natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I samme dom bemærkede Domstolen, at i det foreliggende tilfælde var brugen af det pågældende tegn klart ikke beskrivende — i modsat fald ville den være faldet uden for anvendelsesområdet for ovennævnte bestemmelse — men gav indtryk af, at der var en
In the same judgment, the Court noted that, in that particular case, the use of the sign in question was obviously not intended for purely descriptive purposes, which would otherwise be excluded from the scope of the abovementioned provision, but was such as to create the impression that there was a
En tredjemands brug af en andens varemærke med henblik på at adskille de varer
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
13 — Det var i det foreliggende tilfælde godtgjort, at tredjemand havde anvendt de betegnelser, der var beskyttet af varemærket, med det ene formål at beskrive kvaliteten og mere præcist slibningen af de ædelsten, der blev udbudt til salg (jf. Hölterhoff-dommen, præmis 10).
13 — In that case, it was established that the third party used the descriptions covered by another’s trade mark solely in order to describe the qualities and, more specifically, the type of cut of the precious stones offered for sale (see Hölterhoff, paragraph 10).
14 — Dom af 12.11.2002, sag C-206/01, Sml. I, s. 10273.
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
16 — Arsenal Football Club-dommen, præmis 54-56 og 60.17 — Præmis 27 og 28 (min fremhævelse).
16 — Arsenal Football Club, paragraphs 54 to 56 and 60.17 — Paragraphs 27 and 28 (emphasis added).
»betingelserne for anvendelse af sammenlignende reklame i medlemsstaterne« (anden betragtning), særligt ved at fastsætte »de betingelser, hvorpå sammenlignende reklame er tilladt« (18. betragtning).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
eller tjenesteydelser, der udbydes af indehaveren af varemærket, og som ikke skaber forveksling med hensyn til oprindelsen af dennes og tredjemands varer eller tjenesteydelser, forekommer således i henhold til BMW-dommen at falde inden for anvendelsesområdet af artikel 5, stk. 1, i direktiv 89/104 og falde uden for i henhold til Hölter-hoff-dommen og Adam Opel-dommen, mens det i henhold til den retspraksis, der er nævnt ovenfor i præmis 23, yderligere skal undersøges, om den kan skade andre af varemærkets funktioner end den væsentlige funktion om oprindelsesgaranti.
services supplied by the proprietor of the trade mark, which does not cause confusion regarding the origin of those goods or services and the third party’s goods or services, may apparently fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104 on the basis of BMW, and may escape it on the basis of Hölterhoff and Adam Opel, while, on the basis of the caselaw cited in point 23 above, in order to determine whether or not the said use is caught by that provision, it must be ascertained whether it is liable to affect a function of the trade mark other than the essential function of providing a guarantee of origin.
O2 har i sit skriftlige indlæg lagt vægt på dette synspunkt ved særligt at påberåbe sig varemærkets »reklamefunktion« og den skade, som den omstridte reklame angiveligt har forvoldt på denne funktion af selskabets varemærker med bobler.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
Hvad angår dette sidste aspekt præciserer direktivet ved indførelsen af artikel 3a i direktiv 84/450 betingelserne for lovligheden af sammenlignende reklame 18, i lyset af hvilke, som det fremgår af syvende betragtning til direktiv 97/55, det er muligt at »[fastslå], hvilke former for sammenlignende reklame der vil kunne fordreje konkurrencen, skade konkurrenterne og påvirke forbrugernes valg i uheldig retning«.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
Som Domstolen allerede har understreget, er formålet »at fastsætte, på hvilke betingelser sammenlignende reklame skal anses for tilladt på det indre marked« 19.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Ifølge Domstolen følger det heraf, at »der ved direktiv 84/450 er sket en udtømmende harmonisering af betingelserne for, at sammenlignende reklame er tilladt i medlemsstaterne«, hvilken »harmonisering [i sagens natur] indebærer, at spørgsmålet om, hvorvidt sammenlignende reklame er tilladt, i hele Fællesskabet udelukkende skal bedømmes ud fra de kriterier, der er fastsat af fællesskabslovgiver« 20.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
Jeg mener imidlertid, at i lyset af bestemmelserne om sammenlignende reklame i direktiv 84/450 kan den forelæggende rets spørgsmål uden videre besvares benægtende, uden at det er nødvendigt at foretage den vanskelige undersøgelse af betingelserne for anvendelse af artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 89/104.
I consider however that, in the light of the provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, the question formulated by the referring court may easily be answered in the negative and that there is no need to pursue the examination, bristling with difficulties, of the conditions on which Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 apply.
18 — Jf. artikel 1 i direktiv 84/450, i henhold til hvilken »formålet […] er at beskytte forbrugerne, de personer, der udøver virksomhed som handlende, håndværkere eller industridrivende eller udøvere af et liberalt erhverv samt interessen hos offentligheden i almindelighed, mod vildledende reklame og illoyale følger heraf og fastsætte[s] betingelser for, hvornår sammenlignende reklame er tilladt for så vidt angår sammenligningen« (min fremhævelse).
18 — See Article 1 of Directive 84/450, according to which ‘the purpose of [the] Directive is to protect consumers, persons carrying on a trade or business or practising a craft or profession and the interests of the public in general against misleading advertising and the unfair consequences thereof and to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted’ (my emphasis).
19 — Dom af 8.4.2003, C-44/01, Pippig Augenoptik, Sml. I, s. 3095, præmis 38, jf. ligeledes præmis 43.
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.
Det bemærkes først, at formålet med direktiv 97/55 har været at harmonisere »de grundlæggende bestemmelser for reklamens form og indhold« og at harmonisere
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-533/06 ikke har til formål eller virkning at skabe sådanne illoyale konkurrencevilkår« 23.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
Med henblik herpå opregner artikel 3 i direktiv 84/450 de lovlighedsbetingelser, der alle skal være opfyldt i forbindelse med sammenlignende reklame 21.
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
I 14. betragtning til direktiv 97/55 anføres det i øvrigt, at »for at gøre sammenlignende reklame effektiv kan det imidlertid være nødvendigt at identificere en konkurrents produkter eller tjenesteydelser ved at henvise til hans firmanavn eller til et varemærke, som han er indehaver af«.
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
Det tilføjes i følgende betragtning, at »en sådan anvendelse af en andens varemærke, firmanavn eller andre karakteristiske kendetegn er ikke nogen krænkelse af den pågældendes eneret, hvis dette direktivs bestemmelser er overholdt, idet det eneste formål er at skelne og således sætte forskellene objektivt i relief«.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
Det skal herved understreges, at ikke færre end fire ud af de otte bestemmelser, som stk. 1 i denne artikel omfatter, har til formål at beskytte en konkurrents varemærker, firmanavne eller andre karakteristiske kendetegn i forbindelse med sammenlignende reklame.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Som Domstolen har understreget, er det »i henhold til direktiv 84/450 på visse betingelser […] tilladt, at en annoncør i en sammenlignende reklame angiver mærket på en konkurrents produkter« 22.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
Særligt bestemmes det, at den sammenlignende reklame ikke må skabe forveksling på markedet mellem annoncørens og en konkurrents varemærker, firmanavne eller andre karakteristiske kendetegn [litra d)]; ikke må bringe en konkurrents varemærker, firmanavne eller andre karakteristiske kendetegn i miskredit eller udsætte dem for nedvurdering [litra e]; ikke må drage utilbørligt fordel af den anseelse, der er knyttet til en konkurrents varemærke, firmanavn eller andre karakteristiske kendetegn [litra g)]; ikke må fremstille en vare eller tjenesteydelse som en imitation eller en kopi af en vare eller tjenesteydelse, der er dækket af et beskyttet varemærke eller firmanavn [litra h)].
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
Ifølge Domstolen følger det heraf, at »brugen af en konkurrents varemærke er tilladt i henhold til fællesskabsretten, når sammenligningen
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Anvendelsen af en konkurrents varemærke i forbindelse med en reklame, der sammenligner egenskaberne ved de varer eller tjenesteydelser, der markedsføres af konkurrenten under det pågældende varemærke, med egenskaberne ved annoncørens tilsvarende varer eller tjenesteydelser, reguleres således på specifik og udtømmende vis af artikel 3a i direktiv 84/450.
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
Den er alene forbudt, såfremt den strider mod bestemmelserne i denne artikel.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
Hvis dette er tilfældet, er den forbudt i medfør af denne bestemmelse og ikke i medfør af artikel 5, stk. 1, litra a) eller b), i direktiv 89/104.
In that case, it is prohibited under that article and not under Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
Hvis den er i overensstemmelse med disse betingelser, kan den til gengæld ikke forbydes i medfør af bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, litra a) eller b), i direktiv 89/104.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
21 — Betingelsernes kumulative karakter er understreget i 11. betragtning til direktiv 97/55 (»betingelserne for sammenlignende reklame bør være kumulative og overholdes fuldt ud«) og gentaget af Domstolen i Pippig Augenoptikdommen, præmis 54.
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
Se ligeledes generaladvokat Tizzanos forslag til afgørelse fremsat den 12.9.2002 i den sag, der gav anledning til Pippig Augenoptik-dommen (punkt 27).
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
O2 HOLDINGS OG O2 (UK) den verserende tvist for den forelæggende ret nu som følge af begrænsningen af det oprindeligt anlagte krænkelsessøgsmåls genstand 26vedrører en annoncørs (H3G) anvendelse, ikke af en andens varemærke (O2 eller varemærkerne med bobler), men af tegn (billeder af bobler), der har en høj grad af lighed med en andens varemærke (varemærker med bobler).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
Hvorom alting er, vurderer jeg, at denne præcisering ikke væsentligt ændrer ved det netop behandlede problem.
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Disse sidstnævnte bestemmelser skal i lighed med bestemmelserne i artikel 6, stk. 1, i direktiv 89/104 således ikke tages i betragtning ved vurderingen af den pågældende anvendelses lovlighed.
Those provisions, like the provisions contained in Article 6(1) of Directive 89/104, do not, therefore, come into consideration for the purpose of determining whether that use is lawful.
Det er således unødvendigt at undersøge, om man også ville komme til samme konklusion selv uden eksistensen af direktiv 97/55 — eftersom den omhandlede anvendelse som hævdet af H3G og Kommissionen under alle omstændigheder ikke ville være omfattet af anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 89/104 24 — eller om denne konklusion derimod følger af indførelsen ved artikel 3a, der blev indsat i direktiv 84/450 ved direktiv 97/55, af en ordning, der skal anses som lex specialis i forbindelse med anvendelsen af en andens varemærke i en sammenlignende reklame, og som dermed er en undtagelse fra ordningen i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 89/104.
There is little point in wondering whether that conclusion would also have been reached in the absence of Directive 97/55 — because, as H3G and the Commission argue, that use does not in any case fall within the scope of application of Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 24 — or whether on the contrary it follows from the introduction, with the addition of Article 3a to Directive 84/450 by Directive 97/55, of a system which, being presented as a lex specialis in cases where another’s trade mark is used in a comparative advertisement, therefore derogates from the system contained in Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104.
Et sådant spørgsmål er i forhold til den tvist, der er blevet indbragt for den forelæggende ret, alene af hypotetisk karakter, således at det ikke er nødvendigt at besvare det i den foreliggende præjudicielle sag.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
Jeg gør desuden opmærksom på, at som understreget af O2 25, vedrører det første præjudicielle spørgsmål, sådan som det er formuleret i forelæggelsesafgørelsen, en annoncørs anvendelse af en andens varemærke (eller mere præcist af et tegn, der er identisk med en andens varemærke), mens
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
Anvendelsen i en reklame af et tegn, der ligner en konkurrents varemærke, udgør én af de måder, hvorpå man i det mindste indirekte kan henvise til den pågældende konkurrent eller til hans varer eller tjenesteydelser i henhold til artikel 2, nr. 2a), i direktiv 84/450.
The use in an advertisement of a sign similar to a competitor’s trade mark may be one of the ways of identifying that competitor or that competitor’s goods or services, at least by implication, within the meaning of Article 2(2a) of Directive 84/450.
Den reklame, der gør brug af en sådan henvisning, og som har til formål at foretage en sammenligning mellem annoncøren og dennes konkurrent eller mellem disses respektive varer eller tjenesteydelser, er undergivet bestemmelserne i artikel 3a i direktiv 84/450.
An advertisement which makes such use of a sign and which is intended to establish a comparison between the advertiser and his competitor or between the goods or services concerned will be subject to the system contained in Article 3a of Directive 84/450.
Denne artikel indeholder, som jeg tidligere har nævnt, som en del af en større helhed af bestemmelser, der på udtømmende vis fastsætter betingelserne for lovlig sammenlignende reklame, særlige bestemmelser, der har til formål at sikre beskyttelse af varemærket ved denne form for reklamevirksomhed.
As we have seen, that article provides, within a more extensive set of rules establishing an exhaustive list of the conditions on which comparative advertising may be permitted, specific rules intended to protect the trade mark against that type of advertisement.
Såfremt en indehaver af et varemærke ønsker at rejse indsigelse mod anvendelsen i forbindelse med sammenlignende reklame af et tegn, der ligner varemærket, må indehaveren støtte sit krav på en
Consequently, where the proprietor of a trade mark seeks to contest the use in comparative advertising of a sign similar to that trade mark, he must base his own claim on the breach of one of the conditions laid down in Article 3a of
24 — Generaladvokat Jacobs udtalte sig i denne retning i sit forslag til afgørelse fremsat den 20.9.2001 i den sag, der gav anledning til Hölterhoff-dommen (punkt 74-77).
24 — That is essentially the view expressed by Advocate General Jacobs in his Opinion delivered on 20 September 2001 in Hölterhoff, points 74 to 77.
25 — Jf. punkt 52 i O2’s skriftlige indlæg.
25 — See paragraph 52 of its written observations.
26 — Jf. fodnote 11 ovenfor.
26 — See point 11 above.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-533/06 tilsidesættelse af en af betingelserne i artikel 3a i direktiv 84/450 27, mens en sådan anven- delse derimod, lige såvel som anvendelsen af en andens varemærke i samme forbindelse, falder uden for anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 1, i direktiv 89/104.
Directive 84/450 27 and, conversely, such use does not, like the use of another’s trade mark in the same context, fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104.
I bekræftende fald ønsker den forelæggende ret oplyst, efter hvilke kriterier denne tvingende nødvendighed skal bedømmes, og om betingelsen herom udelukker enhver anvendelse af et tegn, der ikke er identisk med konkurrentens varemærke, men som har en meget stor grad af lighed med dette.
If so, the referring court would like to know the criteria by which such indispensability is to be judged and whether that requirement precludes any use of a sign which is not identical to the competitor’s trade mark but is closely similar to it.
Jeg er derfor af den opfattelse, at det første præjudicielle spørgsmål kan besvares på følgende måde:
I therefore consider that the first question may be answered as follows:
O2 har under henvisning til 14. og 15. betragtning til direktiv 97/55, til forarbejderne til samme direktiv og til Domsto-
O2 claims, on the basis of recitals 14 and 15 in the preamble to Directive 97/55, the preparatory work for that directive and the caselaw of the Court, in particular Toshiba 28and Siemens, 29that the advertiser’s use of a
»Anvendelsen af et tegn, der er identisk med eller ligner en konkurrents registrerede varemærke, i en reklame, der sammenligner egenskaberne ved de af den pågældende konkurrent markedsførte varer eller tjenesteydelser med egenskaberne ved de af annoncøren markedsførte varer eller tjenesteydelser, reguleres på udtømmende vis af artikel 3a i direktiv 84/450 og er ikke omfattet af anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 1, litra a) eller b), i direktiv 89/104.« lens retspraksis, særligt Toshiba Europedommen 28og Siemens-dommen 29, hævdet, at hvis en annoncørs anvendelse af en konkurrents varemærke i en sammenlignende reklame ikke er tvingende nødvendig for at henvise til den pågældende konkurrent eller til dennes varer eller tjenesteydelser, drager annoncøren utilbørligt fordel af det pågældende varemærke i strid med artikel 3a, stk. 1, litra g), i direktiv 84/450.
‘The use of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by that competitor under that trade mark with the characteristics of goods or services supplied by the advertiser is covered exhaustively by Article 3a of Directive 84/450 and is not subject to the application of Article 5(1) (a) or (b) of Directive 89/104.’ competitor’s trade mark in a comparative advertisement, if it is not indispensable in order to identify the competitor or the goods or services concerned, takes unfair advantage of the reputation of the trade mark in breach of Article 3a(1)(g) of Directive 84/450.
O2 har gjort gældende, at eftersom H3G i forbindelse med den sammenlignende reklame har anvendt O2’s varemærke, der fuldt ud er egnet til at henvise til annoncørens konkurrent, var det på ingen måde nødvendigt for annoncøren at anvende billederne med bobler, så meget desto mere som disse billeder udgjorde en forvansket udgave af O2’s varemærker med bobler.
O2 argues that since, for the purposes of the comparative advertisement in question, H3G made use of the O2 trade mark which is perfectly suitable for identifying the advertiser’s competitor, there was no need for it to use the pictures of bubbles, especially as they represented a distorted version of O2’s bubbles trade mark.
Om det andet og det tredje præjudicielle spørgsmål
The second and third questions
Med det andet og det tredje præjudicielle spørgsmål har den forelæggende ret først
By the second and third questions, the referring court seeks to ascertain, first,