natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De faktuelle forhold, der henvises til i det første præjudicielle spørgsmål skal dog tages i betragtning ved behandlingen af det andet præjudicielle spørgsmål.
1; the Directive') and of Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC).
Under et kontrolbesøg den 21. marts 1997 opfordrede les services de l'inspection des lois sociales belges (den belgiske myndighed til kontrol af overholdelse af sociallovgivningen) André Mazzoleni til at fremlægge forskellige dokumenter i henhold til den belgiske lovgivning, navnlig lønsedler.
In the course of a check carried out on 21 March 1997, the Belgian Social Law Inspectorate requested Mr Mazzoleni to produce various documents required by Belgian legislation, in particular pay slips.
Kontrollen viste, at månedslønnen for en af ISA's arbejdstagere, der var beskæftiget i Belgien, var 6 692 FRF for 169 timer, eller cirka 40 152 BEF, hvilket svarede til en timeløn på 237,59 BEF, mens den af CCT fastsatte løn var 356,68 BEF.
They showed that the basic monthly wage of an ISA worker employed in Belgium was FRF 6 692 for 169 hours of work, that is to say approximately BEF 40 152, which corresponded to an hourly rate of pay of approximately BEF 237.59, whereas the minimum hourly rate of pay laid down by the CLA was BEF 356.68.
André Mazzoleni og ISA blev tiltalt ved Tribunal correctionnel d'Arlon for ikke at have overholdt forpligtelsen til at betale en løn, der ikke var mindre end den af CCT fastsatte mindsteløn. Éric Guillaume og fire andre af de pågældende tretten arbejdstagere har anlagt civilt søgsmål.
Proceedings were brought against Mr Mazzoleni and ISA before the Tribunal Correctionnel d'Arlon for failure to fulfil the obligation to pay a wage which was not below the minimum hourly rate of pay fixed by the CLA Mr Guillaume and four more of the 13 workers concerned claimed civil damages.
Det andet præjudicielle spørgsmål skal, set i lyset af det første spørgsmål, forstås således, at der i det væsentlige spørges, om en virksomhed, der er etableret i et grænseområde, og hvoraf visse af lønmodtagerne kan blive sat til at udføre en del af deres tjeneste på deltid og i korte perioder i grænseområdet i en anden medlemsstat end den, hvor virksomheden er etableret, skal overholde mod ta gelses medlemsstatens nationale bestemmelser om mindsteløn, når arbejdstagerne i etableringsmedlemsstaten har en beskyttelse, der samlet set er sammenlignelig, selv om mindstelønnen dér er lavere.
Those questions have been raised in the course of criminal proceedings against Mr Mazzoleni, in his capacity as manager of Inter Surveillance Assistance SARL ('ISA'), a company incorporated under French law, and ISA itself, in its capacity as the civilly liable party, for failure to comply with the provisions of Belgian law relating to minimum wages.
ISA har for Tribunal correctionnel d'Arlon bekræftet, at selskabet for så vidt angår mindsteløn ikke har gjort andet end at overholde den franske lov, som man var forpligtet til.
Before the Tribunal Correctionnel d'Arlon, ISA asserted that, as far as the minimum wage was concerned, it was required only to comply with the French legislation.
ISA har først gjort gældende, at vagtvirksomhed nar en særlig karakter, der indebærer, at personalet må flyttes rundt for at undgå, at de for let genkendes af kunderne, og at lønmodtagerne derfor arbejder på »deltid« i Belgien, således at
Between 1 January 1996 and 14 July 1997 ISA which is established in Mont-Saint-Martin, France, employed 13 workers as security officers at a shopping mall in Messancy, Belgium.
Da ISA er etableret i Frankrig og midlertidigt udøver virksomhed i en anden medlemsstat end etableringsstaten, i denne sag Belgien, er ISA et tjenesteydende selskab i traktatens artikel 59 og 60's forstand.
It contended, first, that the particular nature of security operations meant that staff needed to be rotated in order to avoid customers' identifying them too easily and that its employees thus worked "part-time' in Belgium, in the sense that an employee might, in the course of a day, a week or a month, be required to perform a part
Disse traktatbestemmelser er af særlig betydning for tjenesteydere, der er etableret i et grænseområde, og som regelmæssigt udøver deres virksomhed i flere medlemsstater.
frontier zone which regularly carry out their activities in several Member States.
Modtagelsesmedlemsstatens myndigheder skal — såfremt det antages, at denne stats lovbestemmelser, der fastsætter en mindsteløn, har til berettiget formål at beskytte arbejdstagerne — inden de anvender bestemmelserne på en tjenesteyder, der er etableret i en anden medlemsstats grænseområde, undersøge, om anvendelsen af disse bestemmelser er nødvendig og proportional for at beskytte de pågældende arbejdstagere.
Second, ISA submitted that the 13 workers concerned enjoyed, under French legislation, the same, or essentially comparable, protection to that provided for under Belgian legislation.
Det fremgår af fast retspraksis, at traktatens artikel 59 ikke blot kræver afskaffelse af enhver form for forskelsbehandling til skade for en tjenesteyder med hjemsted i en anden medlemsstat på grundlag af dennes nationalitet, men også ophævelse af enhver restriktion — også selv om den gælder uden forskel for såvel indenlandske tjenesteydere som tjenesteydere fra andre medlemsstater — der kan være til hinder for eller indebære ulemper for den virksomhed, som udøves af en tjenesteyder med hjemsted i en anden medlemsstat, hvor denne lovligt præsterer tilsvarende tjenesteydelser, eller kan gøre denne virksomhed mindre tiltrækkende.
It is settled case-law that Article 59 of the Treaty requires not only the elimination of all discrimination on grounds of nationality against providers of services who are established in another Member State, but also the abolition of any restriction, even if it applies without distinction to national providers of services and to those of other Member States, which is liable to prohibit, impede or render less attractive the activities of a provider of services established in another Member State where he lawfully provides similar services.
I et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, tilkommer det derfor modtagelsesmedlemsstatens kompetente myndigheder at bedømme alle relevante elementer med henblik på at afgøre, om anvendelsen af statens lovgivning om mindsteløn er nødvendig og proportional.
Since it took the view that it needed an interpretation of Community law in order to give judgment, the Tribunal Correctionnel d'Arlon decided to stay proceedings and to refer a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling
En medlemsstat kan navnlig ikke betinge levering af tjenesteydelser på sit område af, at samtlige betingelser for etablering i landet er opfyldt, idet de bestemmelser i traktaten, som netop skal sikre den frie udveksling af tjenesteydelser, herved ville blive virkningsløse.
In particular, a Member State may not make the provision of services in its territory subject to compliance with all the conditions required for establishment and thereby deprive of all practical effectiveness the provisions of the Treaty whose object is, precisely, to guarantee the freedom to provide services.
Denne bedømmelse indebærer for det første, at myndighederne navnlig tager hensyn til tjenesteydelsernes varighed, deres forudsigelighed, det forhold at de ansatte reelt er blevet flyttet til modtagelsesmedlemsstaten, og at de vedbliver at være tilknyttet deres arbejdsgivers forretningssted i etableringsmedlemsstaten.
Since the period prescribed for the implementation of the Directive had not in fact expired and the Directive had not been transposed into national law at the material time, it is not necessary to interpret its provisions for the purposes of the main proceedings.
Den frie udveksling af tjenesteydelser, som er et grundlæggende princip i traktaten, kan kun begrænses ved regler, der er begrundet i tvingende almene hensyn, og som gælder for enhver person eller ethvert selskab, der driver virksomhed på modtagerstatens område, og kun i det omfang, disse hensyn ikke tilgodeses i kraft af de bestemmelser, tjenesteyderen er undergivet i den medlemsstat, hvori denne er etableret.
The freedom to provide services, as one of the fundamental principles of the Treaty, may be restricted only by rules justified by overriding requirements relating to the public interest and applicable to all persons and undertakings operating in the territory of the State where the service is provided, in so far as that interest is not safeguarded by the rules to which the provider of such a service is subject in the Member State where he is established.
Blandt de tvingende almene hensyn, Domstolen allerede har anerkendt, er beskyttelse af arbejdstagere.
The overriding reasons relating to the public interest which have been recognised by the Court include the protection of workers.
I tvisten i hovedsagen tilkommer det den forelæggende ret, da de kompetente belgiske myndigheder har anlagt straffesag mod ISA for ikke at have overholdt den belgiske lovgivning om mindsteløn, at afgøre, om anvendelsen af disse bestemmelser på ISA reelt var nødvendig for og proportional med tilsidesættelsen af de i traktatens artikel 59 og 60 anerkendte friheder.
The second question, read in the light of the first, must be understood as seeking essentially to ascertain whether an undertaking established in a frontier region, some of whose employees may be required to perform, on a parttime basis and for brief periods, a part of their services in the adjacent territory of a Member State other than that in which the undertaking is established, is required to comply with the host Member State's national rules on minimum wages where the workers enjoy comparable overall protection in the Member State of establishment although the minimum wage there is lower.
»EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og EF-traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF) ikke er til hinder for, at en medlemsstat pålægger en virksomhed, der er etableret i en anden medlemsstat, og som præsterer en tjenesteydelse på den førstnævnte medlemsstats område, at betale sine arbejdstagere den mindsteløn, der er fastsat i denne stats nationale bestemmelser.
Since ISA is established in France and carries on activities of a temporary nature in a Member State other than that in which it is established, in this case Belgium, it is a company which provides services for the purposes of Articles 59 and 60 of the Treaty.
Anvendelsen af disse bestemmelser kan imidlertid være ude af proportioner, når det drejer sig om lønmodtagere, som er ansat i en virksomhed, der er
Even if it be accepted that the rules of the host Member State imposing a minimum wage have the legitimate objective of protecting workers, the national authorities of that State must, before applying them to a service provider established in an adjacent region of another Member State, consider whether the application
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet ("Femte Afdeling') den 29. september 1999. "" ~~~ ^ ^ ^
In a case such as that at issue in the main proceedings, it is therefore incumbent on the competent authorities of the host Member State, for the purpose of determining whether application of its rules imposing a minimum wage is necessary and proportionate, to evaluate all the relevant factors.
»Begrebet 'udstationeringsperiode' i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udvekslingen af tjenesteydelser omfatter i princippet også en delperiode, hvor en grænsearbejder, der er ansat i en virksomhed i en medlemsstat, i løbet af en dag, en uge eller en måned udfører en del af sin tjeneste i grænseområdet i en eller flere andre medlemsstater.
That evaluation means, first, that they must take account, in particular, of the duration of the provision of services, of their predictability, and of whether the employees have actually been sent to work in the host Member State or continue to be attached to the operational base of their employer in the Member State in which it is established.
Der skal imidlertid i denne forbindelse — i det mindste i tidsrummet forud for, at fristen for gennemførelse af direktivet udløber — ved bedømmelsen af den foreliggende sag tages hensyn til de muligheder og retlige retningslinier, der åbnes op for i artikel 3, stk. 10, samt i artikel 3, stk. 3,4 og 5; den forelæggende ret skal således først og fremmest efterprøve, om den nationale lovgiver udtrykkeligt bestemmer, at de nationale bestemmelser om mindsteløn inden for den pågældende branche skal anvendes på tjenesteydere, der er etableret i en anden medlemsstat, og om denne anvendelse er hensigtsmæssig under hensyn til de præsterede ydelsers varighed og omfang.
In the main proceedings, since the competent Belgian authorities have prosecuted ISA for failing to comply with the Belgian rules imposing a minimum wage, it is for the court before which the case has been brought to determine whether the application of those rules to ISA was actually necessary and proportionate to the interference with the freedoms enshrined in Articles 59 and 60 of the Treaty.
Hvis en medlemsstat ud fra tvingende almene hensyn bestemmer, at dens lovgivning eller kollektive overenskomster om mindsteløn skal anvendes af en virksomhed i en anden medlemsstat, som lader personale udføre lønnet arbejde på den første medlemsstats område, også selv om det kun er midlertidigt, tilsidesætter ikke EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) og EF-traktatens artikel 60 (nu artikel 50 EF), medmindre de almene hensyn allerede er tilgodeset i kraft af bestemmelserne i den medlemsstat, hvor tjenesteyderen er etableret.
'Article 59 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 49 EC) and Article 60 of the EC Treaty (now Article 50 EC) do not preclude a Member State from requiring an undertaking established in another Member State which provides services in the territory of the first State to pay its workers the minimum remuneration fixed by the national rules of that State.
Opgørelsen af omkostninger/goder ved de forskellige nationale bestemmelser, der skal opstilles for at bedømme dette, må alene vedrøre bruttomindstelønnen.
The application of such rules might, however, prove to be disproportionate where the workers involved are employees of an undertaking established in a frontier region who are required to carry out, on a parttime basis and for brief periods, a part of their work in the territory of one, or even several, Member States other than that in which the undertaking is established.
Andre forhold, der ganske vist kan have indflydelse på en arbejdstagers økonomiske situation, men som skyldes gældende social- og skattelovgivning, kan ikke medtages i sammenligningen af lønnen.«
It is consequently for the competent authorities of the host Member State to establish whether, and if so to what extent, application of national rules imposing a minimum wage on such an undertaking is necessary and proportionate in order to ensure the protection of the workers concerned*
»Social sikring af vandrende arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende (EØF) nr. 1408/71 — grænsearbejdere — delvis arbejdsløshed — begreb« (Femte Afdeling) maj 1997 afslog den kompetente belgiske institution imidlertid at tilkende ham en sådan ydelse, og som begrundelse herfor anførte den, at han ikke var delvis arbejdsløs i den forstand, hvori udtrykket er anvendt såvel i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a), nr. i), som i belgisk ret. R.J. de Laat påklagede ikke denne afgørelse.
The term "duration of the posting" in Directive 96/71EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services includes in principle the parttime posting of a frontier worker of an undertaking of a Member State who carries out a part of his work during a period of days, weeks or months in the territory or border territory of one or more Member States.
Ved kendelse af 3. december 1998, indgået til Domstolen den 7. december 1998, har Arrondissementsrechtbank te Roermond i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt seks præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 71, stk. 1, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971.
In that context, however, — at least prior to the expiry of the period for implementation of the Directive — account must be taken of the legislative possibilities and considerations offered by Article 3 (10) as well as 3(3), (4) and (5), in evaluating the individual case, that is to say, the national court must first consider whether the national legislature explicitly prescribes national minimum wage provisions for the economic sector in question in regard to service providers established in another Member State and whether application of such provisions is reasonable in view of the duration and extent of the services provided.
Spørgsmålene er blevet rejst under en sag, som er anlagt af R.J. de Laat mod Bestuur van het Landelijk instituut sociale verzekeringen (den nederlandske statsanstalt for social sikring, herefter »LISV«) vedrørende tilkendelse af en arbejdsløshedsydelse.
Where a Member State requires an undertaking established in another Member State which, — if only temporarily — posts workers to the territory of the first Member State, to comply with its statutory provisions or national collective wage agreements in regard to minimum wages on grounds of the public interest, it does not infringe Articles 59 and 60 of the Treaty (following amendment Articles 49 and 50 EC) unless the public interest has already been taken into account by provisions in the State where the service provider is established.
Arrondissementsrechtbank te Roermond fandt, at det var nødvendigt at få afgjort, om R.J. de Laat i medfør af forordningens artikel 71, stk. 1, lina a), havde krav på en ydelse i henhold til WW.
The comparison of the favourableness of the various national rules to be carried out in this connection must be limited to a comparison of the gross minimum wage.
Arrondissementsrechtbank har i denne forbindelse fundet det tvivlsomt, hvorledes udtrykkene »helt arbejdsløse« og »delvis arbejdsløse« i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a), skal fortolkes, og den nationale ret har derfor udsat sagen for at forelægge Domstolen nogle præjudicielle spørgsmål.
Other factors which, although they may be capable of influencing a worker's economic situation, result in fact from the applicable social security and taxation legislation, are not to be included in the comparison of wages.'
Ved skrivelse af 5. februar 1997 påklagede R.J. de Laat LISVs afgørelse.
(EEC) No 1408/71 — Frontier worker —
Domstolen har endvidere fastslået, at det følger af bestemmelserne i forordningens afsnit II, at spørgsmålet om, hvorvidt en national lovgivning om social sikring finder anvendelse på en konkret situation, skal afgøres efter kriterier, der udledes af fællesskabsrettens regler.
(Social security for migrant workers — Regulation Partially unemployed — Meaning) (Fifth Chamber)
Ved afgørelse af 23. april 1997 fastholdt LISV sit afslag på at tilkende en ydelse og afviste klagen. Det er denne afgørelse, R.J. de Laat har indbragt for Arrondissementsrechtbank te Roermond.
Those questions arose in proceedings between Mr De Laat and the Bestuur van het Landelijk Instituut Sociale Verzekeringen (the LISV') concerning unemployment benefit,
Tredje, fjerde, femte og sjette spørgsmål
Mr De Laat, a Netherlands national, resides in the Netherlands with his family. From 1
nr. ii), hvorefter en grænsearbejder, der er omfattet af definitionen heraf i artikel 1, litra b), og som er helt arbejdsløs, kun har krav på ydelser fra bopælsstaten, hviler på en uudtalt formodning om, at en sådan arbejdstager i denne medlemsstat har størst mulighed for på ny at finde beskæftigelse.
According to established case-law, the essential aim of the Regulation is to ensure that social security schemes governing workers in each Member State who move within the Community are applied in accordance with uniform Community criteria.
Med det sjette spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om en person, der befinder sig i R.J. de Laat's situation, skal benagtes som en delvis arbejdsløs grænsearbejder i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a), nr. i)'s forstand eller som en helt arbejdsløs grænsearbejder i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a), nr. ii)'s forstand.
Moreover, according to the Court, it follows from the provisions of Title II of the Regulation that the application of national social security legislation to a particular situation is determined by reference to criteria drawn from the rules of Community law.
Disse spørgsmål skal behandles under ét.
In view of the reply to the first question, there is no need to address the second question.
Derimod vil det beskyttelsesformål til fordel for arbejdstageren, som tilsigtes med forordningens artikel 71, ikke blive realiseret, hvis arbejdstageren — i tilfælde hvor han fortsat er beskæftiget i samme virksomhed, men på deltid, i en anden medlemsstat end den, på hvis område han har bopæl, og hvor han fortsat søger arbejde på fuld tid — skulle henvende sig til en institution på sit bopælssted for at få bistand til at søge en beskæftigelse ud over den, han allerede har.
On 30 November 1996 Mr De Laat applied to the LISV for unemployment benefit under the WW in respect of a period of unemployment commencing on 2 December 1996. By decision of 2 January 1997, the LISV found that Mr De Laat was not entitled to unemployment benefit under the WW on the ground that, since he was partially unemployed, the State of employment was the proper place in which to pursue such a claim.
Indledningsvis bemærkes, at bestemmelserne i forordningens afsnit II, hvori artikel 13 indgår, efter Domstolens faste praksis udgør et fuldstændigt og ensartet system af lovkonfliktregler, hvis formål er, at arbejdstagere, der flytter inden for Fællesskabet, skal være omfattet af den sociale sikringsordning i én enkelt medlemsstat, således at overlapninger mellem gældende nationale lovgivninger og de vanskeligheder, som dette kan give anledning til, undgås.
By its third, fourth and fifth questions, the national court is essentially asking what criteria can be applied in order to determine, under Community law, whether a worker is partially unemployed or wholly unemployed within the meaning of Article 71(l)(a) of the Regulation.
Endvidere bemærkes, som Domstolen allerede har fastslået, at bestemmelserne i forordningens artikel 71 har til formål at sikre, at vandrende arbejdstagere kan opnå arbejdsløshedsydelser på sådanne betingelser, at de bedst muligt sættes i stand til at søge nyt arbejde.
By its sixth question, the national court is asking whether a person in Mr De Laat's circumstances is to be regarded as a frontier worker who is partially unemployed within the meaning of Article 71(l)(a)(i) of the Regulation or as a frontier worker who is wholly unemployed within the meaning of Article 71(l)(a)(ii) thereof.
Det må under denne synsvinkel erkendes, at reglen i forordningens artikel 71, stk. 1, litra a),
In Belgium, Mr De Laat had applied for 'income-guarantee benefit' in respect of the period commencing on 2 December 1996.
Kun når arbejdstageren ikke længere har nogen tilknytning til den kompetente medlemsstat og er helt arbejdsløs, skal han henvende sig til institutionen på sit bopælssted for at få bistand til at søge en beskæftigelse.
In view of its uncertainty as to the interpretation of the terms 'wholly unemployed' and 'partially unemployed' within the meaning of Article 71(l)(a) of the Regulation, the national court stayed proceedings in order to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling:
Det hedder i domskonklusionen:
Questions 1 and 2