
Theodor Jäger (herefter »sagsøgeren«), som er bosiddende i Frankrig, er enearving i sin moders bo.
Mr Jäger (‘the applicant’), who is resident in France, is the sole heir of his mother’s estate.
Hans moder afgik ved døden i 1998, og hendes sidste bopæl var i Landau/Pfalz (Tyskland).
His mother died in 1998 and was last living in Landau/Pfalz (Germany).
Boet omfattede fast ejendom beliggende i Frankrig, som anvendtes til land- og skovbrug, og i henhold til de tyske regler om indkomstskat henhørte denne ejendom under aktiver tilhørende to land- og skovbrugsvirksomheder, som på dette tidspunkt tilhørte den afdøde.
The estate contained land situated in France which was used for agriculture and forestry and, under German income tax law, that land was part of the assets of two agriculture and forestry companies at the time when the land belonged to the deceased.
Sagsøgeren påklagede den af Finanzamt foretagne afgiftsansættelse, ligesom han indbragte afgørelsen for Finanzgericht (den tyske skatteret), men uden resultat.
The applicant’s objection to the Finanzamt’s tax assessment and his appeal before the Finanzgericht (Finance Court) were unsuccessful.
Han ankede herefter Finanzgerichts afgørelse for så vidt angår den retlige del til Bundesfinanzhof (den tyske forbundsskatteret), som er af den opfattelse, at der i det mindste siden Domstolens dom i Barbier-sagen 4hersker tvivl om, hvorvidt de tyske bestemmelser 5, i det omfang de foretager en sondring mellem de steder, hvor boet eller en del af boet befinder sig på tidspunktet for arveladers død, er forenelige med de frie kapitalbevægelser.
He then appealed on points of law against the decision of the Finanzgericht to the Bundesfinanzhof, which takes the view that, at least since the judgment of the Court in Barbier, 4it has become doubtful whether the German provisions, 5to the extent that they differentiate according to the place in which the estate or a part thereof is located at the time of death of the devisor, are reconcilable with the free movement of capital.
Bundesfinanzhof har derfor ved afgørelse af 11. april 2006 udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
By order of 11 April 2006, the Bundesfinanzhof therefore stayed the proceedings and referred the following question to the Court for a preliminary ruling:
Erhvervelsen af denne ejendom i Frankrig, vurderet til 5 444 666 FRF (1 618 152 DEM), blev i Frankrig pålagt arveafgift på 1 192 148 FRF.
The acquisition of that land in France, valued at FRF 5 444 666 (DEM 1 618 152), was subject to inheritance tax in France of FRF 1 192 148.
Finanzamt Kusel-Landstuhl (herefter »Finanzamt«) har ved afgørelse af 3. januar 2000 ansat sagsøgerens arveafgift til 17 405 DEM.
By decision of 3 January 2000 the Finanzamt (Tax Office) Kusel-Landstuhl (Germany) (‘the Finanzamt’) set the inheritance tax due from the applicant at DEM 17 405.
Denne afgørelse var baseret på en nettoansættelse af boet til 1 737 167 DEM, hvoraf boet i udlandet androg 1 618 152 DEM.
That decision was based on a net estate of DEM 1 737 167, of which the estate abroad accounted for DEM 1 618 152.
De resterende 119 015 DEM bestod af indenlandske aktiver.
The remaining DEM 119 015 was made up of domestic assets.
»Er det for så vidt angår arveafgift foreneligt med artikel 73 B, [stk. 1], i traktaten om
‘Is it compatible with Article 73b(1) [EC]
4 — Dom af 11.12.2003, sag C-364/01, Sml. I, s. 15013.
4 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.
5 — Navnlig de retlige konsekvenser af anvendelsen af BewG’s § 31, og den omstændighed, at ErbStG’s § 13a ikke finder anvendelse på fast ejendom, der ejes i udlandet, ved beskatning af indenlandske aktiver.
5 — Namely the legal consequences of the application of Paragraph 31 of the BewG and the non-applicability of Paragraph 13a of the ErbStG to land held abroad for the taxation of domestic assets.
Efter et personfradrag på 400 000 DEM tilbagestod et afrundet beløb på 1 337 100 DEM.
After deduction of the personal taxfree amount of DEM 400 000, the rounded
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-256/06 oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (nu artikel 56, stk. 1, EF), at:
(now Article 56(1) EC) that for inheritance tax purposes:
Sagsøgeren, Finanzamt, den tyske regering og Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg.
Written observations were submitted by the applicant, the Finanzamt, the German Government and the Commission.
Der er ikke blevet begæret afholdt retsmøde, og der har derfor ikke været afholdt retsmøde i sagen.
No hearing has been requested by the parties, and none has been held.
III — Bedømmelse a) værdien af et (udenlandsk) land- og skovbrugsmæssigt aktiv, der er beliggende i en anden medlemsstat, fastsættes på grundlag af den almindelige værdi (handelsværdien), mens værdien af et indenlandsk land- og skovbrugsmæssigt aktiv fastsættes ved en særlig værdiansættelsesprocedure, der fører til et gennemsnitligt resultat på blot 10% af den almindelige værdi, og
(a) assets (held abroad) consisting of agricultural land and forestry situated in another Member State are valued in accordance with their fair market value (current market value), whereas a special valuation procedure exists for domestic assets consisting of agricultural land and forestry, the results of which amount on average to only 10% of their fair market value, and
A — Parternes hovedargumenter b) erhvervelse af et indenlandsk land- og skovbrugsmæssigt aktiv indtil et særligt fribeløb ikke indgår i beregningen, og dets værdi herudover alene indgår med 60%,
(b) assessment of the acquisition of domestic assets consisting of agricultural land and forestry is excluded up to a special taxfree amount and the remaining value is assessed merely at 60%,
Sagsøgeren har i det væsentlige gjort gældende, at den kun delvise modregning af afgiften på de udenlandske aktiver resulterer i en højere arveafgift af den indenlandske arv 6, og at der er tale om dobbeltbeskatning i strid med artikel 293 EF.
The applicant essentially submits that owing to the mere partial offsetting of the tax on the assets held abroad the domestic inheritance was more heavily taxed 6and that this constitutes double taxation in violation of Article 293 EC.
Han har anført, at den tyske arveafgift på indenlandske aktiver er højere, end den ville have været, hvis den omhandlede faste ejendom rent faktisk havde været beliggende i Tyskland, og at der derfor er tale om en restriktion for de frie kapitalbevægelser 7.
He contends that the German inheritance tax on domestic assets is higher than it would be if the land held abroad in question were actually situated in Germany and as a result restricts the free movement of capital.
Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at de omhandlede bestemmelser
7 Finally, the applicant argues that the provisions in question may
6 — Dette ville ikke have været tilfældet, hvis en del af arven hverken havde omfattet fast ejendom i udlandet eller tilsvarende fast ejendom i Tyskland.
6 — This would not have been the case if part of the inheritance had comprised neither land held abroad nor corresponding land in Germany.
7 — Den forelæggende ret har forklaret, at lægger man de samme faktiske omstændigheder til grund, men erstatter Frankrig med Tyskland som stedet, hvor den faste ejendom er beliggende, er virkningen af en øget afgiftsbyrde på indenlandske aktiver tydelig.
7 — The referring court explains that, taking the same factual setting of the present case as an example, but substituting France for Germany as the location of the land, the effect of an increased tax burden on domestic assets is apparent.
når dette for en arving til et bo, der omfatter såvel indenlandske aktiver som et udenlandsk land- og skovbrugsmæssigt aktiv, fører til, at der beregnes en højere arveafgift af erhvervelsen af de indenlandske aktiver som følge af det land- og skovbrugsmæssige aktivs beliggenhed i udlandet, end det ville have været tilfældet, såfremt det land- og skovbrugsmæssige aktiv ligeledes havde været beliggende i indlandet?«
if, in the case of an heir inheriting an estate made up of both domestic assets and foreign assets consisting of agricultural land and forestry, this results in a situation whereby, as a result of the fact that the assets consisting of agricultural land and forestry are situated abroad, the acquisition of the domestic assets is subject to higher inheritance tax than would be applicable if the assets consisting of agricultural land and forestry were also domestic assets?’
JÄGER undtagelsen i artikel 58, stk. 1, litra a), EF i sig selv begrænses af artikel 58, stk. 3, EF, hvorefter nationale bestemmelser ikke må udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af kapitalens frie bevægelighed.
JÄGER provided for by Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, according to which the national provisions shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital.
muligvis ikke er omfattet af artikel 58 EF, idet de blev indført efter 1993, og at de under alle omstændigheder udgør en skjult begrænsning som omhandlet i artikel 58, stk. 3 EF.
not be covered by Article 58 EC because they were introduced after 1993 and, at any rate, they would constitute a disguised restriction within the meaning of paragraph 3 of that article.
Der findes ingen betragtninger, som kan begrunde en forholdsmæssigt mindre gunstig behandling af landbrugsjord og skov beliggende i en anden medlemsstat.
There is no consideration which would justify a comparatively less favourable treatment of agricultural land and forestry held in another Member State.
Som svar på det skriftlige spørgsmål fra Domstolen vedrørende den præcise dato for den oprindelige erhvervelse har sagsøgeren bekræftet, at hans fader erhvervede den første ejendom den 9. august 1988 og den anden ejendom den 26. januar 1990.
In response to the written question of the Court concerning the precise date of the original acquisition at issue, the applicant confirmed that his father had purchased the first property concerned on 9 August 1988 and the second property concerned on 26 January 1990.
B — Bedømmelse
B — Appraisal
Finanzamt og den tyske regering har i det væsentlige gjort gældende, at de pågældende nationale bestemmelser ikke krænker de frie kapitalbevægelser, og at de ikke udgør nogen restriktion for den frie bevægelighed for kapital.
The Finanzamt and the German Government contend, in essence, that the national provisions in question do not constitute an infringement of the free movement of capital and do not constitute a restriction on the movement of capital.
Den tyske regering har anført, at virkningen af forskellen i værdiansættelse er for indirekte til at have nogen effekt på købsbeslutningen.
The German Government argues that the impact of the difference in valuation is too indirect to have an effect on the purchase decision.
Virkningen af de omhandlede bestemmelser vil under alle omstændigheder være en uundgåelig konsekvens af nationale beskatningsordningers berettigede sameksistens.
The effect of the provisions in question would in any event be an inevitable consequence of the lawful coexistence of national fiscal regimes.
Endelig har den tyske regering anført, at værdien af den faste ejendom beliggende i Frankrig, som blev fastsat i medfør af tysk ret, svarer til den værdi, som ville følge af franske arveafgiftsbestemmelser.
Finally, the German Government contends that the value which was determined by German law for the land situated in France corresponds to that determined by French tax provisions on inheritances.
Kommissionen er kommet til den konklusion, at der er tale om en restriktion for de frie kapitalbevægelser, idet fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat rammes af en arveafgift, som er højere end den arveafgift, der pålægges fast ejendom beliggende på det nationale område.
The Commission comes to the conclusion that the free movement of capital is restricted in so far as property situated in another Member State is hit with inheritance tax which is higher than that imposed on a property held in the national territory.
Hvad angår spørgsmålet, om restriktionen er begrundet, har Kommissionen anført, at
As regards the existence of a justification, the Commission submits that the derogation
Indledningsvis bemærkes, at Bundesfinanzhofs præjudicielle spørgsmål ikke vedrører den nationale bestemmelse i ErbStG’s § 21 om modregning af udenlandsk (fransk) arveafgift i indenlandsk (tysk) arveafgift.
As a preliminary remark, I note that the Bundesfinanzhof’s preliminary question does not concern the national provision in Paragraph 21 of the ErbStG concerning the offsetting of the foreign (French) inheritance tax against the national (German) inheritance tax.
Det følger heraf, at selv om sagsøgeren har gjort gældende, at denne bestemmelse krænker artikel 293 EF, er Domstolen ikke i den foreliggende sag blevet anmodet om at tage stilling til, hvorvidt en sådan modregning i afgiften er forenelig med fællesskabsretten.
Therefore, even though the applicant argues that that provision infringes Article 293 EC, in the present case the Court has not been asked to assess whether or not such offsetting of the tax is compatible with Community law.
Den omhandlede arv som en kapitalbevægelse udstedt på grundlag af EØF-traktatens artikel 69 og artikel 70, stk. 1 (EØF-traktatens artikel 67-73 er erstattet af EF-traktatens artikel 73 B — 73 G, nu artikel 56 EF — 60 EF), bevarer den nomenklatur for »kapitalbevægelser«, som er indeholdt i direktivets bilag, den vejledende værdi hvad angår definitionen af begrebet kapitalbevægelser 10.
The inheritance at issue as movement of capital even though that directive was adopted on the basis of Articles 69 and 70(1) of the EEC Treaty (Articles 67 to 73 of the EEC Treaty have been replaced by Articles 73b to 73g of the EC Treaty (now Articles 56 EC to 60 EC)), the nomenclature in respect of ‘movements of capital’ annexed to that directive still has the same indicative value for the purposes of defining the notion of capital movements. 10
Det bemærkes, at det følger af fast retspraksis, at selv om direkte beskatning henhører under medlemsstaternes kompetence, skal disse dog udøve denne under overholdelse af fællesskabsretten 8, herunder de bestemmelser, som fastsætter princippet om de frie kapitalbevægelser.
It should be noted that, according to well-established caselaw, although direct taxation falls within their competence, the Member States must none the less exercise that competence consistently with Community law, 8 including the provisions which lay down the principle of the free movement of capital.
Som nævnt under punkt 5 ovenfor, er arv opført under punkt D i afsnit XI »Kapitalbevægelser af personlig karakter« i bilag I til direktiv 88/361.
As I mentioned in point 5 above, inheritances and legacies are listed under ‘D’ of heading XI ‘Personal capital movements’ of Annex I to Directive 88/361.
I lyset af gældende retspraksis fra Domstolen 11 hersker der desuden ingen tvivl om, at arv udgør en kapitalbevægelse i artikel 56 EF’s forstand, med undtagelse af de tilfælde, hvor det, der indgår i boet, findes inden for én og samme medlemsstat.
In addition, in view of the current caselaw of the Court, 11there is no question as to whether inheritances constitute movements of capital within the meaning of Article 56 EC, except in cases where the constituent elements of the inheritance are confined within a single Member State.
Det bemærkes, at EF-traktatens artikel 73 B, stk. 1 (nu artikel 56, stk. 1 EF), indfører den frie bevægelighed for kapital mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande.
It must be borne in mind that Article 73b(1) of the EC Treaty (now Article 56(1) EC) gives effect to the free movement of capital between the Member States and between Member and nonmember States.
Bestemmelsen fastsætter i dette øjemed, at inden for rammerne af bestemmelserne i traktatens kapitel vedrørende »Kapital og betalinger« er alle restriktioner for kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande forbudt 9.
To that end, it provides, in the chapter of the Treaty entitled ‘Capital and payments’, that all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member and nonmember States are to be prohibited. 9
Det fremgår også af de faktiske omstændigheder i hovedsagen som gennemgået
It is also clear from the facts of the case in the main proceedings as set out above
Begrebet »kapitalbevægelser« er ikke defineret i traktaten.
As regards the notion of ‘capital movements’, there is no definition thereof in the Treaty.
Det fremgår imidlertid af fast retspraksis, at da artikel 56 EF i det væsentlige gentager indholdet af artikel 1 i direktiv 88/361, og uanset at direktivet er
It is settled caselaw that, inasmuch as Article 56 EC essentially reproduces the contents of Article 1 of Directive 88/361, and
JÄGER ovenfor, at den omhandlede arv ikke findes inden for én og samme medlemsstat 12.
JÄGER that the inheritance at issue is not confined within a single Member State. 12
Kommissionen har med rette fremhævet, at en analyse, hvori det lægges til grund, at sagsøgerens arv er den relevante kapitalbevægelse, ikke alene bekræftes af de årsager, der er nævnt i Barbier-dommen, men også af sagens faktiske omstændigheder: I denne sag fandt arven sted i 1993, efter gennemførelsen af direktiv 88/361, hvorimod de erhvervelsestransaktioner, som afdøde foretog i løbet af sit liv, fandt sted i perioden 1970-1988, dvs. inden nævnte direktivs implementering.
The Commission is right to point out that the analysis taking the inheritance by the applicant as the relevant movement of capital is confirmed not only by the grounds in Barbier but also by the facts of that case: there the inheritance took place in 1993, after the transposition of Directive 88/361; however, the acquisition transactions that the deceased made in his lifetime took place between 1970 and 1988, that is to say before the implementation of that directive.
Det følger heraf, at den foreliggende situation må bedømmes i lyset af bestemmelserne om de frie kapitalbevægelser, og at sagsøgeren kan støtte ret på direktiv 88/361 og på traktaten.
It follows that the situation at issue must be assessed under the provisions governing the free movement of capital and that the applicant can derive rights from Directive 88/361 and from the Treaty.
Hvad angår erhvervelsestidspunktet og den tyske regerings argumentation, hvorefter den omhandlede ejendom oprindeligt blev erhvervet (dvs. købt) før gennemførelsen af direktiv 88/361 (den 1.7.1990), hvilket således ville hindre sagsøgeren i at støtte ret på dette direktiv og traktaten, er der efter min opfattelse tre forskellige erhvervelser i hovedsagen.
As regards the time of acquisition and the argument put forward by the German Government that the property at issue was originally acquired (that is to say, purchased) before the date of implementation of Directive 88/361 (1 July 1990), which would thus prevent the applicant from deriving rights from that directive and the Treaty, to my mind, there are in fact three distinctive acquisitions in the case in the main proceedings.
Den første er sagsøgerens faders køb af ejendommen, den anden er sagsøgerens moders erhvervelse af ejendommen ved arv, og den tredje er sagsøgerens erhvervelse af ejendommen ved arv som gennemgået ovenfor.
The first is the purchase of the property by the applicant’s father; the second is the acquisition of the property by way of inheritance by the applicant’s mother, and the third is the discussed acquisition by inheritance by the applicant himself.
Den nationale lovgivning som en restriktion for de frie kapitalbevægelser
The national legislation as a restriction on the movement of capital
Det skal derfor undersøges, om en national lovgivning som den, der er tvist om i hovedsagen, udgør en restriktion for kapitalens frie bevægelighed.
It is necessary to examine whether national legislation such as that at issue in the main proceedings constitutes a restriction on the movement of capital.
Med henblik på Domstolens analyse indtrådte den begivenhed, som er relevant for sagen, nemlig sagsøgerens arveladers død, derfor i 1998.
For the purposes of the Court’s analysis, the critical facts of the case, that is to say the death of the devisor of the applicant, therefore occurred in 1998.
Derfor er det relevante tidspunkt for bedømmelse af arvesituationen i hovedsagen ganske vist datoen for erhvervelsen af ejendommen, nemlig sagsøgerens erhvervelse, dvs. den dato, hvor sagsøgerens moder afgik ved døden.
Hence the decisive time for assessing the inheritance situation in the main proceedings was indeed the date of the acquisition of property, but the acquisition by the applicant himself, which was the day on which his mother died.
12 — Jf. i denne sammenhæng Barbier-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 4, præmis 58, og dommen i sagen van Hilten-van der Heijden, nævnt ovenfor i fodnote 8, præmis 42.
12 — See in that context Barbier, cited in footnote 4, paragraph 58, and Van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 8, paragraph 42.
Det følger i denne henseende af Domstolens faste praksis, at de foranstaltninger, der
In that regard, it follows from settled caselaw that the measures prohibited by
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-256/06 er forbudt ifølge artikel 56, stk. 1, EF i egenskab af restriktioner for kapitalbevægelserne, omfatter sådanne foranstaltninger, som afholder en ikkehjemmehørende person fra at foretage investeringer i en medlemsstat, eller sådanne, der afholder denne medlemsstats statsborgere fra at foretage investeringer i andre medlemsstater eller som i tilfælde af arv medfører en formindskelse af værdien af den arv, som tilkommer en person, der har bopæl i en anden stat end i den medlemsstat, hvor de omhandlede aktiver befinder sig, og som pålægger disse aktiver arveafgift 13.
Article 56(1) EC as being restrictions on the movement of capital include those which are likely to discourage nonresidents from making investments in a Member State or to discourage that Member State’s residents to do so in other States, or, in the case of inheritances, those whose effect is to reduce the value of the inheritance of a resident of a State other than the Member State in which the assets concerned are situated and which taxes the inheritance of those assets.
Konsekvensen af en sådan sondring, som primært består i forskellige metoder for værdiansættelse af den pågældende ejendom, er, at sagsøgeren pålægges en højere arveafgift, alene fordi en del af den arvede ejendom er beliggende i en anden medlemsstat.
The result of such a distinction, which consists primarily in different methods of valuation of the property at issue, is that higher inheritance tax is imposed on the applicant only because a part of the inherited property is situated in another Member State.
Herudover forhindrer de pågældende love sagsøgeren i at benytte den nedsatte værdiansættelsestakst med hensyn til den del af arven, der er beliggende i Frankrig.
In addition, the laws in question prevent the applicant from benefiting from the reduced valuation rate in relation to the part of the inheritance located in France.
Som den nationale domstol har forklaret i forelæggelseskendelsen, indebærer afvisningen af at anvende de fordele, som er indeholdt i de forskellige tyske bestemmelser vedrørende landbrugsjord og skov på tysk område, at fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat pålægges en højere afgift.
As the national court explained in the reference, the very denial of the advantages of the various German provisions discussed herein, relating to the agricultural land and forestry held in the national territory, leads to higher taxation of property situated in another Member State.