natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den forelæggende ret har i sin forelæggelsesafgørelse henvist til, at ministeriet ikke har redegjort nærmere for, hvad der skal forstås ved Gheorghe Jipas »ulovlige ophold«, som førte til hans hjemsendelse.
The referring court notes in its order for reference that the Ministry has not clarified what is meant by the ‘illegal residence’ of Mr Jipa which led to his repatriation.
Kan en medlemsstat i Den Europæiske Union (i dette tilfælde Rumænien) indføre begrænsninger for unionsborgernes ret til fri bevægelighed på en anden medlemsstats område?
(b) May a Member State of the European Union (in this case Romania) place a limitation on the exercise of the right of freedom of movement of citizens within the territory of another Member State?
Ved kendelse af 3. april 2007 afslog Domstolens præsident den forelæggende rets anmodning om anvendelse af en fremskyndet procedure.
By order dated 3 April 2007, the President of the Court rejected the request by the referring court for an expedited procedure.
Den rumænske og den græske regering samt Kommissionen har indgivet skriftlige indlæg.
The Romanian and Greek Governments and the Commission submitted written observations.
Der har ikke været fremsat ønske om eller afholdt mundtlig forhandling.
No hearing was requested or held.
Er begrebet »ulovligt ophold«, som indeholdes i de nationale bestemmelser i regeringsdekret [nr. 825/2005] om tiltrædelse til aftalen mellem den rumænske regering på den ene side og Kongeriget Belgien, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene på den anden side, om tilbagetagelse af personer, der befindes sig i en ulovlig situation (som lå til grund for beslutningen om rekvisitus’ tilbagetagelse, idet han havde »ulovligt ophold«), omfattet af de hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, der er angivet i artikel 27 i direktiv 2004/38/EØF, således at der kan indføres begrænsninger for en sådan persons frie bevægelighed?
(a) Does the concept of “illegal residence” used in the national provisions of Government Decree [No 825/1995] approving the Agreement between the Government of Romania, of the first part, and the Governments of the Kingdom of Belgium, of the Grand Duchy of Luxembourg and of the Kingdom of the Netherlands, of the other part, on the readmission of persons who are in an illegal situation (the provision on the basis of which the readmission of the defendant was ordered, his situation being that of “illegal residence”) fall within the grounds of “public policy” or “public security” provided for in Article 27 of Directive 2004/38/EC, so that a restriction on the freedom of movement of such a person may be imposed?
Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 27 i direktiv 2004/38/EF […] da fortolkes således, at medlemsstaterne automatisk kan begrænse den frie bevægelighed og ophold for en unionsborger af hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, uden at den pågældende persons »personlige adfærd« vurderes?«
(b) If the foregoing question is answered in the affirmative, must Article 27 of Directive 2004/38/EC … be interpreted as meaning that the Member States may impose restrictions on the freedom of movement and residence of a citizen of the Union on grounds of “public policy” and “public security” automatically, without that person’s “personal conduct” being examined?’
Den rumænske regering har gjort gældende, at den præjudicielle forelæggelse fra den nationale ret kan antages til realitetsbehandling, skønt Gheorghe Jipas hjemsendelse skete inden Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (EU) den 1. januar 2007.
The Romanian Government considers that the reference from the national court is admissible despite the fact that Mr Jipa’s repatriation took place prior to Romania’s accession to the European Union (EU) on 1 January 2007.
Eftersom ministeriets anmodning om nedlæggelse af indrejseforbud over for Gheorghe Jipa blev indgivet den 11. januar 2007 og således efter Rumæniens tiltrædelse af EU, er Gheorghe Jipa blevet tillagt retten til fri bevægelighed, der kun kan begrænses i overensstemmelse med EF-traktaten og gennemførelsesbestemmelserne hertil.
As the action by the Ministry to limit Mr Jipa’s freedom of movement was brought on 11 January 2007 and thus after Romania’s accession to the EU, Mr Jipa enjoys the right to freedom of movement which may only be limited in accordance with the EC Treaty and the measures adopted to give it effect.
Den rumænske regering har også anført, at Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i denne sag, henset til, at der er en risiko for, at Gheorghe Jipas ret til fri bevægelighed begrænses på grundlag af artikel 38, litra a), i lov nr. 248/2005.
The Romanian Government also maintains that the Court is competent to deal with the present matter given that there is a risk of Mr Jipa’s freedom of movement being limited pursuant to Article 38(a) of Law 248/2005.
Den rumænske og den græske regering har henvist til, at den omstændighed, at Gheorghe Jipa ikke har gjort brug af sin ret til fri bevægelighed i henhold til EF-traktaten, er uden betydning.
The Romanian and Greek Governments note that the fact that Mr Jipa has not exercised his right to freedom of movement under the EC Treaty is irrelevant. Romania
I kendelsen af 17. januar 2007 anmodede den forelæggende ret ligeledes Domstolen om at træffe afgørelse vedrørende de forelagte spørgsmål efter en fremskyndet procedure.
In its decision dated 17 January 2007, the referring court also requested the Court to give a ruling on the questions referred under an expedited procedure.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-33/07
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07 adds that the Court held in the Schempp case 5that the situation of a national of a citizen of another Member State threatens its public order or public security.
en statsborger i en medlemsstat, der ikke har gjort brug af retten til fri bevægelighed, ikke alene af den grund kan sidestilles med et rent internt forhold.
Member State who has not made use of the right to freedom of movement cannot, for that reason alone, be assimilated to a purely internal situation.
Hvad angår oprindelsesmedlemsstatens mulighed for at begrænse retten til fri bevægelighed for en af dens egne statsborgere med henvisning til trusler mod dens egen offentlige orden, har den rumænske regering anført, at i overensstemmelse med den rumænske forfatning og straffelov er en sådan begrænsning kun tilladt i sager, hvor der er tale om overtrædelser, der kan straffes med fængsel på livstid eller forvaring for at sikre, at straffesagen forløber korrekt, eller for at forhindre, at den sigtede flygter.
As regards the possibility for the Member State of origin to limit the freedom of movement of one of its own nationals on grounds of a threat to its own public order, the Romanian Government maintains that in accordance with the Romanian Constitution and Penal Code, such a limitation is only permitted in cases relating to offences in respect of which a life sentence or a custodial sentence may be imposed, in order to ensure that the criminal process follows its correct course or to prevent the accused absconding.
Sådanne situationer vedrører imidlertid rent interne situationer og vedrører ikke fællesskabsretten.
Such situations are however purely internal matters and are not matters of Community law.
Den rumænske regering har gjort gældende, at tilbagetagelsesaftalen, der er indgået mellem Rumænien og øvrige medlemsstater i EU, og de bestemmelser i rumænsk ret, der er vedtaget på grundlag af disse aftaler, skal fortolkes i lyset af relevant fællesskabsret. Regeringen har derfor anført, at artikel 18 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for bestemmelser som artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005, som begrænser personers ret til fri bevægelighed.
The Romanian Government considers that the readmission agreements concluded by it with other Member States of the EU and the provisions of its national law adopted pursuant to those agreements must be interpreted in the light of the relevant Community law.
Såfremt Domstolen imidlertid måtte fastslå, at artikel 27 i direktiv 2004/38 finder anvendelse på denne sag, har den rumænske regering gjort gældende, at Gheorghe Jipas »ulovlige ophold« i overensstemmelse med Domstolens faste praksis 6ikke udgør en trussel mod den offentlige orden eller sikkerhed på grundlag af fællesskabsretten.
In the event however that the Court considers that Article 27 of Directive 2004/38 is applicable in the present case, Romania considers that in accordance with the settled caselaw of the Court, 6 Mr Jipa’s ‘illegal residence’ does not pose a threat to public order or public security pursuant to Community law.
Det følger desuden af artikel 27, stk. 2, i direktiv 2004/38 og af Domstolens praksis 7, at begrænsninger i retten til fri bevægelighed kun kan pålægges efter en vurdering af den pågældende persons adfærd og aldrig kan pålægges automatisk.
Moreover, pursuant to Article 27(2) of Directive 2004/38 and the caselaw of the Court, 7 limitations on the freedom of movement may only be imposed after an examination of an individual’s conduct and may never be imposed automatically.
Ifølge den rumænske regering finder artikel 27 i direktiv 2004/38 ikke anvendelse på denne sag.
According to Romania, Article 27 of Directive 2004/38 is not applicable in the present case.
Regeringen har anført, at det bl.a. følger af den generelle ordning i kapitel VI (artikel 27-33) i direktiv 2004/38 og den omstændighed, at de begrænsninger, der er fastsat i artikel 27 i direktiv 2004/38, er undtagelser til princippet om fri bevægelighed og derfor skal fortolkes strengt, at kun værtsmedlemsstaten og ikke oprindelsesmedlemsstaten kan begrænse borgernes ret til fri bevægelighed på grundlag af artikel 27 i direktiv 2004/38 med henvisning til hensyn
Romania maintains that it follows from, inter alia, the general scheme of Chapter VI (Articles 27 to 33) of Direct- ive 2004/38 and the fact that the limitations foreseen by Article 27 of Directive 2004/38 are exceptions to the principle of freedom of movement and must thus be interpreted strictly, that only the host Member State, and not the Member State of origin, may restrict the freedom of movement of citizens pursuant to Article 27 of Directive 2004/38 on grounds of public policy, public security or public health. It is the host Member State that is the best placed to evaluate whether a
I, s. 1215, præmis 44, af 25.7.2002, sag C-459/99, MRAX, Sml. I, s. 6591, præmis 78 og 90, af 8.4.1976, sag 48/75, Royer, Sml. s. 497, præmis 51, af 3.7.1980, sag 157/79, Pieck, Sml. s. 2171, præmis 18 og 19, og af 12.12.1989, sag C-265/88, Messner, Sml. s. 4209, præmis 14.
6 — Case C-215/03 Oulane [2005] ECR I-1215, paragraph 44; Case C-459/99 MRAX [2002] ECR I-6591, paragraphs 78 and 90; Case 48/75 Royer [1976] ECR 497, paragraph 51; Case 157/79 Pieck [1980] ECR 2171, paragraphs 18 and 19; and Case C-265/88 Messner [1989] ECR 4209, paragraph 14.
7 — Dom af 18.5.1982, forenede sager 115/81 og 116/81, Adoui og Cornuaille, Sml. 1665, præmis 8 og 11, og af 27.10.1977, sag 30/77, Bouchereau, Sml. s. 1999, præmis 35.
7 — Joined Cases 115/81 and 116/81 Adoui and Cornuaille [1982] ECR 1665, paragraphs 8 and 11, and Case 30/77 Bouchereau [1977] ECR 1999, paragraph 35.
5 — Dom af 12.7.2005, sag C-403/03, Sml. I, s. 6421, præmis 22.
5 — C-403/03 [2005] ECR I-6421, paragraph 22.
Den græske regering har anført, at artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005 udgør en hindring for den frie bevægelighed for personer i Unionen i henhold til artikel 18 EF og direktiv 2004/38.
The Hellenic Republic maintains that Articles 38 and 39 of Law 248/2005 constitute an obstacle to the freedom of movement of citizens of the Union pursuant to Article 18 EC and Directive 2004/38.
Den har endvidere anført, at det efter dens opfattelse ikke er blevet godtgjort, at Gheorghe Jipas personlige adfærd begrunder begrænsningerne for hans ret til fri bevægelighed.
The Greek Government considers that it has not been demonstrated that Mr Jipa’s personal conduct warrants the imposition of restrictions on his freedom of movement.
Regeringen har anført, at de foranstaltninger, der er fastsat i rumænsk lovgivning, er generelle foranstaltninger, der iværksættes, når der sker hjemsendelse på grundlag af en bilateral tilbagetagelsesaftale.
That government notes that the measures envisaged by the Romanian legislation are general measures which are imposed whenever a repatriation takes place on foot of a bilateral readmission agreement.
Den græske regering har videre anført, at den rumænske lovgivning er i strid med artikel 2 i protokol nr. 4 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) (herefter »protokol nr. 4«), som bestemmer, at der ikke må indføres begrænsninger for udøvelsen af retten til at forlade et land, herunder sit eget, bortset fra tilfælde, hvor der foreligger særlige hensyn til bl.a. den nationale sikkerhed eller den offentlige orden.
The Hellenic Republic also considers that the Romanian legislation is contrary to Article 2 of Protocol IV to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) (‘Protocol IV’) which provides that no restrictions may be placed on the exercise of the right to leave a country, including one’s own, other than for specific reasons of, inter alia, national se -curity or public order.
henviser til begrænsninger i retten til indrejse og ophold af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed eller sundhed, i det mindste under visse omstændigheder, begrænsninger, som en medlemsstat pålægger dets egne borgere for så vidt angår retten til at forlade deres stats område og rejse til en anden medlemsstat.
to restrictions on the right of entry and the right of residence on grounds of public policy, public security or public health, also covers, at least in certain circumstances, restrictions imposed by a Member State on the right of its own citizens to leave their national territory and travel to another Member State.
Kommissionen har anført, at artikel 27 i direktiv 2004/38 finder anvendelse under omstændigheder som dem, der foreligger i sagen for den nationale ret, hvor de nationale myndigheder forsøger at begrænse retten til fri bevægelighed for en af deres egne statsborgere for at forhindre, at denne person i et bestemt tidsrum vender tilbage til den medlemsstat, hvorfra han blev hjemsendt på grund af ulovligt ophold.
The Commission maintains that Article 27 of Directive 2004/38 applies in circumstances such as those prevailing in the proceedings before the referring court, where the national authorities are seeking to limit the freedom of movement of one of their nationals in order to prevent that person from returning for a certain period of time to the Member State from which he was repatriated due to his irregular residence.
I henhold til artikel 27-31 i direktiv 2004/38 og den generelle ordning i dette direktiv kan en foranstaltning, der begrænser en borgers ret til fri bevægelighed, kun pålægges af en medlemsstat, hvis offentlige orden eller sikkerhed er direkte truet.
Moreover, in accordance with Articles 27 to 31 of Direct ive 2004/38 and the general scheme of that directive, a measure restricting a citizen’s right to freedom of movement may only be adopted by the Member State whose public order or public security is directly threatened.
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at i henhold til artikel 18 EF og bestemmelserne i kapitel VI i direktiv 2004/38 kan en beslutning om begrænsning af retten til fri bevægelighed for en unionsborger ikke vedtages af en medlemsstat på grundlag af en simpel anmodning fra en anden medlemsstat, hvorfra denne borger er blevet udvist, medmindre den medlemsstat, der har til hensigt at vedtage en sådan beslutning, godtgør, at den pågældende persons adfærd udgør en trussel mod den offentlige orden eller sikkerhed, således som defineret i direktivets artikel 27.
The Commission therefore considers that in accordance with Article 18 EC and the provisions of Chapter VI of Directive 2004/38, a decision to restrict the freedom of movement of a citizen of the Union may not be adopted by a Member State on foot of a simple request from another Member State from which that citizen was expelled unless the Member State adopting such a decision establishes that the behaviour of the person concerned constitutes a threat to public order or public secur- ity as defined in Article 27 of that directive.
Kommissionen har anført, at efter Rumæniens tiltrædelse af EU den 1. januar 2007 er Gheorghe Jipa unionsborger og har fra denne dato ret til på grundlag af artikel 18 EF frit at rejse og opholde sig på medlemsstaternes områder, med forbehold for de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat i EF-traktaten og direktiv 2004/38.
The Commission considers that since Romania’s accession to the EU on 1 January 2007, Mr Jipa is a citizen of the Union and has the right from that date pursuant to Article 18 EC to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in the EC Treaty and Directive 2004/38.
En unionsborgers ret til at forlade en medlemsstats område og rejse til en anden medlemsstat er nærmere fastsat i artikel 4 i direktiv 2004/38.
The right of a citizen of the Union to leave the territory of a Member State and to travel to another Member State is further elaborated in Article 4 of Directive 2004/38.
Kommissionen har endelig anført, at henvisningen til Gheorghe Jipas »ulovlige ophold« i den nationale rets forelæggelsesafgørelse er meget uklar.
The Commission also maintains that the reference to Mr Jipa’s ‘illegal residence’ in the order for reference from the national court is extremely vague.
Det kan derfor ikke fastslås, om hans »ulovlige ophold« falder inden for begreberne offentlig orden, sikkerhed eller sundhed som omhandlet i direktiv 2004/38.
It therefore cannot be established whether his ‘illegal residence’ falls within the concepts of public order, public security or public health as laid down in Directive 2004/38.
Kommissionen er derfor
The Commission thus
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-33/07 af den opfattelse, at en medlemsstat ikke kan begrænse en unionsborgers frie bevægelighed på grundlag af artikel 27 i direktiv 2004/38, når den udelukkende baserer begrænsningen på en anden medlemsstats konklusion, hvorefter den pågældende person befandt sig i en ulovlig situation, mens vedkommende havde ophold på dens område.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07 considers that a Member State may not limit the freedom of movement of a citizen of the Union pursuant to Article 27 of Direct- ive 2004/38 where it bases that limitation exclusively on a finding by another Member State that the person concerned was in an illegal situation while residing on the latter’s territory.
at i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i national ret kan der pålægges begrænsninger i en rumænsk statsborgers ret til fri bevægelighed til udlandet, når vedkommende er blevet hjemsendt til Rumænien på grundlag af en tilbagetagelsesaftale, eller når den berørte persons tilstedeværelse på en anden stats område end Rumæniens på alvorlig måde kan skade Rumæniens interesser eller de bilaterale forhold mellem Rumænien og den pågældende stat.
that in accordance with the national legislation in question, limitations may be imposed on the freedom of movement abroad of a Romanian citizen where that person has been repatriated to Romania on foot of a readmission agreement or where their presence in the territory of a State other than Romania could seriously harm the interests of Romania or bilateral relations between Romania and that State.
Artikel 17, stk. 1, EF bestemmer, at unionsborgerskab har enhver, der er statsborger i en medlemsstat.
Under Article 17(1) EC, every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union.
Unionsborgerskabets formål er ifølge Domstolens faste praksis at skabe den grundlæggende status for medlemsstaternes statsborgere 8.
It is settled caselaw of the Court that Union citizenship is destined to be the fundamental status of nationals of the Member States.
Efter Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 2007 har Gheorghe Jipa opnået status som unionsborger i medfør af artikel 17, stk. 1, EF og kan derfor fra denne dato støtte sig på de rettigheder, denne status giver, herunder over for sin oprindelsesmedlemsstat 9.
8Following Romania’s accession to the European Union on 1 January 2007, Mr Jipa enjoys the status of citizen of the Union pursuant to Article 17(1) EC and may therefore, from that date, rely on the rights conferred by that status, including against his Member State of origin. 9
Med sit første spørgsmål og første del af andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 18 EF er til hinder for foranstaltninger såsom artikel 28 og 39 i lov nr. 248/2005, som indebærer, at der under visse omstændigheder indføres begrænsninger for rumænske statsborgeres udøvelse af retten til fri bevægelighed i en periode på maksimalt tre år.
By its first question and the first part of its second question, the national court seeks essentially clarification on whether Article 18 EC precludes measures such as Articles 38 and 39 of Law 248/2005 which provide for the placing of limitations, in certain circumstances, on the exercise of the right of freedom of movement abroad of Romanian citizens for up to three years.
I dommen i sagen Baumbast og R fastslog Domstolen, at sagsøgeren i sagen, som statsborger i en medlemsstat og dermed unionsborger, havde ret til at påberåbe sig artikel 18, stk. 1, EF direkte 10.
In the Baumbast and R case, the Court held that the applicant in that case, as a national of a Member State, and consequently a citizen of the Union, had the right to rely directly on Article 18(1) EC.
Efter min mening tillægger artikel 18, stk. 1, EF direkte
10In my view, the right to move freely within the
8 — Jf. bl.a. dom af 17.9.2002, sag C-413/99, Baumbast og R, Sml. I, s. 7091, præmis 82, og af 20.9.2001, sag C-184/99, Grzelczyk, Sml I, s. 6193, præmis 31.
8 — See, in particular, Case C-413/99 Baumbast and R [2002] ECR I-7091, paragraph 82, and Case C-184/99 Grzelczyk [2001] ECR I-6193, paragraph 31.
Ifølge forelæggelsesafgørelsen anmodede ministeriet den forelæggende ret om at nedlægge forbud over for Gheorghe Jipa mod at begrænse hans indrejse til Belgien, hvorfra han blev hjemsendt den 27. november 2006, i en periode på maksimalt tre år.
In accordance with the order for reference, the Ministry sought an order from the referring court limiting Mr Jipa’s movement to Belgium, the Member State from which he was repatriated on 27 November 2006, for a period of up to three years.
Det fremgår videre af forelæggelsesafgørelsen,
Moreover, it would appear from the order for reference
10 — Nævnt ovenfor i fodnote 8, præmis 84.
10 — Cited in footnote 8, paragraph 84.
JIPA den rumænske regering har indikeret, at de omstændigheder, der kendetegner Gheorghe Jipas »ulovlige ophold« i Belgien, ikke vedrører strafferetten.
Romanian Government indicated that the circumstances surrounding Mr Jipa’s ‘illegal residence’ in Belgium are not a matter of criminal law.
enhver unionsborger ret til frit at bevæge sig på medlemsstaternes område, når henses til denne traktatbestemmelses klare og præcise ordlyd, dog blot med forbehold for de begrænsninger og under de betingelser, der er fastsat i EF-traktaten og i gennemførelsesbestemmelserne hertil.
territory of the Member States pursuant to Article 18(1) EC is conferred directly on every citizen of the Union by the clear and precise terms of that provision of the EC Treaty, subject however to the limitations and conditions laid down by the EC Treaty and by the measures adopted to give it effect.
Unionsborgere har således retten — som de udleder direkte af artikel 18, stk. 1, EF — til at forlade en medlemsstats område, herunder deres oprindelsesmedlemsstat, for at rejse til en anden medlemsstat.
Citizens of the Union thus have the right, which they derive directly from Article 18(1) EC, to leave the territory of a Member State, including their Member State of origin, to enter the territory of another Member State.