natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da NET ikke havde betalt de 9 498 551 GRD inden for fristen, gav Kommissionen flere gange NET påkrav om at betale dette beløb, bl.a. ved skrivelse af 30. juli og 10. oktober 1990, 17. marts, 2. august og 3. november 1993.
By application lodged at the Court Registry on 20 November 1998 and notified to the defendant on 11 December 1998, the Commission of the European Communities brought an action, under an arbitration clause based on Article 181 of the EC Treaty (now Article 238 EC), against Nea Energeiaki Technologia EPE ('NET') for repayment of the sum of GRD 13 800 000, together with GRD 24 382 218 interest at the rate prescribed in the contract, totalling GRD 38 182 218, and also default interest due under Greek legislation from the date of service of the application herein on NET to the date on which NÉT fully discharges its debt, or, at least, interest calculated on the basis of the European Investment Bank ('EIB') rate for the period from the date on which the application herein was lodged to the date on which NET discharges its debt in its entirety.
Ved udløbet af denne frist fremsendte Kommissionen den 17. maj 1989 et krav om betaling.
According to the timetable for execution of the project set out in Annex 1(A)(2) to the contract, construction of the wind energy converter was to commence on 1 June 1985 and be completed before 1 January 1986, on which date demonstration of the functioning of the system was to begin.
Da dette krav ikke var blevet efterkommet, tilstillede den ved skrivelse af 23. januar 1990 NET et påkrav om at tilbagebetale gælden inden to uger.
The demonstration was to last two years and the project was to be put into commercial operation on 1 April 1988.
Ved erklæring, påkrav og udenretlig protestskrivelse af 31. marts 1998, forkyndt for NET af en stævningsmand, krævede Kommissionen på ny, at selskabet tilbagebetalte sin gæld som angivet i kontrakten.
NET is a company with limited liability incorporated under Greek law, whose object consists in designing and manufacturing alternative energy systems and taking part in public invitations to tender.
Ved skrivelse af 26. juni 1989 besvarede NET Kommissionens skrivelse af 22. februar 1989 og anerkendte, at projektet endnu ikke var blevet iværksat.
Between the date on which it signed the contract and 1988, the Commission called on NET on
NET meddelte endvidere i samme skrivelse Kommissionen, at efter fradrag af de udgifter, som selskabet havde måttet udrede for at iværksætte projektet, resterede der af forskudsbeløbet et beløb på 10 000 000 GRD, som selskabet var beredt til at tilbagebetale.
In 1985, the European Economic Community, represented by the Commission, concluded with NET a subsidy contract signed by the Commission on 15 July 1985.
Selskabet foreslog endvidere, at Kommissionen begrænsede sit krav til disse 10 000 000 GRD under hensyn til de af selskabet afholdte udgifter, idet selskabet ikke rådede over andre økonomiske midler eller ressourcer.
The contract was concluded within the framework of action covered by Council Regulation (EEC) No 1972/83 of 11 July 1983 on the granting of
I denne sag er den retshandling, der er fremkaldt ved NET's svigagtige adfærd, stiftet den 27. marts 1990.
several occasions to start the works contracted for.
Det fremgår heraf klart, at NET ikke rådede over 10 000 000 GRD på dette tidspunkt.
NET confirmed that the start of the works was imminent.
Heraf følger, at Kommissionen ikke med føje kan hævde, at NET's svigagtige adfærd fortsatte efter den 11. august 1993, det seneste tidspunkt, hvor Kommissionen må anses for at være blevet oplyst om selskabets reelle økonomiske situation.
In a further letter of 21 September 1989, NET again asked the Commission to take into consideration the substantial expenditure which it had incurred in respect of administrative costs, travel, research, and so forth, and, in terminating the contract, to apply not Article 8 but Article 9 thereof, at the same time approving the expenditure in question.
Subsidiært tilpligtes selskabet at betale Kommissionen 3 986 515 GRD uden renter.
The Commission acceded to NETs proposal and, after a check had been carried out, approved expenses amounting to GRD 11 703 963.
Kommissionens ret til at kræve annullation af den pågældende retsakt på grund af svig udløb altså senest den 11. august 1995.
On 27 March 1990 it thus drew up a new recovery order for GRD 9 257 051, plus GRD 241 500 representing bank interest, giving a total of GRD 9 498 551.
Følgelig kan Kommissionens principale påstand ikke tages til følge.
It also stated that the latter sum was to be paid by 15 May 1990.
Det fremgår nemlig klart af skrivelsen fra NET af 26. juni 1989, at selskabet havde forsikret Kommissionen om, at det efter fradrag af dets afholdte udgifter i forbindelse med dets bestræbelser på at iværksætte projektet, rådede over et restbeløb, som udgjorde 10 000 000 GRD. Som selskabet imidlertid selv har erkendt ved Domstolen, forelå dette beløb imidlertid ikke, men skulle skaffes.
Having received no communication, the Commission informed NET by letter of 22 February 1989 that it had decided to apply Article 8 of the contract and that it was therefore giving NET a period of one month in which to comply with its obligations, failing which the contract would be terminated without further formality.
Det bemærkes, at aftalen af 27. marts 1990, hvorved NET og Kommissionen blev enige om, at Kommissionen begrænsede sin fordring til 9 498 551 GRD, og at NET skille tilbagebetale Kommissionen dette beløb, er gyldig, og følgelig forpligter parterne.
Since NET did not pay the GRD 9 498 551 within that period, the Commission gave it formal notice to make payment on several occasions, in particular by letters of 30 July and 10 October 1990 and 17 March, 2 August and 3 November 1993.
Der består heller ikke nogen tvivl om, at NET udviste svigagtig adfærd.
One month later, on 17 May 1989, the Commission issued a recovery order.
Som det fremgår af den skrivelse, selskabet tilstillede Kommissionen den 26. juni 1989, havde selskabets udsagn om, at det rådede over et restbeløb på 10 000 000 GRD af det forskud, som Kommissionen havde betalt, netop til formål at opnå, at Kommissionen accepterede at nedsætte dens fordring til 10 000 000 GRD.
That order was not complied with and it therefore served formal notice on NET, by registered letter of 23 January 1990, requiring it to discharge the debt within 15 days.
På dette grundlag må NET tilpligtes at betale Kommissionen 9 257 051 GRD med tillæg af renter på 241 500 GRD, altså et samlet beløb på 9 498 551 GRD i henhold til den aftale, som NET og Kommissionen indgik den 27. marts 1990.
By an extra-judicial demand dated 31 March 1998, served on NET by a process-server, the Commission again required NET to pay its debt, as provided by the terms of the contract.
Det bemærkes dog, at selv om de tre betingelser for at annullere Kommissionens viljeserklæring i henhold til civillovens artikel 147 er opfyldt i denne sag, udløber i henhold til civillovens artikel 157 retten til at kræve annullation af en retsakt på grund af svig to år efter aktens stiftelse.
By letter of 26 June 1989, NET replied to the Commission's letter of 22 February 1989, acknowledging that the project had not been implemented.
Det bemærkes hertil, at kontraktens artikel 9 udtrykkeligt bestemmer, at Kommissionen kan kræve tilbagebetaling af alle eller en del af de støttebeløb, den har udbetalt, med tillæg af morarenter beregnet fra tidspunktet for kontraktens hævelse.
In the same letter, NET also informed the Commission that, after deduction of the expenses incurred by it in endeavouring to launch the project, the amount of the advance remaining was GRD 10 million and that it was prepared to repay that sum.
EIB's sats på tidspunktet for Kommissionens beslutning om at yde støtte til projektet.
from lodgement of the application herein until total discharge of the debt by NET;
Kommissionen har imidlertid nedlagt påstand om tilkendelse af renter beregnet på grundlag af den græske lovgivnings sats i tidsrummet fra stævningens forkyndelse indtil selskabets fuldstændige betaling af skylden.
Article 157 of the Civil Code, the right to seek annulment of a legal act on grounds of deception is extinguished two years after that act. Also, under that same provision, if the deception continued after the act, the period of two years starts to run from the date on which that situation ceased.
Det må derfor fastslås, hvilket også fremgår af nærværende doms præmis 55, at denne kontraktbestemmelse ikke gør forpligtelsen til at betale renter betinget af muligheden for kommerciel udnyttelse af projektet, men af, at Kommissionen har mulighed for alene at kræve delvis tilbagebetaling af det allerede udbetalte støttebeløb.
in the alternative, order NET to pay it the sum resulting from the arrangement mentioned in paragraph 28 of this judgment, namely GRD 9 498 551, together with interest payable on the principal amount (GRD 9 257 051) which, under the contract, amounted at the time of service of the application herein to GRD 14 643 006, giving a total of GRD 24 141 557, plus interest at the rate prescribed by Greek law.
Det er derfor ubestridt, at NET's skyld bør forhøjes med renter i medfør af kontrakten i henhold til dens artikel 9.
NET contends that the Court should: dismiss the action in its entirety; in the alternative, order it to pay to the Commission the sum of GRD 3 986 515, without interest.
Det bemærkes herved, at civillovens artikel 346 bestemmer, at debitor for pengeskyld, selv om han ikke har modtaget påkrav, skal betale lovbestemte renter fra forkyndelsen af stævningen i sagen vedrørende de forfaldne beløb.
In this case, the legal act resulting from NETs misleading conduct came into being on 27 March 1990. In its letters to the Commission of 20 November 1990 and 11 August 1993, NET referred to considerable financial difficulties which did not allow it to discharge its debt within the time-limit set by the Commission.
Det hedder i domskonklusionen:
The Commission's principal claim
*1) Nea Energeiaki Technologia EPE tilpligtes at betale Kommissionen 9 498 551 GRD i henhold til aftalen mellem Nea Energeiaki Technologia EPE og Kommissionen af 27. marts 1990, nemlig 9 257 051 GRD som hovedstol med tillæg af bankrenter 241 500 GRD, samt videre at betale renter af hovedstolen, beregnet efter den af Den Europæiske Investeringsbank anvendte sats på datoen den 15. juli 1985 f or tidsrummet mellem den 27. marts 1990 til den 10. december 1998 og dernæst efter den i græsk lovgivning fastsatte sats for tidsrummet fra den 11. december 1998, tidspunktet for forkyndelse af stævningen for Nea Energeiaki Technologia EPE indtil endelig betating.
Accordingly, the Commission's right to seek annulment of the act on grounds of deception was extinguished no later than 11 August 1995. It follows that, by the present application, which was lodged on 20 November 1998, the Commission is no longer entitled to seek annulment of the declaration of intent by which it agreed to NET's proposal for an arrangement.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 31. maj 2001.
However, as NET itself has admitted before the Court, that sum was not available and would have had to be raised.
Han foreslog Domstolen at tilpligte det græske selskab Nea Energeiaki Technologia EPE til
Moreover, it is clear from that agreement that the parties agreed not only on the principle, but also on the amount, of the debt to be paid by NET.
·— at betale Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber det beløb, der fremgår af aftalen af 27. marts 1990, altså 9 498 551 GRD, med tillæg af renter beregnet efter den af Den Europæiske Investeringsbank anvendte sats på tidspunktet for Kommissionens beslutning om at yde støtte til projektet »øen Kea« for tidsrummet fra kontraktens ophævelse indtil sagsøgtes fuldstændige betaling af gælden at betale sagens omkostninger.«
In those circumstances, NET must be ordered to pay the Commission the sum of GRD 9 257 051, plus bank interest of GRD 241 500, making a total of GRD 9 498 551, in accordance with the arrangement concluded by NET and the Commission on 27 March 1990.
Sag C-65/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Interest to the possibility that the Commission may seek only partial reimbursement of the financial aid already paid.
»Traktatbrud — miljø (Anden Afdeling) nr. 22/97, besluttede Kommissionen at anlægge nærværende sag.
However, the Commission is claiming, for the period from service of the application on NET to the date of NETs total discharge of its debt, interest at the statutory rate under Greek law.
Den italienske regering har ikke bestridt traktatbruddet og har bekræftet, at den snarest muligt vil sørge for at afhjælpe den mangelfulde gennemførelse af artikel 11 i direktiv 75/442 og artikel 3 i direktiv 91/689.
It must be held that, as is clear from paragraph 55 of this judgment, the above contractual stipulation does not link the obligation to pay interest to the possibility of commercial exploitation of the project, but rather
Den har tilføjet, at ministerierne for miljø og industri i rette tid vil meddele den endelige version af det interministerielle dekret vedrørende aktiviteter med nyttiggørelse af farligt affald i overensstemmelse med artikel 31-33 i lovdekret nr. 22/97.
In that connection, Article 346 of the Civil Code provides that a person owing money, even if not in default, is liable to pay interest at the legally prescribed rate as from the date on which judicial process in respect of the overdue debt is served.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 25. februar 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i henhold til artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, og artikel 3 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald ved at fritage virksomheder og anlæg, som varetager nyttiggørelse af farligt affald som omhandlet i direktiv 91/689, for kravet om tilladelse i henhold til artikel 10 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, uden at stille som betingelse for denne fritagelse, at de krav, som er indeholdt i artikel 3, stk. 2, i direktiv 91/689, er overholdt.
Orders Nea Energeiaki Technologia EPE to pay to the Commission of the European Communities, first, the sum of GRD 9 498 551 resulting from the agreement concluded between Nea Energeiaki Technologia EPE and the Commission on 27 March 1990, namely the principal sum of GRD 9 257 051 plus GRD 241 500 in respect of bank interest, and, second, interest on the principal amount due, calculated on the basis of the European Investment Bank rate applicable on 15 July 1985 for the period from 27 March 1990 to 10 December 1998 and on the basis of the statutory rate under Greek law for the period from 11 December 1998, the date of service of the application on Nea Energeiaki Technologia EPE, until total discharge by the latter of its debt;
De faktiske omstændigheder administrative procedure
Orders Nea Energeiaki Technologia EPE to pay the costs.'
Det følger heraf, at på samme dato var anlæg og virksomheder, som varetager nyttiggørelse af farligt affald som omhandlet i direktiv 91/689, i Italien fritaget for kravet om tilladelse i henhold til artikel 10 i direktiv 75/442, uden at det blev stillet som betingelse for denne fritagelse, at de nævnte krav blev overholdt.
He proposed that the Court should order Nea Energeaki Technologia EPE, a company established under Greek law, to:
Da de italienske myndigheder som svar på udtalelsen blot tilstillede Kommissionen et forslag til interministerielt dekret om aktiviteter vedrørende nyttiggørelse af farligt affald som omhandlet i artikel 31 og 33 i lovdekret
Pay the Commission of the European Communities the amount arising under the 27 March 1990 Settlement, namely GRD 9 498 551, together with interest calculated by reference to the European Investment Bank base rate in force at the date of the Commission's decision to provide financial assistance to the Kea Island project, for the period running from the date of termination of the contract until the defendant has fully discharged the debt;
Det hedder i domskonklusionen:
Environment — Hazardous waste
»1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, og artikel 3 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald ved at fritage virksomheder og anlæg som varetager nyttiggørelse af farligt affald som omhandlet i direktiv 91/689, for kravet om tilladelse i henhold til artikel 10 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, uden at stille som betingelse for denne fritagelse, at de krav, som er indeholdt i artikel 3, stk 2, i direktiv 91/689, er overholdt.
(Failure by a Member State to fulfil obligations Directives 75/442/EEC and 91/689/EEC) (Second Chamber) of Articles 31 and 33 of Decree-Law No 22/97, the Commission decided to institute the present proceedings.
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 20. september 2001.
It adds that the Ministers for the Environment and for Industry will, in good time, forward the final version of the interministerial decree on activities for the recovery of hazardous waste within the meaning of Articles 31 to 33 of Decree-Law No 22/97.
·— Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald ved at fritage virksomheder og anlæg, som varetager nyttiggørelse af farligt affald som omhandlet i direktiv 91/689, for kravet om tilladelse i henhold til artikel 10 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, uden at stille som betingelse for denne fritagelse, at de krav, som er indeholdt i artikel 3, stk. 2, første og andet led, i direktiv 91/689, er overholdt.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 25 February 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by exempting undertakings and establishments which carry out hazardous waste recovery operations covered by Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 on hazardous waste from the permit requirement laid down by Article 10 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, without making such exemption conditional upon satisfaction of the requirements laid down by Article 3(2) of Directive 91/689, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 11 of Directive 75/442 and under Article 3 of Directive 91/689.
Sag C-215/00 Arbetsmarknadsstyrelsen / Petra Rydergård Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende
the requirements laid down by Article 3 of Directive 91/689 are complied with by establishments or undertakings carrying out waste recovery operations, it must be held that the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 11 of Directive 75/442 and Article 3 of Directive 91/689.
Præjudiciel »Social sikring —ydelser ved arbejdsløshed — betingelser for bevarelse af retten til ydelser for en arbejdsløs, der rejser til en anden medlemsstat* (Femte Afdeling) havde passet sit syge barn den 28.-30. september 1998 samt den 12. og 13. oktober 1998, dvs. sammenlagt i fem dage i den periode, hvor hun havde været tilmeldt som arbejdsløs.
As the combined provisions of subparagraph 1(b) of Article 11(1) of Directive 75/442 and Article 3(2) of Directive 91/689 provide that a Member State may derogate from Article 10 of Directive 75/442, requiring every establishment or undertaking to obtain a permit, only if that Member State adopts measures to ensure that
Petra Rydergård var tilmeldt den svenske arbejdsformidling som arbejdsløs fra og med den 25. september 1998 og modtog ydelser ved arbejdsløshed. Hun anmodede om at få udstedt en attest, som omhandlet i artikel 83, stk. 1, i forordning nr. 574/72, idet hun agtede at rejse til Frankrig den 27. oktober 1998 for at søge beskæftigelse dér.
'— declare that, by permitting the exemption of undertakings and establishments which carry out hazardous waste recovery operations covered by Council Directive 91/689/EEC of 12 December 1991 relating to hazardous waste from the need for authorisation provided for by Article 10 of Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 relating to waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991, without making such exemption conditional upon satisfaction of the requirements laid down by Article 3(2), first and second indents, of Directive 75/421, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Article 3 of Directive 91/689;
Retten til ydelserne må ikke have været afbrudt.
— dismiss the action as to the remainder;
Det er AMS's opfattelse, at en person, som oppebærer midlertidig forældreydelse i forbindelse med pasning af et sygt barn, ikke kan
— order the Italian Republic to pay costs.'
I den foreliggende sag kunne perioden, der skal vare mindst fire uger, ifølge AMS først begynde at løbe fra den første arbejdsløse dag efter udløbet af den periode, hvori der blev udbetalt midlertidig forældreydelse, dvs. den 14. oktober 1998.
Preliminary ruling (Social security — Unemployment benefit — Conditions governing the retention of entitlement to benefits for an unemployed person travelling to another Member State) (Fifth Chamber) and 13 October 1998, that is to say, for a total of five days during the period when she was registered as unemployed.
Det følger heraf, at de betingelser, der er fastsat i artikel 69, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, skal forstås som udtømmende, og at det ikke er tilladt for medlemsstaternes kompetente myndigheder at fastsætte yderligere betingelser.
The AMS thereupon rejected Ms Rydergård's application for the certified statement in question on the ground that she had not been entitled to unemployment benefit for the entire period of at least four weeks immediately prior to the date of her intended departure.
Idet Regeringsrätten har fundet, at afgørelsen af den for retten verserende sag nødvendiggør en fortolkning af artikel 69, stk. 1, litra a), i forordning nr. 1408/71, har den forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
By decision of 3 May 2000, received at the Court on 31 May 2000, the Regeringsrätten (Supreme Administrative Court) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Article 69(l)(a) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996.
Denne konstatering betyder imidlertid ikke, at det er ufornødent at henholde sig enten til den nationale ret i den medlemsstat, som den arbejdsløse forlader, eller til den nationale ret i den medlemsstat, som han rejser til, med henblik på at efterprøve, om visse af de betingelser, der er fastsat i denne bestemmelse, er opfyldt.
Ms Rydergård challenged that decision. The Länsrätt (District Administrative Court) upheld her application and ordered the AMS to issue the certified statement.
»1) Kan en person, som har befundet sig i samme situation som Petra Rydergård, anses for at have stået til rådighed for arbejdsformidlingen i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 69, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, i de dage af arbejdsløshedsperioden, hvor hun har været forhindret i at have erhvervsarbejde på grund af pasning af et sygt barn, og skal bedømmelsen foretages på grundlag af national ret?
The AMS appealed unsuccessfully against that decision to the Kammarrätt (Administrative Court of Appeal).