natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»1) Skal artikel 15 i […] forordning [nr. 1260/2001] fortolkes således, at der ved fastsættelsen af det overskud, der kan udføres, kun må medregnes de eksportmængder af sukker, isoglucose og inulinsirup, for hvilke der faktisk er udbetalt eksportrestitutioner?
‘(1) Is Article 15 of [Regulation No 1260/2001] to be interpreted as meaning that, when determining the exportable surplus, account should be taken only of those export quantities of sugar, isoglucose and inulin syrup in respect of which export refunds have actually been paid?
2) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Er artikel 6, stk. 4, i […] forordning [nr. 314/2002], som affattet ved […] forordning [nr. 1140/2003], ugyldig?
(2) If Question 1 is to be answered in the affirmative: is Article 6(4) of [Regulation No 314/2002], as amended by [Regulation No 1140/2003], invalid?
3) Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende: Skal artikel 15 i […] forordning [nr. 1260/2001] fortolkes således, at der såvel ved fastsættelsen af det overskud, der kan udføres, som ved fastsættelsen af det gennemsnitlige tab pr. ton sukker, skal medregnes samtlige udførsler, også når der for en del af disse udførsler i det pågældende produktionsår ikke er udbetalt eksportrestitutioner?
(3) If Question 1 is to be answered in the negative: is Article 15 of [Regulation No 1260/2001] to be interpreted as meaning that, when determining both the exportable surplus and the average loss per tonne of sugar, all exports are to be taken into account, even where no export refunds were paid in respect of a portion of those exports in the relevant marketing year?
4) Såfremt spørgsmål 1, 2 eller 3 besvares bekræftende: Er […] forordning [nr. 1775/2004] da ugyldig?«
(4) If Questions 1, 2 or 3 are to be answered in the affirmative: is [Regulation No 1775/2004] invalid?’
Forenede sager C-23/06 — C-36/06
Cases C-23/06 to C-36/06
Saint Louis Sucre og Sucreries du Marquenterre m.fl. er i deres egenskab af sukkerproducerende selskaber forpligtede til at betale produktionsafgifter for sukker.
Saint Louis Sucre along with Sucreries du Marquenterre and Others are liable, as sugar manufacturing companies, to pay production levies on sugar.
Da de var af den opfattelse, at de afgifter, de havde erlagt i produktionsårene 2001/2002, 2002/2003 og 2003/2004, var for høje, indgav de ansøgning om delvis tilbagebetaling af disse afgifter til receveur principal des douanes et des droits indirects de Gennevilliers, der forestod inddrivelsen heraf.
Being of the opinion that the levies which they had paid for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04 were too high, they applied for a partial refund of those levies by the Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, who was entrusted with their collection.
Ved afgørelser af 23. februar 2005 afviste nævnte receveur principal de med henblik på denne tilbagebetaling indgivne klager med den begrundelse, at de anfægtede afgiftssatser fulgte af anvendelse af fællesskabsreglerne.
By decisions of the Receveur principal of 23 February 2005, the claims for reimbursement were rejected on the ground that the rates of the contested levies resulted from the application of Community legislation.
På den baggrund har Saint Louis Sucre og Sucreries du Marquenterre m.fl. anlagt søgsmål ved tribunal de grande instance de Nanterre med påstand om annullation af de nævnte afgørelser og delvis tilbagebetaling af de anfægtede afgifter med tillæg af morarenter.
Accordingly, Saint Louis Sucre and Sucreries du Marquenterre and Others brought actions before the Tribunal de grande instance de Nanterre (Regional Court, Nanterre) (France) seeking orders annulling the decisions and ordering partial reimbursement of the contested levies together with payment of default interest.
Sagsøgerne i hovedsagerne har gjort gældende, at der i de relevante fællesskabsbestemmelser var fastsat en anderledes bogføring for sukker, der i form af et forarbejdet produkt udføres uden restitution, idet det på den ene side indgår i det overskud, som kan udføres og skal finansieres, men på den anden side udelukkes fra de mængder, der betegnes som »de omhandlede eksportforpligtelser«, der gør det muligt at beregne »det gennemsnitlige tab«, for reelt at finansiere afsætningen af dette overskud.
The applicants in the main proceedings claim that the relevant Community legislation laid down different accounting for sugar exported in the form of processed products not eligible for export refunds, first, by including it in the exportable surplus to be financed and, second, by excluding it from ‘the export obligations in question’ which enable ‘the average loss’ to be calculated in order to finance effectively the disposal of that surplus.
Kommissionen har således overvurderet afgiftens størrelse for produktionsårene 2001/2002, 2002/2003 og 2003/2004 og har ikke overholdt den af Rådet for Den Europæiske Union fastsatte målsætning om selvfinansiering.
Thus, they contend, the Commission overestimated the amount of the levies for the marketing years 2001/02, 2002/03 and 2003/04 and failed to comply with the self-financing objective imposed by the Council of the European Union.
Sagsøgerne i hovedsagerne har derfor anfægtet gyldigheden af artikel 6, stk. 4, i forordning nr. 314/2002, der i sin affattelse efter vedtagelsen af forordning nr. 1140/2003 giver en for bred definition af det overskud, der kan udføres, hvilket er i strid med principperne om proportionalitet, om retsakternes rangfølge og om begrænsningen af Kommissionens gennemførelsesbeføjelser.
Consequently, the applicants in the main proceedings challenge the validity of Article 6(4) of Regulation No 314/2002, which, they claim, in the version as amended by Regulation No 1140/2003, gives too wide a definition to the concept of exportable surplus, contrary to the principles of proportionality, the hierarchy of norms and the limitation of the Commission’s implementing powers.
De har af samme grunde, subsidiært, anfægtet gyldigheden af de forordninger til gennemførelse af forordning nr. 314/2002, hvorved produktionsafgifterne for de i hovedsagerne omhandlede produktionsår er blevet fastsat.
As a secondary point and on the same grounds, they challenge the validity of the regulations fixing, pursuant to Regulation No 314/2002, the amounts of the production levies for the marketing years at issue in the main proceedings.
Subsidiært, og såfremt den brede definition af det overskud, der kan udføres, er gyldig, gør Saint Louis Sucre og Sucreries du Marquenterre m.fl. gældende, at den målsætning om nøjagtig selvfinansiering, som fremgår af forordning nr. 1260/2001, fortsat ikke vil være opfyldt, for så vidt som Kommissionen, som i sine årlige beregninger af det gennemsnitlige tab i 2002 inddrog de produkter, der var udført uden restitution, i sine nuværende beregninger ser bort fra, at der skal være lighed mellem de forhold, som skaber det »overskud, der kan udføres«, og »det gennemsnitlige tab«.
In the alternative, and should a wide definition of the concept of exportable surplus prevail, Saint Louis Sucre and Sucreries du Marquenterre and Others claim that the objective of strict self-financing laid down in Regulation No 1260/2001 has still not been complied with inasmuch as the Commission, which took into account in 2002 products exported without refunds in its annual calculations of the average loss, now overlooks in its calculations the fact that the constituent elements of the ‘exportable surplus’ and the calculation of the ‘average loss’ must be identical.
Tribunal de grande instance de Nanterre har derfor besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Against this background, the Tribunal de grande instance de Nanterre decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»1) Er artikel 6, stk. 4, i […] forordning nr. 314/2002 og/eller forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004, som er vedtaget til dens gennemførelse, ugyldige under hensyn til artikel 15 i […] forordning nr. 1260/2001 og under hensyn til proportionalitetsprincippet, for så vidt som den for beregningen af produktionsafgiften ikke foreskriver udelukkelse af de sukkermængder, som er indeholdt i udførte forarbejdede produkter, der ikke er begunstiget af eksportrestitution, fra »overskuddet, der kan udføres«?
‘(1) Is Article 6(4) of … Regulation … No 314/2002 and/or Regulations … No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 adopted to implement it invalid in the light of Article 15 of … Regulation … No 1260/2001 and in the light of the principle of proportionality, in that, with regard to calculation of the production levy, they do not provide for the exclusion from the “exportable surplus” of the sugar contained in processed products which are exported without export refunds?
2) Er forordning nr. 1837/2002, nr. 1762/2003 og nr. 1775/2004 ugyldige under hensyn til […] forordning nr. 314/2002, samt artikel 15 i […] forordning nr. 1260/2001 og ligheds- og proportionalitetsprincippet, for så vidt som de fastsætter en produktionsafgift for sukker, som beregnes ud fra et »gennemsnitligt tab« pr. udført ton, der ikke inddrager de mængder, der er udført uden restitution, skønt disse mængder er indeholdt i den samlede mængde, der benyttes til at vurdere det samlede tab, der skal finansieres?«
(2) Are Regulations … No 1837/2002, No 1762/2003 and No 1775/2004 invalid in the light of … Regulation … No 314/2002 and Article 15 of … Regulation … No 1260/2001 and of the principles of equality and proportionality, in that they lay down a production levy for sugar which is calculated on the basis of the “average loss” per tonne exported, which does not take account of the quantities exported without refund, although these quantities are included in the total used to evaluate the total loss to be financed?’
Om foreningen af sag C-5/06 og sagerne C-23/06 — C-36/06
The joining of Case C-5/06 and Cases C-23/06 to C-36/06
På grundlag af forbindelsen mellem sag C-5/06 og sagerne C-23/06 — C-36/06 bør de i henhold til procesreglementets artikel 43, sammenholdt med samme reglements artikel 103, forenes med henblik på den endelige dom.
In view of the connections between Case C-5/06 and Cases C-23/06 to C-36/06, it is appropriate, in accordance with Article 43 of the Rules of Procedure, read in conjunction with Article 103 of those rules, to join those cases for the purpose of the judgment.
Om de præjudicielle spørgsmål
The questions referred for preliminary rulings
Da de to forelæggende retter i det væsentlige har stillet de samme præjudicielle spørgsmål, vil de blive behandlet på grundlag af den måde, hvorpå de er affattet i sag C-5/06.
As the questions referred by the two national courts for preliminary rulings are essentially the same, it is appropriate to deal with them by reference to the manner in which they are formulated in Case C-5/06.
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt alle de udførte produktmængder, der er omfattet af artikel 15 i forordning nr. 1260/2001, ved beregningen af det overskud, der kan udføres, i medfør af denne bestemmelse skal fratrækkes forbruget i Fællesskabet
The question whether, pursuant to Article 15 of Regulation No 1260/2001, all the quantities of exported products which fall under that provision are, for the purpose of calculating the exportable surplus, to be subtracted from the consumption within the Community
Det bemærkes, at det i 11. betragtning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 177, s. 4) var fastsat, ligesom det er anført i niende betragtning til forordning nr. 1260/2001, at der foretages tilpasninger af ordningen med produktionskvoter, særligt »for at udstyre Fællesskabet med de fornødne instrumenter til på en rimelig, men effektiv måde at sikre, at producenterne selv fuldt ud dækker omkostningerne ved afsætningen af den overskudsproduktion, der er en følge af uligevægten mellem Fællesskabets produktion og forbrug […]«.
It should be pointed out that the 11th recital in the preamble to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 1981 L 177, p. 4) laid down, as provided for in recital 9 in the preamble to Regulation No 1260/2001, that changes were to be made to the system of production levies in order to take account of recent developments in production, in particular ‘to provide the Community with the instruments necessary to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet in full the cost of disposing of the surpluses of Community production over consumption …’.
I stk. 1 i artikel 28 i forordning nr. 1785/81, hvori kriterierne for fastsættelse af produktionsafgifter for A- og B-sukker og for A- og B-isoglucose er fastsat, er følgende bestemt:
Article 28(1) of Regulation No 1785/81, which laid down the criteria for calculating the production levies on the production of A and B sugar and on A and B isoglucose, provided as follows:
»Inden afslutningen af hvert af produktionsårene 1981/1982 til 1985/1986 konstateres a) den anslåede størrelse af produktionen af A- og B-sukker samt af A- og B-isoglu-cose i det løbende produktionsår b) den anslåede størrelse af afsætningen til forbrug i Fællesskabet af sukker og iso -glucose i det løbende produktionsår
(b) estimates of the quantities of sugar and isoglucose disposed of for consumption within the Community during the marketing year in question;
Dette gennemsnitlige tab eller denne gennemsnitlige indtægt er lig med forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samlede afgiftsbeløb i forhold til den pågældende samlede eksportforpligtelsestonnage.
This average loss or average revenue shall be equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question;
e) det anslåede samlede tab eller den samlede indtægt, ved at det under c) omhandlede overskud ganges med det gennemsnitlige tab eller den gennemsnitlige indtægt under d).«
(e) estimates of the total loss or the total revenue obtained by multiplying the surplus referred to in (c) by the average loss or the average revenue referred to in (d).’
Selv om denne bestemmelse efterfølgende er blevet erstattet først af artikel 33, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2038/1999 af 13. september 1999 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 252, s. 1) og siden af artikel 15, stk. 1, i forordning nr. 1260/2001, er den i det væsentlige forblevet uændret.
That provision, although successively replaced by Article 33(1) of Council Regulation (EC) No 2038/1999 of 13 September 1999 on the common organisation of the markets in the sugar sector (OJ 1999 L 252, p. 1) and by Article 15(1) of Regulation No 1260/2001, has remained essentially unchanged.
Artikel 5, stk. 5, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1443/82 af 8. juni 1982 om gennemførelsesbestemmelser for kvotaordningen for sukker (EFT L 158, s. 17) bestemmer, at de mængder sukker og isoglucose, der er udført til tredjelande som forarbejdede produkter, fratrækkes de mængder sukker og isoglucose, der er solgt i Fællesskabet til konsum.
Article 5(5) of Commission Regulation (EEC) No 1443/82 of 8 June 1982 laying down detailed rules for the application of the quota system in the sugar sector (OJ 1982 L 158, p. 17) provided that the quantities of sugar and isoglucose exported as processed products to nonmember countries were to be subtracted from the quantities of sugar and isoglucose included in the account of consumption within the Community.
Det fremgår nærmere af sagsakterne vedrørende sagerne C-23/06 — C-36/06, at Kommissionen for så vidt angår det overskud, der kan udføres, konsekvent har lagt til grund, at dette svarer til produktionen fratrukket afsætningen af sukker, idet sukker, der er udført som forarbejdede produkter med eller uden eksportrestitution, ikke er omfattet af det interne forbrug i Fællesskabet, men af nævnte overskud.
It is, in particular, clear from the Court file relating to Cases C-23/06 to C-36/06 that, with regard to the exportable surplus, the Commission has consistently contended that this corresponds to production less disposals of sugar, since exports of sugar as processed products, regardless of whether or not they benefit from a refund, are included not in the consumption within the Community, but in the surplus.
I henhold til samme forordnings artikel 15, stk. 1, litra d), er det anslåede gennemsnitlige tab lig med forskellen mellem det samlede restitutionsbeløb og det samlede afgiftsbeløb i forhold til den pågældende samlede eksportforpligtelsestonnage.
Pursuant to Article 15(1)(d) of that regulation, the estimate of average loss is equal to the difference between the total amount of refunds and the total amount of levies on the total tonnage of export obligations in question.
Ifølge artikel 15, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1260/2001 konstateres det samlede anslåede tab ved, at det overskud, der kan udføres, multipliceres med det gennemsnitlige tab.
The estimate of overall loss is, according to Article 15(1)(e) of Regulation No 1260/2001, obtained by multiplying the exportable surplus by the average loss.
Eftersom det overskud, der kan udføres, udgøres af forskellen mellem fællesskabsproduktionen under kvote A og B og det interne forbrug, er sidstnævnte ikke tilsigtet at omfatte produktmængder, der er udført med eller uden eksportrestitution.
As the exportable surplus is the difference between Community production under quotas A and B and consumption within the Community, the latter is not intended to include the quantities of exported products, regardless of whether they have or have not benefited from export refunds.
Udførte produktmængder kan ikke betragtes som afsat til forbrug i Fællesskabet i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1260/2001.
The quantities of exported products cannot be considered to have been disposed of for consumption within the Community, within the meaning of Article 15(1)(b) of Regulation No 1260/2001.
F.eks. kan eventuelle ved produktionsårets afslutning oplagrede produktmængder bogføres som mængder, der ikke er forbrugt, med henblik på konstateringen af det overskud, der kan udføres, selv om de eventuelt ikke på dette tidspunkt er omfattet af afsætningsstøtteforanstaltninger.
Thus, for example, the quantities of products which may be in stock at the end of the marketing year must be entered in the accounts as unconsumed quantities for the purpose of establishing the exportable surplus even though, by definition, they have not, at that stage, benefited from disposal support measures.
Det overskud, der kan udføres, må ikke sammenblandes med de udførte produktmængder.
The exportable surplus is not to be confused with the quantities of exported products.
Selv om disse er blevet udført med restitution, indebærer de ikke finansielle udgifter for producenterne.
Those products, despite giving rise to refunds, do not always lead to financial costs for producers.
Dette er bl.a. tilfældet, hvor den mængde, der eventuelt udgøres af forskellen mellem, på den ene side, de oprindelige lagre og fællesskabsproduktionen og, på den anden side, de endelige lagre, overstiger fællesskabsproduktionen, og når de produktmængder, der ikke har givet ret til restitutioner, ikke overstiger forskellen mellem fællesskabsproduktionen og den nævnte mængde.
That is particularly the case where the quantity resulting, by definition, from the difference between initial stocks and Community production, on the one hand, and final stocks, on the other hand, is greater than the Community production and where the quantities of products giving entitlement to refunds do not exceed the difference between the Community production and that quantity.
Hvis, således som Kommissionen i det væsentlige har gjort gældende, formålet med forordning nr. 1260/2001 var at basere beregningen af produktionsafgifter på de budgetmæssige omkostninger forbundet med restitutioner, ville det have været tilstrækkeligt at beregne disse afgifter på grundlag af det samlede tab hidrørende fra alle eksportrestitutionerne og fra produktionen.
As the Commission essentially contends, if the objective of Regulation No 1260/2001 had been to base the calculation of production levies on the budgetary costs of refunds, it would have sufficed to calculate those levies from the total loss based on export and production refunds.
Det bemærkes, at det samlede anslåede tab, således som det er defineret i artikel 15, stk. 1, litra e), i forordning nr. 1260/2001, ikke er identisk med det samlede restitutionsbeløb for det pågældende produktionsår, men udgøres af produktet af det overskud, der kan udføres, og det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton sukker for de eksportforpligtelser, der skal opfyldes for det løbende produktionsår.
It should be pointed out that the estimate of the total loss, as defined in Article 15(1) (e) of Regulation No 1260/2001, is not identical to the total amount of refunds for the marketing year concerned, but is made up of the product of the exportable surplus and the estimate of the average loss per tonne of sugar for export obligations to be fulfilled during the current marketing year.
Det fremgår af det ovenstående, at metoden for beregning af det anslåede samlede tab under alle omstændigheder tilsigter, at der på fremadrettet og konventionel vis foretages en fastlæggelse af de tab, der skyldes afsætning af Fællesskabets overskudsproduktion.
It follows that the method for calculating the estimated total loss is designed, in any event, to establish, in a forward-looking and conventional way, the losses caused by disposing of surplus Community production.
Endvidere ville der være risiko for, at formålet med ordningen for selvfinansiering af omkostningerne til afsætning af overskud — der siden indførelsen af denne ordning ved forordning nr. 1785/81 har været på en rimelig, men effektiv måde at sikre, at producenterne selv fuldt ud dækker disse omkostninger, og hvis anvendelse af Kommissionen altid har været baseret på en definition af overskud, der kan udføres, som omfatter sukker, der er udført med eller uden restitution — ikke ville blive opfyldt.
Thus, there is a risk that the objective pursued by the system of the self-financing of the costs of disposing of surpluses — which, from the introduction of that system by Regulation No 1785/81, has been to ensure, in a fair yet efficient way, that the producers themselves meet those costs in full, and the application of which by the Commission has always been based on a definition of exportable surplus which includes sugar exports regardless of whether they benefit from a refund — would not be achieved.
I modsætning til, hvad der er anført i 12. betragtning til forordning nr. 1260/2001, risikerer opretholdelsen af denne ordning følgelig at blive undermineret.
There is therefore a risk that the maintenance of the system would be liable to be undermined, contrary to recital 12 in the preamble to Regulation No 1260/2001.
Herefter skal artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning nr. 1260/2001 fortolkes således, at der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, skal fratrækkes forbruget alle de udførte produktmængder, der er omfattet af denne artikel, uanset om der faktisk er betalt restitutioner eller ej.
In the light of the foregoing, Article 15(1)(c) of Regulation No 1260/2001 must be interpreted as meaning that, for the purpose of calculating the exportable surplus, all the quantities of exported products which fall under that article, regardless of whether or not refunds have actually been paid, are to be subtracted from consumption.
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt alle de af artikel 15 i forordning nr. 1260/2001 omfattede udførte produktmængder i medfør af denne bestemmelse skal tages i betragtning ved fastsættelsen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton sukker
The question whether, pursuant to Article 15 of Regulation No 1260/2001, all the quantities of exported products which fall under that provision are to be taken into account for the purpose of calculating the estimated average loss per tonne of sugar