natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1994 ændrede skattemyndighederne imidlertid opfattelse og kvalificerede småkagerne som et levnedsmiddel, som skulle have haft nulsatsstatus.
Changing their view in 1994, they started to define teacakes as food subject to favourable tax treatment.
Marks & Spencer fremsatte derefter krav om tilbagebetaling af den indbetalte moms. 1.
Marks & Spencer subsequently made a claim for refund of the tax. 1.
Artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv 2(herefter »sjette momsdirektiv«) indrømmer medlemsstaterne en begrænset ret til i en overgangsperiode at opretholde undtagelsesbestemmelser.
Under Article 28(2) of the Sixth VAT Directive 2(‘the Sixth Directive’), the Member States may, subject to certain conditions, maintain in force derogations as a transitional measure.
I henhold til denne bestemmelse pålægger Det Forenede Kongerige levering af levnedsmidler moms efter nulsatsen med ret til fradrag af indgående moms (zero-rating).
In compliance with that provision, the United Kingdom applies, in respect of the supply of food, a zero-rating for VAT in conjunction with the right to deduct input tax.
Oprindeligt var skattemyndighederne af den opfattelse, at Marks & Spencers småkager henhørte under denne kategori og pålagde dem moms efter normalsatsen. I 1 — Originalsprog: tysk.
The tax authorities originally placed Marks & Spencer’s teacakes in that category and charged 1 — Original language: German.
2 — Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, EFT L 145, s. 1.
2 — Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1).
Det særlige ved denne sag er, at den anvendelige skattebestemmelse er en national bestemmelse, der afviger fra direktivets almindelige bestemmelser, men som alligevel undtagelsesvis kan opretholdes.
The distinctive aspect of the present case is that the applicable tax provision is a domestic provision that derogates from the general provisions of the Sixth Directive but may none the less be maintained in force as an exception.
House of Lords har derfor rejst spørgsmål om, i hvilken udstrækning principperne i det fælles merværdiafgiftssystem er gældende inden for disse rammer og i givet fald, om de nationale bestemmelser om tilbagebetaling, navnlig muligheden for under visse omstændigheder at påberåbe sig et anbringende om ugrundet berigelse, er i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne.
The House of Lords therefore seeks to ascertain the extent to which the principles of the common system of value added tax apply in this context and, where appropriate, whether the domestic rules on refunds, in particular the objection of unjust enrichment provided for in those rules in specific circumstances, meet the requirements of Community law.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-309/06
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06
II — Relevante retsregler
II — Relevant legislation
A — De fællesskabsretlige bestemmelser ningsled erlagte afgift, som var gældende den 31. december 1975, og som opfylder de kriterier, der er omhandlet i artikel 17, sidste led, i Rådets andet direktiv af 11. april 1967, kan opretholdes indtil en dato, som fastsættes af Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen, men som ikke må ligge senere end afskaffelsen af afgifter ved indførsel og afgiftslettelse ved udførsel i samhandelen mellem medlemsstaterne.
‘Reduced rates and exemptions with refund of the tax paid at the preceding stage which are in force on 31 December 1975, and which satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of the second Council Directive of 11 April 1967, may be maintained until a date which shall be fixed by the Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, but which shall not be later than that on which the charging of tax on imports and the remission of tax on exports in trade between the Member States are abolished.
Medlemsstaterne træffer bestemmelser, som gør det muligt at sikre de afgiftspligtige personers angivelse af de nødvendige oplysninger for beregningen af egne indtægter hidrørende fra disse transaktioner.
Member States shall adopt the measures necessary to ensure that taxable persons declare the data required to determine own resources relating to these operations.
Artikel 12 i sjette momsdirektiv vedrører bestemmelser om afgiftsatsen.
Article 12 of the Sixth Directive lays down rules on the applicable rate.
Artikel 12, stk. 1, bestemmer således, at »den sats, der skal anvendes på afgiftspligtige transaktioner, er den, som er gældende på det tidspunkt, hvor afgiftspligten indtræder«.
Article 12(1) accordingly provides that ‘[t]he rate applicable to taxable transactions shall be that in force at the time of the chargeable event’.
Ifølge artikel 12, stk. 3, finder merværdiafgiftens normalsats anvendelse 3.
The standard rate of value added tax is provided for under Article 12(3) thereof; 3reduced rates may be fixed for certain supplies of goods and services. 4
Artikel 28, stk. 2, i sjette momsdirektiv tillader medlemsstaterne at afvige herfra i en overgangsperiode. I sin oprindelige affattelse lød bestemmelsen således:
Under Article 28(2) of the Sixth Directive, Member States may derogate from those rules as a transitional measure; the provision originally read:
Ved direktiv 92/77/EØF 5stk. 2, følgende ordlyd:
Following its replacement by Directive 92/77/EEC, 5 Article 28(2) provides:
3 — Ved Rådets direktiv 92/111/EØF af 14.12.1992 om ændring af direktiv 77/388/EØF og om forenklingsforanstaltninger med hensyn til merværdiafgift, EFT L 384, s. 47, indførtes en midlertidig minimumsnormalsats på 15%.
3 — A minimum standard rate of 15% was introduced for a fixed term by Council Directive 92/111/EEC of 14 December 1992 amending Directive 77/388/EEC and introducing simplification measures with regard to value added tax (OJ 1992 L 384, p. 47).
4 — Direktivets forskrifter om størrelsen på de reducerede satser og de ydelser, hvorpå disse satser kunne anvendes, blev løbende harmoniseret, jf. hertil bilag H til det sjette direktiv.
4 — The provisions of the Sixth Directive concerning the level of the reduced rates and the supplies to which those rates may be applied (see, in this connection, Annex H to the Sixth Directive) were progressively harmonised.
5 — Rådets direktiv 92/77/EØF af 19.10.1992 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF (indbyrdes tilnærmelse af momssatserne), EFT L 345. s. 19.
5 — Council Directive 92/77/EEC of 19 October 1992 supplementing the common system of value added tax and amending Directive 77/388/EEC (approximation of VAT rates) (OJ 1992 L 316, p. 1).
MARKS & SPENCER »Uanset artikel 12, stk. 3, gælder følgende bestemmelser i den overgangsperiode [ 6], der er omhandlet i artikel 28.
MARKS & SPENCER ‘Notwithstanding Article 12(3), the following provisions shall apply during the transitional period referred to in Article 28l. [ 6]
Konfekturevarer er dog undtaget herfra og beskattes efter normalsatsen.
Confectionery is an exception to such favourable tax treatment and is taxed at the full rate.
Der er dog en undtagelse til denne undtagelse for kager og kiks, der som udgangspunkt også pålægges nulsatsen.
There is an exception to that exception for cakes and biscuits, which are subject to the zero rate of tax applying to food.
Til denne undtagelse til undtagelsen gælder der imidlertid endnu en undtagelse for helt eller delvist chokoladeovertrukne kiks.
Biscuits wholly or partly covered with chocolate, however, are regarded as confectionery and taxed accordingly at the full rate.
a) De fritagelser med tilbagebetaling af den i det tidligere omsætningsled erlagte afgift og de reducerede satser, der er lavere end den i artikel 12, stk. 3, fastsatte minimumssats for de reducerede satser, som var i kraft pr. 1. januar 1991, og som er i overensstemmelse med Fællesskabets forskrifter og opfylder betingelserne i artikel 17, sidste led, i andet direktiv af 11. april 1967, kan opretholdes [ 7 ] […]«
(a) Exemptions with refund of the tax paid at the preceding stage and reduced rates lower than the minimum rate laid down in Article 12(3) in respect of the reduced rates, which were in force on 1 January 1991 and which are in accordance with Community law, and satisfy the conditions stated in the last indent of Article 17 of the second Council Directive of 11 April 1967,[ 7] may be maintained.
Section 80 i 1994-momsloven indeholder bestemmelser om ret til delvis tilbagebetaling af ikke skyldig moms:
Section 80 of the Value Added Tax Act 1994 provides for a right, in specific circumstances, to recover overpaid VAT:
»(1) Såfremt en person (før eller efter denne lovs ikrafttræden) har betalt et beløb til Commissioners i form af ikke skyldig moms, er Commissioners pligtig at tilbagebetale beløbet til vedkommende.
‘(1) Where a person has (whether before or after the commencement of this Act) paid an amount to the Commissioners by way of VAT which was not VAT due to them, they shall be liable to repay the amount to him.
I Det Forenede Kongerige pålægges levering af levnedsmidler som udgangspunkt
In general, the supply of food is zero-rated for value added tax (‘VAT’) in the United
6 — Ifølge artikel 28, stk. 3, andet punktum, i sjette momsdirektiv forlænges gyldigheden for overgangsbestemmelserne automatisk frem til det tidspunkt, hvor de endelige bestemmelser, der imidlertid endnu ikke er vedtaget, foreligger.
7 — The relevant passage of Second Council Directive 67/228/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes — Structure and procedures for application of the common system of value added tax (OJ, English Special Edition 1967, p.
7 — Den relevante passus i Rådets andet direktiv 67/228/EØF af 11.4.1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystems struktur og de nærmere regler for dets anvendelse, EFT L 71, s. 1303, lød således: »Medlemsstaterne kan med henblik på overgangen fra de hidtidige omsætningsafgiftssystemer til det fælles merværdiafgiftssystem […] indtil beskatning ved indførsel og afgiftsgodtgørelse ved udførsel i handelssamkvemmet mellem medlemsstaterne afskaffes — ud fra nøje definerede sociale hensyn til fordel for den endelige forbruger — fastsætte reducerede satser eller endog fritagelser med eventuel godtgørelse for den af det tidligere omsætningsled betalte afgift, for så vidt disse forholdsregler sammenlagt ikke har større virkning end de under det hidtidige system anvendte lettelser.«
16) read: ‘With a view to the transition from the present system of turnover taxes to the common system of value added tax, Member States may: … — provide for reduced rates or even exemptions with refund, if appropriate, of the tax paid at the preceding stage, where the total incidence of such measures does not exceed that of the reliefs applied under the present system. Such measures may only be taken for clearly defined social reasons and for the benefit of the final consumer, and may not remain in force after the abolition of the imposition of tax on importation and the remission of tax on exportation in trade between Member States.’
(3) Krav fremsat i medfør af denne section kan afvises, såfremt tilbagebetaling af et beløb vil medføre en ugrundet berigelse af den begærende part.«
(3) It shall be a defence, in relation to a claim under this section, that repayment of an amount would unjustly enrich the claimant.’
Commissioners anførte, at Marks & Spencer havde overvæltet 90% af momsen på kunderne. VAT Tribunal tiltrådte dette argument og fastslog, at Marks & Spencer kun havde ret til tilbagebetaling af 10% af det krævede beløb. Desuden anvendte den forældelsesbestemmelser, der var indført med tilbagevirkende kraft. 9.
On the basis of section 80(3) of the Value Added Tax Act, the Commissioners submitted as a defence that Marks & Spencer had passed on 90% of the VAT to its customers. The VAT and Duties Tribunal upheld that defence and ruled that Marks & Spencer was entitled to recover only 10% of the sum claimed. It also applied a limitation provision that had been introduced with retroactive effect. 9.
Denne bestemmelse vedrørte i det for hovedsagen relevante tidsrum kun nettobetalere, dvs. skattepligtige, som inden for en skatteperiode skyldte skattemyndighederne et større momsbeløb end de havde mulighed for at modregne ved hjælp af fradrag af indgående afgift.
In the period material to the dispute in the main proceedings, the above rules applied to net payers only, that is to say, to taxable persons who, in a given tax period, owe the tax authorities a greater amount of output tax than they are able to offset by way of input tax deduction.
Heroverfor er de såkaldte repayment traders, der som følge af overskydende fradrag af indgående afgift i en skatteperiode har ret til tilbagebetaling.
Repayment traders, by contrast, are entitled to a tax refund because their deductible input tax in a given tax period exceeds their output tax.
For sidstnævnte fandtes der ingen bestemmelser i lighed med section 80, stk. 3 8.
A rule comparable to that laid down in section 80(3) did not exist for repayment traders. 8
III — Sagens faktiske omstændigheder, retsforhandlingerne og de præjudicielle spørgsmål
III — Facts, procedure and questions referred for a preliminary ruling
Marks & Spencer forfulgte tvisten op til Court of Appeal. Ud over tilbagebetalingen af momsen for småkagerne vedrørte sagen et yderligere erstatningskrav i forbindelse med den skattemæssige behandling af gavekuponer. Court of Appeal anmodede Domstolen om at træffe præjudiciel afgørelse for så vidt angår forældelsesbestemmelsernes forenelighed med fællesskabsretten. Court of Appeal beskæftigede sig udelukkende med behandlingen af gavekuponerne. Hvad småkagerne angår antog Court of Appeal tilsyneladende, at der i mangel af en harmoniseret momssats i sjette momsdirektiv ikke kunne udledes nogen forskrifter af fællesskabsretten. 10.
Marks & Spencer pursued the dispute further to the Court of Appeal. In addition to the tax refund for the teacakes, the proceedings before that court also concerned a further claim for a refund in connection with the tax treatment of gift vouchers. The Court of Appeal made a reference to the Court of Justice for a preliminary ruling on the question of whether the limitation provisions were compatible with Community law. As far as the Court of Appeal was concerned, only the treatment of the gift vouchers was still in question in those proceedings. As regards the teacakes, the Court of Appeal evidently assumed that no requirements could be derived from Community law in the absence of harmonisation of the tax rate in the Sixth Directive. 10.
Commissioners of Customs and Excise var fra indførelsen af momsen i 1973 og i adskillige år frem af den opfattelse, at Marks & Spencers småkager, som er overtrukket med chokolade, var kiks og derfor skulle afgiftsbelægges med normalsatsen. Marks & Spencer indbetalte moms på grundlag heraf. I september 1994 erkendte Commissioners of Customs and Excise imidlertid, at dette var en fejl. Der var i virkeligheden tale om kager, som skulle have haft nulsatsstatus. Marks & Spencer fremsatte krav om tilbagebetaling af den moms, som fejlagtigt var indbetalt i årenes løb — i alt 3,5 mio. GBP. 13.
Since 1973, the Commissioners of Customs and Excise had charged VAT on the teacakes sold by Marks & Spencer plc at the standard rate as they treated them as choc-olate-covered biscuits. In September 1994, however, the Commissioners acknowledged that the teacakes ought to have been classified as cakes and, as such, zero-rated for tax purposes. Marks & Spencer made a claim in that respect for repayment of the full amount of VAT, namely GBP 3.5 million, for which it had wrongly accounted over the years. 13.
I sin dom af 11. juli 2002 (herefter »dommen i sagen Marks & Spencer I«) 9 behandlede Domstolen i overensstemmelse 8 — Først efter at en traktatbrudsprocedure vedrørende forskelsbehandlingen af disse to grupper var blevet indledt, indførte Det Forenede Kongerige også en berigelsesbestemmelse med virkning fra den 26.5.2005 for repayment traders.
In its judgment of 11 July 2002 (‘Marks & Spencer I judgment’), 9 the Court, responding to the questions referred, did not concern 8 — The United Kingdom introduced a further enrichment provision for repayment traders, effective as from 26 May 2005, only after infringement proceedings had been brought concerning the difference in treatment as between those two categories of taxable persons.
9 — Sag C-62/00, Sml. I, s. 6325.
9 — Case C-62/00 [2002] ECR I-6325.
MARKS & SPENCER med de præjudicielle spørgsmål ikke spørgsmålet om tilbagebetaling af momsen for småkagerne. I sit forslag til afgørelse i denne sag kom generaladvokat Geelhoed ikke desto mindre i en sidebemærkning ind på småkagerne og vurderede, at den manglende adgang til tilbagebetaling af momsen udgjorde en entydig tilsidesættelse af fællesskabsretten 10. Uagtet dette, afviste Court of Appeal kravet om tilbagebetalingen af momsen på småkagerne. 2) Hvis første spørgsmål besvares benægtende, og hvis en medlemsstat i medfør af sjette momsdirektivs artikel 28, stk. 2, litra a) (før og efter ændringen af denne bestemmelse i 1992 ved direktiv 92/77), i sin nationale momslovgivning har opretholdt en fritagelse med ret til tilbagebetaling af indgående afgift for visse leveringer, men fejlagtigt har fortolket den nationale lovgivning således, at visse leveringer, som efter den nationale lovgivning er fritaget med ret til tilbagebetaling af indgående afgift, er blevet pålagt afgift til normalsatsen, finder de almindelige fællesskabsretlige principper, herunder princippet om afgiftsneutralitet, da anvendelse, således at en erhvervsdrivende, som har foretaget sådanne leveringer, har ret til tilbagebetaling af beløb, som fejlagtigt er opkrævet vedrørende disse?
MARKS & SPENCER itself with the tax refund for the teacakes. In his Opinion in that case, Advocate General Geelhoed none the less remarked incidentally on the teacakes and expressed the view that the non-reimbursement of VAT was a manifest breach of Community law. 10 That view notwithstanding, the Court of Appeal dismissed the action in relation to the VAT on the teacakes. (2) If the answer to Question 1 is in the ne- gative, where, under Article 28(2)(a) of the Sixth VAT Directive (both before and after its amendment in 1992 by Directive 92/77), a Member State has maintained in its domestic VAT legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its domestic legislation with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its domestic legislation have been subject to tax at the standard rate, do the general principles of Community law, including fiscal neutrality, apply so as to give a trader who made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them?
»1) Hvis en medlemsstat i medfør af sjette momsdirektivs artikel 28, stk. 2, litra a) (før og efter ændringen af denne bestemmelse i 1992 ved direktiv 92/77), i sin nationale momslovgivning har opretholdt en fritagelse med tilbagebetaling af indgående afgift for visse leveringer, består der da for en erhvervsdrivende, som foretager sådanne leveringer, en ret i henhold til fællesskabsretten til nulsatsstatus, som kan gennemtvinges umiddelbart?
The House of Lords, as the court of law currently seised of the dispute, felt compelled, in the light of the Commission’s observations and the Opinion of Advocate General Geelhoed in Marks & Spencer I , to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: ‘(1) Where, under Article 28(2)(a) of the Sixth VAT Directive (both before and after its amendment in 1992 by Directive 92/77), a Member State has maintained in its domestic VAT legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies, does a trader making such supplies have a directly enforceable Community law right to be taxed at a zero rate?
3) Hvis første eller andet spørgsmål besvares bekræftende, finder de fællesskabsretlige principper om ligebehandling og afgiftsneutralitet da som udgangspunkt anvendelse, således at disse principper vil være tilsidesat, hvis den pågældende erhvervsdrivende ikke
(3) If the answer to Question 1 or Question 2 is in the affirmative, do the Community law principles of equal treatment and fiscal neutrality in principle apply with the result that they would be infringed if the trader in question is not repaid
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-309/06 får tilbagebetalt hele det beløb, som fejlagtigt er opkrævet vedrørende de af ham foretagne leveringer, når: i) at den forskellige behandling af erhvervsdrivende, som fremsætter krav om tilbagebetaling af for meget betalt udgående afgift, og erhvervsdrivende, som gør krav på større fradrag for indgående afgift (som følge af for høj angivelse af udgående afgift), har påført førstnævnte erhvervsdrivende økonomiske tab eller byrder, og hvilken betydning har det i givet fald?
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-309/06 the entire amount mistakenly charged on the supplies made by him in circumstances where: difference of treatment between traders making claims for the repayment of overpaid output tax and traders making claims for additional amounts by way of input tax deduction (resulting from the over-declaration of output tax) has, or has not, caused any financial loss or disadvantage to the former and, if so, how?
tilbagebetaling af det fulde beløb ville medføre en ugrundet berigelse af den erhvervsdrivende ii) national lovgivning bestemmer, at for meget betalt afgift ikke kan tilbagebetales, i det omfang tilbagebetaling ville medføre en ugrundet berigelse af den erhvervsdrivende, men
(ii) domestic legislation provides that overpaid tax cannot be repaid to the extent that repayment would lead to unjust enrichment of the trader; but
5) Hvis de fællesskabsretlige principper om ligebehandling og afgiftsneutralitet skal anvendes i den i tredje spørgsmål omhandlede situation, idet der ellers ville foreligge en tilsidesættelse af disse principper, kan eller skal en domstol da i henhold til fællesskabsretten afhjælpe forskelsbehandlingen ved at imødekomme den erhvervsdrivendes krav om tilbagebetaling af for meget betalt afgift, således at den erhvervsdrivende opnår ugrundet berigelse herved, eller kan eller skal den tilvejebringe en anden mulighed for kompensation (og i givet fald hvilken)?« iii) national lovgivning ikke indeholder en bestemmelse svarende til den i punkt ii) nævnte, når der er tale om krav fremsat af »erhvervsdrivende med negativ moms«?
(5) If, in the situation described in Question 3, the Community law principles of equal treatment and fiscal neutrality apply and would otherwise be infringed, does Community law require or permit a court to remedy the difference of treatment by upholding a trader’s claim to a repayment of overpaid tax in such a way as to enrich him unjustly or require or permit a court to grant some other remedy (and, if so, which)?’
(En erhvervsdrivende med negativ moms er en afgiftspligtig person, som for en bestemt regnskabsperiode ikke indbetaler moms til de kompetente nationale myndigheder, men modtager en betaling fra disse myndigheder, fordi den moms, som den pågældende erhvervsdrivende har ret til at fradrage i denne periode, overstiger den moms, som han skylder vedrørende leveringer foretaget af ham.)
(iii) domestic legislation makes no provision similar to that referred to in (ii) in the case of claims by “repayment traders”? (A “repayment trader” is a taxable person who, in a given prescribed accounting period, makes no payment of VAT to the competent national authorities but receives a payment from them because, in that period, the amount of VAT that he is entitled to deduct exceeds the amount of VAT due in respect of supplies made by him.)