natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Retten iFørsteInstans om at udsætte underretningen af de berørte tjenestemænd. Således udgjorde denmanglende overholdelse af denne forudgående underretningspligt en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse.
In response to that judgment, MyTravel brought an action for damages to make good the loss it claimed to have suffered by reason of instances of unlawfulness vitiating the procedure followed by the Commission in deciding whether or not to approve.
For det andet konstaterede Retten, at OLAF-Overvågningsudvalget i strid med forordning nr. 1073/1999 ikke var blevet konsulteret, før oplysningerne vedrørende sagsøgerne blev fremsendt til de nationale myndigheder.
Adopting an approach similar to that followed in Case T-351/03 Schneider Electric v Commission (34), the Court held that the possibility could not be ruled out in principle that manifest and grave defects affecting the Commission’s economic analysis underlying a decision declaring a concentration incompatible with the common market could constitute breaches sufficiently serious to give rise to noncontractual liability on the part of the Community.
Dette udvalg skal beskytte rettighederne for de personer, der er genstand for OLAF’s undersøgelser, og da konsultation af udvalget er en ubetinget forpligtelse, har OLAF således begået en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af en regel, der pålægger borgerne rettigheder.
It stated, however, that it must, in its analysis of the action for damages, of necessity take into account the contingencies and the difficulties inherent in the control of concentrations in general and complex oligopolistic structures in particular.
For det tredje fandt Retten, at den omstændighed, at OLAF offentligt betegnede sagsøgerne som skyldige i strafbare forhold – herunder ved at lade oplysninger lække til pressen – udgjorde en tilsidesættelse af principperne om uskyldsformodning, tavshedspligt om undersøgelse og god forvaltningsskik.
Such an exercise is by its nature more demanding than that which is required in examining an action for annulment, where the Court need only, within the limits of the pleas in law put forward by the applicant, examine the lawfulness of the contested decision in order to satisfy itself that the Commission has correctly appraised the different elements which enable it to declare the notified concentration incompatible with the common market.
For så vidt angår disse læk fandt Retten, at OLAF i mangel af beviser fra Kommissionens side med henblik på at godtgøre, at de kunne komme andre steder fra, skulle holdes ansvarligt.
Accordingly, mere errors of assessment and failure to put forward relevant evidence in the context of Airtours v Commission could not of themselves be sufficient to give rise to amanifest and grave infringement of the limits imposed on the Commission’s discretion in the control of concentrations and in the presence of a complex oligopoly situation.
De nævnte principper tillægger borgerne rettigheder, og OLAF’s tilsidesættelse heraf var tilstrækkelig kvalificeret, idet det påhviler OLAF at sørge for, at sådanne læk ikke forekommer, og at OLAF ikke besidder noget skøn ved overholdelsen af denne forpligtelse.
Despite its mistakes, the Commission was in possession of evidence in the administrative file that could reasonably support its findings.
Endelig undersøgte Retten, om Kommissionen udviste en ulovlig adfærd, da den videregav forskellige oplysninger i forbindelse med de pågældende undersøgelser, navnlig ved en pressemeddelelse, der klart knyttede sagsøgernes navne sammen med påstandene i Eurostat-sagen.
The instances of unlawfulness found by the Court in Airtours v Commission do not mean that the Commission committed amanifest and grave infringement of its discretion in the control of concentrations, provided that — as in the present case — it was capable of explaining the reasons for which it could reasonably form the view that its assessment was well founded.
Efter at have bemærket, at institutioner ikke må hindres i at oplyse offentligheden om igangværende undersøgelser, fandt Retten, at Kommissionen ikke idet foreliggende tilfælde kunne anses for at have taget et sådant skridt med den fornødne diskretion og forsigtighed under overholdelse af en retfærdig ligevægt mellem Franchets og Byks interesser og institutionens.
Furthermore, although the reasoning set out by the Commission in respect of market transparency did not convince the Court, inasmuch as that reasoning was not sufficiently supported by evidence or was badly explained, the fact remained that the Commission made its decision following a careful examination of the information provided in the administrative procedure.
Eftersom Kommissionen ikke havde noget råderum i forbindelse med forpligtelsen til at overholde princippet om uskyldsformodning, foretog den en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af dette.
Last, the Court found that the commitments submitted by Airtours in order to correct problems relating to the potential adverse effects of the concentration on competition identified by the Commission had indeed been examined by the latter and did not clearly deal with its objections.
Sagsøgeren, der var tjenestemand ved Kommissionen, anmodede om godtgørelse for skade, som han påstod at have lidt på grund af omtalen af ham med navns nævnelse i en beslutning truffet af Ombudsmanden vedrørende en klage over et påstået tilfælde af fejladministration foretaget af Kommissionens tjenestegren, som vedkommende var ansat ved, og som bl.a. vedrørte opførelse af et rensningsanlæg, der havde negative indvirkninger på miljøet.
On the basis of those considerations, the Court held that the Commission had not committed a sufficiently serious breach of a rule of law conferring rights on individuals.
Sag T-351/03, Sml.
Court ofFirstInstance
Retten iFørsteInstans anfægtede beslutning med henblik på at sikre sig, at Kommissionen har bedømt de forskellige oplysninger korrekt, som gør det muligt for den at erklære den anmeldte fusion for uforenelig med fællesmarkedet.
During 2008, 37 appeals were brought before theCourtofFirstInstance against decisions of the CivilService Tribunal.
Derfor er simple skønsmæssige fejl samt manglende fremlæggelse af de relevante beviser, der indgik i dommen i sagen Airtoursmod Kommissionen, ikke i sig selv tilstrækkelige til at konstatere en klar og grov tilsidesættelse af grænserne for Kommissionens skøn ved fusionskontrol, og når der foreligger en kompliceret situation med oligopol.
In total, 21 of those cases were closed by the Appeal Chamber, composed of five judges, that is to say, the President of theCourtofFirstInstance and four Presidents of Chambers in rotation.
På trods af sine fejl havde Kommissionen idet foreliggende tilfælde faktiske t bevismateriale i de administrative sagsakter, der rimeligvis kunne støtte dens konstateringer.
In six judgments, the Court set aside in part the decisions under appeal, three of those cases being referred back to the CivilService Tribunal (35).
Endelig konstaterede Retten, at Airtours’forpligtelser med henblik på at afhjælpe problemerne vedrørende fusionens potentielle negative virkninger på konkurrencen, der blev identificeret af Kommissionen, blev undersøgt af denne og ikke var af en art, der klart svarede til dens indvendinger.
One of the decisions given in this area in 2008 (in Case T-414/08 Combescot vCommis-sion, judgment of 5 March 2008) was the subject of a proposal for review put forward by the First Advocate General on the basis of the second subparagraph of Article 225(2) EC and of Article 62 of the Statute of the Court of Justice. However, the proposal was not followed (36).
På baggrund af disse betragtninger konstaterede Retten, at Kommissionen ikke havde foretaget en tilstrækkelig kvalificeret tilsidesættelse af en regel, der tillægger borgerne rettigheder.
As regards organisation, the Court decided that for cases lodged between 1 October 2008 and 30 September 2009 the Appeal Chamber is to be composed of three judges only, that is to say, the President of the Court and, in rotation, two Presidents of Chambers, it being possible to refer the case to an extended formation of five judges (decision of 8 July 2008, OJ 2008 C 197, p. 17).
I løbet af 2008 blev der indbragt 37 appelsager for Retten til prøvelse af afgørelser truffet af Personaleretten.
This year 58 applications forinterim relief were brought before theCourtofFirstInstance , representing a significant increase over the number of applications made in 2007 (34), which itself was much higher than the number in the previous year.
Ialt 21 af disse sager blev afsluttet af appelafdelingen sammensat af fem dommere, dvs. præsidenten for Retten og fire afdelingsformænd efter en rotationsordning.
In 2008, 57 applications forinterim relief were disposed of, as against 41 in 2007.
I seks domme annullerede Retten delvist de anfægtede afgørelser, og tre af disse afgørelser blev hjemvist til Personaleretten 35.
Just one application for a stay of execution was granted in the order of the President of the Court in Case T-257/07 R II France v Commission (order of 30 October 2008, not published).
En af afgørelserne afsagt på området i 2008 (Rettens dom af 5.3.2008, sag T-414/06 P, Combescot mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser) blev genstand for et forslag om genundersøgelse fremsat af Domstolens førstegeneraladvokat på grundlag af artikel 225, stk. 2, andet afsnit, EF og artikel 62 i statutten for Domstolen. Dette forslag blev imidlertid ikke fulgt 36.
With regard to the case giving rise to the order in France vCommission, it is to be borne in mind that the judge hearing the application forinterim measures had already, by order of 28 September 2007 in Case T-207/07 R France v Commission [2007] ECR II-4153, suspended, in view of the seriousness of the claim alleging breach of the precautionary principle, the operation of the rules relaxing the health measures applicable to transmissible spongiform encephalopathies which the Commission had adopted in 2007 on the basis of evolving scientific knowledge. No appeal was brought before the President of the Court of Justice against the order of 28 September 2007.
Rettens dom af 1.7.2008, sag T-262/06 P, Kommissionenmod D, af 19.9.2008, sag T-253/06 P, Chassagne mod Kommissionen, og af 13.10.2008, sag T-43/07 P, Neophytou mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Case T-262/06 P Commission v D (judgment of 1 July 2008), Case T-253/06 P Chassagne v Commission (judgment of 19 September 2008) and Case T3/07 P Neophytou v Commission (judgment of 13 October 2008).
Derimod traf Retten endelig afgørelse i dom af 22.5.2008, sag T-250/06 P, Ott m.fl. mod Kommissionen, af 8.7.2008, sagT-56/07 P, Kommissionenmod Economidis, samt af 18.12.2008, forenede sager T-90/07 P og T-99/07 P, Belgien og Kommissionenmod Genette, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
On the other hand, the Court gave final judgment in Case T-250/06 P Ott andOthers v Commission (judgment of 22May 2008), Case T-56/07 P Commission v Economidis (judgment of 8 July 2008), and Joined Cases T-90/07 P and T-99/07 P Belgium and Commission v Genette (judgment of 18 December 2008).
Retten iFørsteInstans af gennemførelsen ikke blev imødekommet.
In those circumstances, the French Republic lodged a fresh application seeking suspension of operation of the new legislation (37).
Angående den foreliggende interesseafvejning blev det understreget, at de krav, der var forbundet med folkesundheden, idet foreliggende tilfælde skulle veje tungere end de betragtninger, der var fremsat for at begrunde en lempelse af de veterinærpolitiforanstaltninger, der fandt anvendelse på området.
The President of theCourtofFirstInstance considered that, having regard to the fact that the new legislation was almost identical to the old rules, it could, when examining the condition relating to a prima facie case, confine itself to ascertaining whether the new statement of reasons contained any matters capable of justifying any assessment other than that made in the order of 28 September 2007 concerning the old rules.
De øvrige begæringerom foreløbigeforholdsregler blev ikke tagettilfølge , de fleste på grund af manglende uopsættelighed, idet sagsøgerne ikke var i stand til at godtgøre, at der var overhængende risiko for alvorlig og uoprettelig skade.
The other applications forinterim measures were all dismissed, most of them for want of urgency, the applicants having failed to establish the imminence of serious irreparable harm.
Opmærksomheden henledes navnlig på tre væsentlige grupper af hovedsager 38.
Attention must be drawn to three groups of cases in particular (38).
Den første gruppe vedrører otte begæringerom foreløbigeforholdsregler indgivet af Republikken Cypern med henblik på at få udsat gennemførelsen af udbudsbekendtgørelserne iværksat af Kommissionen og beregnet på at tilskynde den økonomiske udvikling idet nordlige Cypern.
The first group concerns eight applications forinterim measures made by the Republic of Cyprus, seeking to obtain suspension of operation of notices of calls to tender issued by the Commission and intended to encourage economic development in the northern part of the island of Cyprus.
Republikken Cypern gjorde gældende, at Kommissionen i disse bekendtgørelser behandlede det tyrkisk-cypriotiske samfund, som om det var en selvstændig statslig enhed, og som om »Den Tyrkiske Republik Nordcypern« blev anerkendt.
The Republic of Cyprus maintained that, in those notices, the Commission treated the Turkish Cypriot community as though it were an autonomous state entity and as though recognition were given to the‘Turkish Republic of Northern Cyprus’.
Republikken Cypern var af den opfattelse, at disse bekendtgørelser udgjorde en alvorlig fare for dens suverænitet, dens uafhængighed, dens territoriale integritet og dens helhed.
It considered that the notices constituted a grave danger to its sovereignty, its independence, its territorial integrity and its unity.
De pågældende bekendtgørelser har ikke iboende politiske målsætninger og har navnlig ikke til formål at behandle problemerne vedrørende en eventuel genforening af øen Cypern.
In the case in the main proceedings (T-257/07), the French Republic was given leave to extend its claims and pleas in law to the new rules.
Kendelse afsagt af Rettenspræsident den 8.4.2008, forenede sager T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R og T-91/08 R – T-93/08 R, CypernmodKommissionen, og kendelser afsagt den 11.4.2008, sag T-119/08 R, CypernmodKommissionen, og sagT-122/08 R, CypernmodKommissionen; kendelserne ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Afourthgroupconcerns19applicationsforinterimmeasuresintroducedbyItalianundertakingsestablished in the Venice region that had received State aid incompatible with the common market.
Da de otte begæringerom foreløbigeforholdsregler ikke blev tagettilfølge , hævede Republikken Cypern samtlige søgsmål i hovedsagerne.
In the order of the President of theCourtofFirstInstance in Joined Cases T-234/00 R, T-235/00 R and T-283/00 R Fondazione Opera S. Maria della Carità andOthers v Commission (order of 8 July 2008, not published) three of those applications were dismissed as inadmissible, the applicants having done no more than set out their actions in the main proceedings and the amendment to the Italian legislation in the context of the interim application,butyetwithoutexplainingthefactsandlawthatmightenablethejudgehearingtheapplication forinterim measures to examine the conditions of fumus boni juris and urgency. The 16 other applications were discontinued.
Den anden gruppe af sager vedrører den indefrysning af midler, som Rådet foretog over for den iranske bank BankMelli Iran (herefter »BMI«) og dens datterselskab i London, Melli Bank, i forbindelse med en sanktionsordning indført med det formål at lægge pres på Den Islamiske Republik Iran med henblik på, at denne ophørte med visse aspekter af sit atomprogram.
In three orders Cyprus v Commission (39), the President of theCourtofFirstInstance , having noted that the Republic of Cyprus is the only State body of that island recognised internationally and that the northern part of the island forms part of its territory and falls within its sovereignty alone, acknowledged that the Republic of Cyprus’s arguments might appear relevant enough to constitute a prima facie case.
Begæringen blev ikke tagettilfølge ved kendelse afsagt af Rettenspræsident den 27. august 2008, Melli Bank mod Rådet (sag T-246/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser).
He concluded, nevertheless, that there had been no manifest serious infringement of international or Community law, so that the harm alleged could not be regarded as serious.
Retten tilføjede, at det snarere forekom realistisk, at forvente, at sagsøgeren havde de nødvendige midler til at sikre datterselskabets eksistens frem til afsigelse af dommen i hovedsagen, samt at BMI-koncernen i denne periode kunne bære det økonomiske tab, som påførtes dets datterselskab i London.
The notices at issue had no intrinsically political purpose and, in particular, were not intended to tackle the problem of the possible reunification of the island of Cyprus.
For så vidt angår den påståede skade på sagsøgerens omdømme var præsidenten af den opfattelse, at såfremt en sådan skade måtte anses for godtgjort, ville den allerede være blevet fremkaldt ved den anfægtede afgørelse.
They were texts of a technical nature designed to supply tenderers with useful information enabling them to decide whether to take part in the tendering procedure and to prepare their tender files.
Ifølge præsidenten er formålet med proceduren for foreløbige foranstaltninger ikke at sikre, at en allerede lidt skade genoprettes, men at sikre den fulde virkning af dommen i hovedsagen.
According to the President, the harm alleged, exclusively non-pecuniary, appeared not to be irreparable either, given that any annulment of the notices challenged at the end of the main proceedings would constitute sufficient compensation.
Under alle omstændigheder ville en annullationaf den anfægtede afgørelse efter hovedsagens afslutning udgøre en tilstrækkelig genoprettelse af det påståede ikke-økonomiske tab.
The second group of cases concern the fund-freezing measures adopted by the Council in respect of the Iranian bank Bank Melli Iran (‘BMI’) and its London subsidiary Melli Bank in connection with the regime of sanctions set up in order to put pressure on the Islamic Republic of Iran to end aspects of its nuclear programme.
Endelig blev – ved kendelse afsagt den 15. oktober 2008, BankMelli Iranmod Rådet (sag T-390/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser) – begæringen omforeløbige forholdsregler, som blev fremsat i forbindelse med sagen anlagt af BMI, sagsøgerens moderselskab, med det formål at få annulleret samme beslutning, ikke tagettilfølge .
He added that it appeared realistic to expect that the applicant had available to it the minimum funds necessary to ensure its survival until judgment should begiven in the main action and that the BMI group would be able to bear, during that period, the financial damage caused to its London subsidiary.With regard to the alleged damage to the applicant’s reputation, assuming it to be established, the President considered that it would already have been caused by the contested decision.
Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16.7.2008 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/C2/38.698 – CISAC).
Joined Cases T-54/08 R, T-87/08 R, T-88/08 R and T-91/08 R to T-93/08 R Cyprus v Commission (order of 8 April 2008, not published), Case T-119/08 R Cyprus v Commission (order of 11 April 2008, not published, and Case T-122/08 R Cyprus v Commission (order of 11 April 2008, not published).
CISAC og 20 af ophavsretsselskaberne anlagde sag om annullationaf denne beslutning.
The CISAC and 20 management companies brought actions for annulment of that decision.
Ni selskaber – det tyske, italienske, franske, polske, finske, ungarske, danske, græske og norske – tilføjede til deres søgsmål begæringerom udsættelse af gennemførelsen af den anfægtede beslutning.
Nine management companies— the German, Italian, French, Polish, Finnish, Hungarian, Danish, Greek and Norwegian— coupled to their actions applications for suspension of operation of the contested decision.
Rettenspræsident og dommeren i sager om foreløbigeforholdsregler (S. Papasavvas) har ved kendelser af henholdsvis den 14. november 2008, Stowarzyszenie Autorów, ZAiKSmod Kommissionen (sag T-398/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto mod Kommissionen (sag T-401/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), GEMAmod Kommissionen (sag T-410/08 R), Artisjusmod Kommissionen (sag T-411/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), Sacemmod Kommissionen (sagT-422/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), af 20. november 2008, SIAE mod Kommissionen (sag T-433/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), og af 5. december 2008, KODAmod Kommissionen (sag T-425/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), såvel som af 19. november 2008, AEPI mod Kommissionen (sag T-392/08 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), ikke taget otte af disse begæringerom foreløbigeforholdsregler til følge på grund af manglende uopsættelighed, idet sagsøgerne ikke havde godtgjort, at der var overhængende risiko for alvorlig og uoprettelig skade i tilfælde af umiddelbar gennemførelse af den anfægtede beslutning.
The President of theCourtofFirstInstance , by orders of 14 November 2008 in CaseT-398/08 R Stowarzyszenie Autorów, ZAiKS v Commission (not published), Case T-401/08 R Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto v Commission (not published), Case T-410/08 R GEMA v Commission (not published), Case T-411/08 R Artisjus v Commission (not published), Case T-422/08 R Sacem v Commission (not published), of 20 November 2008 in Case T-433/08 R SIAE v Commission (not published), and of 5 December 2008 in Case T-425/08 R KODA v Commission (not published), and the judge hearing an application forinterim measures (Mr Papasavvas), in Case T-392/08 AEPI v Commission (order of 19 November 2008, not published), rejected eight of the applications for want of urgency, for the applicants had not established serious irreparable harm was imminent if the contested decision were to be put into immediate effect.
I disse kendelser blev det bl.a. anført, at den anfægtede beslutning, der på ingen måde berører sagsøgernes såkaldte »off-line«-aktivitetsområde (koncerter, radio, diskoteker, barer osv.), alene vedrører den såkaldte »on-line«-udnyttelse af ophavsrettighederne (via internet, satelit og kabelviderespredning), som ingen af sagsøgerne har godtgjort repræsenterer en betydelig del af deres indkomster.
In those orders, it was observed in particular that the contested decision, far from dealing with the field of what are known as ‘offline’activities of the applicants (concerts, radio, discothèques, bars, etc.), concerned what is known as the‘online’use of copyright (by Internet, satellite and cable retransmission), which had not been shown by any of the applicants to form a considerable portion of their revenue.
Endvidere har Kommissionen ifølge de nævnte kendelser ikke i den anfægtede beslutning forbudt ordningen med gensidige repræsentationsaftaler som sådan, og den forhindrer heller ikke sagsøgerne i at anvende visse territoriale afgrænsninger, men begrænser sig til at kritisere den samordnede karakteraf den tilgang, der i denne forbindelse var vedtaget af samtlige forvaltningsselskaber.
Furthermore, according to those orders, in the contested decision the Commission did not prohibit the system of reciprocal representation agreements as such or prevent the applicants from practising certain territorial delimitations but merely criticised the coordinated nature of the approach followed to that end by all the management companies.