natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel »Beskyttede oprindelsesbetegnelser — forordning (EØF) nr. 2081/92 — forordning (EF) nr. 1107/96 — »Prosciutto di Parma« — varespecifikation — betingelse om udskæring i skiver og emballering af skinke i produktionsområdet — artikel 29 EF og 30 EF — begrundelse — mulighed for at gøre betingelsen gældende overfor tredjemand — retssikkerhed — offentliggørelse· (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Protected designations of origin -Regulation (EEC) No 2081/92 -Regulation (EC) No 1107/96 — Prosciutto di Parma —Specification — Requirement for ham to be sliced and packaged in the region of production —Articles 29 EC and 30 EC —Justification — Whether requirement may be relied on against third parties —Legal certainty —Publicity) (Full Court)
Ved kendelse af 8. februar 2001 har House of Lords forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 af 12. juni 1996.
By order of 8 February 2001 the House of Lords referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation of Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 and of Commission Regulation (EC) No 1107% of 12 June 1996.
Asda driver en supermarkedskæde i Det Forenede Kongerige.
Asda operates a chain of supermarkets in the United Kingdom.
Asda sælger bl.a. skinke, der bærer betegnelsen »parmaskinke«, som er købt uopskåret hos Hygrade, som har købt skinken udbenet, men ikke udskåret i skiver, af en italiensk producent, der er medlem af Consorzio.
It sells among other things ham bearing the description 'Parma ham', purchased pre­sliced from Hygrade, which itself purchases the ham boned but not sliced from an Italian producer who is a member of the Consorzio.
Skinken skæres i skiver og pakkes af Hygrade i pakker, som hver indeholder 5 skiver skinke.
The ham is sliced and hermetically sealed by Hygrade in packets each containing five slices.
På pakkerne er anført følgende: »ASDA A taste of Italy PARMA HAM Genuine Italian Parma Ham« (»ASDA, En duft af Italien, PARMASKINKE, Ægte italiensk parmaskinke«).
The packets bear the wording 'ASDA A taste of Italy PARMA HAM Genuine Italian Parma Ham'.
Den 17. november 1997 udstedte Consorzio et processkrift med begæring om, at der blev nedlagt de forbud, der var fremsat krav om i stævningen og sagsfremstillingen.
On 17 November 1997 it issued a notice of motion seeking the injunctions claimed in its writ and statement of claim.
Påstandene blev ikke taget til følge.
The applications were dismissed.
Salumificio fik tilladelse til at intervenere i sagen.
Salumificio was granted leave to intervene in the proceedings.
Appellen blev forkastet den 1. december 1998.
The appeal was dismissed on 1 December 1998.
Consorzio og Salumificio har herefter indbragt sagen for House of Lords.
The Consorzio and Salumificio thereupon appealed to the House of Lords.
Da House of Lords fandt, at afgørelsen af tvisten afhang af en fortolkning af forordning nr. 2081/92 og 1107/%, har den udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Since the House of Lords considered that the outcome of the case depended on the interpretation of Regulation No 2081/92 and Regulation No 1107/96, it decided to stay the proceedings and refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Skal Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92, sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 og den relevante varespecifikation for den beskyttede oprindelsesbetegnelse (BOB) »Prosciutto di Parma«, fortolkes således, at den skaber en gyldig rettighed i henhold til fællesskabsretten, som kan gøres gældende direkte ved en national ret, med henblik på at forbyde salg af skinke, som er skåret i skiver og pakket, under betegnelsen »parmaskinke«, når skinken er blevet eksporteret fra Parma i overensstemmelse med betingelserne for BOB, men efterfølgende ikke er blevet skåret i skiver, emballeret og mærket i overensstemmelse med varespecifikationen?«
'As a matter of Community law, does Council Regulation (EEC) No 2081/92 read with Commission Regulation (EC) No 1107/96 and the specification for the PDO "Prosciutto di Parma" create a valid Community right, directly enforceable in the court of a Member State, to restrain the retail sale as "Parma ham" of sliced and packaged ham derived from hams duly exported from Parma in compliance with the conditions of the PDO but which have not been thereafter sliced, packaged and labelled in accordance with the specification?'
Om muligheden for at gøre anvendelsen af en BOB betinget af, at forarbejdninger såsom udskæring i skiver og emballering af produktet udføres i produktionsområdet
Whether the use of a PDO may be subjected to a condition that operations such as the slicing and packaging of the product be carried out in the region of production
Ordlyden af artikel 4 i forordning nr. 2081/92 udelukker på ingen måde, at der fastsættes særlige tekniske forskrifter vedrørende foranstaltninger, som fører til, at et og samme produkt frembydes i forskellige former på markedet, således at produktet for hver af de former, hvori det frembydes, for det første opfylder det kvalitetskriterium, som forbrugerne ifølge forordningens tredje betragtning igennem flere år har haft tendens til at foretrække, og for det andet frembyder den garanti for en bestemt geografisk oprindelse, som ifølge samme betragtning bliver mere og mere efterspurgt.
The wording of Article 4 of Regulation No 2081/92 does not exclude the application of special technical rules to operations leading to different presentations on the market of the same product, so that in each case it can satisfy the criterion of quality to which, according to the third recital in the preamble to that regulation, consumers have in recent years tended to attach greater importance, and guarantee an identifiable geographical origin, for which, according to that recital, there is a growing demand.
Der kan følgelig af hensyn til opfyldelsen af disse to formål fastsættes særlige tekniske forskrifter for forarbejdninger såsom udskæring i skiver og emballering af produktet.
In view of those two objectives, special technical rules may therefore be laid down for operations such as slicing and packaging the product.
Om betingelsen, hvorefter et produkt med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »parmaskinke· skal skæres i skiver og emballeres i produktionsområdet, udgør en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ udførselsrestriktion
Whether the condition for the PDO 'Prosciutto di Parma' that the product must be sliced and packaged in the region of production constitutes a measure having equivalent effect to a quantitative restriction on exports
Skinke fremstillet i produktionsområdet, og som opfylder de øvrige betingelser, må for at kunne forsynes med BOB »parmaskinke«, ikke skæres i skiver uden for produktionsområdet, da retten hertil i modsat fald fortabes.
Ham produced in the region of production and fulfilling the other conditions required for use of the PDO 'Prosciutto di Parma' cannot be sliced outside that region without losing that designation.
Derimod bevares retten til at anvende oprindelsesbetegnelsen for parmaskinke, som transporteres inden for produktionsområdet, når den skæres i skiver og emballeres i overensstemmelse med bestemmelserne i varespecifikationen.
By contrast, Parma ham transported within the region of production retains its right to the PDO if it is sliced and packaged there in accordance with the rules referred to in the specification.
Derved medfører bestemmelserne kvantitative udførselsrestriktioner i artikel 29 EFs forstand.
They therefore introduce quantitative restrictions on exports within the meaning of Article 29 EC.
Om beretágehen af betingelsen om udskæring i skiver og emballering af produktet i produktionsområdet
The condition of slicing and packaging in the region of production, whose aim is to preserve the reputation of Parma ham by strengthening control over its particular characteristics and its quality, may be regarded as justified as a
Den restriktion, som er en følge heraf, kan anses for nødvendig til sikring af det tilstræbte formål, da der ikke foreligger nogen alternative og mindre restriktive foranstaltninger, som kan sikre dets opfyldelse.
The resulting restriction may be regarded as necessary for attaining the objective pursued, in that there are no alternative less restrictive measures capable of attaining it.
Om betingeben vedrørende udskæring i skiver og emballering i produktionsområdet kan gøres gældende over for erhvervsdrivende
Whether the condition of slicing and packaging in the region of production can be relied on against economic operators
Den beskyttelse, der ydes ved en beskyttet oprindelsesbetegnelse, omfatter normalt ikke forarbejdninger som udskæring i skiver og emballering af produktet.
The protection confened by a PDO does not normally extend to operations such as slicing and packaging the product.
Den omstændighed, at anvendelsen af den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Prosciutto di Parma· ved salg af skinke, der sælges i skiver, gøres betinget af, at denne er skåret i skiver og emballeret i produktionsområdet, udgør en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ udførselsrestriktion i artikel 29 EF, men kan anses for berettiget og dermed for forenelig med sidstnævnte bestemmelse.
Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs, as amended by theAct concerning the conditions of accession of the Republic ofAustria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union isfounded, must be interpreted as not precluding the use of a protected designation of origin from being subject to the condition that operations such as the slicing and packaging of the product takeplace in the region of production, where such a condition is laid down in the specification.
Den pågældende betingeke kan imidlertid ikke gøres gældende overfor erhvervsdrivende, når den ikke er brugt til deres kundskab ved en passende offentliggørelse i fællesskabsbestemmelserne. ·
However, the condition in question cannot be relied on against economic operators, as it was not brought to their attention by adequate publicity in Community legislation. '
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 25. april 2002.
(2) Commission Regulation (EC) No 1107/96 of 12 June 1996 on the registration of geographical indications and designations of origin under the procedure laid down in Article 17 of Council Regulation (EEC) No 2081/92 is invalid in so far as it reserves the protected designation of origin "Prosciutto di Parma" for sliced ham which is sliced, packaged and labelled in the region of production under the supervision of the Consorzio del Prosciutto di Parma.'
Præjudiciel »Frie varebevægelser — samhandel med tredjelande — returvareordning — artikel 187 i forordning (EØF) nr. 2913/92 —genindførsel af forædlingsprodukter, der oprindelig var blevet genudført efter en procedure for aktiv forædling —fastsættelse af det efter lovgivningen skyldige importafgiftsbeløb — bevisbyrde for, hvilken del af værdien der skyldes den aktive forædling af de genindførte produkter· (Første Afdeling)
Preliminary ruling (Free movement of goods —Trade with third countries — Procedure for returned goods —Article 187 of Regulation (EEC) No 2913/92 —Reimportation of compensating products originally re-exported subsequent to an inward processing procedure —Determination of the import duty legally owed —Burden of proof in respect of the proportion of the value of the reimported products corresponding to inward processing) (First Chamber)
Ved kendelse af 22. januar 2002 har Bundesfinanzhof forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 187, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992.
By order of 22 January 2002 the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred for a preliminary ruling a question on the interpretation of the second paragraph of Article 187 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992.
I perioden mellem den 13. december 1994 og den 17. marts 1995 angav Rebmann 20 forsendelser fra Den Tjekkiske Republik med i alt 158 nye personbiler af et bestemt mærke og af en bestemt type med oprindelse i Tyskland som returvarer til overgang til fri omsætning.
From 13 December 1994 to 17 March 1995, Rebmann declared 20 consignments containing a total of 158 new German-origin cars of a particular make and model from the Czech Republic as returned goods for release for free circulation.
Rebmann fremlagde for hver forsendelse dels en returvareerklæring, dels en faktura, der var forsynet med det tyske toldsteds udførselspåtegning.
On each occasion it produced a declaration of returned goods and an invoice bearing the export stamp of the German customs authorities.
Toldmyndighederne blev imidlertid klar over, at disse biler ikke fuldt ud havde oprindelse i Fællesskabet, men havde undergået en aktiv forædling i Fællesskabet.
However, the customs authorities realised that those vehicles did not originate entirely in the Community, but had undergone inward processing there.
Da der ikke forelå dokumenter, på grundlag af hvilke det kunne afgøres, hvilken del af værdien der skyldtes den aktive forædling af produkterne, opkrævede myndighederne importafgifter af hele værdien.
In the absence of any documents from which the proportion of the value of those products corresponding to inward processing could be determined, they demanded payment of import duties on their full value.
Rebmann gjorde indsigelse herimod, idet selskabet anførte, at afgifterne ikke skulle beregnes af den del af værdien, der skyldtes den aktive forædling af bilerne, da der var tale om forædlingsprodukter, der kunne henføres under returvareordningen.
Rebmann protested, pointing to the fact that the duties should not have been calculated on the proportion of the value of the vehicles corresponding to inward processing, since they were compensating products qualifying for application of the procedure for returned goods.
Selskabet anmodede derfor toldmyndighederne om at tilvejebringe de nødvendige oplysninger hos kontroltoldstedet.
Since Rebmann had not itself carried out
Toldmyndighederne afslog imidlertid denne anmodning med den begrundelse dels, at det i henhold til toldkodeksens artikel 62 påhviler importøren at godtgøre, at betingelserne for anvendelse af den gældende toldprocedure er opfyldt, dels at det efter lovgivningen skyldige importafgiftsbeløb i henhold til toldkodeksens artikel 187, stk. 2, skal fastlægges efter reglerne for proceduren for aktiv forædling for så vidt angår de varer, forædlingsprodukterne indeholder, som ikke hidrører fra Fællesskabet.
However, the customs authorities did not agree to that request, on the grounds, firstly, that under Article 62 of the Customs Code it is for the importer to prove that the conditions for implementation of the applicable customs procedure are satisfied and, secondly, that pursuant to the second paragraph of Article 187 ofthat code the import duty legally owed is to be determined on the basis of the rules applicable under the inward processing procedure for the non-Community goods contained in the compensating products.
Toldmyndighederne gjorde endvidere gældende, at toldkodeksens artikel 15 om tavshedspligt var til hinder for, at de uden eksportørens samtykke kunne oplyse afgiftsbeløbet for den del af værdien, der skyldtes den aktive forædling af de genindførte varer.
They also stated that Article 15 ofthat code, relating to professional secrecy, prevented them, in the absence of the exporter's agreement, from disclosing the amount of duty in respect of the proportion of the value of the reimported products corresponding to inward processing.
I forbindelse med den revisionsanke, Rebmann har indgivet til Bundesfinanzhof, har selskabet gjort gældende, at det kun skal godtgøre, at en importeret vare er et forædlingsprodukt, der har undergået aktiv forædling.
In the appeal on a point of law ('Revision') which it has brought before the Bundesfinanzhof, Rebmann argues that it is sufficient for it to prove that an imported product is a compensating product which has undergone inward processing.
Bundesfinanzhof har herefter besluttet at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Bundesfinanzhof decided to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Skal artikel 187, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks fortolkes således, at der ved overgang til fri omsætning af forædlingsprodukter, som angives som returvarer, også skal angives og dokumenteres de faktiske omstændigheder, der er nødvendige for beregningen af de efter lovgivningen skyldige importafgifter, eller skal disse oplysninger så vidt muligt indhentes af fortoldningstoldstedet hos kontroltoldstedet ved hjælp af formular INF 1 i overensstemmelse med den procedure, der er forskrevet i artikel 613 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks i den indtil den 30. juni 2001 gældende affattelse?«
'Is Article 187, second paragraph, of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code to be interpreted as meaning that, where compensating products that are declared as returned goods are released for free circulation, the factual particulars required to calculate the import duties legally owed on those compensating products must also be declared and proved, or is it for the endorsing customs office, so far as possible, to ascertain those factual particulars from the supervising office using an INF 1 sheet, pursuant to the procedure established in Article 613 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code, in the version in force until 30 June 2001?'
Det skal for det første fastslås, at toldkodeksens artikel 187, stk. 1, der giver mulighed for at genindføre forædlingsprodukter, der oprindelig var blevet udført eller genudført efter en procedure for aktiv forædling, med fritagelse for importafgifter, på ingen måde stiller krav om, at genindførslen skal være foretaget af indehaveren af bevillingen til aktiv forædling.
The first paragraph of Article 187 of the Customs Code, which allows the reimportation, with relief from import duties, of compensating products originally exported or re-exported subsequent to an inward processing procedure, does not by any means require such reimportation to be effected by the holder of the inward processing authorisation.
Denne fortolkning har støtte i ordlyden af gennemførelsesforordningens artikel 611, stk. 2, litra b), hvori det bestemmes, at formular INF 1 skal anvendes ved overgang til fri omsætning af forædlingsprodukter ved et andet toldsted end et af afslutningstoldstederne, uden sondring med hensyn til, om klarereren er indehaver af bevillingen til aktiv forædling.
That interpretation is supported by the wording of Article 61 l(2)(b) of the implementing regulation, which provides for the use of the INF 1 sheet for the release for free circulation of compensating products at a customs office other than an office of discharge, without making any distinction based on whether the declarant is the holder of the inward processing authorisation.
Toldkodeksens artikel 15 er ikke til hinder for anvendelse af denne procedure.
Article 15 of the Customs Code does not preclude use ofthat procedure.
I henhold til denne bestemmelse er videregivelse af oplysninger netop tilladt, »for så vidt toldmyndighederne [er] forpligtet eller bemyndiget hertil ifølge gældende bestemmelser«.
That provision permits the communication of information 'where the customs authorities [are] obliged or authorised to do so pursuant to the provisions in force'.
Dette kan nærmere bestemt være tilfældet med hensyn til de i gennemførelsesforordningens artikel 613 omhandlede oplysninger, som kontroltoldstedet skal oplyse på skema INF 1 over for de toldmyndigheder, der skal antage angivelsen, navnlig når det kun er nødvendigt at meddele det efter lovgivningen skyldige afgiftsbeløb.
That may indeed be the case with regard to the information referred to in Article 613 of the implementing regulation, which must be communicated, using the INF 1 sheet, by the supervising office to the customs authority responsible for accepting the declaration, especially where it is necessary to communicate only the amount of duty legally owed.
»Traktatbrud - ufuldstændig gennemførelse af direktiv 89/391/EØF - arbejdstagernes sikkerhed og sundhed· (Fjerde Afdeling)
Those authorities must therefore ask the supervising customs office, using the INF 1 sheet, to communicate to them the amount of duty legally owed.'
Storhertugdømmet Luxembourg har ikke bestridt, at det ikke har vedtaget de nødvendige bestemmelser for at gennemføre artikel 7, stk. 8, i direktiv 89/391.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 13 February 2003.
*1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk 8, i Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger tilforbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, idet det ikke har defineret de nødvendige kvalifikationer og færdigheder for dem, som skal varetage aktiviteterne til beskyttelse og aktiviteterne til forebyggelse af erhvervsbetingede risici
'The second paragraph of Article 187 of the Community Customs Code, established by Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992, provides that, as a general rule, the person concerned is responsible for declaring and proving the particulars needed to calculate the duty owed where compensating products are imported as returned goods, but, exceptionally, where, owing to reasons beyond his control, the person liable to pay the duty is not in a position to provide that information, it is for the customs authority to provide it, if the information is in its possession or at its disposal, provided that the information is not covered by professional secrecy and does not prejudice others.'
Generaladvokat C. Stix-Hackl har ikke fremsat forslag til afgørelse.
Case C-335/02 Commission of the European Communities ν Grand Duchy of Luxembourg Social policy
Domstolen (Fjerde Afdeling) har efter at have hørt generaladvokaten besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse.
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Incomplete transposition of Directive 89/391/EEC -Safety and health ofworkers) (Fourth Chamber)
Hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Orders the Grand Duchy of Luxembourg to pay the costs. '
Sidstnævnte selskab havde budt en frekvensafgift på 4 mia. ATS.
Advocate General C. Stix-Hackl did not delivered her Opinion.
Connect Austria blev tildelt frekvensblokke på 2 χ 16,8 MHz og fik stillet en udvidelse på 2 χ 22,5 MHz i udsigt, når der var opnået et kundegrundlag på 300 000 og en dækningsgrad på 75%.
Case C-462/99 Connect Austria Gesellschaft fur Telekommunikation GmbH ν Telekom-Control-Kommission Industrial policy