natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rådet og Kommissionen har for det første bestridt berettigelsen af Rettens vurderinger vedrørende opfyldelsen af de iboende betingelser for enhver ansvarsordning, som altså ikke er særegne for ordningen med ansvar uden culpa.
The Council and the Commission dispute first the validity of the findings of the Court of First Instance regarding the satisfaction of the conditions inherent in any liability mechanism, which are therefore not unique to the regime for no-fault liability.
De har påberåbt sig en tilsidesættelse af begrebet reelt og bestemt tab og reglerne vedrørende bevisbyrden.
They allege that the Court of First Instance misconstrued the concept of actual and certain damage and
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-120/06 P OG C-121/06 P tilføje et supplerende krav vedrørende fuldstændig mangel på almindelig interesse af adfærden hos de institutioner, der er årsag til skaden.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P contested judgments by adding a further requirement that there be no entirely general interest pursued by the conduct of the institutions that caused the damage.
Vurderingen af de forskellige påstandes fortjeneste kræver, at det præciseres, hvilke betingelser der gælder for Fællesskabets ansvar uden culpa. Jeg mener, at disse må baseres på det grundlag, som denne ansvarsordning hviler på.
In order to assess the merit of these different assertions it is necessary to state the conditions to which no-fault liability of the Community must be subject.
Som jeg har tilstræbt at påvise, kan princippet om ansvar uden culpa på samme tid baseres på idéen om brud på den ligelige fordeling af offentlige byrder mellem borgerne og på den behørige beskyttelse af den grundlæggende ejendomsret.
As I have been at pains to show, the principle of no-fault liability may be based both on the idea of a ‘rupture’ in the equality of citizens in shouldering public burdens and on the protection that must be given to the fundamental right to property.
Dermed er de eneste tab, for hvilke ansvar uden culpa giver ret til erstatning, tab, der har en usædvanlig og særlig karakter.
Hence, the only damage for which no-fault liability creates the right to compensation is that which is both unusual and special.
Jeg skal nu behandle de særlige betingelser for ordningen med ansvar uden culpa.
Let us now turn to the conditions specific to the regime of no-fault liability.
Ifølge appellanterne har Retten anvendt et fejlagtigt begreb for usædvanligt tab.
According to the appellants, the Court of First Instance adopted and applied an erroneous concept of unusual damage.
Omvendt finder de indstævnte institutioner — der tilslutter sig det af Retten anvendte begreb for usædvanligt tab — at de betingelser for at ifalde ansvar uden culpa, som Retten har anført, er utilstrækkelige og anmoder derfor Domstolen om at supplere de appellerede dommes begrundelser ved at
In contrast, the defendants, while accepting the concept of unusual damage developed by the Court of First Instance, consider the conditions it laid down for the incurring of no-fault liability to be inadequate and thus ask the Court of Justice to supplement the grounds of the
Ligesom alle borgere profiterer af de fordele, der følger af at leve i et samfund, må alle uden kompensation bære de ordinære ulemper, som følger heraf og af de offentlige myndigheders indgreb i den forbindelse.
Just as they enjoy the resulting benefits, all individuals must bear, without compensation, the ordinary disadvantages stemming from the organisation of life in society and the actions of the public authorities for that purpose.
Det drejer sig på en måde om offentlige byrder, som må anses for normalt at påhvile de inter -esserede.
In some ways, it is a question of public burdens that must be regarded as falling normally on the persons concerned.
Selv om disse byrder ikke pålægges alle borgere på ensartet måde, kan domstolene ikke genetablere en fuldkommen ligelig fordeling.
Even though these burdens do not weigh uniformly on all citizens, the courts are not able to re-establish perfect equality.
Det ville indebære at overdrage dem en uforholdsmæssig og uhensigtsmæssig opgave.
That would be to impose a disproportionate and inappropriate duty on them.
Selv om de offentlige byrder er asymmetriske, må de principielt anses for normalt at påhvile borgerne og følgelig ikke give ret til erstatning.
Despite being asymmetrical, public burdens must therefore, as a matter of principle, be regarded as falling normally on individuals and consequently as bestowing no right to compensation.
FIAMM M.FL. MOD RÅDET OG KOMMISSIONEN lertid anderledes, når det offentlige indgreb forårsager et usædvanligt og særligt tab.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION situation is different, however, when public actions cause unusual and special damage.
tilfælde, at den ligelige fordeling af offentlige byrder brydes.
It is only in that situation that equality in bearing public burdens would be ruptured.
Således defineret er betingelserne for, at et tab er usædvanligt og særligt, tilstrækkelig restriktive til, at i modsætning til, hvad Kommissionen har anført, anvendeligheden af denne ordning for ansvar uden culpa i de foreliggende tilfælde ikke påvirker institutionernes politiske frihed på WTO-området, hvilket har foranlediget Domstolen til at fastslå princippet om WTO-reglernes upåberåbelighed.
Set out and defined in this way, the conditions for damage to be classified as unusual and special are sufficiently restrictive so that, contrary to the assertions of the Commission, the applicability of this system of no-fault liability in the cases in point does not affect the political freedom of the institutions in the WTO sphere, which has led the Court of Justice to conclude that the WTO rules cannot in principle be relied on.
Antallet af skadelidte, der kan klage over et tab, som opfylder disse krav, vil under alle omstændigheder altid være meget begrænset, således at byrden for Unionens budget af en eventuel erstatning aldrig vil kunne tvinge Fællesskabets politiske organer inden for rammerne af WTO.
The number of victims able to claim damage who meet these requirements will, in any event, always be very small, so that the burden of any compensation on the Union’s budget will never be sufficiently large to constrain the conduct of the Community’s political organs within the context of the WTO.
Et tab må kvalificeres som usædvanligt, når det fremstår sådan på grund af betingelserne for dets opståen og dets iboende kendetegn.
Damage must be classified as unusual when it appears to be such by reason both of the conditions in which it occurs and its intrinsic characteristics.
Et usædvanligt tab er først og fremmest et tab, der overskrider grænserne for økonomiske risici i forbindelse med virksomheden i den berørte sektor, dvs. som følger af virkeliggørelsen af en risiko, som den skadelidte ikke med rimelighed kunne forudse, mod hvilken han ikke kunne sikre sig.
Unusual damage is, first of all, damage that exceeds the limits of the economic risks inherent in operating in the sector concerned, in other words damage stemming from the materialisation of a risk that the victim could not reasonably have foreseen, against which he could not protect himself.
Dette er dog ikke tilstrækkeligt.
But that is not sufficient.
Dette vil ikke sige, at tabet skal svare til en fuldstændig og endelig fratagelse af ejendommen. Det skal ikke desto mindre medføre et tilstrækkelig groft indgreb i ejendomsretlige rettigheder (usus, fructus og abusus).
That does not mean that the damage must be equivalent to total and definitive loss of ownership, but it must nevertheless entail sufficiently serious harm to the attributes of the right to property (usus, fructus and abusus).
Det er ligegyldigt, om indgrebet i ejendomsretten er lovligt eller ulovligt, når man ser det ud fra et ansvar, som ikke er baseret på culpa.
It must again be stressed that it is immaterial whether that harm to the right to property is lawful or unlawful if it occurs within the framework of liability not based on fault.
Bør man gøre ifaldelse af ansvar uden culpa for Fællesskabet betinget af opfyldelsen af en supplerende betingelse knyttet til, at der ikke er forfulgt nogen almindelig økonomisk interesse ved den handling eller adfærd, der er årsag til tabet?
Should no-fault liability on the part of the Community be made subject to an additional condition that there be no general economic interest pursued by the act or conduct that causes the damage?
Dette er, hvad Rådet og Kommissionen kræver og foreholder Retten ikke at have gjort i de appellerede domme.
This is what both the Council and the Commission demand and complain that the Court of First Instance failed to impose in the contested judgments.
De kan herved støtte sig på visse afgørelser fra Fællesskabets retsinstanser, der som afvigelse fra den generelle retspraksis har tilføjet dette krav 72. Hvis den handling eller adfærd,
They can rely to that effect on certain decisions of the Community courts which, departing from the general line of caselaw, have added that requirement. 72In
72 — Jf. dommen i sagen Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit og Grands Moulins de Paris mod Kommissionen, præmis 45 og 46, og Rettens dom i sagen Förde-Reederei mod Rådet og Kommissionen, præmis 56, og i sagen Afrikanische Frucht-Compagnie mod Rådet og Kommissionen, præmis 151.
72 — See Compagnie d’approvisionnement, de transport et de crédit and Grands Moulins de Paris v Commission, paragraphs 45 and 46; Förde­Reederei v Council and Commis­sion, paragraph 56; and Afrikanische Frucht­Compagnie and Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert v Council and Commission, paragraph 151.
I en ordning med ansvar baseret på ligelig fordeling af de offentlige byrder kan tabet derimod, selv om det kan kvalificeres som usædvanligt i den ovenfor definerede forstand, ikke give ret til erstatning, hvis det ikke også har en særlig karakter.
On the other hand, in a system of liability based on equality in bearing public burdens, even if the damage can be classified as unusual in the sense I have just defined, it cannot give the right to compensation unless it is also special in nature.
Dette er kun tilfældet, hvis tabet kun rammer et lille antal personer eller nærmere bestemt, hvis det påvirker en særlig kategori af erhvervsdrivende uforholdsmæssigt i forhold til de øvrige erhvervsdrivende. Det er kun i dette
That is the case only if it affects no more than a small number of individuals or, more precisely, if it affects a particular category of economic operators with disproportionate severity by
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-120/06 P OG C-121/06 P område« 75.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P ating in the sector concerned’.
Retten har ligeledes i de appellerede domme betinget Fællesskabets ansvar uden culpa af kravet om et usædvanligt og særligt tab, som den har defineret således: »Et tab er usædvanligt, dels når det overskrider grænserne for, hvilke risici der knytter sig til økonomisk virksomhed inden for det pågældende område, dels særligt når det rammer en særlig kategori af erhvervsdrivende uforholdsmæssigt hårdt i forhold til andre erhvervsdrivende« 76.
75 Similarly, in the contested judgments the Court of First Instance made the Community’s no-fault liability subject to there being unusual and special damage, which it defined as follows: ‘damage is, first, unusual when it exceeds the limits of the economic risks inherent in operating in the sector concerned and, second, special when it affects a particular circle of economic operators in a disproportionate manner by comparison with other operators’.
Ved at træffe en sådan afgørelse har Retten overholdt den faste retspraksis, den har udviklet 77.
76 By ruling in this way, it positioned itself in the mainstream of the settled caselaw that it has developed.
Efter min mening er der ikke grund til at anvende denne supplerende betingelse, der kræves i en mindre del af retspraksis.
In my view, there is no reason to adopt this additional condition demanded by a minority strand of case-law.
Jeg finder den ikke hensigtsmæssig, da ligelig fordeling af offentlige byrder og behørig beskyttelse af ejendomsretten bestemmer, at erhvervsdrivende, som har lidt et usædvanligt og særligt tab, opnår en erstatning, selv om den foranstaltning, der er årsag til tabet, var berettiget af en almindelig økonomisk interesse.
I do not consider it appropriate, because equality in bearing public burdens and the protection to be accorded to the right to property demand that economic operators who have suffered unusual and special damage be compensated, even if the measure that caused the damage was justified by a general economic interest.
Jeg finder den heller ikke nødvendig, da betingelsen om et usædvanligt og særligt tab er tilstrækkeligt restriktiv til, at frygten for et eventuelt ansvar ikke påvirker den politiske frihed i forfølgelsen af en almindelig økonomisk interesse.
Nor do I consider it necessary, as the conditions that the damage be unusual and special are sufficiently restrictive for the political authorities’ freedom of action in the pursuit of a general economic interest not to be affected by fear of possible liability.
FIAMM og FEDON bestrider ikke kravet om, at tabet skal være usædvanligt og særligt, eller den definition, der er givet i de appellerede domme.
However, FIAMM and Fedon dispute neither the need for damage to be unusual and special nor the definition of those characteristics set out in the contested judgments.
De har påberåbt sig den juridisk fejlagtige betydning af usædvanligt tab, som Retten har anvendt.
They rely on an error of law in the meaning of the definition of unusual damage that the Court of First Instance adopted and applied.
Retten har fastslået, at det af sagsøgerne lidte tab ikke havde overskredet grænserne for de økonomiske risici, der var knyttet til deres eksportvirksomhed, idet eventuelle gengældelsesforanstaltninger fastsat af FTB ikke kan anses for at ligge uden for de sædvanlige risici i den internationale handel, således som den nu er organiseret, hvorfor de skadelige følger heraf skal bæres af enhver erhvervsdrivende, som beslutter at afsætte sin produktion på et WTO-medlems marked.
The Court of First Instance ruled that the damage suffered by the applicants had not exceeded the limits of the economic risks inherent in their exporting activities, since the possibility of retaliatory measures is provided for in the DSU and can therefore not be regarded as beyond the normal hazards of international trade as currently organised, so that the harmful consequences that might ensue have to be borne by any operator who decides to sell his products on the market of one of the WTO members.
Da gengældelsesforanstaltningerne er retligt fastlagt ved det instrument, der regulerer den internationale handel, kan enhver eksportvirksomhed nødvendigvis forudsige gengældelsesfor-
In other words, because the instrument governing inter-
De betingelser, der således er præciseret, er dem, som størstedelen af retspraksis — dog med forbehold af stadfæstelsen af Fællesskabets ansvar uden culpa — har defineret som de betingelser, der under alle omstændigheder skal være opfyldt.
The conditions that I have just stated are those that the majority of the caselaw has laid down as having to be met at all events, while refraining from enshrining no-fault Community liability in Community law.
Domstolen har således udtrykkeligt betinget Fællesskabets ansvar uden culpa af, at der foreligger et usædvanligt og særligt tab 73.
The Court has thus expressly made no-fault liability of the Community subject to the existence of unusual and special damage.
Den har ligeledes afvist, at der foreligger et ansvar uden culpa, fordi det påberåbte tab kun var et resultat af en normal forretningsmæssig risiko for den erhvervsdrivende i den pågældende sektor 74, eller fordi det påståede tab ikke overskred »grænserne for, hvilke økonomiske risici der knytter sig til økonomisk virksomhed inden for det pågældende
73It has also rejected the existence of no-fault liability because the alleged damage was merely the result of the ordinary commercial risk taken by an economic operator in the sector concerned 74 or because it did not exceed ‘the limits of the economic risks inherent in oper-
75 — Dommen i sagen Biovilac mod EØF, præmis 28 og 29.
75 — Biovilac v EEC, paragraphs 28 and 29.
73 — Jf. dommen i sagen Dorsch Consult mod Rådet og Kommissionen, præmis 18 og 53.
73 — See Dorsch Consult v Council and Commission, paragraphs 18 and 53.
FIAMM M.FL. MOD RÅDET OG KOMMISSIONEN anstaltningerne.
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION national trade legally provides for retaliatory measures, such measures are necessarily foreseeable by any exporting undertaking.
Det er en risiko knyttet til eksportvirksomheden.
It is a risk inherent in exporting activities.
I de foreliggende tilfælde foreligger der ingen forbindelse mellem vedtagelsen og opretholdelsen af lovgivningen om Fællesskabets importordning for bananer og det tab, som Fællesskabets eksportører af brilleetuier og industri- akkumulatorer har lidt som følge af gengældelsesforanstaltningerne.
In the present cases, there is no link between the adoption and retention of the legislation on the Community scheme for banana imports and the damage suffered as a result of the retaliatory measures by Community exporters of spectacle cases and industrial batteries.
Dette tab kan derfor ikke anses for normalt for disse erhvervsdrivende, så meget mere som gengældelsesforanstaltningerne i henhold til FTB’s artikel 22, stk. 3, først og fremmest skal omhandle den samme sektor som den, hvor der er fastslået en overtrædelse af WTO-retten.
That damage could not therefore be regarded as usual for these operators, particularly as under Article 22(3) of the DSU retaliatory measures must first be applied to the same sector as that in which a violation of WTO law has been ascertained.
De appellerede domme må derfor ophæves, fordi de er behæftede med en retlig fejl.
For that reason, the contested judgments must be set aside as being vitiated by an error of law.
Det påhviler Retten, efter at have anmodet appellanterne om de nødvendige oplysninger, at tage stilling til, om det påberåbte tab desuden har en usædvanlig karakter, fordi det udgør et tilstrækkeligt groft indgreb i ejendomsrettens rettigheder, og træffe afgørelse om, hvorvidt tabet er særligt.
It will be for the Court of First Instance, after having asked the appellants for the necessary information, to assess whether the damage on which they rely is also unusual in that it constitutes sufficiently serious harm to the attributes of the right to property, and to rule on whether that damage is special.
C — Sagsbehandlingstidens urimelige var -ighed
unreasonable length of the
Retten har ved at træffe en sådan afgørelse, som appellanterne med føje har gjort gældende, ikke erkendt, at et usædvanligt tab måles i forhold til de økonomiske risici, der er knyttet til virksomheden på det pågældende område, dvs. at tabet har en usædvanlig karakter 78, når det ikke fremstår som virkeliggørelsen af en risiko knyttet til virksomheden på det pågældende område.
As the appellants rightly maintain, by ruling in this manner the Court of First Instance failed to have regard to the fact that the unusual nature of damage is assessed in relation to the economic risks inherent in operating in the sector concerned, in other words that damage is unusual 78 where it is not the manifestation of a risk inherent in operating in the sector concerned.
Dette er tilfældet, hvis der ikke er nogen forbindelse mellem den handling eller den adfærd, der er årsag til tabet, og den økonomiske sektor, som aktiviteten i de virksomheder, der er genstand for tabet, henhører under.
That is the case where there is no link between the act or conduct causing the damage and the economic sector in which the undertakings suffering the damage operate.
I mangel af en sådan forbindelse kan man ikke betragte tabet som virkeliggørelsen af en normal forretningsmæssig risiko, som en velunderrettet erhvervsdrivende ville og burde have kunnet sikre sig imod.
In the absence of such a link, the damage cannot be regarded as the manifestation of a normal commercial risk against which a prudent operator could and should have protected himself.
Det er i denne retning, retspraksis går.
This is the thrust of the case-law.
Følgende er blevet anset for normalt tab: tab lidt af et maritimt transportselskab efter ændringen af overgangsordningen med hensyn til afgiftsfrihed for punktafgiftspligtige varer, der blev solgt om bord på færger på overfarten mellem medlemsstaterne 79, og tab lidt af en producent af grundfoderstoffer til smågrise og fjerkræ fremstillet af valle efter ikrafttrædelsen af visse fællesskabsforordninger om salg af skummetmælkspulver til svine- og fjerkræfoder 80.
The following have been considered usual: damage suffered by a maritime transport company as a result of amendment of the transitional tax exemption arrangements for products subject to excise duty and sold on ships during sea-crossings between Member States, 79 and damage suffered by a producer of basic feedingstuffs for piglets and poultry made from whey as a result of the entry into force of certain Community regulations on the sale of skimmed-milk powder for use in feed for pigs and poultry. 80
78 — Hvis den ligeledes er tilstrækkelig grov.79 — Jf. Förde-Reederei-dommen, præmis 58-60.80 — Jf. dommen i sagen Biovilac mod EØF, præmis 27-30.
78 — If it is also sufficiently serious.
Appellanterne har endelig nedlagt påstand om en passende godtgørelse på grund af den urimelige varighed af retsforhandlingerne i første instans.
Lastly, the appellants seek fair compensation for the unreasonable length of the proceedings before the Court of First Instance.
FEDON’s påstand kan uden videre afvises på grundlag af artikel 112, punkt c), i procesreglementet for Domstolen, idet den ikke kan antages til realitetsbehandling, da den ikke har nogen begrundelse.
Fedon’s request can be dismissed easily on the basis of Article 112(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice on the ground of inadmissibility, being devoid of any statement of grounds.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-120/06 P OG C-121/06 P imidlertid ikke, at en rettergangsfejl ved Retten har en sådan rækkevidde for, at den kan rejses, det kræves blot, at den »krænker appellantens interesser«.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-120/06 P AND C-121/06 P require that the breach of procedure before the Court of First Instance be of such consequence in order for it to be raised; it merely requires that it ‘adversely affects the interests of the appellant’.
Dette synes imidlertid at være tilfældet, da længden af fristen for domsafsigelsen har bidraget til at øge byrden af appellantens gæld.
That indeed appears to be the case, as the length of the proceedings contributed to increasing the size of the appellant’s debt.
Selv om betingelsen vedrørende krænkelse af appellantens interesser i forbindelse med rettergangsfejlen vedrørende for lang sagsbehandlingstid ved Retten undertiden er blevet fortolket således, at det kræves, at den nævnte fejl har haft indflydelse på sagens udfald, var dette under alle omstændigheder udelukkende, fordi anbringendet om den nævnte fejl blev rejst til støtte for påstanden om ophævelse af Rettens dom 82.
Although in the case of a procedural irregularity based on the excessive length of the proceedings before the Court of First Instance the condition that the appellant’s interests be adversely affected has sometimes been interpreted as requiring that the irregularity have an impact on the outcome of the dispute, that has occurred solely where the plea based on that irregularity was raised in support of claims for the setting aside of the judgment of the Court of First Instance.
I det foreliggende tilfælde er dette anbringende kun påberåbt med henblik på at opnå en passende godtgørelse.
82In the present case, this plea is raised only in order to obtain fair compensation.