natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det skal dog fastslås, at Retten i denne forbindelse foretog en bedømmelse af de faktiske omstændigheder, som — medmindre de er gengivet forkert — ikke kan efterprøves af Domstolen i en appelsag.
However, the fact remains that the Court of First Instance made in that context an assessment of the facts which, unless the appellant claims those facts were distorted, cannot be reviewed by the Court of Justice on appeal.
Det skal desuden tilføjes, at der i modsætning til det, L & D har anført, ikke findes nogen regel, hvorefter et varemærkes ordbestanddel skal anses for at have særpræg og være fantasifuld, når ikke den har en bestemt betydning. Som det desuden er fastslået i nærværende doms præmis 55, følger det heller ikke af Domstolens retspraksis, I - 5781
Furthermore, it must be added that, contrary to what L & D maintains, there is no rule to the effect that the name used in a trade mark must be regarded as distinctive and fanciful where it is devoid of any specific meaning. Moreover, as observed in paragraph 55 above, nor does the Court’s caselaw show that the word element of I - 5781
Det følger af ovenstående, at andet led af første anbringende skal forkastes.
It follows from the foregoing that the second branch of the first plea is inadmissible.
Som det allerede er blevet fastslået, har Retten ikke begået en retlig fejl, da den fastslog, at varemærke nr. 91 991 havde en særlig grad af særpræg, og at der var visuelle og begrebsmæssige ligheder mellem dette varemærke og varemærket Aire Limpio.
However, as has already been held, the Court of First Instance did not err in law in finding that mark No 91 991 possesses a particularly distinctive character and that that mark and the Aire Limpio mark have visual and conceptual similarities.
Under disse omstændigheder skal tredje led af første anbringende forkastes.
Accordingly, the third branch of the first plea must be rejected.
Da ingen af de tre led, der er gjort gældende til støtte for det første anbringende om en tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 er blevet taget til følge, skal dette anbringende forkastes.
Since none of the three branches of the first plea, alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, has been accepted, that plea must be rejected.
Andet anbringende om en tilsidesættelse af artikel 73 i forordning nr. 40/94
The second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94
Med sit andet anbringende har L & D gjort gældende, at Retten tilsidesatte artikel 73 i forordning nr. 40/94, idet den støttede sig på beviser, som ikke vedrørte varemærke nr. 91 991, men varemærket ARBRE MAGIQUE. Appellanten har gjort gældende, at selskabet ikke havde mulighed for på tilstrækkelig vis at forsvare sig mod disse beviser, eftersom Indsigelsesafdelingen og appelkammeret havde holdt varemærket ARBRE MAGIQUE uden for den sammenlignende undersøgelse til fastsættelsen af, om der var risiko for forveksling. 91
By its second plea, L & D submits that the Court of First Instance infringed Article 73 of Regulation No 40/94 by taking as its basis evidence which concerned not mark No 91 991 but the ARBRE MAGIQUE mark. The appellant claims that it was not able sufficiently to defend itself against that evidence since the Opposition Division and the Board of Appeal discounted the ARBRE MAGIQUE mark from the comparative examination to determine whether there was a likelihood of confusion. 91
Det skal i denne forbindelse indledningsvis fastslås, at det af den nævnte artikel 73 følger, at Harmoniseringskontorets afgørelser skal begrundes, og at de kun må støttes på grunde, som parterne har haft lejlighed til at udtale sig om.
It should first of all be recalled that Article 73 provides that decisions of OHIM are to state the reasons on which they are based and are to be based only on reasons or evidence on which the parties concerned have had on opportunity to present their comments.
I det foreliggende tilfælde er det ubestridt, at Retten henviser til samme beviser, som appelkammeret allerede havde støttet ret på, da det fastslog, at varemærke nr. 91 991 var velkendt.
In the present case, it is common ground that the Court of First Instance referred to the same evidence as that already relied on by the Board of Appeal to establish that mark No 91 991 is well known.
Uanset at den anfægtede afgørelse ikke specifikt nævner varemærket, som disse beviser vedrører, skal det alligevel fastslås, at L & D i sin stævning til Retten selv anførte, at de tal for salg og reklameudgifter, som appelkammeret lagde til grund, ikke vedrørte varemærke nr. 91 991, men hovedsageligt vedrørte varerne med betegnelsen »ARBRE MAGIQUE«. 94
Although the contested decision does not specifically mention the mark to which that evidence relates, the fact none the less remains that L & D itself complains in its application before the Court of First Instance that the figures relating to sales and advertising costs used by the Board of Appeal do not concern mark No 91 991, but concern primarily goods bearing the ‘ARBRE MAGIQUE’ name. 94
Desuden skal det fastslås, at Sämanns indsigelse også støttede sig på varemærket ARBRE MAGIQUE, og at de omhandlede beviser allerede under proceduren for Indsigelsesafdelingen blev fremlagt af selskabet.
In addition, Sämann’s opposition was also based on the ARBRE MAGIQUE mark and that party had already submitted the evidence in question at the stage of the proceedings before the Opposition Division.
Under disse omstændigheder kan L & D ikke med føje gøre gældende, at det ikke var i stand til at udtale sig om de beviser, som Retten og appelkammeret tog i betragtning. 96
Accordingly, L & D cannot profitably claim not to have had an opportunity to present its comments on the evidence taken into consideration by the Court of First Instance and the Board of Appeal. 96
Det andet anbringende må derfor forkastes, og L & D’s appel må følgelig forkastes. VI — Sagens omkostninger
Therefore, it is necessary to reject the second plea and, consequently, to dismiss L & D’s appeal. VI — Costs
I henhold til procesreglementets artikel 122, stk. 1, træffer Domstolen afgørelse om sagens omkostninger, såfremt appellen forkastes.
According to the first paragraph of Article 122 of the Rules of Procedure, where the appeal is unfounded, the Court is to make a decision as to costs.
I medfør af procesreglementets artikel 69, stk. 2, som i henhold til dets artikel 118 finder anvendelse i appelsager, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
Under Article 69(2) of those Rules, applicable to the procedure on appeal pursuant to Article 118 thereof, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Harmoniseringskontoret har nedlagt påstand om, at L & D pålægges at betale sagens omkostninger, og da L & D har tabt sagen, bør selskabet pålægges at betale sagens omkostninger under den foreliggende sag. På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer Domstolen (Anden Afdeling):
As OHIM has applied for costs against L & D and the latter has been unsuccessful, L & D must be ordered to pay the costs of these proceedings. On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby:
Sag C-500/06
Case C-500/06
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Giudice di pace di Genova)
(Reference for a preliminary ruling from the Giudice di pace di Genova)
»Artikel 3, stk. 1, litra g), EF, artikel 4 EF, 10 EF, 43 EF, 49 EF, 81 EF, 86 EF og 98 EF — national lovgivning, der forbyder reklame for medicinskkirurgiske kosmetiske behandlinger«
(Articles 3(1)(g) EC, 4 EC, 10 EC, 43 EC, 49 EC, 81 EC, 86 EC and 98 EC — National legislation prohibiting advertisements for medical or surgical treatments of a cosmetic nature)
Præjudicielle spørgsmål — formaliteten — grænser — spørgsmål, som er klart uden relevans, og hypotetiske spørgsmål forelagt i en sammenhæng, der udelukker et hensigtsmæssigt svar
Preliminary rulings — Admissibility — Limits — Clearly irrelevant questions and hypothetical questions put in a context not permitting a useful answer
Fri bevægelighed for personer — etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser (Art.
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide services
43 EF, 48 EF, 49 EF og 55 EF; Rådets direktiv 89/552, art. 3, stk. 1, og art. 14, stk. 1)
(Arts 43 EC, 48 EC, 49 EC and 55 EC; Council Directive 89/552, Arts 3(1) and 14(1))
således, at de er til hinder for en national lovgivning, som forbyder reklame på nationale tv-kanaler for medicinskkirurgiske behandlinger på private etablissementer inden for sundhedssektoren, men som under visse betingelser tillader sådan reklame på lokale tv-kanaler.
EC, must be interpreted as precluding national legislation which prohibits advertising on national television networks for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments while at the same time permitting such advertising, subject to certain conditions, on local television networks.
Det tilkommer ikke Domstolen at udtale sig om anvendelsen af nationale bestemmelser i forbindelse med afgørelsen af en tvist, men den skal i henhold til kompetencefordelingen mellem Domstolen og de nationale retter tage hensyn til de retsregler, som ifølge forelæggelsesafgørelsen er baggrunden for det præjudicielle spørgsmål.
It is not for the Court of Justice to rule on the applicability of provisions of national law which are relevant to the outcome of proceedings, but the Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set.
En sådan reklameordning omfatter således et forbud, der er mere omfattende end det forbud, der er fastsat i artikel 14, stk. 1, i direktiv 89/552 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- radiospredningsvirksomhed.
Such rules on advertising entail a prohibition which goes beyond that laid down in Article 14(1) of Directive 89/552 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities.
Selv om samme direktivs artikel 3, stk. 1, giver medlemsstaterne mulighed for at fastsætte mere detaljerede eller strengere regler på de områder, som er omfattet af direktivet, skal en sådan kompetence udøves under overholdelse af de ved EF-traktaten sikrede grundlæggende rettigheder.
Although, pursuant to Article 3(1) of that directive, the Member States remain free to lay down more detailed or stricter rules in the areas covered by the directive, when exercising that right, they must respect the basic freedoms guaranteed by the EC Treaty.
Den formodning om relevans, som knytter sig til præjudicielle spørgsmål fra de nationale retter, kan kun undtagelsesvis afvises, navnlig når det klart fremgår, at den ønskede fortolkning af de i disse spørgsmål omhandlede fællesskabsforskrifter savner enhver forbindelse med realiteten i hovedsagen eller dennes genstand.
Moreover, a presumption of relevance attaches to questions referred by the national courts for a preliminary ruling, which can be rebutted only in exceptional cases, in particular where it is quite obvious that the interpretation sought of the provisions of Community law referred to in those questions bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose.
Dette gælder spørgsmål, hvor den forelæggende ret ikke angiver, hvilken forbindelse der måtte være mellem forholdene i den nationale retstilstand og de fællesskabsforskrifter, hvoraf den ønsker en fortolkning, og ikke forklarer, hvorfor Domstolens undersøgelse af såvel adfærdskodeksen for læger som den anlagte fortolkningspraksis af gældende lovgivning om reklame kan være anvendelig med henblik på afgørelsen af tvisten i hovedsagen.
That is the case as regards questions in respect of which the referring court fails to state the connection between the aspects of national law and the provisions of Community law which it asks the Court to interpret and fails to explain in what way the Court’s examination of a code of conduct for medical practitioners concerning the practice adopted in interpreting the laws on advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature would be of assistance in resolving the dispute in the main proceedings.
(jf. præmis 20, 23 og 26)
(see paras 20, 23, 26)
En sådan reklameordning kan gøre udøvelsen af de ved traktaten i artikel 43 EF og 49 EF sikrede grundlæggende friheder vanskeligere eller mindre attraktiv.
Such rules on advertising are liable to impede or render less attractive the exercise of the basic freedoms guaranteed by Articles 43 EC and 49 EC.
For selskaber med hjemsted i andre medlemsstater end den omhandlede medlemsstat udgør et sådant forbud således en alvorlig hindring for udøvelsen af deres virksomhed via et datterselskab oprettet i sidstnævnte medlemsstat og kan således gøre adgangen til denne medlemsstats marked for disse erhvervsdrivende vanskeligere. Desuden udgør
Thus, for companies established in Member States other than the Member State in question, such a prohibition is a serious obstacle to the pursuit of their activities by means of a subsidiary established in that Member State and is, therefore, liable to make it more difficult for such economic operators to gain access to the market of that
CORPORACIÓN DERMOESTÉTICA en sådan reklameordning en restriktion for den frie udveksling af tjenesteydelser, idet den forhindrer selskaber fra andre medlemsstater i at benytte tjenesteydelser bestående i udsendelse af tv-reklame.
Member State. Moreover, such rules on advertising constitute a restriction on the freedom to provide services in that they prevent companies in other Member States from using services for broadcasting television advertisements.
sundhed, er en ordning, som forbyder sådan reklame på nationale tv-kanaler for medicinskkirurgiske behandlinger, men som tillader udsendelse af sådan reklame på lokale tv-kanaler, imidlertid modstridende og kan derfor ikke kan være egnet til at sikre virkeliggørelsen af det formål, som den forfølger.
of protection of public health, rules which prohibit the broadcasting of such advertisements on national television networks, while at the same time permitting them, subject to certain conditions, on local television networks, are inconsistent and cannot therefore properly attain the public health objective which they seek to pursue.
Selv om bestemmelserne om tv-reklame for medicinskkirurgiske behandlinger i private etablissementer inden for sundhedssektoren principielt kan begrundes i hensynet til beskyttelsen af den offentlige
While, in principle, rules regulating television advertising for medical and surgical treatments provided by private health care establishments can be justified in the light of the objective
(jf. præmis 31-33 og 37-39 samt domskonkl.)
(see paras 31-33, 37-39, operative part)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — SAG C-500/06
OPINION OF BOT — CASE C-500/06
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATYVES BOT fremsat den 31. januar 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALBOT delivered on 31 January 2008 1
Af nærværende forslag til afgørelse vil det fremgå, at dette forbud mod reklame på nationale tv-kanaler udgør en hindring for etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser.
In this Opinion, I shall state that that prohibition of such advertisements on national television networks constitutes a restriction on freedom of establishment and freedom to provide services.
Nærværende præjudicielle sag vedrører de italienske lovbestemmelser om reklame for lægegerning og private etablissementer inden for sundhedssektoren. I henhold til disse bestemmelser er tv-reklamer på nationale tv-kanaler for medicinskkirurgiske behandlinger i private klinikker inden for sundhedssektoren forbudt.
The present reference for a preliminary ruling concerns the provisions of Italian legislation on advertisements for the medical professions and private clinics.
En sådan reklame er imidlertid tilladt på lokale tv-kanaler og via andre kommunikationsmidler på betingelse af, at der dels foreligger en tilladelse fra vedkommende lokale myndighed, uden at betingelserne for en sådan tilladelse præciseres, dels at de med den nævnte reklame forbundne omkostninger ikke overstiger 5% af den for det foregående år angivne indkomst.
However, such advertising is permitted on local television networks and through other media on condition, first, that authorisation is obtained from the competent local authority, the conditions to be fulfilled to obtain that authorisation not being specified, and, second, that the expenditure on such advertising does not exceed 5% of declared income for the previous year.
Den forelæggende ret ønsker oplyst, om det i denne lovbestemmelse indholdte forbud mod reklame på nationale tv-kanaler for medicinskkirurgiske behandlinger i private klinikker inden for sundhedssektoren er foreneligt med fællesskabsretten, når denne reklame, på visse betingelser, er tilladt på lokale tv-kanaler.
The national court wishes to know whether the prohibition on broadcasting advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments on national television networks laid down in that legislation is compatible with Community law, notwithstanding the fact that such advertisements are permitted under certain conditions on local television networks.
Det vil ligeledes fremgå, at selv om en medlemsstat ganske vist lovligt kan pålægge hindringer for udøvelsen af disse friheder med henblik på at beskytte en legitim interesse såsom den offentlige sundhed, skal den pågældende foranstaltning være egnet til at sikre virkeliggørelsen af dette mål og må ikke gå videre end, hvad der er nødvendigt for at nå det.
I shall also state that, while a Member State may properly impose restrictions on the exercise of those freedoms in order to protect a legitimate interest such as public health, the measure in question must, none the less, be appropriate for the purpose of achieving that objective and must not go beyond what is necessary for that purpose.
Det skal bemærkes, at fra det øjeblik hvor tv-reklamer for medicinskkirurgiske behandlinger i private klinikker inden for sundhedssektoren under visse betingelser tillades på lokale tv-kanaler, opfylder forbuddet mod reklame på nationale tv-kanaler ikke proportionalitetsprincippet og er derfor ikke foreneligt med fællesskabsretten.
I will state that, since the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments of a cosmetic nature carried out in private health care establishments is permitted, under certain conditions, on local television networks, the prohibition of such advertisements on national television networks does not satisfy the requirement of proportionality and is thus incompatible with Community law.
I — Retforskrifter hovedvirksomhed er beliggende inden for Fællesskabet.
I — Legal framework the Community are also to enjoy the rights conferred by Articles 43 EC and 49 EC.
Artikel 43, stk. 1, EF forbyder restriktioner, som hindrer statsborgere i en medlemsstat i frit at etablere sig på en anden medlemsstats område.
According to Article 47(3) EC and pursuant to Article 55 EC, the abolition of restrictions which infringe Articles 43 EC and 49 EC in the case of the medical and allied and pharmaceutical professions is dependent upon coordination of the conditions for their exercise.
Ifølge artikel 43, stk. 2, EF indebærer etableringsfriheden adgang til at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed samt til at oprette og lede virksomheder.
However, the Council of the European Union and the Commission of the European Communities have acknowledged that the direct effect of Articles 43 EC and 49 EC, recognised in the Reyners 2and Van Binsbergen 3judgments respectively, with effect from 1 January 1970, the end of the transitional period, also applied to health care professions.
I henhold til artikel 47, stk. 3, EF og i medfør af artikel 55 EF forudsætter en ophævelse af restriktioner i strid med artikel 43 EF og 49 EF for så vidt angår udøvelsen af lægegerning eller lignende virksomhed eller af farmaceutisk virksomhed en samordning af betingelserne for udøvelsen af disse erhverv.
The first paragraph of Article 43 EC prohibits restrictions on the freedom of establishment of nationals of a Member State in the territory of another Member State.
Endvidere har lægegerningen eller lignende virksomhed eller farmaceutisk virksomhed været genstand for harmoniseringsdirektiver 5.
According to the second paragraph of Article 43 EC, freedom of establishment includes the right to take up and pursue activities as selfemployed persons and to set up and manage undertakings.
Ifølge artikel 46, stk. 1, EF og artikel 55 EF er artikel 43 EF og 49 EF ikke til hinder for restriktioner, som er begrundet i hensynet til den offentlige sundhed.
According to Article 46(1) EC and Article 55 EC, Articles 43 EC and 49 EC do not prohibit restrictions justified on public health grounds.
I artikel 49, stk. 1, EF forbydes restriktioner, der hindrer fri udveksling af tjenesteydelser inden for Fællesskabet for så vidt angår statsborgere i medlemsstaterne, der er bosat i et andet af Fællesskabets lande end modtageren af den pågældende ydelse.
The first paragraph of Article 49 EC prohibits restrictions on freedom to provide services within the European Community in respect of nationals of Member States who are established in a State of the Community other than that of the person for whom the services are intended.
2 — Dom af 21.6.1974, sag 2/74, Sml. s. 631.3 — Dom af 3.12.1974, sag 33/74, Sml. s. 1299.
4 — Thus, the first recital in the preamble to Council Direct- ive 75/362/EEC of 16 June 1975 concerning the mutual recognition of diplomas, certificates and other evidence of formal qualifications in medicine, including measures to facilitate the effective exercise of the right of establishment and freedom to provide services (OJ 1975 L 167, p.
4 — Det anføres i første betragtning til Rådets direktiv 75/362/EØF af 16.6.1975 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 167, s. 1), at i henhold til traktaten er enhver diskriminerende behandling på området for etablering og tjenesteydelser, som skyldes nationalitet, forbudt fra overgangsperiodens udløb.
1) states that, pursuant to the Treaty, all discriminatory treatment based on nationality with regard to establishment and provision of services is prohibited as from the end of the transitional period.
5 — Hvad angår lægegerningen, jf. Rådets direktiv 75/362 og direktiv 75/363/EØF af 16.6.1975 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge (EFT L 167, s. 14).
5 — See, with regard to the activities of doctors, Directive 75/362 and Council Directive 75/363/EEC of 16 June 1975 concerning the coordination of provisions laid down by law, regulation or administrative action in respect of activities of doctors (OJ 1975 L 167, p. 14).
Disse direktiver er ophævet og erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7.9.2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 255, s. 22).
The directives adopted in these areas were repealed and replaced by Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications (OJ 2005 L 255, p. 22).
I henhold til artikel 48 EF og 55 EF gælder de rettigheder, der er indført ved artikel 43 EF og 49 EF, ligeledes for selskaber, som er oprettet i overensstemmelse med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller
Pursuant to Articles 48 EC and 55 EC, companies or firms formed in accordance with the law of a Member State and having their registered office, central administration or principal place of business within