natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har, støttet af Irland, gjort gældende, at sagsøgerne, der har bevisbyrden, ikke har anført årsagerne til, at Kommissionen skulle være i alvorlig tvivl med hensyn til foreneligheden af RES med artikel 87 EF, og omvendt årsagerne til, at Kommissionen ikke skulle kunne tage stilling til de angiveligt komplicerede økonomiske forhold i den foreliggende sag uden at iværksætte den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF.
The defendant, supported by Ireland, claims that the applicants, who bear the burden of proof, have failed to explain why the Commission ought to have expressed serious doubts as to the compatibility of the RES with Article 87 EC and, conversely, why the Commission could not assess what are alleged to be the complex economic issues in the present case without initiating the formal investigation examination procedure under Article 88(2) EC.
Hertil kommer, at sagsøgerne, henset til, at de har fremlagt et stort antal dokumenter og har mødt repræsentanter fra Kommissionen i forbindelse med sagsbehandlingen af deres klage, skulle have præciseret grunden til, at de bedre ville være i stand til at gøre indsigelser mod RES, hvis Kommissionen havde iværksat den formelle undersøgelsesprocedure.
Furthermore, in view of the fact that the applicants submitted numerous pleadings and met the Commission’s representatives in the course of the investigation of their complaint, they ought to have explained why they would have been in a better position to challenge the RES if the Commission had initiated the formal investigation procedure.
Sagsøgerne har under alle omstændigheder ikke tilføjet noget til de andre anbringender vedrørende lovligheden af indholdet af den anfægtede beslutning, og gentager blot disse i forbindelse med det foreliggende anbringende.
In any event, the applicants add nothing to the other pleas relating to the substantive legality of the contested decision and merely reiterate them under the head of the present plea.
Retten gør indledningsvis opmærksom på, at Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 659/1999 er beføjet til, efter en foreløbig undersøgelse,
The Court observes at the outset that, under Article 4(3) of Regulation No 659/1999, the Commission is authorised to adopt, at the close of the preliminary examination
Omvendt skal Kommissionen, hvis beslutningen giver anledning til en sådan tvivl, i medfør af forordningens artikel 4, stk. 4, beslutte at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som omhandlet i artikel 88, stk. 2, EF og i forordningens artikel 6.
Conversely, under Article 4(4) of that regulation, where the Commission has such doubts, it is required to initiate the formal investigation procedure under Article 88(2) EC and Article 6 of that regulation.
I denne forbindelse skal det desuden bemærkes, at Kommissionen har pligt til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, navnlig hvis den i lyset af de under den indledende undersøgelse indhentede oplysninger står over for alvorlige vanskeligheder ved vurderingen af foranstaltningen.
In that regard, it must further be observed that the Commission is required to initiate the formal investigation procedure if, in the light of the information obtained during the preliminary examination procedure, it still faces serious difficulties in assessing the measure under consideration.
En sådan pligt følger således direkte af artikel 88, stk. 3, EF, således som denne bestemmelse er fortolket i retspraksis, og er bekræftet af bestemmelsen i artikel 4, stk. 4, sammenholdt med artikel 13, stk. 1, i forordning nr. 659/1999, når Kommissionen efter den indledende undersøgelse konstaterer, at den nærer tvivl med hensyn til den ulovlige foranstaltnings forenelighed med fællesmarkedet (jf. i denne retning dommen i sagen British Aggregates mod Kommissionen, nævnt i præmis 69 ovenfor, præmis 165).
That obligation follows directly from Article 88(3) EC, as interpreted by the caselaw, and is confirmed by the provisions of Article 4(4) in conjunction with Article 13(1) of Regulation No 659/1999, when the Commission finds, after a preliminary examination, that the unlawful measure raises doubts as to its compatibility with the common market (see, to that effect, British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 165).
Det er nemlig fast retspraksis, at proceduren i artikel 88, stk. 2, EF er uundværlig, når Kommissionen støder på alvorlige vanskeligheder ved undersøgelsen af, om en støtte er forenelig med fællesmarkedet.
In effect, as established in a consistent line of cases, the procedure under Article 88(2) EC is obligatory where the Commission experiences serious difficulties in establishing whether or not aid is compatible with the common market.
Kommissionen kan derfor kun begrænse sig til den indledende fase i medfør af artikel 88, stk. 3, i forbindelse med en godkendelse af en statslig foranstaltning, såfremt den efter en første undersøgelse kan nå til den opfattelse, at denne foranstaltning enten ikke udgør støtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF eller, hvis den betragtes som støtte, er forenelig med fællesmarkedet.
The Commission cannot therefore limit itself to the preliminary procedure under Article 88(3) EC and take a favourable decision on a State measure unless it is in a position to reach the firm view, following an initial examination, that the measure cannot be classified as aid within the meaning of Article 87(1) EC or that the measure, while constituting aid, is compatible with the common market.
Hvis Kommissionen på grundlag af denne første undersøgelse imidlertid når til den modsatte opfattelse, eller denne undersøgelse ikke har gjort det muligt for den at overvinde alle vanskelighederne ved bedømmelsen af, om foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet, skal den indhente alle de nødvendige udtalelser og med henblik herpå indlede proceduren efter artikel 88, stk. 2, EF (dommen i sagen Matra mod Kommissionen, nævnt i præmis 72 ovenfor, præmis 33, i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, nævnt i præmis 72 ovenfor, præmis 39, og i sagen British Aggregates mod Kommissionen, nævnt i præmis 69 ovenfor, præmis 166).
On the other hand, if the initial examination results in the Commission taking the contrary view to the aid’s compatibility with the common market, or if it does not put the Commission in a position to overcome all the problems raised by its assessment of the compatibility of the measure in question with the common market, the Commission has a duty to obtain all the necessary views and, to that end, to initiate the procedure under Article 88(2) EC (Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 33; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 72 above, paragraph 39; and British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 166).
Denne pligt til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure er særlig nødvendig, når Kommissionen, på grundlag af de oplysninger, som medlemsstaten har fremsendt, efter at have foretaget en tilstrækkelig undersøgelse af den omtvistede statslige foranstaltning stadig nærer tvivl om tilstedeværelsen af elementer af statsstøtte, som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, og disses forenelighed med fællesmarkedet (jf. i denne retning dom af 10.5.2005, sag C-400/99, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 3657, præmis 47 og 48, og dommen i sagen British Aggregates mod Kommissionen, nævnt i præmis 69 ovenfor, præmis 167).
That duty to initiate the formal investigation procedure applies in particular when the Commission, having analysed to the appropriate standard, on the basis of the information provided by the Member State concerned, the State measure in issue, entertains doubts as to the existence of aid elements for the purposes of Article 87(1) EC and as to their compatibility with the common market (see, to that effect, Case C-400/99 Italy v Commission [2005] ECR I-3657, paragraphs 47 and 48, and British Aggregates v Commission, paragraph 69 above, paragraph 167).
Retten er dog af den opfattelse, at Kommissionen i lyset af disse krav hverken tilsidesatte rækkevidden af artikel 88, stk. 3, EF eller af artikel 4, stk. 2 og 4, i forordning nr. 659/1999, da den vedtog den anfægtede beslutning.
The Court considers that, in the light of those requirements, the Commission, in adopting the contested decision, did not fail to have regard to the scope of Article 88(3) EC or to that of Article 4(2) and (4) of Regulation No 659/1999.
Uden at det er nødvendigt at tage stilling til spørgsmålet, om sagsøgerne bedre ville have været i stand til, som led i den formelle undersøgelsesprocedure og på grundlag af de processuelle garantier, der udtrykkeligt tilkommer dem i medfør af artikel 88, stk. 2, EF, effektivt at gøre deres indsigelser mod RES gældende, fastslår Retten, at sagsøgerne i vidt omfang kunne have forsvaret deres synspunkter ved hjælp af deres klage og de andre indlæg og undersøgelser, som de fremlagde for Kommissionen forud for vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
Without there being any need to rule on the question whether the applicants would have been in a better position, in the context of the formal investigation procedure and on the basis of the procedural guarantees expressly conferred on them by Article 88(2) EC, to rely effectively on their objections to the RES, the Court finds that the applicants were fully able to defend their point of view, by means of their complaint and other pleadings and studies lodged with the Commission, before the adoption of the contested decision.
I øvrigt udleder Retten af den bedømmelse, der medførte, at det første og andet anbringende blev forkastet, at Kommissionen på grundlag af de relevante oplysninger, der er indgivet af både Irland og sagsøgerne, selv om der var behov for en analyse af komplicerede, økonomiske forhold, gyldigt kunne fastslå, at RES ikke gav anledning til hverken alvorlige vanskeligheder eller tvivl om dens forenelighed med fællesmarkedet.
Furthermore, the Court infers from the findings which led it to reject the first, second, third, fourth and fifth pleas that, on the basis of the relevant information provided by Ireland and by the applicants, the Commission was entitled to consider that, even if the RES required an analysis of economically complex facts, it did not raise serious problems or doubts as to the appraisal of the existence of State aid and of its compatibility with the common market.
Retten er nemlig af den opfattelse, at der på baggrund af de i præmis 157 ff. ovenfor anførte overvejelser ikke, selv efter, at sagsøgerne har udbygget deres
The Court considers that, in the light
På denne baggrund skal dette anbringende forkastes som ubegrundet.
In those circumstances, the present plea must be rejected as unfounded.
E — Om det syvende anbringende vedrørende manglende begrundelse i artikel 253 EF’s forstand
E — Seventh plea, alleging failure to state reasons within the meaning of Article 253 EC
Sagsøgerne har gjort gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter begrundelsespligten som omhandlet i fast retspraksis (Domstolens dom af 29.2.1996, sag C-122/94, Kommissionen mod Rådet, Sml. I, s. 881, præmis 29).
The applicants claim that the contested decision breaches the obligation to state the reasons on which it is based as consistently interpreted in the caselaw (Case C-122/94 Commission v Council [1996] ECR I-881, paragraph 29).
Begrundelsen for den anfægtede beslutning er karakteriseret ved en gentagelse af de irske myndigheders retlige og faktiske påstande, uden at der foretages en egentlig undersøgelse af de elementer, der er fremlagt til støtte herfor.
They maintain that the decision is characterised by the making of repeated conclusory statements, without any proper examination of the supporting evidence, of both fact and law on the part of the Irish authorities.
Den manglende begrundelse er særlig alvorlig med hensyn til sagsøgernes anfægtelse af den relevante faktuelle, økonomiske og juridiske analyse, som disse myndigheder har foretaget.
That failure to state reasons is particularly serious because the applicants disputed the relevant factual, economic and legal analysis put forward by those authorities.
Således har Kommissionen i punkt 40, 53 og 60 i den anfægtede beslutning, der vedrører RES som et middel til kompensation for AMP-forpligtelserne, hverken fastlagt udgifterne til disse forpligtelser eller de RES-udbetalinger, der kunne forudses.
Thus, at recitals 40, 53 and 60 to the contested decision, which deal with the RES as a means of compensating for the PMI obligations, the Commission does not identify either the costs of those obligations or the RES payments that are foreseen. Nor does
I punkt 50 til den anfægtede beslutning har Kommissionen blot nævnt »økonomiske undersøgelser« til støtte for de irske myndigheders erklæringer.
At recital 50 to the contested decision, the Commission merely mentions ‘[e]conomic studies’ which support the Irish authorities’ claims.
Kommissionen har imidlertid efterfølgende erkendt, at den har taget syv undersøgelser i betragtning, hvoraf kun to er nævnt i betragtningerne til den anfægtede beslutning.
The Commission subsequently admitted having taken account of seven studies, only two of which are mentioned in the grounds of the contested decision.
Desuden har Kommissionen — selv om den i punkt 61 i den anfægtede beslutning har fastslået, at en eventuel statsstøtte er forenelig med fællesmarkedet i henhold til artikel 86, stk. 2, EF — ikke i betragtningerne til den anfægtede beslutning forklaret, om de angivelige SIEG-forpligtelser blev overdraget til VHI eller BUPA Ireland, eller angivet årsagerne til, at den finder, at RES-udbetalingerne står fuldstændig i forhold til de relevante udgifter og indtægter, og at RES ikke påvirker udviklingen af samhandelen i et sådant omfang, at det strider mod Fællesskabets interesse.
Furthermore, although the Commission concludes at recital 61 to the contested decision that any State aid is compatible with the common market under Article 86(2) EC, it does not explain in the grounds of the decision whether the alleged SGEI obligations were entrusted to the VHI or to BUPA Ireland or its reasons for considering that the RES payments are strictly proportionate to the relevant costs and receipts and that the RES does not affect the development of trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Endelig har Kommissionen blot i en enkelt sætning i punkt 61 i den anfægtede beslutning bekræftet, at RES ikke tilsidesætter det tredje skadesforsikringsdirektiv, og den behandler ikke sagsøgernes spørgsmål vedrørende tilsidesættelsen af artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 82 EF, og vedrørende tilsidesættelsen af artikel 43 EF og 49 EF.
Last, the Commission merely asserts, in a single sentence at recital 61 to the contested decision, that the RES does not infringe the third non-life insurance directive, and makes no reference whatsoever to the question, raised by the applicants, of the infringement of Article 86(1) EC in conjunction with Article 82 EC or of the infringement of Articles 43 EC and 49 EC.
For det første bemærkes, at dette anbringende, på baggrund af de i præmis 313-320 ovenfor nævnte overvejelser, ikke kan antages til realitetsbehandling, i det omfang det omhandler de inden for rammerne af det tredje, fjerde og femte anbringende hævdede ulovligheder.
First of all, the Court observes that, in the light of the considerations set out at paragraphs 313 to 320 above, the present plea is inadmissible and, at the very least, inoperative, in so far as it refers to the alleged illegalities invoked in connection with the third, fourth and fifth pleas.
Dernæst bemærkes, at rækkevidden af begrundelsespligten ifølge fast retspraksis afhænger af arten af den pågældende retsakt og den sammenhæng, der ligger til grund
Next, it must be borne in mind that according to consistent caselaw, the scope of the obligation to state reasons depends on the nature of the act in question and the
Hvad angår den angiveligt manglende begrundelse i forbindelse med anvendelsen af artikel 87, stk. 1, EF og artikel 86, stk. 2, EF må det for det første fastslås, hvilket også fremgår af de i præmis 171 ff. ovenfor anførte overvejelser, at betragtningerne til den anfægtede beslutning i det hele gør det muligt, dels for sagsøgerne udførligt at gøre indsigelser mod begrundelsen for beslutningen for Fællesskabets retsinstanser, dels for Fællesskabets retsinstanser fuldt ud at udøve deres prøvelsesret.
As regards the defects in reasoning alleged in the context of the application of Article 87(1) EC and Article 86(2) EC, it must be observed, first of all, that, as follows from the considerations set out at paragraph 171 et seq. above, the grounds of the contested decision taken as a whole enabled the applicants to challenge in detail the merits of the contested decision before the Community judicature and enabled the latter to exercise its review in full.
Hvad nærmere bestemt angår den angiveligt manglende begrundelse i punkt 40, 50, 53, 60 og 61 i den anfægtede beslutning vedrørende bl.a. nødvendigheden og forholdsmæssigheden af den i RES fastsatte kompensation i forhold til de merudgifter, der er forbundet til et privat sygeforsikringsselskabs negative risikoprofil, er det tilstrækkeligt at henvise til præmis 228 ff. ovenfor for at fastslå, at der ikke foreligger sådanne mangler i beslutningen.
As regards, more particularly, the alleged failures to state reasons in recitals 40, 50, 53, 60 and 61 to the contested decision, concerning inter alia the necessity and proportionality of the compensation provided for by the RES by reference to the additional costs associated with the negative risk profile of a PMI insurer, it is sufficient to refer to paragraph 228 et seq. above to conclude that no such failures to state reasons are present in the contested decision.
Navnlig er
In particular, the Commission is not
Kommissionen ikke forpligtet til at tage stilling til alle de argumenter, som de interesserede har fremført for den; den behøver kun at redegøre for de faktiske omstændigheder og retlige betragtninger, der har været afgørende med henblik på beslutningens opbygning (dommen i sagen Westdeutsche Landesbank Girozentrale og Land Nordrhein-Westfalen mod Kommissionen, nævnt i præmis 339 ovenfor, præmis 280, og i sagen Corsica Ferries France mod Kommissionen, nævnt i præmis 221 ovenfor, præmis 64).
BUPA AND OTHERS v COMMISSION obliged to adopt a position on all the arguments relied on by the parties concerned, but it is sufficient if it sets out the facts and the legal considerations having decisive importance in the context of the decision (Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-Westfalen v Commission, paragraph 339 above, paragraph 280, and Corsica Ferries France v Commission, paragraph 221 above, paragraph 64).
På baggrund af de i navnlig præmis 228 ff. og præmis 273 ff. ovenfor anførte overvejelser er Retten af den opfattelse, at Kommissionen har anført de væsentlige argumenter og økonomiske forhold, der ligger til grund for dens analyse, og den har i fodnote 9 og 10 til den anfægtede beslutning henvist til mindst to relevante undersøgelser, der støtter denne analyse.
In light of the considerations set out, in particular, at paragraph 228 et seq. and paragraph 273 et seq. above, the Court finds that the Commission set out the essential economic arguments and facts supporting its analysis, while citing, in footnotes 9 and 10 to the contested decision, at least, two relevant studies in support of that analysis.
Under disse omstændigheder kan sagsøgernes klagepunkt vedrørende manglende begrundelse, idet Kommissionen ikke udtrykkeligt i den anfægtede beslutning har drøftet resultaterne fra andre undersøgelser, ikke tiltrædes.
In those circumstances, the applicants’ complaint alleging failure to state reasons on the ground that the Commission did not expressly discuss the results of the other studies in the contested decision cannot be upheld.
Endelig er det, for så vidt angår begrundelsen for det forhold, at samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvirkes i et omfang, der strider mod Fællesskabets interesse, tilstrækkeligt at henvise til de i præmis 308 og 309 ovenfor anførte betragtninger for at forkaste dette klagepunkt.
Last, as regards the reasons why trade between Member States was not affected to an extent contrary to the Community interest, it is sufficient to refer to the considerations set out at paragraphs 308 and 309 above to reject that complaint.
Følgelig skal anbringendet vedrørende tilsidesættelsen af artikel 253 EF forkastes som ubegrundet.
Consequently, the plea alleging infringement of Article 253 EC must be rejected as unfounded.
Sagsøgerne har anmodet Retten om i henhold til procesreglementets artikel 65, litra b), at pålægge Kommissionen at fremlægge visse dokumenter vedrørende den interne
The applicants request the Court to order the defendant, pursuant to Article 65 of the Rules of Procedure, to produce certain documents relating to the inter-service
Henset til, at det tredje, fjerde og femte anbringende ikke kunne antages til realitetsbehandling (jf. præmis 313-320 ovenfor), anser Retten sig for så tilstrækkeligt oplyst om alle de væsentlige og relevante forhold i det foreliggende tilfælde, at den kan træffe afgørelse.
As the third, fourth and fifth pleas are inadmissible and, at the very least, inoperative (see paragraphs 313 to 320 above), the Court considers that it has sufficient information about all the essential and relevant elements of the case to be able to adjudicate.
Følgelig skal den af sagsøgerne fremsatte begæring om bevisoptagelse afvises.
Accordingly, it is appropriate to reject the applications for measures of inquiry submitted by the applicants.
Da sagsøgerne har tabt sagen, bør det pålægges dem at betale Kommissionens og VHI’s omkostninger i overensstemmelse med deres påstande herom.
As the applicants have been unsuccessful, they must be ordered to pay the defendant’s and the VHI’s costs, in accordance with the forms of order sought by those parties.
I henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 4, første afsnit, bærer medlemsstater, der er indtrådt i en sag, deres egne omkostninger.
Under the first subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the Member States which intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Det bør derfor pålægges intervenienterne Irland og Kongeriget Nederlandene at bære deres egne omkostninger.
Accordingly, Ireland and the Kingdom of the Netherlands, as interveners, shall bear their own costs.
RETTEN (Tredje Udvidede Afdeling):
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Third Chamber, Extended Composition) hereby:
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 12. februar 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 12 February 2008.
Afdelingsformand
Registrar
Retsforskrifter .....................................................................
Legal background ..................................................................
I — Traktatens bestemmelser ...............................................
I — Treaty provisions ......................................................
IV — Kommissionens meddelelse om forsyningspligtydelser i Europa .............
IV — Communication from the Commission on services of general interest in Europe ................................................................
I — Indførelsen af en risikoudligningsordning på det irske marked for privat sygeforsikring .............................................................
I — Creation of a risk equalisation scheme in the Irish private medical insurance market ................................................................
II — Risikoudligningsordningens funktion .....................................
II — The functioning of the RES ..............................................
A — Formålet med risikoudligningsordningen ...........................
A — The objective of the RES ..........................................
B — Omstændigheder, som udløser risikoudlingsbetalinger ................
B — Activation of the RES payments ....................................
C — Beregningsmetode for risikoudligningsbetalinger .....................
C — Method of calculation of RES payments .............................