natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår grundlaget for dette anbringende skal det indledningsvis bemærkes, at Domstolen allerede i det væsentlige har fastslået, at begrebet kollektiv dominerende stilling er indeholdt i begrebet »dominerende stilling« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 2 (jf. i denne retning dommen i sagen Kali & Salz, præmis 166 og 178). Det er i denne forbindelse ikke en nødvendig forudsætning for at fastslå en kollektiv dominerende stilling, at der foreligger en aftale eller andre retlige forbindelser. En sådan konstatering vil kunne fastslås på grundlag af andre relationer mellem virksomheder og forudsætter en økonomisk vurdering og særligt en vurdering af strukturen på det relevante marked (jf. dom af 16.3.2000, forenede sager C-395/96 P og C-396/96 P, Compagnie maritime belge transports m.fl. mod Kommissionen, Sml. I, s. 1365, præmis 45). I - 5073
As regards the merits of this ground of appeal, it should be noted at the outset that the Court has already held, in substance, that the concept of a collective dominant position is included in that of ‘dominant position’ within the meaning of Article 2 of the Regulation (see, to that effect, Kali & Salz, paragraphs 166 and 178). In that regard, the existence of an agreement or of other links in law between the undertakings concerned is not essential to a finding of a collective dominant position. Such a finding may be based on other connecting factors and would depend on an economic assessment and, in particular, on an assessment of the structure of the market in question (see Joined Cases C-395/96 P and C-396/96 P Compagnie maritime belge transports and Others v Commission [2000] ECR I-1365, paragraph 45). I - 5073
Hvad angår påstanden om skabelsen eller styrkelsen af en kollektiv dominerende stilling skal Kommissionen på grundlag af en analyse af den forventede situation på referencemarkedet vurdere, om den fusion, den skal tage stilling til, fører til en situation, hvor den effektive konkurrence på det relevante marked hæmmes betydeligt af de virksomheder, der deltager i fusionen, og en eller flere udenforstående virksomheder, som, bl.a. på grund af bestående indbyrdes relationer, tilsammen kan følge samme markedsstrategi (jf. Kali & Salz-dommen, præmis 221) med henblik på at drage fordel af en fælles økonomisk styrke, og dette uden at de aktuelle eller potentielle konkurrenter, eller kunderne og forbrugerne kan reagere effektivt. 121
In the case of an alleged creation or strengthening of a collective dominant position, the Commission is obliged to assess, using a prospective analysis of the reference market, whether the concentration which has been referred to it will lead to a situation in which effective competition in the relevant market is significantly impeded by the undertakings which are parties to the concentration and one or more other undertakings which together, in particular because of correlative factors which exist between them, are able to adopt a common policy on the market (see Kali & Salz, paragraph 221) in order to profit from a situation of collective economic strength, without actual or potential competitors, let alone customers or consumers, being able to react effectively. 121
Sådanne forbindelsesforhold omfatter særligt indbyrdes afhængighedsforhold mellem medlemmer af et snævert oligopol, inden for hvilket de på et marked med passende kendetegn, bl.a. med hensyn til koncentrationsgraden på markedet og produktets gennemsigtighed og homogenitet, er i stand til at forudse hinandens adfærd og derfor i høj grad er tilskyndet til at samordne deres adfærd på markedet for bl.a. at maksimere deres fælles fortjeneste ved at hæve priserne, ved at begrænse produktionen, udvalget eller kvaliteten af varerne eller tjenesteydelserne, ved at nedsætte produktudviklingen eller ved på anden måde at udøve indflydelse på konkurrenceforholdene.
Such correlative factors include, in particular, the relationship of interdependence existing between the parties to a tight oligopoly within which, on a market with the appropriate characteristics, in particular in terms of market concentration, transparency and product homogeneity, those parties are in a position to anticipate one another’s behaviour and are therefore strongly encouraged to align their conduct on the market in such a way as to maximise their joint profits by increasing prices, reducing output, the choice or quality of goods and services, diminishing innovation or otherwise influencing parameters of competition.
Sandsynligheden for en sådan stiltiende koordinering er stærkere, hvis konkurrenterne med lethed kan opnå en fælles forståelse af, hvordan koordineringen skal fungere, bl.a. hvilke parametre der skal være genstand for den påtænkte koordinering. Hvis det ikke er muligt at opnå en stiltiende fælles forståelse af fremgangsmåden for koordineringen, ville konkurrenterne eventuelt anvende den praksis, som er forbudt i henhold til artikel 81 EF, for at vedtage en fælles strategi på markedet.
Such tacit coordination is more likely to emerge if competitors can easily arrive at a common perception as to how the coordination should work, and, in particular, of the parameters that lend themselves to being a focal point of the proposed coordination.
Det er endvidere en forudsætning for, at der kan herske disciplin, at der findes en eller anden form for troværdig afskrækkelsesmekanisme, som kan iværksættes i tilfælde af afvigende adfærd.
Furthermore, discipline requires that there be some form of credible deterrent mechanism that can come into play if deviation is detected.
De betingelser, som Retten har opstillet i præmis 62 i dommen i sagen Airtours mod Kommissionen, og som den i den appellerede doms præmis 254 har bemærket skal finde anvendelse i den sag, den skal pådømme, indebærer ikke en tilsidesættelse af de kriterier, der er opstillet i foregående præmis.
The conditions laid down by the Court of First Instance in paragraph 62 of its judgment in Airtours v Commission, which that court concluded, in paragraph 254 of the judgment under appeal, should be applied in the dispute before it, are not incompatible with the criteria set out in the preceding paragraph of this judgment.
I forbindelse med anvendelsen af sådanne kriterier skal man undgå en mekanisk fremgangsmåde, hvor hvert enkelt af kriterierne undersøges separat, hvorved den overordnede økonomiske mekanisme ved en sådan hypotetisk stiltiende koordinering overses.
In applying those criteria, it is necessary to avoid a mechanical approach involving the separate verification of each of those criteria taken in isolation, while taking no account of the overall economic mechanism of a hypothetical tacit coordination.
I denne forbindelse skal vurderingen af f.eks. gennemsigtigheden på et givent marked ikke foretages isoleret og abstrakt, men gennemføres i forhold til en mekanisme med hypotetisk stiltiende koordinering.
In that regard, the assessment of, for example, the transparency of a particular market should not be undertaken in an isolated and abstract manner, but should be carried out using the mechanism of a hypothetical tacit coordination as a basis.
Det er således alene ved at tage hensyn til en sådan hypotese, at det er muligt at undersøge, om eventuelle forhold, der viser gennemsigtigheden på et marked, reelt kan lette definitionen af en stiltiende fælles adfærd og/eller gøre det muligt for de pågældende konkurrenter på en tilstrækkelig måde at overvåge, hvorvidt en sådan adfærd overholdes. I denne forbindelse er det med
It is only if such a hypothesis is taken into account that it is possible to ascertain whether any elements of transparency that may exist on a market are, in fact, capable of facilitating the reaching of a common understanding on the terms of coordination and/or of allowing the competitors concerned to monitor sufficiently whether the terms
Hvad angår det foreliggende tilfælde har appellanterne gjort gældende, at selv om Retten i den appellerede doms præmis 254 bemærkede, at den i praksis fulgte den fremgangsmåde, den havde fastslået i dommen i sagen Airtours mod Kommissionen, har den begået en retlig fejl ved at drage den slutning, at der fandtes en tilstrækkelig gennemsigtighed, ud fra en række faktorer, som imidlertid ikke var relevante med henblik på konstateringen af, at der forelå en kollektiv dominerende stilling.
As regards the present case, the appellants submit that, even though the Court of First Instance stated in paragraph 254 of the judgment under appeal that it was following the approach adopted in its judgment in Airtours v Commission, in practice, it committed an error of law in inferring the existence of a sufficient degree of transparency from a number of factors which were not, however, relevant to a finding of an existing collective dominant position.
I denne sammenhæng har appellanterne særligt kritiseret Retten for i den appellerede doms præmis 251 at have bemærket, at de betingelser, som Retten fastslog i præmis 62 i dommen i sagen Airtours mod Kommissionen, »i givet fald kan fastslås indirekte på grundlag af en flerhed af, eventuelt meget forskelligartede, indikationer og beviser, der vedrører de tegn, udtryk og omstændigheder, som er kendetegnende for tilstedeværelsen af en kollektiv dominerende stilling«.
In that context, the appellants object in particular to the fact that the Court of First Instance indicated in paragraph 251 of the judgment under appeal that the conditions laid down in paragraph 62 of the judgment in Airtours v Commission could ‘in the appropriate circumstances, be established indirectly on the basis of what may be a very mixed series of indicia and items of evidence relating to the signs, manifestations and phenomena inherent in the presence of a collective dominant position’.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at som Kommissionen har anført under retsmødet, er den pågældende præmis 251 ikke i sig selv kritisabel, for så vidt som det drejer sig om en generel bemærkning, der afspejler Rettens frie bedømmelse af de forskellige beviser.
In this regard, as the Commission observed at the hearing, objection cannot be taken to paragraph 251 of itself, since it constitutes a general statement which reflects the Court of First Instance’s liberty of assessment of different items of evidence.
Den omstændighed, at der søges efter en kollektiv dominerende stilling på grundlag af en række sædvanlige forhold, der betragtes som indicier for, at der findes eller sandsynligvis findes en stiltiende koordinering mellem konkurrenterne, kan der således ikke i sig selv rejses tvivl ved.
Similarly, the investigation of a pre-existing collective dominant position based on a series of elements normally considered to be indicative of the presence or the likelihood of tacit coordination between competitors cannot therefore be considered to be objectionable of itself.
Som det imidlertid fremgår af denne doms præmis 125, skal denne undersøgelse foretages med forsigtighed og særligt inden for rammerne af en fremgangsmåde, som bygger på undersøgelsen af eventuelle plausible koordineringsstrategier.
However, as is apparent from paragraph 125 of this judgment, it is essential that such an investigation be carried out with care and, above all, that it should adopt an approach based on the analysis of such plausible coordination strategies as may exist in the circumstances.
Det skal imidlertid bemærkes, at Retten, som efter påstand fra Impala skulle tage stilling til argumenter vedrørende særligt de dele af den anfægtede beslutning, som vedrører markedets gennemsigtighed, ikke har gennemført sin undersøgelse af disse dele af beslutningen i lyset af en hævdet overvågningsmekanisme, som indgår i en plausibel teori om stiltiende koordinering.
In the present case, the Court of First Instance, before which Impala raised arguments relating, in particular, to the parts of the contested decision relating to market transparency, did not carry out its analysis of those parts by having regard to a postulated monitoring mechanism forming part of a plausible theory of tacit coordination.
Retten henviser ganske vist i den appellerede doms præmis 420 til muligheden for, at »en række kendte regler« regulerer de store selskabers tildeling af rabatter.
It is true that the Court of First Instance referred in paragraph 420 of the judgment under appeal to the possibility of a ‘known set of rules’ governing the grant of discounts by the majors.
Som appellanterne imidlertid med rette har gjort gældende inden for rammerne af andet kritikpunkt nævnt i denne doms præmis 113, er Retten, for så vidt angår spørgsmålet, om visse variationer i rabatterne, som Kommissionen havde konstateret i den anfægtede beslutning, kunne rejse tvivl ved muligheden for på en hensigtsmæssig måde at overvåge den gensidige overholdelse af en eventuel stiltiende koordinering, blot i den appellerede doms præmis 427-429 fremkommet med nogle — ikke underbyggede — bemærkninger vedrørende en hypotetisk erhvervsudøver inden for branchen.
However — as the appellants rightly submit in the context of the second specific criticism mentioned in paragraph 113 of this judgment, which relates to the question whether certain discount variations established by the Commission in the contested decision were liable to call into question the possibility of adequate monitoring of mutual compliance with the terms of any tacit coordination there may have been — the Court of First Instance was content to rely, in paragraphs 427 to 429 of the judgment under appeal, on unsupported assertions relating to a hypothetical industry professional.
Retten har imidlertid selv i den pågældende doms præmis 428 bemærket, at Impala, som var sagsøger i sagen, »ikke nærmere har præciseret, hvilke regler der gælder for indrømmelse af salgsfremmende rabatter«.
In paragraph 428 of the judgment, the Court of First Instance itself acknowledged that Impala, the applicant before that court, ‘admittedly did not explain precisely what those various rules governing the grant of campaign discounts are’.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at Impala repræsenterer virksomheder, der, skønt de ikke er medlemmer af de store selskabers oligopol, er aktive på samme marked.
It must be pointed out in that regard that Impala represents undertakings which, even if they are not members of the oligopoly formed by the majors, are active on the same markets.
Herefter skal det fastslås, at Retten har set bort fra den omstændighed, at Impala skulle bære bevisbyrden for de hævdede evner for denne hypotetiske »erhvervsudøver inden for branchen«.
In those circumstances, it is clear that the Court of First Instance disregarded the fact that the burden of proof was on Impala in relation to the purported qualities of such a hypothetical ‘industry professional’.
Henset til de ovenstående bemærkninger skal det fastslås — uden at det er nødvendigt at tage stilling til grundlaget for det tredje kritikpunkt nævnt i denne doms præmis 113 — at Retten har begået en retlig fejl ved at tilsidesætte de principper, der gælder for dens undersøgelse af de argumenter, der er fremført for den, vedrørende markedets gennemsigtighed i forbindelse med den hævdede kollektive dominerende stilling.
In the light of the above and without there being any need to adopt a position on the third specific criticism mentioned in paragraph 113 of this judgment, it must be held that, in misconstruing the principles which should have guided its analysis of the arguments raised before it concerning market transparency in the context of an allegation of a collective dominant position, the Court of First Instance committed an error of law.
Denne fejl vedrører den del af den appellerede dom, som omhandler Rettens undersøgelse af argumenterne vedrørende Kommissionens åbenbart urigtige skøn, herunder
That error vitiates the part of the judgment under appeal which concerns the examination by the Court of First Instance of the arguments relating to the manifest errors
Den retlige fejl kan imidlertid ikke i sig selv rejse tvivl ved Rettens konklusion i den appellerede doms præmis 352, hvorefter den anfægtede beslutning i det væsentlige skal annulleres som følge af en utilstrækkelig begrundelse.
However, it is not, of itself, capable of invalidating that court’s finding in paragraph 325 of the judgment under appeal that, in substance, the contested decision had to be annulled because it was inadequately reasoned.
Om det fjerde anbringende vedrørende en retlig fejl, for så vidt som Retten har overskredet rækkevidden af den retslige kontrol, der tilkommer den
The fourth ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance exceeded the scope of its role in carrying out judicial review
Visse steder i den appellerede dom, såsom præmis 347 og 361, anvender Retten udtryk som »en høj grad af prisgennemsigtighed« eller »stor gennemsigtighed på markedet«.
In a number of paragraphs in the judgment under appeal, for example, in paragraphs 347 and 361, the Court of First Instance used expressions such as ‘a high level of transparency of prices’ and ‘a high degree of transparency on the market’.
Retten har i øvrigt i den appellerede doms præmis 299 beskrevet den anfægtede beslutnings konklusion, hvorefter katalogpriserne var »tilpasset til hinanden i ret høj grad«, som værende »en mildt sagt forsigtig konklusion i betragtning af, at tilpasningen rent faktisk var meget udtalt«.
Moreover, in paragraph 299 of the judgment under appeal, the Court of First Instance described the finding in the contested decision that list prices were ‘rather aligned’ as being ‘a prudent conclusion to say the least, as the alignment was in fact very marked’.
I dommens præmis 307 har Retten bemærket, at »[de af fusionsdeltagerne indrømmede fakturarabatters generelle niveau] udviser, således som det fremgår af betragtning 78 til [den anfægtede beslutning], kun små variationer«.
In paragraph 307 of the judgment, the Court of First Instance held that ‘the variation in the general levels of invoice discounts applied by the parties to the concentration, as referred to at recital 78 to the [contested decision], is very low’.
Retten har i den appellerede doms præmis 317 udledt af den anfægtede beslutning, at »de salgsfremmende rabatter […] kun har begrænset indvirkning på priserne«.
In paragraph 317 of the judgment under appeal, the Court of First Instance inferred from the contested decision that ‘campaign discounts have only a limited impact on prices’.
I den appellerede doms præmis 425 har Retten vedrørende den anfægtede beslutning bemærket, at »der, for begge parters vedkommende, [er] foretaget en beregning pr. kunde af forskellen mellem de mindste og de største rabatter […], som i de fleste tilfælde er forkert«.
In paragraph 425 of the judgment under appeal, the Court of First Instance stated, as regards the contested decision, that ‘the calculation of the differential between minimum and maximum discounts by customer … made for each of the parties to the concentration was carried out incorrectly’.
Retten har i den appellerede doms præmis 427 bemærket, at det er »tvivlsomt, om [fusionsdeltagernes oplysninger vedrørende rabatterne] er relevante«.
In paragraph 427 of the judgment, the Court of First Instance stated that the data supplied by the parties to the concentration were ‘of doubtful relevance’.
Retten har i den appellerede doms præmis 434 bemærket følgende:
In paragraph 434 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held, in particular, as follows:
»[…] oplysningerne i den af fusionsdeltagernes økonomer udarbejdede undersøgelse [er] ikke pålidelige, relevante og sammenlignelige […] Skønt det ganske vist er sandsynligt, at de forskellige former for detailhandlere (supermarkeder, uafhængige butikker, specialiserede butikskæder osv.) har en forskellig avancepolitik, og at der er forskelle inden for den enkelte kategori af erhvervsdrivende og endog forskelle på den enkelte erhvervsdrivendes plan, som afhænger af, hvilken type albummer der er tale om, eller hvor stor succes albummerne nyder, er det derimod meget usandsynligt — og undersøgelsen indeholder ikke nogen oplysninger derom — at en detailhandler følger en forskellig salgspolitik for den samme type album. […]«
‘… the study drawn up by the economic advisers to the parties to the concentration does not present data that are sufficiently reliable, relevant and comparable … While it is indeed probable that the different types of retailer (supermarkets, independents, specialist chains, etc.) apply different mark-up policies, and that there are differences within each category of operators, and even differences for each individual operator, according to the types of album or their degree of success, it is very unlikely, on the other hand, and the study contains no data in that regard, that a retailer will apply a different sales policy for the same type of album. …’
Appellanterne, som i denne forbindelse støttes af Kommissionen, har anført, at Retten i henhold til artikel 230 EF og fast restpraksis har overskredet rækkevidden af den retslige kontrol ved at lade sit eget skøn træde i stedet for Kommissionens uden at godtgøre, at der foreligger åbenlyse urigtige skøn i den anfægtede beslutning, og uden at høre de økonomiske eksperter.
The appellants, supported in that regard by the Commission, submit that the Court of First Instance exceeded the scope of its role in carrying out judicial review, in breach of Article 230 EC and settled caselaw, in substituting its own assessment for that of the Commission, without proving the existence of manifest errors of assessment vitiating the contested decision and without asking for a report from an economic expert to be obtained.
Retten har endvidere ved sin undersøgelse af den anfægtede beslutning selv begået åbenlyse fejl og fortolket de beviser, der er fremlagt for den, vedrørende de væsentlige aspekter i sagen, herunder særligt rabatternes relevans, kompleksitet og uigennemsigtighed, på en grundlæggende fejlagtig måde.
Moreover, in its examination of the contested decision, the Court of First Instance itself committed manifest errors of assessment and fundamentally misconstrued the evidence before it as regards essential parts of the case, including in particular the relevance, the complexity and the opacity of discounts.
Appellanterne har endvidere anført, at Retten i den appellerede doms præmis 425, 427 og 434 ligeledes har foretaget en urigtig gengivelse af visse af beviserne.
Furthermore, the appellants consider that in paragraphs 425, 427 and 434 of the judgment under appeal the Court of First Instance also distorted some of the evidence.
Impala er af den opfattelse, at dette anbringende — i det mindste i væsentlig grad — udgør et forsøg på at rejse tvivl ved Rettens vurdering af de faktiske omstændigheder, uden at appellanterne godtgør, at Retten har fortolket de beviser, som den havde til rådighed, på en fejlagtig måde.
Impala considers that this ground of appeal represents, at least to a significant extent, an attempt to reopen the assessment of the facts by the Court of First Instance, without any proof on the part of the appellants that that court misconstrued the evidence before it.
Impala har subsidiært anført, at Retten havde den relevante retspraksis vedrørende rækkevidden af sin kontrol i tankerne, da den undersøgte den anfægtede beslutning ved i den appellerede doms præmis 328 at henvise til præmis 39 i dommen i sagen Kommissionen mod Tetra Laval, og at den således ikke har overskredet rækkevidden af den retslige kontrols anvendelsesområde.
In the alternative, Impala submits that the Court of First Instance had the relevant caselaw concerning the scope of its role in carrying out review in mind when it considered the contested decision, in view of its reference in paragraph 328 of the judgment under appeal to paragraph 39 of the judgment in Commission v Tetra Laval, and that it did not therefore exceed the scope of its role in carrying out judicial review.
Indledningsvis skal Impalas argumentation vedrørende formalitetsindsigelsen over for femte anbringende forkastes.
It is necessary at the outset to reject Impala’s argument alleging the inadmissibility of the fourth ground of appeal.