natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som uregelmæssighed betragtes enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller kunne skade De Europæiske Fællesskabers almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af De Europæiske Fællesskaber, enten ved formindskelse eller bortfald af indtægter, der stammer fra de egne indtægter, der opkræves direkte for Fællesskabernes regning, eller ved afholdelse af en uretmæssig udgift.«
“Irregularity” shall mean any infringement of a provision of Community law resulting from an act or omission by an economic operator, which has, or would have, the effect of prejudicing the general budget of the Communities or budgets managed by them, either by reducing or losing revenue accruing from own resources collected directly on behalf of the Communities, or by an unjustified item of expenditure.’
II — Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
II — The main proceedings and the question referred
Samme forordnings artikel 2, stk. 2, bestemmer følgende:
Article 2(2) of that regulation then provides that:
I maj 2001 ansøgte Rüdiger Jager, der er landbruger, Amt om tildeling af ammekopræmier for 71 stykker kvæg for år 2001.
In May 2001, Mr Jager, a farmer, applied to the Amt for suckler cow premia in respect of 71 bovine animals for 2001.
»Der kan ikke pålægges en administrativ sanktion, som ikke var indført ved en fællesskabsretsakt, inden uregelmæssigheden fandt sted.
‘No administrative penalty may be imposed unless a Community act prior to the irregularity has made provision for it.
Ændres bestemmelserne om administrative sanktioner i en fællesskabsretsakt efterfølgende, anvendes de mindst strenge bestemmelser med tilbagevirkende kraft.«
In the event of a subsequent amendment of the provisions which impose administrative penalties and are contained in Community rules, the less severe provisions shall apply retroactively.’
Ved afgørelse af 24. januar 2001 afslog Amt ansøgningen med den begrundelse, at der ved et kontrolbesøg på stedet var fastslået uregelmæssigheder i den i artikel 10c, stk. 1, i forordning nr. 3887/92 omhandlede forstand, idet den fastslåede overskridelse var på over 20% af det støtteberettigede antal dyr.
By a decision of 24 January 2002, the Amt rejected his application absolutely, on the ground that an on-the-spot check had revealed irregularities within the meaning of Article 10c(1) of Regulation No 3887/92, and that the discrepancy that had been found represented more than 20% of the eligible animals.
JAGER som enkeltbetaling, således at bestemmelserne om præmier for »dyr« i artikel 57-63 i forordning nr. 796/2004 ikke længere finder anvendelse i denne medlemsstat.
JAGER that the provisions relating to ‘livestock’ premia, laid down in Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004, have ceased to be applicable in that Member State.
Denne ret har i forelæggelsesafgørelsen bemærket, at henset til Gerken-dommen og artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2988/92, der knæsætter princippet om anvendelse af den mildeste straf med tilbagevirkende kraft, er forordning nr. 118/2004 i hvert fald relevant for tvisten i hovedsagen, eftersom den indfører en maksimalsanktion i artikel 39 i forordning nr. 2419/2001, nemlig at nedsættelsen af støtten ikke kan overstige 20% af det samlede beløb, som landbrugeren har ret til.
In its order for reference, that court notes that, having regard both to the abovementioned judgment in Gerken and to Article 2(2) of Regulation No 2988/95, which establishes the principle of the retroactive application of less severe penalties, Regulation No 118/2004 is, in any event, relevant in the main proceedings, having introduced, in Article 39 of Regulation No 2419/2001, an upper limit on penalties, namely by stipulating that the reduction in the aid may not be more than 20% of the total amount to which the farmer is entitled.
Retten har derfor besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål med henblik på at få oplyst, »hvorvidt en mere fordelagtig sanktionsbestemmelse (vedrørende husdyrpræmier) også skal anvendes med tilbagevirkende kraft, når denne bestemmelse i princippet først er gældende for en periode, hvor husdyrpræmier ikke længere tildeles i den berørte medlemsstat, eller snarere, hvor der er indført en ordning for direkte støtte«.
Consequently, the Verwaltungsgericht decided to stay proceedings and submit to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling: ‘[i]s a provision imposing a more favourable penalty (concerning livestock aid) to be applied retroactively even if that provision in principle only applies for a period of time during which livestock aid in the Member State concerned is no longer granted as a direct payment has been introduced?’
Den forelæggende ret er imidlertid af den opfattelse, at forordning nr. 796/2004, der finder anvendelse på støtteansøgninger vedrørende produktionsår eller præmieperioder, som begynder den 1. januar 2005, er endnu mere fordelagtig for Rüdiger Jager.
However, the Verwaltungsgericht takes the view that Regulation No 796/2004, which applies to aid applications made in respect of marketing years or reference periods commencing on 1 January 2005, is still more favourable for Mr Jager.
Bestemmelserne i denne forordnings artikel 57-63, som i vidt omfang gentager bestemmelserne i artikel 36-43 i forordning nr. 2419/2001, indeholder nemlig ikke længere en bestemmelse, der er analog med denne sidstnævnte forordnings artikel 39.
In point of fact, the provisions of Articles 57 to 63 of that regulation, which, according to the Verwaltungsgericht, largely reproduce those of Articles 36 to 43 of Regulation No 2419/2001, no longer contain a provision similar to Article 39 of the latter regulation.
Ingen sanktion er dermed den mildeste straf, man kan forestille sig for Rüdiger Jager.
Thus, the absence of a penalty is the most favourable option possible for Mr Jager.
Domstolen har for nyligt understreget, at princippet om anvendelse med tilbagevirkende kraft af mildere straffe udgør en del af de fælles forfatningsmæssige traditioner i medlemsstaterne, således at princippet skal anses for at høre til de almindelige fællesskabsretlige grundsætninger, som Domstolen skal sikre overholdelsen af, og som den nationale ret skal overholde 19.
The Court has recently held that the principle of the retroactive application of a more lenient penalty forms part of the constitutional traditions common to the Member States and, accordingly, must be considered to be one of the general principles of Community law which the Court ensures are respected and with which national courts are required to comply. 19
Verwaltungsgericht Schwerin har imidlertid spurgt, om denne mere fordelagtige sanktion kan finde anvendelse i det foreliggende tilfælde, når ammekopræmien i Tyskland siden den 1. januar 2005 er tildelt
However, the Verwaltungsgericht Schwerin queries whether that more favourable penalty may be applied in this case, given that, since 1 January 2005, the suckler cow premium has been granted, in Germany, in the form of a single payment, with the result
Princippet kommer nærmere bestemt til udtryk i artikel 2, stk. 2, andet punktum, i forordning nr. 2988/95 20.
That principle is more specifically laid down in the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95. 20
I Gerken-dommen har Domstolen underlagt anvendelsen af denne sidstnævnte bestemmelse af, at fire følgende betingelser er overholdt 21:
In its abovementioned judgment in Gerken, the Court made the application of Article 2(2) subject to the following four conditions: 21
— Der skal foreligge en uregelmæssighed i den i artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 2988/95 omhandlede forstand.
— there must be an irregularity within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95;
Amt fastslog nemlig uregelmæssigheder for så vidt angår det i artikel 10c, stk. 1, i forordning nr. 3887/92 fastsatte vedrørende identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte.
The Amt actually identified irregularities in terms of the provisions of Article 10c(1) of Regulation No 3887/92 concerning the identification and registration of unclaimed bovine animals.
Der er tale om »uregelmæssigheder« i den i artikel 1, stk. 2, i forordning nr. 2988/95 omhandlede forstand.
These certainly constitute ‘irregularities’ within the meaning of Article 1(2) of Regulation No 2988/95.
— Denne uregelmæssighed skal give anledning til en administrativ sanktion i den i artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2988/95 omhandlede forstand.
— that irregularity must give rise to the application of an administrative penalty within the meaning of Article 2(2) of Regulation No 2988/95;
— De fællesskabsbestemmelser, der indførte denne sanktion, skal være genstand for en senere ændring.
— the Community rules which provided for that penalty must have been subject to a subsequent change;
Forekomsten af disse uregelmæssigheder førte til anvendelsen af artikel 10c, stk. 3, i forordning nr. 3887/92, der som anført bestemmer, at hvis den fastslåede forskel er på over 20% af det støtteberettigede antal dyr, ydes der ingen præmie for de 12 måneder forud for kontrollen på stedet.
The existence of those irregularities gave rise to the application of Article 10c(3) of Regulation No 3887/92 which, let us recall, provides that if the difference found during an on-the-spot check is greater than 20% of the number of eligible animals established, no premium is to be granted for the 12 months prior to that on-the-spot check.
Nedsættelsen af støttebeløbet til »dyr«, og endog inddragelse af støtte, udgør en »administrativ sanktion« i den i artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2988/95 omhandlede forstand 22.
The reduction in the amount of or, indeed, cancellation of the ‘livestock’ aid clearly constitutes an ‘administrative penalty’ within the meaning of Article 2(2) of Regulation No 2988/95. 22
Jf. ligeledes punkt 27 i generaladvokat Légers forslag til afgørelse i samme sag, der blev fremsat den 11.12.2003.
See also point 27 of the Opinion of Advocate General Léger of 11 December 2003 in the case which gave rise to that judgment.
De parter, der har afgivet indlæg for Domstolen, er derimod uenige om spørgsmålet, om forordning nr. 796/2004 ligeledes skal tages i betragtning ved fastsættelsen af de nedsættelser og udelukkelser, der finder anvendelse på Rüdiger Jager, idet den kan indebære, at han pålægges en endnu mildere sanktion.
However, the parties which have submitted observations to the Court disagree as to whether Regulation No 796/2004 must also be taken into account in determining the reductions and exclusions which are applicable to Mr Jager, since that regulation could produce a still more lenient penalty for him.
Artikel 39 i forordning nr. 2419/2001 foretog derefter en ændring af fællesskabsbestemmelserne om administrative sanktioner og indførte i den udgave, der blev ændret ved artikel 1, nr. 11, litra a), i forordning nr. 118/2004, en maksimumsgrænse for den nedsættelse, der kan finde sted i tilfælde af manglende overholdelse af fællesskabsbestemmelserne om identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte, nemlig 20% af det samlede støttebeløb, som landbrugeren har ret til for den relevante referenceperiode i henhold til støtteordningerne for kvæg.
Article 39 of Regulation No 2419/2001 subsequently amended the Community rules on administrative penalties and, as amended by Article 1(11)(a) of Regulation No 118/2004, introduced a ceiling on the reduction to be applied in the event of a failure to respect the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals, that is to say, 20% of the total amount of the aid to which the farmer is entitled, in respect of the relevant premium period, under the schemes for aid for bovine animals.
Denne bestemmelse har klart til formål at ændre bestemmelserne om administrative sanktioner med henblik på at mindske den sanktion, der finder anvendelse i tilfælde af manglende overholdelse af fællesskabsbestemmelserne om identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte 23.
That article is clearly designed to amend the rules on administrative sanctions in such a way as to reduce the severity of the penalty that applies if the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals have not been respected. 23
Det skal først understreges, at den græske regering og Kommissionen i deres indlæg har anført, at den forelæggende ret har begået en fejl, idet den har udtalt, at artikel 57-63 i forordning nr. 796/2004 ikke indeholder bestemmelser svarende til artikel 39 i forordning nr. 2419/2001, og at den på dette grundlag har konkluderet, at forordning nr. 796/2004 ikke fastsætter nogen sanktion, når kravene om identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte, ikke er overholdt, hvilket dermed er mere fordelagtigt for landbrugeren.
I should first point out that, in their observations, the Greek Government and the Commission have noted an error on the part of the national court when it states that Articles 57 to 63 of Regulation No 796/2004 contain no provision corresponding to Article 39 of Regulation No 2419/2001 and concludes, on that basis, that Regulation No 796/2004 no longer provides for a penalty if the Community rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals have not been respected, which would, consequently, produce a more favourable outcome for the farmer.
I medfør af artikel 2, stk. 2, andet punktum, i forordning nr. 2988/95 skal loftet på 20% dermed under alle omstændigheder finde anvendelse på Rüdiger Jagers sanktion for hans ansøgning om støtte til »husdyr«, selv om den er omfattet af det tidsmæssige anvendelsesområde for forordning nr. 3887/92.
Pursuant to the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95, the 20% ceiling must, in any event, apply to the penalty which Mr Jager incurred in relation to his application for ‘livestock’ aid, even though that application is caught by the temporal scope of Regulation No 3887/92.
23 — Dette ønske fra fællesskabslovgivers side fremgår ligeledes af sjette betragtning, andet punktum, til forordning nr. 118/2004, hvorefter »[n]ogle af […] bestemmelser[ne i forordning nr. 2419/2001] bør ændres for at sikre, at nedsættelserne og udelukkelserne i hvert tilfælde er tilpasset efter uregelmæssighedens alvor«.
23 — That this was the intention of the Community legislature is also apparent from the second sentence of recital (6) in the preamble to Regulation No 118/2004, according to which ‘[s]ome of these provisions should be amended so as to ensure that the reductions and exclusions are at all times strictly graded according to the gravity of the irregularity’.
Det er ligeledes min opfattelse, at det er forkert at antage, at den manglende overholdelse af kravene om identifikation og registrering af kvæg, der ikke er anmeldt til støtte, ikke kan pålægges sanktion på grundlag af forordning nr. 796/2004.
I too consider it incorrect to take the view that a failure to respect the rules applicable to the identification and registration of unclaimed bovine animals can no longer give rise to a penalty on the basis of Regulation No 796/2004.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — SAG C-420/06 problemet, hvorvidt artikel 2, stk. 2, andet punktum, i forordning nr. 2988/95 skal fortolkes således, at sanktionsordningen i artikel 66 og 67 i forordning nr. 796/2004 finder anvendelse med tilbagevirkende kraft på en støtteansøgning, der er omfattet af det tidsmæssige anvendelsesområde for forordning nr. 3887/92 26.
OPINION OF MR BOT — CASE C-420/06 down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004 applies retroactively to an aid application which is caught by the temporal scope of Regulation No 3887/92. 26
Disse krav er nemlig ikke desto mindre omfattet af den krydsoverensstemmelse, som alle landbrugere, der modtager en direkte betaling, i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1782/2003 skal overholde.
In point of fact, those requirements are now caught by the crosscompliance obligations that a farmer receiving direct payments is required to meet, pursuant to Article 3(1) of Regulation No 1782/2003.
Jeg skal i denne henseende bemærke, at punkt A, nr. 8, i bilag III til denne forordning nævner artikel 47 i forordning nr. 1760/2000 som en del af de »[l]ovgivningsbestemte forvaltningskrav«, der selv er en del af de regler, der skal overholdes inden for området for krydsoverensstemmelse.
I would point out here that according to Annex III(A)(8) to that regulation, Articles 4 and 7 of Regulation No 1760/2000 are included among the ‘statutory management requirements’, which are themselves a component of the rules which have to be respected in relation to cross-compliance.
Henset til dette således omformulerede spørgsmål har Rüdiger Jagers repræsentant under retsmødet anført, at forordning nr. 796/2004 i videst muligt omfang skal tages i betragtning ved afgørelsen af, hvilken er den mildeste straf for Rüdiger Jager, idet der skal foretages en sammenlignende beregning i forhold til den nedsættelse, som følger af artikel 39 i forordning nr. 2419/2001, som ændret ved forordning nr. 118/2004.
In relation to that question as now reworded, Mr Jager’s representative maintained, at the hearing, that Regulation No 796/2004 ought, as far as possible, to be taken into account, in order to determine the least severe penalty for Mr Jager, by calculating, on a comparative basis, the reduction that would result from Article 39 of Regulation No 2419/2001, as amended by Regulation No 118/2004.
Det følger heraf, at den relevante sanktionsordning i tilfælde af manglende overholdelse af disse regler om identifikation og registrering af kvæg — i en sammenhæng som den, der foreligger i tvisten i hovedsagen, hvor den manglende overholdelse af disse regler blev fastslået for dyr, der ikke var anmeldt til støtte — er ordningen i artikel 66 og 67 i forordning nr. 796/2004 24.
It follows that, in circumstances such as those of the main proceedings, in which it has been established that those rules have not been respected in relation to unclaimed animals, the scheme of penalties which is relevant in cases of failure to respect these requirements pertaining to the identification and registration of unclaimed bovine animals is the scheme laid down in Articles 66 and 67 of Regulation No 796/2004. 24
Amt er derimod af den opfattelse, at anvendelsen af sanktionerne i forordning nr. 796/2004 er objektiv umulig, eftersom enkeltbetalingen ikke blev tildelt i ansøgningsåret, nemlig i 2001.
The Amt, by contrast, takes the view that it is objectively impossible to apply the penalties for which Regulation No 796/2004 provides, since the single payment had yet to be accorded during the year when the application was made, namely 2001.
Det præjudicielle spørgsmål skal derfor, som Kommissionen har foreslået, omformuleres for at give den forelæggende ret et hensigtsmæssigt svar, som sætter den i stand til at afgøre den tvist, der verserer for den 25, således at Domstolen tager stilling til
Consequently, in order to provide the national court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it, 25the question submitted should, as the Commission suggests, be rephrased to enable the Court to determine whether the second sentence of Article 2(2) of Regulation No 2988/95 must be interpreted as meaning that the scheme of penalties laid
24 — Denne analyse underbygges af betragtning 68, andet punktum, til forordning nr. 796/2004.
24 — That analysis is borne out by the second sentence of recital (68) in the preamble to Regulation No 796/2004.
26 — Det er min opfattelse, at det i det tilfælde, hvor den relevante sanktionsordning i tidsmæssig henseende er ordningen i artikel 59 i forordning nr. 796/2004, skal fastslås, at den under alle omstændigheder ikke nu finder anvendelse i Tyskland, idet denne medlemsstat har valgt at afkoble præmierne til »husdyr«, og idet den dermed så meget desto mere ikke kan finde anvendelse med tilbagevirkende kraft.
26 — I consider that were the scheme of penalties which is material in terms of the substantive scope to be the scheme which appears in Article 59 of Regulation No 796/2004, it should be pointed out that it is not, in any event, currently applicable in Germany, since that Member State opted to decouple ‘livestock’ premia, and is not, a fortiori,retroactively applicable.
Således som den græske regering har anført, følger denne konklusion klart af 12. betragtning til forordning nr. 796/2004, hvoraf det kan udledes, at denne forordnings artikel 59 kun kan finde anvendelse i det omfang Tyskland har valgt at bevare visse husdyrpræmier, såsom ammekopræmien koblet til produktionen.
As the Greek Government has indicated, that conclusion emerges clearly from recital (12) in the preamble to Regulation No 796/2004, from which we can infer that Article 59 of the regulation could apply only in so far as Germany had opted to keep certain livestock premia, such as the suckler cow premium, linked to production.
Kommissionen er ligeledes af den opfattelse, at en anvendelse af sanktionerne i denne forordning med tilbagevirkende kraft er umulig i denne sag.
The Commission too considers that the penalties for which that regulation provides cannot be applied retroactively in this case.
Kommissionen har i denne henseende støttet sig til generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Berlusconi m.fl. 27for at anføre, at en anvendelse af en mildere straf med tilbagevirkende kraft kun kan ske, når den afspejler, at lovgiver har ændret vurdering i forhold til den pågældende uregelmæssighed.
In that connection, to support its contention that a more lenient penalty may be applied retroactively only where it reflects a revised assessment of the legislature in relation to the irregularity in question, the Commission cites the Opinion of Advocate General Kokott in the case which produced the abovementioned judgment in Berlusconi. 27
Den græske regering har tilsluttet sig Kommissionens synspunkt, idet det er dens opfattelse, at princippet om tilbagevirkende kraft, der er knæsat i artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2988/95, ikke kan finde anvendelse, når de fællesskabsbestemmelser, der definerer sanktionerne, er blevet helt omstruktureret ved en ny forordning, således som det er tilfældet i denne sag med forordning nr. 796/2004.
The Greek Government endorses the Commission’s view when it contends that, according to Article 2(2) of Regulation No 2988/95, the principle of retroactivity which that article establishes cannot apply if the Community provisions laying down the penalties have been completely restructured by a new regulation, as is the case here in the form of Regulation No 796/2004.
Der er nemlig således ikke tale om en ændring af eller en erstatning for tilsvarende ældre bestemmelser, men i det væsentlige om en ny ordning med en anden filosofi og andre formål.
This actually involves, not amending or replacing earlier, similar provisions but, in essence, a new scheme based on a different philosophy and with different objectives.
Kommissionen har imidlertid bemærket, at de bestemmelser, der fastsætter sanktioner, med forordning nr. 796/2004 er blevet helt omstruktureret og tilpasset de ændrede krav i enkeltbetalingsordningen og krydsoverensstemmelsen, således som de er indeholdt i forordning nr. 1782/2003.
However, the Commission points out that, in Regulation No 796/2004, the rules on penalties were completely restructured and adjusted to meet the new requirements of the single payment scheme and of crosscompliance, as contained in Regulation No 1782/2003.