natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår det første klagepunkt mod Kongeriget Belgien i Kommissionens sammenfattende rapport, nemlig at de belgiske myndigheder ikke havde reageret tilstrækkeligt på de uregelmæssigheder, som GIS-systemet havde afdækket under den administrative kontrol, bemærkede Retten indledningsvis, at det fremgik af den nævnte rapport, at de belgiske myndigheder havde tildelt støtte uden at iværksætte yderligere kontrol i en række tilfælde, hvor det areal, der var angivet i støtteansøgningen, overskred arealet i GIS med over 5%, og i alle tilfælde, hvor overskridelsen var mindre end 5% 27.
With reference to the first of the complaints addressed to the Kingdom of Belgium in the Commission’s summary report, concerning the Belgian authorities’ inadequate response to the anomalies brought to light by the GIS when administrative checks were carried out, the Court of First Instance first noted from that report that aid had been disbursed by the Belgian authorities, without further investigation, in certain cases in which the area declared in the aid application exceeded the GIS area by more than 5% and in all instances in which the declared area exceeded the GIS area by less than 5%. 27
I den appellerede dom, hvorved Retten frifandt Kommissionen i det hele og pålagde sagsøgeren at betale sagens omkostninger, bemærkede Retten af egen drift, at den subsidiære påstand om nedsættelse af korrektionens størrelse ikke kunne tages under påkendelse, da det ikke tilkommer den under en annullationssag at træffe en anden beslutning eller ændre den anfægtede beslutning 26.
In the judgement under appeal, by which it dismissed the application in its entirety and ordered the applicant to pay the costs, the Court of First Instance declared, of its own motion and by way of preliminary, that the plea in the alternative seeking to obtain a reduction in the amount of the correction was inadmissible, since it did not consider that, in an action for annulment, it was empowered to replace or amend the contested decision. 26
22 — Domstolens oversættelse af den franske originaltekst, der indgår i sagsakterne.
22 — Unofficial translation of the French original attached to the case-file.
24 — Rådets forordning (EF) nr. 1287/95 af 22.5.1995 om ændring af forordning (EØF) nr. 729/70 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 125, s. 1).
24 — Council Regulation of 22 May 1995 amending Regulation (EEC) No 729/70 on the financing of the common agricultural policy (OJ 1995 L 125, p. 1).
25 — Jf. fodnote 4 og 6 ovenfor.26 — Præmis 2628 i den appellerede dom.
25 — See footnotes 4 and 6 above.26 — Judgment under appeal, paragraphs 26 to 28.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-418/06 P system, der afslørede afvigelserne, ikke var obligatorisk eller ikke var beregnet til det formål«.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-418/06 P the system which detected the anomalies was not compulsory or was not intended for that purpose’.
Retten mente som følge heraf, at Kommissionen i overensstemmelse med retspraksis 29 havde ført bevis for den begrundede og rimelige tvivl, som den måtte have om, hvorvidt de arealer, landbrugerne havde angivet, var nøjagtige, og dermed også om effektiviteten af den kontrol, de belgiske myndigheder havde foretaget, og rigtigheden af de tal, de havde meddelt 30.
Consequently, the Court of First Instance found that, in accordance with caselaw, 29the Commission had adduced evidence of the serious and reasonable doubt it entertained concerning the accuracy of the areas declared by the farmers and, thus, concerning the effectiveness of the controls carried out by the Belgian authorities and the reliability of the data which those authorities had transmitted.
betyder det, at den arealstøtte, som er beregnet ud fra arealangivelserne og udbetalt til ansøgeren, er forkert, og at EUGFL hermed har lidt et tab«.
30 cation, then payment of the aid in respect of areas based on the declared area constitutes an undue payment to the applicant and, consequently, a loss for the EAGGF’.
Retten afviste derfor sagsøgerens argument om, at dataene om markarealer i GIS ikke var præcise, fordi arealerne var indtegnet manuelt på fotografier, der ikke altid var nye, og at de nævnte afvigelser således var ubetydelige.
It therefore rejected the applicant’s argument that the lack of precision of the data on the area of the agricultural parcels produced by the GIS, and obtained by manual tracing of the area on possibly somewhat old photographic images, rendered those anomalies insignificant.
Retten mente, at det som følge af den manglende præcision »ikke kan afvises, at EUGFL risikerer at lide et tab«.
According to the Court of First Instance, that lack of precision involved ‘a risk of loss for the EAGGF’.
Retten bemærkede videre, at »hvis GIS-dataene var præcise, ville der med sikkerhed være tale om et tab«, hvorimod det »når dataene ikke er præcise, er umuligt at vide, om tabet er reelt eller ej«. De pågældende »afvigelser indebærer derfor en tabsrisiko for EUGFL« 28.
The Court of First Instance further held that ‘if the GIS data were accurate, that loss would be certain’, whereas ‘the imprecise nature of the data makes it impossible to determine whether or not that loss is real’, as a result of which, ‘the anomalies imply a risk of loss to the EAGGF’. 28
Retten gjorde dernæst opmærksom på, at medlemsstaterne ifølge de regler, der gjaldt på tidspunktet for de faktiske omstændigheder, havde ret, men ikke pligt til at anvende GIS, men at de belgiske myndigheder ved at indføre dette system, før de var tvunget til det, fik »et kontrolredskab, som kan forsyne dem med relevante oplysninger, der rækker ud over de udtrykkelige forpligtelser i artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 3887/92«.
The Court of First Instance then found that even though the legislation in force at the material time did not require the Member States to use a GIS — but merely permitted them to do so — by adopting a GIS before it became compulsory, the Belgian authorities had acquired ‘a monitoring instrument capable of supplying relevant information which went further than the express obligations laid down in Article 6(2) of Regulation No 3887/92’.
Retten mente ikke, at Kommissionen kunne »være uvidende om dette forhold, som gav anledning til begrundet og rimelig tvivl og indebar en klar tabsrisiko for EUGFL, blot fordi det
According to the Court of First Instance, the Commission could not, therefore, ‘ignore this element establishing the existence of serious and reasonable doubt, which clearly indicated a risk of loss for the EAGGF, simply because
29 — Dom af 21.1.1999, sag C-54/95, Kommissionen, Sml. I, s. 35, præmis 34.
29 — Case C-54/95 Germany v Commission [1999] ECR I-35, paragraph 35.
28 — Præmis 47 og 48 i den appellerede dom.
28 — Judgment under appeal, paragraphs 47 to 48.
De uddrag fra den appellerede dom, der er anført i citationstegn i dette forslag til afgørelse, stammer ikke fra en officiel oversættelse.
All extracts from the judgment under appeal which appear in quotation marks in this Opinion are unofficial translations of the original French text.
30 — Præmis 30, 49 og 50 i den appellerede dom.
30 — Judgment under appeal, paragraphs 30, 49 and 50.
Retten konstaterede herved, at den pågældende tolerancetærskel lå på 5% 35,
In that connection, having established that the abovementioned tolerance margin was 5%, 35the Court of First Instance stated that it was not acceptable to apply a tolerance margin in the context of an administrative check, since the effect was to distort the check.
Efter at have konkluderet, at de belgiske myndigheder var forpligtet til at reagere på de afvigelser, GIS-systemet havde afsløret 33, efterprøvede Retten, om myndighedernes kontrol heraf havde været effektiv.
After concluding that the Belgian authorities had failed to respond to the anomalies uncovered by the GIS, 33the Court of First Instance considered whether the checks which those authorities had carried out for that purpose were effective.
Den bemærkede følgende:
Those checks are described as follows in the judgement under appeal:
»De belgiske myndigheder har i den foreliggende sag udvidet kriterierne for den risikoanalyse, der i henhold til artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 3887/92 skulle foretages for at fastlægge, hvilke sager der skulle omfattes af kontrol på stedet, med et yderligere kriterium, der tog udgangspunkt i afvigelserne.
‘In this case, among the criteria used for the risk analysis provided for in Article 6(4) of Regulation No 3887/92 to determine which files must be subject to an on-the-spot check, the Belgian authorities included, at their own initiative, a criterion based on anomalies.
»Hensigten med kontrollen er at efterprøve oplysningerne i en støtteansøgning.
‘The purpose of the check is in fact to verify the data in an aid application.
Hvis man på dette tidspunkt ignorerer tegn på uregelmæssigheder og, som her, kun tager hensyn til afvigelser på over 5%, vil det imidlertid ikke være muligt at efterprøve de omhandlede sager fyldestgørende og effektivt.
Therefore, to remove indicators of irregularity at that stage, in this case by taking into account anomalies greater than 5% only, precludes a comprehensive and effective analysis of the files concerned.
Ignorerer man de pågældende afvigelser i forbindelse med risikoanalysen, betyder det desuden, at disse afvigelser, eventuelt i sammenhæng med andre kriterier, ikke undergives den fornødne kontrol.
Moreover, removing them at the risk-analysis stage prevents the anomalies, possibly combined with other criteria, from leading to the implementation of checks.
Selv om det kan være fornuftigt at anvende en tolerancetærskel ved inspektion på stedet og navnlig i forbindelse med telemåling fra satellit, hvor måleudstyret har visse tekniske begrænsninger, betyder det
Furthermore, while a tolerance margin may be accepted during on-the-spot checks, particularly by satellite remote sensing, because of the technical limitations of the instrument of measurement, the use of such a margin at the stage of the administrative checks cannot be justified on such grounds. In that connection, it must be noted
31 — Dom af 3.10.1996, sag C-41/94, Tyskland mod Kommissionen, Sml. I, s. 4733, præmis 17, og af 14.4.2005, sag C-468/02, Spanien mod Kommissionen, , præmis 40.
31 — Case C-41/94 Germany v Commission [1996] ECR I-4733, paragraph 17, and judgment of 14 April 2005 in Case C-468/02 Spain v Commission, paragraph 40.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-418/06 P blevet indlæst, og at Kommissionen derfor fastslog, at et stort antal sager ikke kunne medtages i risikoanalysen eller udvælges til kontrol på stedet 38.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-418/06 P that the anomalies do not reflect an error in measurement, consequent on the imprecise nature of the GIS, as the Belgian Government claims, but rather the contradictions between the declared data and the administrative data held by the Belgian authorities’. 36
Herom tiltrådte Retten Kommissionens opfattelse om, at den forsinkede indlæsning havde resulteret i, at det ikke var muligt at foretage den administrative kontrol i tide, og dermed forhindret kontrollen på stedet.
The Court of First Instance pointed out, in that connection, that the Commission had rightly concluded that the late input of data made it impossible to undertake the administrative checks in due time, thereby preventing the on-the-spot checks.
Retten konkluderede bl.a., at »den belgiske regering ikke har fremlagt tilstrækkelige oplysninger til at afkræfte Kommissionens påstand om, at der som følge af den forsinkede indlæsning ikke blev foretaget kontrol på stedet«, hvilket har resulteret i, at »en række sager ikke er blevet kontrolleret« 39.
In particular, the Court of First Instance found that ‘[a]s the Belgian Government has failed to adduce relevant evidence to overturn the Commission’s findings regarding the absence of on-the-spot checks because of late input of data’, ‘a number of files escaped such checking’. 39
Retten mente under alle omstændigheder, at »anvendelsen af en tolerancetærskel på 5% slet ikke bortvejrer tvivlen om, hvorvidt de tal, de belgiske myndigheder har oplyst, er nøjagtige, i hvert fald hvad angår 5% af disse tal, og ikke påvirker den tvivl, der er opstået som følge af, at der ikke blev iværksat sanktioner i forbindelse med fejlbehæftede ansøgninger«.
The Court of First Instance added, in any event, that ‘the use of a 5% tolerance margin cannot in any way allay the doubts concerning the accuracy of the figures provided by the Belgian authorities, at least to the level of 5% of those figures, without prejudice to the doubts that arise as a result of the absence of penalties applicable to the irregular applications’.
Den bemærkede derfor, hvilket Kommissionen også fastslog, at »de belgiske myndigheders kontrol [ikke kan] forhindre, at der uden yderligere undersøgelse udbetales støtte i visse sager, hvor afvigelsen er på over 5%, og i alle sager, hvor afvigelsen er på under 5%« 37.
It thus pointed out that, as stated by the Commission, ‘the checks carried out by the Belgian authorities could not preclude aid being paid without additional checks on some files when the anomaly was more than 5% and on all files where the anomaly was less than 5%’. 37
Med hensyn til det andet klagepunkt, der er fremført i den sammenfattende rapport, vedrørende den forsinkede indlæsning af grafiske data bemærkede Retten indledningsvis, at det fremgik af den pågældende rapport, at det i slutningen af august kun var 60% af dataene for 1999, 70% af dataene for 2000 og 87% af dataene for 2001, som var
With reference to the second complaint set out in the summary report, concerning the delays in graphic data input, the Court of First Instance first noted from the report that, in late August, only 60% of data had been entered in the GIS in 1999, 70% in 2000 and 87% in 2001, a fact which led the Commission to conclude that it had not been possible to take a significant number of files into consideration in the risk analyses, or select them for an on-the-spot check. 38
Selv om det ikke fremgik af reglerne om EUGFL, at de grafiske data skulle indlæses inden den 31. august hvert år, var dette efter Rettens mening ikke til hinder for ovennævnte konklusion, da »den tvivl, som den manglende kontrol er årsag til, [ikke forsvinder], fordi der ikke er fastsat udtrykkelige forpligtelser«, og »da forsinkelsen er årsag til, at der ikke føres kontrol, bevirker den, at den almindelige forpligtelse til at iværksætte en sådan kontrol tilsidesættes«.
According to the Court of First Instance, the fact that no provision relating to the EAGGF required graphic data input before 31 August each year did not preclude that finding, because, on the one hand, ‘the absence of express obligations is not capable of dispelling doubts arising from the absence of on-the-spot checks’ and, on the other, ‘since that delay leads to an absence of checks, it infringes the general obligation to be in a position to carry out such checks’.
Retten fandt det i øvrigt ikke relevant, at der efter den 31. august var iværksat kontrol på
The Court of First Instance then considered it irrelevant that on-the-spot checks were conducted after 31 August and gave rise to
38 — Ibid., præmis 65.39 — Ibid., præmis 67 og 69.
39 — Ibidem, paragraphs 67 and 69.
BELGIEN MOD KOMMISSIONEN har nedlagt følgende
BELGIUM v COMMISSION
Det bevirker ikke i sig selv, at »alle nødvendige kontroller har fundet sted, og beviser ikke, at disse kontroller på stedet var foranlediget af en effektiv risikoanalyse, der var foretaget efter den 31. august« 40.
According to the Court of First Instance, that does not in fact mean that ‘all the necessary checks were carried out and does not show that such on-the-spot checks were the result of an effective risk analysis carried out after 31 August’. 40
— Den appellerede dom ophæves, og appellanten gives medhold i de påstande, som denne har nedlagt i første instans.
— set aside the judgment under appeal and, allowing the application made at first instance, annul the contested decision;
Retten forkastede endvidere det andet anbringendes andet led om, at der ikke forelå en reel risiko for tab for EUGFL, hvilket ifølge retningslinjerne også er en betingelse for, at der kan foretages en finansiel korrektion, samt det tredje anbringende om, at proportionalitetsprincippet var blevet tilsidesat.
Finally, the Court of First Instance also rejected the second part of the second plea, based on the lack of any real risk of loss for the EAGGF — a further condition for the imposition of a financial correction under the Guidelines — and the third plea concerning a breach of the principle of proportionality.
— Mest subsidiært ophæves den appellerede dom, og sagen hjemvises til Retten.
— in the further alternative, set aside the judgment under appeal, and refer the case back to the Court of First Instance.
Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 13. oktober 2006 har appellanten indgivet appel til prøvelse af den nævnte dom.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 13 October 2006, the Kingdom of Belgium brought an appeal against the abovementioned judgment.
— Dommen stadfæstes.
— dismiss the appeal;
Parternes repræsentanter har afgivet mundtlige indlæg i retsmødet den 21. juni 2007.
The representatives of the parties were heard at the hearing which took place on 21 June 2007.
Appellanten har fremført fire anbringender til støtte for appellen.
The appellant adduces four grounds in support of its appeal.
Det første anbringende drejer sig om forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder.
The first alleges distortion of the facts.
Det andet anbringende drejer sig om tilsidesættelse af artikel 8 i forordning nr. 3508/92 samt af artikel 6 og 9 i forordning nr. 3887/92; begrundelsespligten skal tillige være tilsidesat.
The second alleges infringements of Article 8 of Regulation No 3508/92 and of Articles 6 and 9 of Regulation No 3887/92, as well as of the obligation to provide a statement of reasons.
Det tredje anbringende angår tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.
The third alleges infringement of the principle of proportionality.
Det fjerde anbringende vedrører urigtig retsanvendelse med hensyn til Fællesskabets retsinstansers fulde prøvelsesret i den foreliggende sag.
The fourth ground of appeal alleges error of law as regards the unlimited jurisdiction of the Community Courts in the matter at issue.
Det første anbringende om forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder ikke på matrikelkort eller -registre).
The first ground of appeal alleging distortion of the facts photographic images (and not maps or land registers).
GIS-systemet skulle gøre det muligt at identificere de enkelte marker og foretage krydskontrol i forbindelse med den administrative kontrol af støtteansøgninger med henblik på at afdække og fjerne overlapninger mellem marker og undgå, at der blev ydet støtte flere gange til samme mark.
By identifying agricultural parcels, the GIS was designed to make it possible to carry out cross-checks when carrying out administrative checks on the aid applications, for the purpose of identifying and eliminating overlap between parcels and preventing aid being granted more than once for the same parcel.
Derimod opfattede de belgiske myndigheder i de høstår, der er omfattet af den anfægtede beslutning (1999-2001, herefter »det omhandlede tidsrum«), slet ikke GIS-systemet som et redskab til måling af markernes nøjagtige areal.
However, in the crop years covered by the contested decision (1999-2001; ‘the material period’), the Belgian authorities never envisaged the GIS as an instrument for measuring the exact area of the agricultural parcels.
GIS-arealet var ikke præcist, fordi det ikke byggede på felt- eller telemåling, men blev beregnet ud fra de luftfotos, som landbrugerne selv indtegnede markerne på.
The GIS area was imprecise because, instead of being based on measurements made on the ground or using remote sensing, it is based on a plan of the parcels which the farmers trace by hand on aerial photographic images.
Når landbrugerne eller provinsmyndighedens teknikere indtegnede markerne og indlæste dataene i GIS, kunne der imidlertid opstå fejl eller unøjagtigheder, som måske var ubetydelige, men kunne have stor betydning for arealberegningen, da de pågældende fotos var i målestok 1:10 000.
Errors or inaccuracies could be made by farmers or technical staff of the Bureau provincial (provincial office) in the manual tracing or the encoding of that tracing into the GIS and, although limited, those errors could have a significant impact on the calculation of the areas, given that the photographic images were on the scale of 1:10 000.
I det omhandlede tidsrum svarede GIS-arealet heller ikke altid til de faktiske forhold, hvilket især skyldtes, at markerne var indtegnet manuelt på fotos, der var op til fem år gamle, hvorimod 25-30% af markerne varierede i størrelse hvert år afhængigt af, hvilke afgrøder der blev dyrket på jorden.
Furthermore, during the material period, the GIS area did not necessarily correspond with the situation on the ground because the manual demarcation was effected on photographic images which could be as much as five years old, whereas, every year, 25-30% of the agricultural parcels changed in area, depending on the crops grown on the land.
Efter appellantens opfattelse kunne GIS-systemet således kun give et groft skøn over arealerne. Det præcise areal blev kun beregnet og kunne — såvel i Belgien som i de andre medlemsstater — kun beregnes ved måling på stedet foretaget af personer kvalificeret til det eller ved billedanalyse af satellitbilleder (telemåling).
In the appellant’s view, the GIS therefore provided only an approximate estimate of the areas, while the exact area could be calculated, in Belgium, as in the other Member States, only by means of measurements taken on the spot by suitably qualified individuals or through the photo interpretation of satellite images (remote sensing).
Appellanten har forklaret, at det markidentifikationssystem (GIS), der blev indført i 1996, ikke var obligatorisk på tidspunktet for de faktiske omstændigheder — det blev det først i 2005 i medfør af forordning nr. 1593/2000 — og at det var mere præcist og effektivt end det, de andre medlemsstater rådede over, fordi det fokuserede på hver enkelt mark (og ikke på grupper af marker) og var baseret på luftfotos (og
The appellant explains that, at the material time, the system of identifying agricultural parcels which it had adopted from 1996, the GIS, was not compulsory, and did not become compulsory until 2005, as a result of Regulation No 1593/2000; it was more accurate and effective than the system adopted by the other Member States, because it was based on individual agricultural parcels (and not groups of parcels) and relied on aerial
I betragtning af egenskaberne ved det GIS-system, de belgiske myndigheder havde
The appellant alleges that, in the light of those features of the GIS adopted by
BELGIEN MOD KOMMISSIONEN bestemmes, at den administrative kontrol og kontrollen på stedet gennemføres på en sådan måde, at der sikres en effektiv efterprøvning af, om betingelserne for støtten og præmien er overholdt.
BELGIUM v COMMISSION that Article 6(1) lays down that the administrative and on-the-spot checks are to be made in such a way as to ensure effective verification of compliance with the terms under which aids and premiums are granted.
Efter min mening gengav Retten ikke de faktiske omstændigheder forkert i den appellerede dom.
For my part, I fail to perceive any distortion of the facts by the Court of First Instance in the judgment under appeal.
indført, gengav Retten de faktiske omstændigheder fejlagtigt i præmis 47 i den appellerede dom, hvori den fastslog, at GIS-arealet var mere realistisk end det areal, landbrugerne havde angivet i deres støtteansøgninger.
the Belgian authorities, the Court of First Instance distorted the facts when, in paragraph 47 of the judgment under appeal, it took the view that the GIS more closely reflected reality than the area declared by the farmers in the aid applications.