natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Flere mindede om, at man skal bevare balancen mellem kravet om sikkerhed og respekten for grundlæggende værdier.
Several pointed to the balance to be maintained between the security requirement and respect for fundamental values.
I den sammenhæng nævnte en række debatdeltagere chartret om grundlæggende rettigheder og gav udtryk for ønske om, at det indarbejdes i traktaten.
In this connection a number of speakers referred to the Charter of Fundamental Rights, requesting its integration into the Treaty.
Det blev ligeledes gentagne gange foreslået, at Fællesskabet eller EU tiltræder den europæiske menneskerettighedskonvention.
Community or Union membership of the European Convention on Human Rights was also frequently proposed.
Nogle talere nævnte endvidere tiltrædelse af den europæiske socialpagt (Torino 1961) eller Genève-konventionen om flygtninges retsstilling.
Some speakers also referred to membership of the Turin Social Charter or the Geneva Convention relating to the Status of Refugees.
Gennemgang af politikkerne
Review of policies
En lang række debatdeltagere ønskede en mere præcis definition af, hvad man forstår ved grænseoverskridende kriminalitet, som kræver løsninger på europæisk plan.
Numerous speakers wanted a more precise definition of what was meant by cross-border crime requiring a European response.
I den sammenhæng foreslog en række talere en mere vidtgående harmonisering af de nationale lovgivninger på det strafferetlige område, navnlig for så vidt angår definitionen af lovovertrædelser og af
In this connection, a series of speakers proposed more far-reaching harmonisation of national criminal law, with particular reference to definitions of offences and minimum and maximum penalties while others stressed the principle of mutual
Talerlisten findes i et addendum til denne note.
The list of speakers will form the subject of an Addendum to this note. 500
Flere forslog, at man skal kombinere de to indfaldsvinkler, og selv om man i de fleste tilfælde kan vælge gensidig anerkendelse, er harmonisering påkrævet i visse tilfælde.
Several suggested the need for a combination of both approaches, pointing out that while mutual recognition was an option in most cases, harmonisation was a necessity in some.
Mange insisterede på en politik, der stræber mod en øget harmonisering på områderne asyl og indvandring, mens andre ønskede, at medlemsstaterne skal kunne bevare en national politik, navnlig for så vidt angår indvandring og adgang til arbejdsmarkedet.
Many pressed for a policy of greater harmonisation in the field of asylum and immigration, whereas some wanted Member States to be allowed to retain national policies, particularly as regards immigration and access to the employment market.
Mange konventsmedlemmer understregede betydningen af at skelne mellem asylpolitik og indvandring.
A number of Convention members emphasised the importance of distinguishing between asylum policy on the one hand and immigration policy on the other.
For så vidt angår asyl bør man overholde de humanitære forpligtelser, navnlig Genève-konventionen, og der bør foretages en byrdefordeling på europæisk plan.
Regarding asylum, humanitarian commitments, and in particular the Geneva Convention, should be respected and burdens should be shared in Europe.
Spørgsmålet om indvanding afhænger af andre forhold, f.eks. behovene på arbejdsmarkedet og samfundets kapacitet til at integrere indvandrere.
Immigration policy met other considerations such as employment market requirements and the capacity to integrate into society.
Nogle foreslog at gå længere end reglerne i de nuværende traktater og videre end metoden med minimumsstandarder for at gennemføre en egentlig fælles asylordning, idet listen over de nuværende retsgrundlag i EF-traktatens artikel 63 revideres for at nå frem til et mere sammenhængende system, der afspejler det politiske program, som blev godkendt i Tammerfors, og idet man går videre end Nicetraktatens bestemmelser med hensyn til overgang til kvalificeret flertal.
Some proposed going further than the rules of the current Treaties and beyond the minimum standards approach to achieve a genuine common asylum system, by reviewing the list of current legal bases of Article 63 of the EC Treaty to arrive at a more consistent system reflecting the political programme approved at Tampere and by going further than the provisions of the Treaty of Nice regarding the move to QMV.
Den nuværende situation for og behandling af asylansøgere og ulovlige indvandrere i Europa blev i øvrigt ofte nævnt som et emne, der giver anledning til bekymring.
The current situation and the treatment in Europe of asylum seekers and illegal immigrants have often been regarded as a source of concern.
Flere talere insisterede på den eksterne dimension af EU's politik på området retlige og indre anliggender og opfordrede til et bedre samarbejde med navnlig nabolandene om disse spørgsmål, en øget hensyntagen til aspekterne af denne politik i EU's eksterne forbindelser samt koordinering med andre elementer af de eksterne forbindelser, f.eks. handels- eller udviklingspolitikken.
Several speakers stressed the external dimension of the Union's justice and home affairs policy, calling for increased cooperation notably with neighbouring countries on these matters, for more consideration to be given to aspects of this policy in the Union's external relations and to their coordination with other elements of external relations such as commercial or development policy.
Civilretlige spørgsmål blev kun nævnt i begrænset omfang.
Little was said, on the whole, about civil law matters.
Mange debatdeltagere nævnte spørgsmålet om opdelingen i søjler.
The question of the division into pillars was raised by a number of speakers.
Et stort flertal rejste spørgsmålet om, hvorvidt denne opdeling er velbegrundet, og argumenterede for, at emneområderne under den nuværende tredje søjle (politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager) i fuldt omfang henlægges under Fællesskabets kompetence (dvs. at Fællesskabets sædvanlige procedurer finder anvendelse), eller at der i det mindste gøres mere udbredt brug af fællesskabsstrukturer og -mekanismer på disse områder.
A large majority questioned whether that division was justified and argued in favour of full "communitarisation" (i.e. application of the usual Community procedures) of current third pillar issues (police and judicial cooperation in criminal matters) or in any event more extensive application of community structures and mechanisms to these issues.
De henviste navnlig til fordelene ved de retlige instrumenter, mekanismerne for judiciel kontrol og reglerne om åbenhed i fællesskabsretten.
They referred in particular to the advantages of legal instruments, judicial control mechanisms and transparency rules in Community law.
Andre gjorde derimod gældende, at Fællesskabets beslutningsprocedurer ikke direkte kan finde anvendelse på samtlige de emner, der er omfattet af området sikkerhed og retfærdighed.
Some on the other hand pointed out that the blanket application of Community decisiontaking procedures as such to all security and justice issues was not feasible.
Flere rejste spørgsmålet om, hvorvidt de, som argumenterer for henlæggelse under Fællesskabets kompetence, altid tænker på de samme elementer, og insisterede på nødvendigheden af en pragmatisk fremgangsmåde bestående i konkret og skridt for skridt at undersøge, hvilke forbedringer der er behov for med hensyn til instrumenter og procedurer.
Several wondered whether those arguing for "communitarisation" always covered the same detailed elements and emphasised the need for a pragmatic approach involving a step-by-step examination of the improvements that need to be made to instruments and procedures.
I den sammenhæng blev det nævnt, at man kan forestille sig, at der inden for samme ramme kan være forskellige beslutningsprocedurer afhængig af emnernes særlige karakter.
In this connection, it was suggested that it was possible to envisage the co-existence within the same framework of different decisiontaking procedures geared to the specific nature of certain subjects.
Endelige mente visse talere, at en fuldstændig eller delvis henlæggelse under Fællesskabets kompetence af emneområderne under tredje søjle vil medføre, at regeringerne og de nationale parlamenter skal afgive beføjelser, hvilket kan blive udnyttet af yderligtgående eller populistiske partier.
Finally, some speakers felt that total or partial communitarisation of third pillar issues would entail a loss of powers for national governments and parliaments which could be exploited by extremist or populist parties.
Spørgsmålet om legitimitet og demokratisk kontrol blev taget op ved flere lejligheder.
The question of democratic legitimacy and control came up several times.
Mange konventsmedlemmer ønskede, at Europa-Parlamentet skal være medlovgiver både for så vidt angår de områder, som allerede hører under Fællesskabets kompetence, og for så vidt angår EU's lovgivningsmæssige indsats på det strafferetlige område, under alle omstændigheder den del, som vedrører retligt samarbejde i kriminalsager.
Many Convention members wanted the European Parliament to become co-legislator both in matters already communitarised and in the Union's legislative action in criminal matters, at least for the part relating to judicial cooperation in criminal matters.
Andre insisterede på, at de nationale parlamenters rolle skal styrkes, uden at dette i øvrigt er et alternativ til det foregående forslag.
Others pressed for a stronger role for the national parliaments, although this was not an alternative to the preceding proposal.
En række debatdeltagere kritiserede den manglende eller utilstrækkelige kontrol med EU's organer under tredje søjle, herunder navnlig Europol (nogle nævnte ligeledes Eurojust), og krævede, at der skal udøves kontrol på europæisk plan.
A number of speakers criticised the lack or inadequacy of controls over these Union bodies in 3rd pillar issues, such as for example Europol (some also mentioned Eurojust), demanding controls at European level.
Et konventsmedlem mente, at den kontrol, som de nationale parlamenter udøver på nuværende tidspunkt, er tilfredsstillende.
One Convention member considered the current controls exercised by national parliaments adequate.
Der blev nævnt forskellige modeller for en mere vidtgående kontrol med disse fælles organer: kontrol foretaget af Europa-Parlamentet, nærmere bestemt af et særligt udvalg i Parlamentet, integration i en fællesskabsordning, f.eks. henlæggelse under Kommissionens myndighed, eller udpegelse af en ny højtstående repræsentant for EU, der skal være samtalepartner med de nationale parlamenter for så vidt angår tredje søjle og have ansvaret for, at disse organer fungerer tilfredsstillende.
Various models were put forward for the stricter control of these joint bodies: control by the European Parliament, more specifically by a special parliamentary committee, integration into a Community arrangement, for example under the supervision of the Commission, or creation of a new High Representative of the Union acting as an interlocutor for national parliaments for 3rd pillar issues and responsible for the proper functioning of those bodies.
En række debatdeltagere kritiserede, at initiativretten er delt mellem Kommissionen og medlemsstaterne, og mente i de fleste tilfælde, at denne ret udelukkende bør ligge hos Kommissionen.
A number of speakers criticised the fact that the Commission and the Member States shared the right of initiative, mostly arguing that this right should henceforth reside exclusively with the Commission.
I den sammenhæng blev tanken om at underkaste medlemsstaternes initiativer en forudgående retlig kontrol ligeledes nævnt.
The possibility was also raised in this context of subjecting Member States' initiatives to prior legal scrutiny.
Flertallet ønskede at afskaffe reglen om enstemmighed i forbindelse med asyl og indvandring (første søjle) og i forbindelse med emnerne i tilknytning til retligt samarbejde i kriminalsager (tredje søjle).
The majority wanted to drop the unanimity rule for asylum and immigration (1st pillar) and cooperation on criminal matters (3rd pillar).
For så vidt angår områderne under den nuværende tredje søjle gav et stort antal konventsmedlemmer udtryk for et behov for forbedrede retlige instrumenter, som er nemmere at gennemføre.
As for current 3rd pillar issues, many spoke of the need for improved and simplified legal instruments.
Disse konventsmedlemmer konstaterede navnlig, at brugen af konventioner er forældet på grund af de urimeligt langsomme ratifikationsprocedurer.Flere understregede behovet for at råde over de samme instrumenter som i fællesskabsretten, navnlig instrumenter med direkte virkning, dvs. som er umiddelbart gældende, jf. forordninger inden for fællesskabspolitikkerne.
These Convention members noted in particular that recourse was no longer had to the Convention given the excessively slow ratification procedures. Several emphasised the need for the same instruments as those available in Community legislation, notably instruments producing direct effects, i.e. directly applicable as in the case of regulations in the context of community policies.
Der blev ved flere lejligheder mindet om vanskelighederne ved at afgrænse og gennemføre "rammeafgørelser" og "afgørelser" i henhold til den nuværende EU-traktat.
The difficulties encountered in delimiting applying "framework decisions" and "decisions" as provided for in the current EU Treaty were mentioned several times.
Et stort antal konventsmedlemmer ønskede, at Domstolens kompetence udvides, og at den skal have fuld kompetence på de områder, der er omfattet af den nuværende tredje søjle.
A large number of Convention members wanted to see the Court of Justice's powers extended and it to be given full powers in current 3rd pillar areas.
Visse nævnte udtrykkeligt indførelse af retsmidler for privatpersoner på disse områder.
Some specifically mentioned the introduction of the possibility of appeal for private individuals in these areas.
Flere understregede ligeledes, at Kommissionen bør kunne indstævne medlemsstater for Domstolen inden for rammerne af procedurer om traktatbrud.
Several also emphasised that the Commission should be able to bring infringement proceedings against Member States before the Court.
Nogle anmodede om, at de særlige "opt-in" -ordninger (mulighed for at tilslutte sig), som visse medlemsstater har på nuværende tidspunkt, tages op til fornyet overvejelse.
Some wanted the special opt-in arrangements currently enjoyed by certain Member States to be re-examined.
Tanken om at erstatte dem med en mulighed for konstruktiv afståelse er af og til blev fremsat.
Some suggested replacing them by the possibility of constructive abstention.
Et flertal beklagede, at Europol ikke råder over retlige og materielle instrumenter til at varetage sine opgaver, og ønskede, at Europol hurtigt for alvor bliver operationel.
A majority deplored the fact that Europol did not have the legal or material means to carry out its tasks and wanted to see it become truly operational without delay.
Med henblik herpå skal Europol have øgede midler og øgede beføjelser, og visse talere præciserede, at sidstnævnte dels skal omfatte beføjelser til at anmode de nationale politistyrker om at iværksætte undersøgelser, dels mulighed for at iværksætte konkrete undersøgelsesforanstaltninger sammen med de nationale myndigheder.
It should therefore receive increased funding and operational powers, the latter, as some speakers have said, should include on the one hand the power to request national police forces to launch enquiries and on the other, the possibility of carrying out actual investigations jointly with national authorities.
Denne styrkelse af Europol bør finde sted parallelt med indførelsen af en mere vidtgående parlamentarisk (se ovenfor) og judiciel kontrol.
Strengthening Europol in this way should go hand in hand with increased parliamentary (see above) and judicial control.
For så vidt angår dette sidste punkt krævede nogle et niveau for den judicielle kontrol svarende til det, som gælder for de nationale politistyrker, og rejste spørgsmålet om den immunitet, som Europols ansatte er omfattet af.
With regard to this last point, some wanted a level of judicial control equivalent to that exercised over national police forces and questioned the immunity granted to Europol staff.
Behovet for at styrke OLAF ( Kommissionens Kontor for Bekæmpelse af Svig) og fremme synergien mellem OLAF, Europol og Eurojust blev ligeledes nævnt.
The need to strengthen OLAF (European Anti-Fraud Office) and to promote synergy between it, Europol and Eurojust was also raised.
Endelig ønskede andre konventsmedlemmer, at man først i fuld udstrækning udtømmer mulighederne for et effektivt samarbejde mellem de nationale politistyrker.
Finally, other Convention members wanted to see the potential for effective cooperation between national police forces fully exploited first.
Der er stadig mulighed for at intensivere dette samarbejde.
This could be stepped up still further.
Mange mente, at Eurojust ligledes bør udvikles og efter fleres opfattelse gøres til forløber for en europæisk anklagemyndighed.
For many, Eurojust should also be developed and for some, could prefigure a European public prosecutor.
Nogle mente, at en sådan anklagemyndighed bør kunne forelægge et afgrænset antal sager for en europæisk domstol (nogle ønskede at begynde med svig begået mod Fællesskabets finansielle interesser), mens andre mente, at den udelukkende bør kunne forelægge sager for de nationale domstole.
Some said that a public prosecutor of this type should be able to refer to a European court a specific number of crimes (some would begin with fraud against the Communities' financial interests), while others felt that proceedings should be brought solely before national courts.
EU's ydre grænser blev ofte nævnt.
The Union's external borders were frequently mentioned.
Næsten alle debatdeltagere ønskede en øget kontrol, som skal udøves i fællesskab.
Almost all of the speakers wanted more stringent joint controls.
Ifølge en lang række indlæg skal dette finde sted ved oprettelse af et fælles grænsevagtkorps.
A number of speakers said that this would mean putting in place a common border guard unit.
Andre prioriterer et tættere samarbejde mellem medlemsstaternes tjenester samt samordnede uddannelsesinitiativer.
Others preferred closer cooperation between Member States' services and concerted training projects.
Der blev fremsat forskellige forslag, der ligger midt imellem, og som sigter på at forbedre den nuværende situation, f.eks. en gradvis overgang til en fælles ordning med en støtteenhed, der står til rådighed for de nationale myndigheder, som et første skridt.
Various intermediate proposals were put forward to improve the existing situation, such as, for example, gradual transition to a joint arrangement, with, as a first step, a support cell at the disposal of national authorities.
Nogle insisterede på finansiel solidaritet og ønskede en byrdefordeling til fordel for de medlemsstater, der af forskellige årsager, navnlig geografiske, er ansvarlige for en større del af de fælles ydre grænser.
Some emphasised the need for financial solidarity and wanted burden-sharing in favour of those Member States responsible – for various reasons, particularly geographical – for a larger section of common external borders.
Formanden afsluttede drøftelserne og understregede, at de havde været af høj kvalitet.
The Chairman wound up by emphasising the quality of the debate.
De havde givet mulighed for at uddybe et vigtigt emne.
It had made it possible to examine an important topic in depth.
Han fremhævede, at de forslag, som konventsmedlemmerne havde fremsat, var nuancerede.
He referred to the nuances in the proposals put forward by Convention members.
Han ønskede, at overvejelserne vedrørende begrebet grænseoverskridende kriminalitet skal fortsætte.
He asked for more thought to be given to the concept of cross-border crime.
For så vidt angår spørgsmålet om opdelingen i søjler foreslog han en pragmatisk indfaldsvinkel, der består i at undersøge, hvilke foranstaltninger der bedst kan gennemføres efter den ene eller den anden procedure, uden at man på forhånd lægger sig fast på en løsning.
Referring to the question of the division into pillars, he suggested a pragmatic approach, examining without any preconceptions which actions could be best dealt with by which procedures.
Han meddelte, at præsidiet snart vil nedsætte en arbejdsgruppe om disse områder med henblik på at uddybe visse spørgsmål.
He said that the Praesidium would shortly propose setting up a working party on these issues for a more in-depth examination of certain questions.
De nationale parlamenters rolle i den europæiske arkitektur
The role of national parliaments in the European architecture
Formanden henledte konventsmedlemmernes opmærksomhed på de tre spørgsmål vedrørende de nationale parlamenters rolle, som findes i Laeken-erklæringen.
The Chairman drew Convention members' attention to the three questions concerning the role of national parliaments set out in the Laeken declaration.
Han meddelte, at sekretariatet for at lette drøftelserne har udsendt to dokumenter til konventsmedlemmerne, hvoraf et er et arbejdsdokument (CONV 67/02) af beskrivende karakter, der skitserer de overordnede linjer for så vidt angår de nationale parlamenters rolle inden for rammerne af traktaterne og opregner en række forslag om deres fremtidige rolle.
He said that, to assist discussions, the Secretariat had presented two documents to Convention members, one was a descriptive discussion paper (CONV 67/02), defining the broad lines of national parliaments' current powers under the Treaties and listing a series of proposals on their future role.
Det andet dokumentet (CONV 68/02) indeholder en række spørgsmål, som konventsmedlemmerne eventuelt kan tage udgangspunkt i under drøftelserne.
The other document (CONV 68/02) contains questions to which Convention members could refer during the discussions.
Da en stor del af talerne rent faktisk henviste til spørgsmålene i dette dokument, vil disse spørgsmål ligeledes være udgangspunktet for denne note.
Given that a large number of speakers had in fact referred to the questions mentioned in this document, they will also serve as a basis for this note.
Størstedelen af debatdeltagerne mente, at de nationale parlamenter i højere grad bør inddrages i EU's aktiviteter.
Most speakers felt that national parliaments should be more involved in the Union's activities.
Det skal navnlig ske gennem en mere effektiv kontrol fra de nationale parlamenters side (de skandinaviske landes kontrolmekanismer blev fremhævet).
This would be notably through more effective control by national governments (the Scandinavian countries' control mechanism was highlighted).
De nationale parlamenter bør inddrages i lovgivningsproceduren på et tidligere tidspunkt.
National parliaments should be involved earlier in the legislative procedure.
Med henblik herpå foreslog nogle, at Kommissionen fremsender alle lovgivningsforslag direkte til de nationale parlamenter samtidig med, at den fremsender dem til Parlamentet og Rådet, samt at de nationale parlamenter endvidere skal kunne deltage i den årlige drøftelse af Kommissionens arbejdsprogram.
Some suggested therefore that the Commission should forward all legislative proposals directly to the national parliaments at the same time as they are sent to the Parliament and to the Council, and that the national parliaments could also take part in the annual discussion on the Commission's work programme.
Konventsmedlemmerne insisterede på, at det selvfølgelig er de enkelte parlamenters opgave af fastlægge deres egne regler for politisk kontrol med deres respektive regeringer.
Convention members insisted that it was of course for each parliament to establish its own rules for the political control of their respective governments.
Der var dog almindelig enighed om, at gensidige oplysninger om de mest velfungerende mekanismer vil være nyttige.
However, it was generally agreed that an exchange of information on the most efficient mechanisms would be useful.