natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Formålet med at tilføje ordene "uden at omfatte gennemførelsesforanstaltninger" er, at det kun skal være muligt at udvide enkeltpersoners klageadgang i de tilfælde (som giver anledning til problemer), hvor enkeltpersoner først skal overtræde retsreglerne for derefter at kunne få adgang til en dommer.
The addition of the words "without entailing implementing measures" aims to ensure that the extension of a private individual's right to institute proceedings would apply only to those (problematical) cases where the individual concerned must first infringe the law before he can have access to a court.
Med denne ordlyd får enkeltpersoner mulighed for for Domstolen (Retten i Første Instans) at indbringe en bestemmelse, der indeholder et hypotetisk forbud, og som ikke omfatter nogen gennemførelsesforanstaltning, eftersom en enkeltperson kan anmode om at få den annulleret, hvis han kan påvise, at den pågældende regelfastsættende bestemmelse berører ham umiddelbart.
This wording enables private individuals to contest before the Court (CFI) an act containing, for example, a prohibition, but no implementing measure, as the individual concerned can apply for its annulment if he can demonstrate that he is directly concerned by the regulatory act in question.
WD 3 fra Jürgen Meyer.
See WD 3 by Mr Meyer.
De fleste af de medlemmer, der ønsker en ændring af artikel 230, stk. 4, vil foretrække, at der tales om "generelle retsakter".
A majority of those members who wanted the fourth paragraph of Article 230 to be amended would prefer the option mentioning "an act of general application".
Nogle medlemmer mener dog, at udtrykket "regelfastsættende retsakter" vil være mere passende, da det vil gøre det muligt at sondre mellem lovgivningsmæssige retsakter og regelfastsættende retsakter samtidig med, at der - som præsidenten for Domstolen i øvrigt har foreslået - bliver tale om en restriktiv tilgang for så vidt angår enkeltpersoners adgang til at indgive klage over retsakter (for hvilke betingelsen "berører ham umiddelbart og individuelt" fortsat gælder) og en mere åben tilgang med hensyn til adgang til at indgive klage over regelfastsættende retsakter.
However, some members felt that it would be more appropriate to choose the words "a regulatory act", enabling a distinction to be established between legislative acts and regulatory acts, adopting – as the President of the Court had suggested – a restrictive approach to proceedings by private individuals against legislative acts (where the condition "of direct and individual concern" still applies) and a more open approach as regards proceedings against regulatory acts.
Endvidere synes diskussionskredsen på baggrund af et forslag herom at være åben over for en rent redaktionel ændring, som ikke vil ændre noget ved rækkevidden af artikel 230, stk. 4, og som består i at udelade ordene "skønt de er udfærdiget i form af en forordning eller en beslutning rettet til en anden person".
Furthermore, following a proposal along these lines, the circle seems amenable to a change merely of wording, not changing the scope of the fourth paragraph of Article 230, consisting in deleting the words "although in the form of a regulation or a decision addressed to another person".
Der er desuden fremsat ønske om, at ordet "beslutning" erstattes med "retsakt".
A request was also made to replace the word "decision" by "act".
Disse ændringer afspejler Domstolens retspraksis1.
These amendments reflect the case-law of the Court1.
Med hensyn til anvendelsen af EF-traktatens artikel 230 på Unionens agenturer og organer har diskussionskredsen konstateret, at de retsakter, hvormed der oprettes agenturer, generelt indeholder bestemmelser om adgang til at indgive klager for Domstolen for så vidt angår retsakter, som disse agenturer har vedtaget2
As regards the application of Article 230 TEC to the agencies and bodies of the Union, the circle noted that in general the acts setting up agencies contain provisions for means of redress before the Court of Justice as regards legal acts adopted by those agencies 2
Et medlem af diskussionskredsen har ikke kunnet tilslutte sig diskussionskredsens generelle anbefaling på dette punkt, da den ville få betydelige konsekvenser og bør drøftes på et senere tidspunkt på grund af de særlige forhold, der gør sig gældende i forbindelse med hvert enkelt agentur.
One member of the circle could not associate himself with the circle's general recommendation on this point, claiming that it had major implications and should be examined subsequently, taking account of the special characteristics of each agency.
Nogle medlemmer har endelig ønsket, at EF-traktatens artikel 230 ændres, så den kommer til at omfatte klageadgang for de nationale parlamenter, Regionsudvalget og/eller regionerne med hensyn til nærhedsprincippet.
Finally, some members asked that Article 230 should be amended to include a right for national parliaments, the Committee of the Regions and/or regions to bring proceedings relating to subsidiarity.
Diskussionskredsen har i den forbindelse ment, at der er tale om spørgsmål, der allerede er behandlet af konventet, og at det snarere er præsidiet end diskussionskredsen, der i givet fald skal drage konsekvenserne af de retningslinjer, som konventet måtte udstikke med hensyn til affattelsen af ændringer af artikel 230 i EF-traktaten.
However, the circle agreed that these were issues which had already been examined by the Convention, and that it would be for the Praesidium rather than the circle to draw any relevant conclusions from whatever approach the Convention might adopt on the wording of the amendments to be made to Article 230 TEC.
Spørgsmål e) i rammen for arbejdet
On question (e) of the framework
Hvad angår sanktionsmulighederne i de tilfælde, hvor Domstolens dom ikke efterkommes, har medlemmerne konstateret, at det nuværende system ikke er tilstrækkeligt effektivt, idet de stater, der dømmes af Domstolen, kan vente i flere år, før de pålægges en økonomisk sank-tion.
As for the machinery for sanctions in the event of failure to comply with a judgment of the Court, the members noted that the present system was not efficient enough, as it might be years before a pecuniary sanction is imposed on States which the Court has found against.
Diskussionskredsen mener derfor, at der må findes midler til at gøre mekanismerne for sanktioner, hvis Domstolens domme ikke efterkommes, mere effektive og enklere.
The circle therefore considers that means should be found to bring about greater effectiveness and simplicity in the machinery for sanctions for failure to comply with a judgment of the Court. The following suggestions were made here:
Der er med henblik herpå fremsat følgende forslag: a) at styrke den sanktionsmekanisme, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 228, ved at lade de to faser, der går forud for indbringelse af sagen for Domstolen med henblik på gennemførelse af sanktioner, dvs. fasen med en åbningsskrivelse til den pågældende stat og fasen med en begrundet udtalelse fra Kommissionen, eller i det mindste en af disse to faser bortfalde1; et stort flertal kan støtte dette forslag
(a) to strengthen the sanctions machinery provided for in Article 228 TEC, by abolishing the two stages prior to referral to the Court for the implementation of sanctions, i.e. the stage of formal notice to the State in question and the stage of the Commission's reasoned opinion, or at least one of these stages 1
Der er ikke noget nyt i en sådan direkte indbringelse af en sag for Domstolen foretaget af Kommissionen eller en medlemsstat: denne fremgangsmåde er allerede fastsat i traktaten i visse tilfælde, for eksempel hvis en stat misbruger de undtagelser, der er åbnet mulighed for af forsvarsmæssige årsager eller i krisetilfælde (artikel 298).
This referral directly to the Court by the Commission, or by a Member State, would not be an innovation: it is already foreseen by the Treaty in certain cases, as for example if a State makes improper use of the exceptions provided for reasons of defence or in cases of crisis (Article 298).
b) at give Kommissionen mulighed for at indbringe sagen for Domstolen med henblik på både (i samme procedure) en klage over manglende overholdelse i henhold til EF-traktatens artikel 226 og en anmodning om, at der pålægges sanktioner.
(b) to grant the Commission the possibility of initiating before the Court both(in the same procedure) proceedings for failure to fulfil an obligation pursuant to Article 226 TEC and an application to impose a sanction.
Hvis Domstolen efter anmodning fra Kommissionen pålægger en sanktion samtidig med, at den afsiger dom, vil en sådan sanktion skulle finde anvendelse efter en vis frist, der løber fra afsigelsen af dommen1, hvis den sagsøgte stat ikke efterkommer dommen.
If, at the Commission's request, the Court imposes the sanction in the same judgment, the sanction would apply after a certain period had elapsed from the date the judgment was delivered1, if the defending State did not comply with the Court's ruling.
Et flertal af medlemmerne går ind for dette forslag.
A majority of members were in favour of this proposal.
En sådan ordning vil gøre det muligt at lette og fremskynde proceduren for sanktioner, der vedrører tilfælde af "manglende meddelelse" om en national gennemførelsesbestemmelse2 c) at give Kommissionen ret til at fastslå en stats misligholdelse af en af de forpligtelser, den har i henhold til forfatningen, efter at denne stat har haft lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.
(c) to grant the Commission the right to find that a State has failed to fulfil an obligation under the Constitution, after giving that State the opportunity to submit its comments.
Denne stat skal have ret til at indbringe spørgsmålet for Domstolen med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse. Denne model skulle følge artikel 88 i EKSF-traktaten.
The State would have the right to institute proceedings before the Court asking for the Commission's decision to be annulled.
Efter nogles opfattelse bør størrelsen af sanktionen (tvangsbøden) i dette tilfælde beregnes på en sådan måde, at tvangsbøden gælder med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for dommens afsigelse.I praksis skelnes der mellem disse tilfælde af "manglende meddelelse", dvs. at medlemsstaten ikke har vedtaget nogen gennemførelsesbestemmelse, og tilfælde med ukorrekt gennemførelse, dvs. at de gennemførelsesbestemmelser, medlemsstaten har vedtaget, efter Kommissionens opfattelse ikke er i overensstemmelse med direktivet (eller rammeloven).
Some felt that the amount of the sanction (penalty payment) should in this case be calculated in such a way that the penalty payment took effect retroactively, from the date of the judgment. A distinction is made in practice between cases of "non-communication" – i.e. the Member State has not taken any transposition measure, and cases of incorrect transposition – i.e. the transposition measures taken by the Member State do not, in the Commission's view, comply with the directive (or framework law).
Den foreslåede ordning finder ikke anvendelse i dette andet tilfælde.
The proposed arrangements would not apply in the second case.
Ramme for arbejdet
Framework of proceedings
Det fremgik af debatten på plenarmødet den 5.-6. december 2002 og den 20.-21. januar 2003, at nogle medlemmer af konventet var stærkt optaget af behovet for at iværksætte en indgående undersøgelse af de konsekvenser, som visse af de forslag, som fremsættes i konventet, vil kunne få for Domstolens funktionsmåde.
The plenary discussions on 5 and 6 December 2002 and 20 and 21 January 2003 revealed that some Convention members felt there was a need to look seriously at the implications that certain proposals made within the Convention might have for the operation of the Court of Justice.
Man fandt det endvidere væsentligt, at Domstolen og Retten i Første Instans får mulighed for at udtale sig om de spørgsmål, som vedrører dem, og som er til drøftelse i konventet.
It was also considered important that the Court of Justice and the Court of First Instance be given an opportunity to express their views on matters concerning them which were being discussed within the Convention.
Med henblik herpå har præsidiet fundet det hensigtsmæssigt at nedsætte en "diskussionskreds" vedrørende Domstolens funktion.
The Praesidium therefore thought it advisable to set up a "discussion circle" on the operation of the Court of Justice.
Denne diskussionskreds bør se nærmere på spørgsmål, som konventet endnu ikke har taget klart stilling til, og vil navnlig kunne overveje følgende spørgsmål: a)
This circle should in particular look at matters on which the Convention has not yet adopted fixed positions and could explore the following points amongst others:
Bør man ændre proceduren for udnævnelsen af dommere og generaladvokater ved Domstolen (EF-traktatens artikel 223)?
Should the procedure for appointing the Judges and Advocates-General (Article 223 EC) be altered?
Hvorledes bør udnævnelsen af medlemmerne af Retten i Første Instans foregå (EF-traktatens artikel 224)?
What about the appointment of members of the CFI (Article 224 EC)?
Bør man lade den nuværende enstemmighedsregel udgå til fordel for reglen om kvalificeret flertal med henblik på at lette anvendelsen af EF-traktatens artikel 225 A, 229 A og 245?
To facilitate application of Articles 225a, 229a and 245 TEC, should the present unanimity rule be replaced by a qualified majority rule?
Vil det være hensigtsmæssigt at ændre betegnelsen for Domstolen og Retten i Første Instans eller bør man fastholde de nuværende betegnelser?
Would it be better to reconsider the titles Court of Justice and Court of First Instance or leave them unchanged?
Vil det være passende at ændre affattelsen af EF-traktatens artikel 230, stk. 4, der navnlig vedrører enkeltpersoners direkte klageadgang for så vidt angår generelle retsakter udstedt af institutionerne?
Should the wording of the fourth paragraph of Article 230 EC concerning direct appeals by individuals against general acts of the Institutions be amended?
Hvilke regler skal der gælde for retsakter udstedt af de agenturer eller organer, som er oprettet af Unionen?
What about acts of agencies or bodies set up by the Union?
Bør sanktionsmulighederne i de tilfælde, hvor Domstolens dom ikke efterkommes skærpes?
Should the system of penalties for non-compliance with a judgment of the Court of Justice be made more effective? How?
Ved at give Domstolen mulighed for i sine domme at pålægge bøder, såfremt en medlemsstat ikke efterkommer en dom inden for en bestemt tidsfrist?
By giving the Court the option of imposing fines where a Member State fails to comply with its judgment within a given period?
På anden måde?
By other means?
"Diskussionskredsen" vil kunne tage andre spørgsmål op, som dens medlemmer eller medlemmerne af Domstolen og Retten i Første Instans eventuelt måtte finde det relevant at overveje.
The "discussion circle" would be open to any other matters which its members or members of the Court or the CFI considered worth examining.
Det forventes, at "diskussionskredsen" afholder 34 møder i løbet af februar, og at den forelægger sin rapport i begyndelsen af marts 2003.
It is proposed that the "discussion circle" meet 3 or 4 times during February and submit its report at the beginning of March 2003.
RAPPORT fra: til: Vedr.: formanden for diskussionskredsen vedrørende budgetproceduren medlemmerne af konventet Endelig rapport fra diskussionskredsen vedrørende budgetproceduren
Chairman of the discussion circle on the budgetary procedure Members of the Convention Final report of the discussion circle on the budgetary procedure
Diskussionskredsen vedrørende budgetproceduren afsluttede sit arbejde på mødet den 4. april 2003, hvor den behandlede det rapportudkast, som den havde fået forelagt af formanden Henning Christophersen.
The discussion circle on the budgetary procedure concluded its work at the meeting on 4 April 2003 when it examined the draft report submitted by its Chairman, Mr Henning Christophersen.
På de to foregående møder havde diskussionskredsen behandlet spørgsmålene i det mandat, som præsidiet havde udstedt på grundlag af arbejdet i Arbejdsgruppen vedrørende Forenkling.
At its two previous meetings, the circle had examined matters arising from the mandate issued to it by the Praesidium based on the work conducted by the Working Group on Simplification.
Der skulle mere præcist svares på følgende spørgsmål: a)
More specifically, this entailed answering the following questions:
"Hvordan skal bestemmelserne om de finansielle overslag indarbejdes i forfatningen?
"How to incorporate the financial perspective into the Constitution.
Det forudsætter en besvarelse af spørgsmålet om, hvilken rækkevidde og dermed hvilken detaljeringsgrad bestemmelserne herom skal have.
This means deciding how broad the scope of the provisions on the financial perspective should be and consequently how detailed they should be.
Diskussionskredsen vil endvidere skulle drøfte proceduren for vedtagelse af de flerårige overslag.
The circle will also need to look at the procedure for adopting the multiannual perspective.
Hvilke konkrete nærmere bestemmelser skal gælde for den forenklede budgetprocedure?
What the detailed arrangements for the simplified budgetary procedure should be.
Spørgsmålet gør det bl.a. nødvendigt at drøfte sondringen mellem obligatoriske og ikke- obligatoriske udgifter og konsekvenserne heraf"1
In particular, this means considering the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure and its consequences" 1
Som led i de samlede overvejelser om forenkling i forbindelse med budgetprocedurerne tog diskussionskredsen udgangspunkt i to forslag, der allerede var kommet til udtryk i Arbejdsgruppen ved- rørende Forenkling2
A link must be established between incorporating the financial perspective, which would thus become legally binding, in the Constitution, and simplifying the budgetary procedure, in particular by abolishing the differences in procedures between compulsory and non-compulsory expenditure.
De finansielle overslag er i øjeblikket omfattet af den interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren.
The financial perspective is currently the subject of the Interinstitutional Agreement on budgetary discipline and improvement of the budgetary procedure.
De opstiller rammer for den årlige budgetprocedure ved hjælp af årlige lofter for de enkelte udgiftsområder for bevillinger til forpligtelser og et årligt loft for bevillinger til betalinger, der fastlægges i overensstemmelse med loftet for egne indtægter som omhandlet i afgørelsen om egne indtægter1.
The perspective provides a framework for the annual budgetary procedure by establishing annual ceilings by heading for commitment appropriations and an annual ceiling for payment appropriations in compliance with the ceiling for own resources laid down in the Own Resources Decision 1.
Den interinstitutionelle aftale rummer ligeledes særlige bestemmelser om de bevillinger, der er opført under de forskellige udgiftsområder, således at man har et fleksibilitetsinstrument og kan reagere undervejs, uden nødvendigvis at skulle ændre lofterne for overslagene, detaljerne i proceduren, de interinstitutionelle samrådsmekanismer etc.2
The Interinstitutional Agreement also contains provisions on the special features of appropriations entered under the various headings, and on a flexibility mechanism to make it possible to react during the period covered without needing to amend the ceilings of the perspective, procedural arrangements, the mechanisms for interinstitutional cooperation, etc. 2
Spørgsmålet om betegnelsen blev drøftet først.
The question of name was addressed first of all.
Udtrykket "finansielle overslag" giver ikke et klart billede af retsaktens indhold, og diskussionskredsen foretrak derfor betegnelsen "flerårig finansiel ramme".
On the grounds that the term "financial perspective" did not clearly reflect the content of the act, the circle preferred the term "multiannual financial framework".
Debatten i diskussionskredsen gjorde det klart, at der skal tages hensyn til tre niveauer, når man skal drøfte de konkrete detaljer i forbindelse med indsættelsen af "den finansielle ramme" i forfatningen.
Discussions within the circle brought to light the existence of three levels which must be taken into account when the practical arrangements for incorporating the "financial framework" in the Constitution are addressed.
Spørgsmålet er, hvilke bestemmelser om denne "flerårige finansielle ramme" der skal indsættes i forfatningens del I, hvilke bestemmelser der skal indsættes i del II, og endelig hvad der skal overlades til den afledte ret i form af retsakter vedtaget på grundlag af forfatningen.
In other words, which provisions on this "multiannual financial framework" should be included in Part One of the Constitution, which should be included in Part Two, and, lastly, which should be left to secondary legislation in the form of legal instruments to be adopted on the basis of the Constitution?
Rådets afgørelse af 29. september 2000, EFT L 253 af 7.10.2000, s. 42.
Council Decision of 29 September 2000, OJ L 253, 7.10.2000, p. 42.
I denne afgørelse fastsættes loftet for egne indtægter til 1,27% af EU's BNI (1,24% ifølge det nye regnskabssystem).
This Decision sets the ceiling for own resources at 1,27% of the Union's GNP (1,24% according to the new auditing system).
Den seneste aftale af 6. maj 1999 er blevet anvendt til at kodificere flere andre tidligere aftaler, ikke mindst om forholdet mellem retsakterne og budgettet, udgiftsklassifikationen samt de nærmere proceduremæssige bestemmelser om det interinstitutionelle samarbejde (EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1).
The latest agreement of 6 May 1999 codified several other earlier agreements, in particular on legal instruments and the budget, the classification of expenditure and procedural arrangements for interinstitutional cooperation (OJ C 172, 18.6.1999, p. 1). 431
Præsidiet har allerede, mens det afventede resultaterne af diskussionskredsens arbejde, forelagt konventet et forslag til artikel 40, som kun fastslår, at de finansielle overslag er bindende for det årlige budget, men overlader det til forfatningens del II at fastsætte alle andre elementer i overslagene, herunder beslutningsproceduren.
Pending the outcome of the circle's proceedings, the Praesidium has already presented the Convention with a draft of Article 40 which is limited to establishing the binding nature of the financial perspective for the annual budget, but which leaves Part Two of the Constitution to settle any other aspect of the perspective, including the decisionmaking procedure.
Flertallet af diskussionskredsens medlemmer mener, at der bør afsættes en særlig artikel til "den flerårige finansielle ramme".
A majority of circle members feel that there should be a specific Article on the "multiannual financial framework".
Denne artikel, der kan få nummer 39a, bør komme før artiklen om den årlige budgetprocedure og indeholde følgende elementer: nu l l
This Article, which could be numbered 39a, should come before the one on the annual budgetary procedure and should contain the following elements:
Det første spørgsmål var, hvilken procedure der skal anvendes i Rådet.
Firstly, what should be the procedure within the Council?
I øjeblikket vedtages overslagene af Det Europæiske Råd efter fælles overenskomst, og de indgår siden i en interinstitutionel aftale.
Currently the perspective is adopted by the European Council by common accord and is subsequently the subject of an Interinstitutional Agreement.
De fleste af diskussionskredsens medlemmer mener, at det skal være Rå- det 1
Most members of the circle consider that once the perspective has been formalised in the Constitution, it will be for the Council 1 to adopt the "multiannual financial framework".
Rådet vil desuden, hvis den nuværende balance skal bibeholdes, skulle træffe afgørelse med enstemmighed.
Furthermore, if the current balance were to be maintained, the Council would have to act unanimously.