natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I tilfælde af en udtagelse, der er afgiftspligtig i medfør af artikel 5, stk 6, i sjette direktiv 77/388, navnlig udtagelse af et gode (konkret et køretøj)
In that regard, it should be observed that there is nothing to preclude the application of Article 20(l)(b) of the Sixth Directive in the case of the 'component parts' referred to in Article 5(6) of that directive.
I det tilfælde, hvor der er udført arbejder efter købet af et gode (konkret et køretøj), hvilke har givet ret lu fradrag for indgående afgift, men som ikke medfører momspagt i henhold til direktivets artikel 5, stk 6, ved udtagelsen af køretøjet, skal der i henhold til direktivets artikel 20, stk 1, lura b), foretages en berigtigelse af det skete fradrag af moms for de nævnte arbejder, såfremt værdien af det pågældende arbejde ikke er blevet fuldstændig forbrugt i den afgiftspligtiges erhvervsvirksomhed inden overførelsen af køretøjet til hans private formue.* *
Where a taxable person allocates f or purposes other than those of the business goods (in this case a motor vehicle) on the acquisition of which value added tax was not deductible and which, after being acquired, had value-added-tax-deductible work done on them, the value added tax payable under Article 5(6) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on lhe harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment applies solely to the 'component parts' of the goods in respect of which there was entitlement to deduct, namely the components which definitively lost their physical and economic distinctiveness when they were incorporated in the vehicle, after its purchase, following transactions involving supplies of goods which led to a lasting increase in the value of the vehicle which has not been entirely consumed at the time of the allocation.
Bestemmelserne i sjette momsdirektivs artikel 5, stk. 6, om 'bestanddele' finder kun anvendelse på levering af 'goder* i den i artikel 5, stk. 1, anvendte forstand (ikke tjenesteydelser), når disse goder bliver en integrerende del af 'dette gode', idet de mister deres selvstændige fysiske og økonomiske identitet, og når de medfører en varig forøgelse af godets samlede værdi.
In the case of an allocation which is taxable under Article 5(6) of the Sixth Directive 77/388, in particular the allocation of goods (in tins case a motor vehicle)
Såfremt bestanddele, der giver ret til fradrag for afgift, er blevet tilføjet et gode, omfatter afgiftspligten ved udtagelse til privat brug godet med dets bestanddele under ét.
— on which work giving entitlement to deduct has been carried out, resulting in the incorporation of 'component parts' in the goods, the taxable amount f or tine purposes of Article 11(A)(1)(b) of Sixth Directive 77/388 must be determined with reference to the price, at the time of lhe allocation, of the goods incorporated in the vehicle which constitute component parts of the goods allocated, within the meaning of Article 5(6) of that directive.
Såfremt et gode er afgiftspligtigt i medfør af artikel 5, stk. 6, som følge af, at der er tilføjet et gode bestanddele, der giver ret til fradrag for afgift, skal beskatningsgrundlaget ifølge direktivets artikel 11, punkt A, stk. 1, litra b), fastsættes på grundlag af købsprisen for godet med tillæg af de bestanddele, det er sammensat af.
Where work which is carried out on goods (in this case a motor vehicle) after their purchase and on which input value added tax was deducted does not give rise to liability for value added tax pursuant to Article 5(6) of Sixth Directive 77/388 when the vehicle is allocated, lhe value added tax deducted in respect of that work must be adjusted in accordance with Article 20(1)(b) ofthat directive if the value of the work in question has not been entirely consumed in the context of the business activity of the taxable person before (he vehicle is allocated to his private assets.'
I mangel af en national retsforskrift til gennemførelse af direktivets artikel 5, stk. 7, litra c), er beskatning ved udtagelse til privat brug ved virksomhedsophør udelukkende reguleret af artikel 5, stk. 6.
Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 14 December 2000.
Ifølge direktivets artikel 20, stk. 1, litra b), kan fradrag vedrørende arbejde, der er udført på et gode efter erhvervelsen, berigtiges ved udtagelse heraf til privat brug, såfremt bestemmelserne i direktivets artikel 5, stk. 6, om 'bestanddele' ikke er anvendelige på de pågældende transaktioner. Berigtigelser er imidlertid kun mulige, såfremt værdien af det pågældende arbejde ikke er blevet forbrugt i virksomheden, inden godet udtages til privat brug.«
'(1) The provisions of Article 5(6) of the Sixth VAT Directive relating to "component parts" apply only where 'goods' are supplied within the meaning or Article 5(1) (not services), where those goods become an integral part of the "goods in question" by losing their physical and economic distinctiveness and where there is a lasting increase in the total value of the goods.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
(2) Where tax-deductible component parts have been integrated into goods, charge to tax in respect of the application for private use arises with regard to the goods and the component parts taken as a whole.
»Traktatbrud — direktiv 79/409/EØF — beskyttelse af vilde fugle —formaliteten« (Sjette Afdeling) overensstemmelse med traktatens artikel 169, hvori den anmodede regeringen om at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder.
(4) In the absence of a special national provision implementing Article 5(7)(c) of the Directive the taxation of the application for private use of goods after the cessation of trading is governed exclusively by Article 5(6) of the Directive.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 30. april 1999 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til fællesskabsretten
(5) Deductions on work carried out on goods after their acquisition may be adjusted under Article 20(l)(b) of the Directive on the occasion of the transfer of those goods to private use if on the basis of the supplies in question the provisions of Article 5(6) relating to "component parts" are not applicable.
Ifølge Domstolens praksis er cirkulæret ikke tilstrækkeligt til at opfylde kravet om retssikkerhed ...«
(Failure by a Member State to fulfil its obligations of wild birds — Admissibility) (Sixth Chamber)
— idet den har indført regler om betingelser og fremgangsmåden for anvendelse af undtagelsen fra forbuddene ifølge fugledirektivet, der ikke fuldt ud er i overensstemmelse med kravene ifølge samme direktivs artikel 9, navnlig for så vidt angår de grunde til at gøre undtagelse, der er fastlagt i sidstnævnte bestemmelses stk. 1, litra a) og b).
By application lodged at the Court Registry on 30 April 1999, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that: way of a general and permanent derogation, which is contrary to Article 9 of that Directive and engenders an unacceptable degree of legal uncertainty; and
Da Kommissionen ikke fandt, at de foranstaltninger, som de italienske myndigheder havde truffet for at afhjælpe det klagepunkt, der var anført i åbningsskrivelsen, var tilfredsstillende, fremsendte den den 7. august 1997 en begrundet udtalelse til Den Italienske Republik, hvori den anførte et enkelt klagepunkt, der var i hovedtræk var identisk med det første klagepunkt i denne sag.
- by laying down rules concerning the conditions and detailed rules for the application of the derogation from the prohibitions laid down by the birds directive which do not fully comply with the requirements under Article 9 thereof, in particular as regards the reasons for derogation, listed in Article 9(l)(a) and by laying down rules permitting the capture and keeping of three species (Passer italiae, Passer montanus and Sturnus vulgaris), contrary to Articles 5 and 7 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds (OJ 1979 L 103, p.
Ved skrivelse af 1. oktober 1997 fremsendte den italienske regering dekretet af 27. september 1997 til Kommissionen.
1; 'the birds directive' or the directive') and Annex II thereto, and by providing that those rules were to apply by
italiensk ret med den nøjagtighed, bestemthed og klarhed, som fællesskabsretten kræver.
the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under Community law.
Da den italienske regering ikke reagerede herpå, besluttede Kommissionen at anlægge denne sag.
In the absence of any reaction from the Italian Government, the Commission decided to bring the present action.
Første klagepunkt
The first claim
Det bemærkes, at Kommissionen selv i replikken har anført, at enhver diskussion vedrørende dette led i det første klagepunkt er blevet teoretisk, idet dekretet af 27. september 1997 er blevet annulleret af Corte costituzionale, og at der i den aktuelle situation ikke er nogen retsforskrifter, der begrænser anvendelsen af artikel 4, stk. 4, og artikel 5, stk. 2, i lov nr. 157/92.
After an examination of the Italian rules, the Commission sent the Italian Government a letter of formal notice on 30 November 1993, in accordance with Article 169 of the Treaty, requesting it to submit its observations within two months.
Med dette klagepunkt har Kommissionen kritiseret Den Italienske Republik for dels at have indført regler, hvorefter det er tilladt at indfange og besidde de tre fuglearter, der er omfattet af dette søgsmål, hvilket er i strid med bestemmelserne i artikel 5 og 7, sammenholdt med bilag II til fugledirektivet, dels at have udstedt bestemmelser om, at disse regler finder anvendelse som en generel og permanent undtagelse, hvilket er i strid med bestemmelserne i dette direktivs artikel 9.
In this claim, the Commission accuses the Italian Government, first, of establishing a system of rules authorising the capture and keeping of the three species concerned in this action, contrary to the combined provisions of Articles 5 and 7 of, and Annex II to, the birds directive, and, secondly, of providing that that system was to apply as a general and permanent derogation, in breach of Article 9 of that directive.
Herefter er det ufornødent at træffe afgørelse vedrørende dette led i det første klagepunkt.
In that letter of formal notice, the Commission referred, in points 1 and 2, to the Italian rules on hunting and the capture of the three species concerned in the present action.
Andet klagepunkt
In point 3, it stated as follows:
Indledningsvis bemærkes, at i henhold til fugledirektivets artikel 5 og 7 er det forbudt at jage, indfange og være i besiddelse af fugle af arter, der ikke er nævnt i bilag II til direktivet Arterne Passer italiae, Passer Montanus og Sturnus vulgaris er i ovennævnte bilag ikke angivet blandt dem, der må indfanges og besiddes i Italien.
By way of a preliminary observation, Articles 5 and 7 of the birds directive prohibit the hunting, capture and keeping of specimens of species which do not appear in Annex II to that directive. The species Passer italiae, Passer montanus and Sturnus vulgaris are not listed in that annex as being amongst those which may be captured and kept in Italy.
Det fremgår imidlertid af ordlyden af artikel 4, stk. 4, i lov nr. 157/92, at indfangning af eksemplarer af de tre arter med henblik på at anvende dem som lokkefugle er tilladt i Italien.
However, the wording of Article 4(4) of Law No 157/92 shows that the capture of specimens of those three species for the purposes of sale as decoys is authorised in Italy.
Endvidere tillader artikel 5,' stk. 2, i lov nr. 157/92, at regionerne træffer nærmere bestemmelser om besiddelsen af eksemplarer af de tre arter, der anvendes som lokkefugle.
Similarly, Article 5(2) of Law No 157/92 allows the regions to lay down detailed rules for keeping specimens of those three species intended for use as decoys.
Det bemærkes, at Kommissionen over for Den Italienske Republik i den første begrundede udtalelse af 7. august 1997 har gjort et enkelt klagepunkt gældende, der i hovedtræk er det samme klagepunkt, som Kommissionen havde anført i åbningsskrivelsen.
According to the case-law of the Court of Justice, a circular is not sufficient fully to satisfy the requirement of legal certainty.
Det må derfor fastslås, at de nationale bestemmelser er i strid med bestemmelserne i fugledirektivets artikel 5 og 7, sammenholdt med dets bilag II.
It must therefore be held that the national regulations are incompatible with the combined provisions of Articles 5 and 7 of the birds directive and Annex II thereto.
Gennemførelsen i italiensk ret af de forpligtelser, der følger af fugledirektivets artikel 5 og 7 samt dets bilag II, opfylder imidlertid ikke de krav, der er fastslået i nævnte retspraksis.
The transposition into Italian law of the obligations arising from Articles 5 and 7 of the birds directive and Annex II thereto does not comply with the requirements laid down in that case-law.
Det må fastslås, at Kommissionen i den supplerende begrundede udtalelse har fremført et nyt klagepunkt mod Den Italienske Republik, der ikke var fremført i åbningsskrivelsen.
It must therefore be held that Articles 5 and 7 of the birds directive and Annex II thereto have not been transposed into Italian law with the exactitude, precision and clarity required by Community law.
Selv om det i en åbningsskrivelse er tilladt at anvende mere generelle vendinger, kan denne ændring af klagepunkterne ikke anses for en præcisering af en kortfattet første sammenfatning af klagepunkterne, og Kommissionens andet klagepunkt kan således ikke behandles inden for rammerne af denne sag.
After analysing the content of that decree, on 18 June 1998 the Commission sent the Italian Republic a further reasoned opinion, in which it formulated a new complaint, identical to the second claim in this action.
Det må derfor fastslås, at fugledirektivets artikel 5 og 7 og bilag II i ikke er blevet gennemført i
In the second part of the first claim, the Commission accuses the Italian Republic of providing that the national system of rules referred to in the first part of this claim is to
Det hedder i domskonklusionen:
In those circumstances, there is no need to rule on this part of the first claim.
Hver part bærer sine egne omkostninger.*
Orders each of the parties to bear its own costs.'
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling") den 15. februar 2001.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 15 February 2001.
Præjudiciel »EF-traktatens artikel 86 og 90 (nu artikel 82 EF og 86 EF) — posttjenester — national ordning hvorefter virksomheder, der ikke driver den almindelige posttjeneste, skal betale den postafgift, som normalt betales for almindelige posttjenester, når de leverer tjenesteydelser i form af kurer- og ekspresforsendelse — tildeling af indtægter fra betalingen af denne postafgift til den virksomhed, der med eneret driver den almindelige posttjeneste* (Sjette Afdeling)
- by laying down rules permitting the capture and keeping of three species (Passer italiae, Passer montanus and Sturnus vulgaris), contrary to the combined provisions of Articles 5 and 7 of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds and of Annex II thereto, and by providing that those rules are to apply by way of a general and permanent derogation, which is contrary to Article 9 of that directive, and
Hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
(2) Order the Italian Republic to pay the costs of the proceedings.'
Den nationale ret udelukker ikke, at opkrævningen af en postafgift kan være i overensstemmelse med fællesskabsretten, hvis den på grundlag af objektive kriterier gælder for alle privatpersoner, der udøver virksomhed på markedet for kurer- og ekspresydelser, og hvis den er berettiget af hensynet til at sikre den almindelige posttjeneste, også i områder, der ikke er rentable. Den nationale ret bemærker ikke desto mindre, at Den Italienske Republik, foruden indtægterne fra den i hovedsagen omtvistede postafgift, tildeler Poste Italiane direkte støtte til dækning af udgifterne forbundet med forpligtelsen til at sikre den almindelige posttjeneste.
Preliminary ruling (Articles 86 and 90 of the EC Treaty (now Articles 82 EC and 86 EC) — Postal services — National legislation making the supply of express mailservices by undertakings other than the one responsible for operating the universal service subject to payment of the postal dues normally applicable to the universal service —Allocation of the proceeds of those dues to the undertaking with the exclusive right to operate the universal service) (Sixth Chamber)
Under disse omstændigheder fandt Tribunale civile di Genova det nødvendigt og relevant for afgørelsen af tvisten i hovedsagen at forelægge Domstolen en anmodning om præjudiciel afgørelse.
By order of 21 June 1999, the Tribunale civile di Genova (Civil District Court, Genoa) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Articles 86 and 90 of the EC Treaty (now Articles 82 EC and 86 EC).
TNT Traco har anlagt sag ved Tribunale civile di Genova mod både Poste Italiane og de tre ansatte, som aflagde kontrolbesøget nævnt i præmis 18 af nærværende dom.
On 27 February 1997, TNT Traco was inspected by three employees of Poste Italiane.
TNT Traco har gjort gældende, at Poste Italiane's eneret og Poste Italiane's og dennes medarbejderes handlemåde ikke er forenelige med traktatens artikel 86 og 90.
Having ascertained that mail entrusted to TNT Traco for express delivery had been collected, carried and delivered in breach of Article 1 of the Postal Code, those employees imposed a fine of ITL 46 331 000 on TNT Traco pursuant to Article 39 of the Postal Code.
TNT Traco har for det første nedlagt påstand om, at ordningen med fri konkurrence, der er indeholdt i disse bestemmelser, skal finde anvendelse på de kurerog ekspresydelser, som TNT Traco præsterer.
That question was raised in proceedings between (i) TNT Traco SpA which provides throughout Italy a private service for the collection, carriage and delivery of express mail on behalf of third parties, (ii) Poste Italiane SpA and (iii) three employees of Poste Italiane, concerning a decision by which those employees imposed a fine on TNT Traco pursuant to Article 39 of Presidential Decree No 156 of 29 March 1973 (hereinafter 'the Postal Code').
TNT Traco har herefter nedlagt påstand om, at Poste Italiane tilpligtes at erstatte det tab opgjort til 500 000 000 ITL, som TNT Traco har lidt som følge af den ulovlige opkrævning af den bøde, som blev pålagt selskabet.
In its order for reference, the national court finds that TNT Traco's express mail service was distinguished by speed, certainty and personalised delivery to the addressee and that it could thus be clearly differentiated from the ordinary postal delivery service provided by Poste Italiane as part of the universal service.
TNT Traco har endelig nedlagt påstand om, at Poste Italiane og dennes medarbejdere tilpligtes at erstatte det tab opgjort til 100 000 000 ITL, som TNT Traco har lidt som følge af det ulovlige kontrolbesøg og den ulovlige indhentelse af forretningsoplysninger i TNT Traco's kontorer i strid med bestemmelsen om illoyal konkurrence i artikel 2598 i den italienske codice civile.
It considers that an express mail service of that kind, whether it is provided by TNT Traco, Poste Italiane or any other undertaking, includes a Value added' service which is not 'supplementary' to a basic service but is a 'different' and independent
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om traktatens artikel 86 og artikel 90 sammenholdt, er til hinder for, at en ordning i en medlemsstat, hvorefter en privatretlig virksomhed får eneret til at udføre almindelig posttjeneste, gør alle andre
The dispute in the main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Domstolens praksis, at en medlemsstats område, som en dominerende stilling omfatter, udgør en væsentlig del af fællesmarkedet.
service distinguished by its features, qualities and cost.
erhvervsdrivendes ret til at levere kurer- og ekspresydelser, der ikke henhører under den almindelige posttjeneste betinget afbetaling af en postafgift svarende til sædvanlig frankering til den virksomhed, der har fået overdraget den almindelige posttjeneste, men hvori der ikke fastsættes en udlignings- eller kontrolmekanisme til at forhindre, at denne virksomhed foretager en krydssubsidiering af sine egne aktiviteter, der ikke henhører under den almindelige posttjeneste.
accounts), which, like the mechanism in Article 9(4) of the directive, would have enabled it to ensure on a permanent basis that compensation to be paid in respect of universal and reserved services did not exceed what was necessary and did not unlawfully become cross-subsidisation of non-universal and non-reserved services.
Det skal for det andet bemærkes, at alene den omstændighed, at der skabes en dominerende stilling ved tildeling af særlige eller eksklusive rettigheder, ikke i sig selv er uforenelig med traktatens artikel 86, men en medlemsstat tilsidesætter forbuddene i traktatens artikel 90, stk. 1, sammenholdt med artikel 86, når den ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser skaber en situation, hvor en virksomhed, som den har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, nødvendigvis kommer til at misbruge sin dominerende stilling.
In those circumstances the Tribunale civile di Genova deemed it necessary and relevant, for the purposes of giving judgment in the main proceedings, to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Det konstateres, at den statslige lovgivning, der er genstand for hovedsagen, forpligter de erhvervsdrivende, der leverer kurer- og ekspresydelser, til at betale Poste Italiane en postafgift svarende til den frankering, som Poste Italiane's kunder normalt betaler, uden at Poste Italiane er forpligtet til at præstere nogen ydelse over for de nævnte erhvervsdrivende.
TNT Traco brought an action before the Tribunal civile di Genova against both Poste Italiane and the three employees who had carried out the inspection referred to in paragraph 18 of this judgment. TNT Traco relied on the fact that both the exclusive rights enjoyed by Poste Italiane and the conduct of Poste Italiane and its employees were incompatible with Articles 86 and 90 of the Treaty.
Poste Italiane skal, som det er gjort gældende af TNT Traco, EFTA-Tilsynsmyndigheden og Kommissionen, ligeledes betragtes som en virksomhed, som den pågældende medlemsstat har indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder i traktatens artikel 90, stk. l's forstand, da den har fået eneret til at indsamle, transportere og omdele brevforsendelser på den nævnte stats område uden at være forpligtet til som alle andre, der yder de samme tjenesteydelser, at betale en postafgift, der svarer til sædvanlig frankering.
By its question, the national court is essentially asking whether Articles 86 and 90 of the Treaty, when read together, preclude legislation of a Member State which grants a private-law undertaking an exclusive right to operate the universal postal service from making the right of any other economic operator to provide an express mail service not forming part of the universal service subject to payment of postal dues equivalent to the postage charge normally payable to the undertaking responsible for the universal service, where the legislation contains no compensatory and regulatory mechanism designed to prevent that undertaking from allocating cross-subsidies to its own non-universal activities.