natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen bemærkede tillige, at i tilfælde af en national lovgivnings uforenelighed med fællesskabsretten som følge af afsigelsen af en dom i anledning af et præjudicielt spørgsmål påhviler det de nationale myndigheder at træe de foranstaltninger, der er egnede til at sikre overholdelsen af fællesskabsretten, idet de navnlig skal påse, at national ret så hurtigt som muligt bringes i overensstemmelse med fællesskabsretten, og at borgernes rettigheder i henhold hertil gennemføres fuldt ud.
The Court noted first of all that it is settled caselaw that even if the applicable national legislation is in itself compatible with Community law, a failure to full obligations may arise due to the existence of an administrative practice which infringes that law, provided that that practice is, to some degree, of a consistent and general nature.
Konstateres det, at der i strid med fællesskabsretten foreligger forskelsbehandling, har den nationale ret pligt til, så længe der ikke er vedtaget foranstaltninger, som genindfører ligebehandlingen, at tilsidesætte enhver national bestemmelse, der er diskriminerende, uden at den behøver at anmode om eller afvente, at bestemmelsen forinden ophæves af lovgiver, og den har pligt til at anvende de samme regler på den gruppe, der forskelsbehandles, som de, der gælder for personerne i den anden kategori.
It then found that Article 16 of the directive, in so far as it provides for an exception, must be interpreted strictly and must impose on the authority taking the decision the burden of proving that the necessary conditions are present for each derogation. In those circumstances, the Member States are required to ensure that all action aecting the protected species is authorised only on the basis of decisions containing a clear and sucient statement of reasons which refers to the reasons, conditions and requirements laid down in that article.
Ligebehandling på området for ansættelse og arbejde, denne gang med hensyn til forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder, var genstand for dommen i sagen Palacios de la Villa (dom af 16.10.2007, sag C-411/05), hvor det centrale spørgsmål var
Council Directive 80/987/EEC of 20 October 1980 on the approximation of the laws of the Member States relating to the protection of employees in the event of the insolvency of their employer (OJ 1980 L 82, p. 16).
Rådets direktiv 79/7/EØF af 19.12.1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til social sikring (EFT 1979 L 6, s. 24).
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and ora (OJ 1992 L 206, p. 7).
Udviklingen og arbejdet foreneligheden af direktiv 2000/78/EF 40 med spanske forskrifter, hvorefter bestemmelser om tvungen pensionering i kollektive overenskomster anses for gyldige, hvilke bestemmelser indebærer automatisk ophør af ansættelseskontrakten, når arbejdstageren har opnået den aldersgrænse for en arbejdstagers pensionering, der i disse forskrifter er fastsat til 65 år, og vedkommende opfylder de øvrige kriterier for tildeling af en arbejdsophørspension, baseret på bidragsbetaling.
In the sphere of cooperation in civil and judicial matters attention is drawn first of all to the judgment of 27 November 2007 in Case C-435/06 C, interpreting for the first time the provisions of Regulation No 2201/2003 (46). The Court held that that regulation applies to a single decision ordering the immediate taking into care and placement of a child outside the original home in a foster family when that decision was adopted in the context of rules of public law relating to child protection.
Domstolen fastslog, at forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder, som iværksat ved direktivet, ikke er til hinder for sådanne nationale forskrifter, forudsat at disse er objektivt og rimeligt begrundet i et legitimt formål vedrørende beskæftigelsespolitik og arbejdsmarked, og at de midler, der er iværksat med henblik på at nå dette formål, ikke forekommer uhensigtsmæssige og unødvendige.
Such a decision falls within the scope of the regulation for it relates to ‘parental responsibility’ and forms part of the concept of ‘civil matters’, and that latter concept must be interpreted autonomously and may therefore extend to measures which, from the point of view of the legal system of a Member State, fall within the ambit of public law.
Efter at have bemærket, at et alment formål om regulering af arbejdsmarkedet med henblik på bl.a. at afskae arbejdsløsheden og fremme beskæftigelsen i princippet, inden for rammerne af den nationale ret, skal anes for at begrunde en forskelsbehandling på grund af alder, fastslog Domstolen, at foranstaltningen var hensigtsmæssig og nødvendig, da den tager hensyn til, at de pågældende har ret til pension, og til den mulighed, arbejdsmarkedets parter har til – i form af kollektive overenskomster og således med en ikke ubetydelig grad af eksibilitet – at gøre brug af tvungen pensionering.
In addition, the Court considered that harmonised national legislation on the recognition and enforcement of administrative decisions on the taking into care and placement of persons, adopted in the context of Nordic cooperation, may not be applied to a decision to take a child into care that falls within the scope of that regulation. In accordance with Article 59(1) of the regulation, the latter supersedes for the Member States conventions concluded between them and relating to matters governed by it.
Endelig stillede de spanske retsinstanser et præjudicielt spørgsmål vedrørende tildeling af anciennitetstillæg, hvilket gav Domstolen lejlighed til at fastslå, at begrebet »arbejdsvilkår« nævnt i § 4, stk. 1, i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse 41, hvis forskrifter, i lighed med de i direktiv 1999/70/EF 42indeholdte, til hvilket rammeaftalen er vedføjet som bilag, tillige nder anvendelse på tidsbegrænsede kontrakter og ansættelsesforhold, der er indgået med enheder i den oentlige sektor, og kan danne retsgrundlag for et krav om, at en arbejdstager med tidsbegrænset ansættelse tildeles et anciennitetstillæg, der i henhold til national ret er forbeholdt arbejdstagere med tidsubegrænset ansættelse (dom af 13.9.2007, sag C-307/05, Del Cerro Alonso).
Cooperation between the Nordic States does not appear amongst the exceptions listed exhaustively in that regulation. The Court also indicated that that interpretation is not invalidated by the Joint Declaration on Nordic Cooperation, annexed to the Treaty concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (47).
Desuden er den samme bestemmelse ifølge Domstolen til hinder for indførelsen af forskelsbehandling mellem arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse og arbejdstagere med tidsubegrænset ansættelse, der alene er begrundet i, at den er fastsat i en retsforskrift eller administrativ bestemmelse i en medlemsstat eller i en kollektiv overenskomst, indgået mellem de ansattes fagforeningsrepræsentanter og den berørte arbejdsgiver.
According to that declaration, in fact, those States which are members of the Nordic Committee for Cooperation and members of the Union have undertaken to continue that cooperation, in compliance with Community law. That cooperation must therefore observe the principles of the Community legal order.
Rækkevidden af visse fællesskabsbestemmelser vedrørende arbejdstageres rettigheder og beskyttelsen heraf blev præciseret af Domstolen som svar på forskellige præjudicielle spørgsmål.
Next to be noted is Case C-386/05 Color Drack (judgment of 3 May 2007), in which the Court was led to interpret Article 5(1)(b) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters.
Således belyste Domstolen i dommen i sagen Jouini m.. (dom af 13.9.2007, sag C-458/05) begrebet overførsel af virksomheder som følge af overdragelse som
According to that provision, a defendant may be sued, in matters relating to a contract, in the courts for the place of performance of the obligation in question, it being made clear that, in the case of the sale of goods, that place is, unless otherwise agreed, the place in a Member State where, under the contract, the goods were or ought to have been delivered.
Domstolen bemærkede også, at vedkommende medlemsstats ansvar i tilfælde af ukorrekt gennemførelse af en sådan fællesskabsbestemmelse er betinget af konstateringen af en åbenbar og alvorlig overskridelse af grænserne for dennes skønsbeføjelse.
Court of Justice place of delivery, the plainti may sue the defendant in the court for the place of delivery of his choice.
I sagen Kommissionen mod Finland (dom af 14.6.2007, sag C-342/05) skulle Domstolen undersøge, om Republikken Finland, som Kommissionen gjorde gældende, havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 92/43/EØF 45, idet den havde tilladt ulvejagt.
In its judgment of 3 May 2007 in Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld, the Court found no factor capable of aecting the validity of Council Framework Decision 2002/584/JHA (48).
I henhold til direktivets artikel 12, stk. 1, og bilag IV, litra a), udgør ulve en del af de dyrearter, der har behov for streng beskyttelse.
It was not adopted in a manner contrary to Article 34(2) EU, which lists and denes, in general terms, the dierent types of legal instruments which may be used in the pursuit of the objectives of the Union set out in Title VI of the Treaty on European Union, and cannot be construed as meaning that the approximation of the laws and regulations of the Member States by the adoption of a framework decision cannot relate to areas other than those mentioned in Article 31(1)(e) EU and, in particular, the matter of the European arrest warrant.
Imidlertid fastsætter direktivets artikel 16 en undtagelsesordning til disse forbud. I medfør af nationale gennemførelsesbestemmelser har de finske myndigheder hvert år som fravigelse udstedt tilladelser til ulvejagt.
Nor does Article 34(2) EU establish any order of priority between the dierent instruments listed.
Domstolen bemærkede for det første i overensstemmelse med fast praksis, at selv om den gældende nationale lovgivning i sig selv er forenelig med fællesskabsretten, kan en administrativ praksis, som strider mod fællesskabsrettens krav, udgøre en tilsidesættelse af artikel 226 EF, såfremt den frembyder en vis grad af fasthed og almenhed.
This conclusion is not invalidated by the fact that the framework decision was to replace from 1 January 2004, solely in relations between Member States, the corresponding provisions of the earlier conventions on extradition.
Dernæst konstaterede Domstolen, at direktivets artikel 16, idet den indeholder en undtagelse, skal fortolkes strengt og pålægger den myndighed, som træer beslutningen, bevisbyrden for, at de krævede betingelser foreligger for hver fravigelse.
Any other interpretation, unsupported by either Article 34(2) EU or any other provision of the Treaty on European Union, would risk depriving of its essential eectiveness the Council’s recognised power to adopt framework decisions in fields previously governed by international conventions.
I givet fald skal medlemsstaterne sikre, at enhver handling, der påvirker de beskyttede arter, kun tillades ved beslutninger, som indeholder en præcis og tilstrækkelig begrundelse, som henviser til begrundelser, betingelser og krav i denne bestemmelse. Imidlertid udgør de berørte arters bestandes gunstige bevaringsstatus i deres naturlige udbredelsesområde en nødvendig og
Moreover, the fact that the framework decision dispenses with verication of the requirement of double criminality in respect of certain oences is in keeping with the principle of the legality of criminal oences and penalties and with the principle of equality and nondiscrimination.
Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7).
Council Framework Decision 2001/220/JHA of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings (OJ 2001 L 82, p. 1).
Udviklingen og arbejdet forudgående betingelse for at indrømme de omhandlede fravigelser.
Proceedings harm resulting from a criminal act.
Samarbejde på det civilretlige område
Several of the Court’s judgments relate to the combating of terrorism.
For så vidt angår samarbejde på det civilretlige område må for det første nævnes dommen i C-sagen (dom af 27.11.2007, sag C-435/06), som for første gang fortolker bestemmelserne i forordning nr. 2201/2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000 46.
In Case C-229/05 P PKK and KNK v Council [2007] ECR I-439, in the particular instance of Regulation No 2580/2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism, the Court stressed the requirements linked to the right of individuals to eective judicial protection.
Domstolen fastslog, at denne forordning nder anvendelse på en enkelt afgørelse, som anordner umiddelbar ernelse og anbringelse af et barn uden for hjemmet hos en plejefamilie, når afgørelsen er blevet truet på grundlag af oentligretlige regler om beskyttelse af børn.
In the context of the implementation of Resolution 1373 (2001) of the United Nations Security Council, the Council of the European Union decided in 2002 to include the Kurdistan Workers’ Party (PKK) in a list of terrorist organisations, which led to the freezing of its funds.
En sådan afgørelse er omfattet af anvendelsesområdet for forordningen, eftersom den vedrører »forældreansvar« og henhører under begrebet »civilretlige spørgsmål«, idet dette begreb skal fortolkes selvstændigt og derfor kan omfatte foranstaltninger, som i national ret henhører under oentligretlige spørgsmål.
An action challenging that decision was brought by a first applicant on behalf of the PKK and by a second applicant on behalf of the Kurdistan National Congress (KNK). The Court of First Instance having rejected the action as inadmissible, the two applicants lodged an appeal before the Court of Justice.
Desuden fandt Domstolen, at en ensartet national lovgivning vedrørende anerkendelse og fuldbyrdelse af administrative afgørelser om forsorg for og anbringelse af personer, som er vedtaget inden for rammerne af det nordiske samarbejde, ikke kan nde anvendelse på en afgørelse om ernelse af et barn, som henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 2201/2003.
The latter held, in particular, that in respect of the abovementioned regulation, it is especially important for judicial protection to be eective because the restrictive measures laid down by that regulation have serious consequences.
Som det således fremgår af dens artikel 59, stk. 1, træder forordning nr. 2201/2003 for så vidt angår medlemsstaterne i stedet for de konventioner, som er indgået mellem disse medlemsstater, og som angår spørgsmål, der er omfattet af denne forordning.
Not only are all financial transactions and financial services thereby prevented in the case of a person, group or entity covered by the regulation, but also their reputation and political activity are damaged by the fact that they are classied as terrorists.
Samarbejdet mellem de nordiske lande optræder ikke blandt de undtagelser, som er udtømmende opregnet i forordningen.
According to Article 2(3) of Regulation No 2580/2001 (51), read in conjunction with Article 1(4) to (6) of Common Position 2001/931/CFSP (52), a person, group or entity can be included in the list of persons, groups and entities to whom and to which that regulation applies only if there is certain reliable information, and the persons, groups or entities covered must be precisely identied.
Domstolen præciserede ligeledes, at denne fortolkning ikke svækkes af den fælles erklæring om det nordiske samarbejde, der er vedføjet som bilag til akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltræden og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union 47.
In addition, it is made clear that the names of persons, groups or entities can be kept on the list only if the Council reviews their situation periodically. All these matters must be open to judicial review.
Ifølge denne erklæring har de stater, som deltager i det nordiske samarbejde og er medlemmer af Den Europæiske Union, nemlig forpligtet sig til at videreføre dette samarbejde under overholdelse af fællesskabsretten.
The Court concluded therefrom that if the Community legislature takes the view that an entity retains an existence sucient for it to be subject to the restrictive measures laid down
Dette samarbejde skal derfor respektere principperne i Fællesskabets retsorden.
Council Directive 2004/80/EC of 29 April 2004 (OJ 2004 L 261, p. 15).
Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27.11.2003 om kompetence og om anerkendelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000, som ændret ved Rådets forordning nr. 2116/2004 af 2.12.2004 (EUT L 367, s. 1).
Regulation (EC) No 2580/2001 of 27 December 2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism (OJ 2001 L 344, p. 70).
Dernæst bør nævnes Color Drack-sagen (dom af 3.5.2007, sag C-386/05), hvor Domstolen havde til opgave at fortolke artikel 5, nr. 1, litra b), i forordning nr. 44/2001 om retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område.
Court of Justice by Regulation No 2580/2001, it must be accepted, on grounds of consistency and justice, that that entity continues to have an existence sucient to contest those measures.
I henhold til denne regel kan sagsøgte i sager om kontraktforhold sagsøges ved retten på det sted, hvor forpligtelsen, som ligger til grund for sagen, er opfyldt eller skal opfyldes, idet det præciseres, at opfyldelsesstedet ved salg af varer, medmindre andet er aftalt, er det sted i en medlemsstat, hvor varerne i henhold til aftalen er blevet leveret eller skulle have været leveret.
The eect of any other conclusion would be that an organisation could be included in the list of terrorist organisations without being able to bring an action challenging its inclusion.
Domstolen præciserede, at denne bestemmelse nder anvendelse i tilfælde af en erhed af leveringssteder inden for en og samme medlemsstat, og at den ret, der i et sådant tilfælde er kompetent til at bedømme alle de krav, som er baseret på kontrakten om salg af varer, er retten, inden for hvis retskreds stedet for hovedleveringen bender sig, idet stedet for hovedleveringen skal fastlægges ud fra økonomiske kriterier.
In consequence, the Court set aside the order of the Court of First Instance in so far as it dismissed the application of the appellant acting on behalf of the PKK.
I mangel af bestemmende faktorer til fastlæggelse af hovedleveringsstedet vil sagsøgeren kunne sagsøge sagsøgte for retten på leveringsstedet efter eget valg.
In Case C-354/04 P Gestoras Pro Amnistía and Others v Council [2007] ECR I-1579 and C-355/04 P Segi and Others v Council [2007] ECR I-1657, the Court rejected the appeals brought by two organisations seeking damages for the harm allegedly sustained as a result of their inclusion in the list of persons, groups or entities involved in terrorist acts, annexed to a common position of the Council (53).
Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager og bekæmpelse af terrorisme
First, the Court observed that, in the framework of Title VI of the Treaty on European Union on police and judicial cooperation in criminal matters, the Community legislature has conferred no jurisdiction on the Court of Justice to entertain any action for damages whatsoever.
I dom af 3. maj 2007, Advocaten voor de Wereld (sag C-303/05), fandt Domstolen intet, som kunne rejse tvivl om gyldigheden af rammeafgørelse 2002/584 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne 48.
Nevertheless, the Court continued, applicants wishing to challenge before the courts the lawfulness of a common position are not deprived of all judicial protection.
Denne rammeafgørelse tilsigter ikke at harmonisere medlemsstaternes materielle straeret: Den indebærer en tilnærmelse mellem medlemsstaternes love og administrative bestemmelser vedrørende retligt samarbejde i kriminalsager og har som formål at indføre en forenklet ordning for overgivelse mellem nationale retsmyndigheder af dømte eller mistænkte personer med henblik på strauldbyrdelse eller retsforfølgning.
Article 35(1) EU, in that it does not enable national courts to refer a question to the Court for a preliminary ruling on a common position but only a question concerning decisions or framework decisions, treats as acts capable of being the subject of such a reference for a preliminary ruling all measures adopted by the Council and intended to produce legal effects in relation to third parties.
Den er ikke blevet vedtaget i strid med artikel 34, stk. 2, EU, som i generelle vendinger opregner og denerer de forskellige former for retsakter, der kan anvendes for at virkeliggøre Unionens målsætninger, der er anført i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, og som ikke kan fortolkes således, at den udelukker, at den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser gennem vedtagelse af en rammeafgørelse kan vedrøre andre områder end dem, der er nævnt i artikel 31, litra e), EU, herunder særligt den europæiske arrestordre.
Given that the preliminary ruling procedure is designed to guarantee observance of the law in the interpretation and application of the Treaty, the right to make a reference to the Court for a preliminary ruling must therefore exist in respect of all measures adopted by the Council, whatever their nature or form, which are intended to have legal effects in relation to third parties.
Artikel 34, stk. 2, EU opstiller heller ikke nogen prioritetsorden mellem de forskellige instrumenter, som er angivet i denne bestemmelse. Den europæiske arrestordre kunne ganske vist være blevet gjort til genstand for en konvention, men det henhører under Rådets skønsbeføjelse at foretrække at anvende det retlige instrument bestående i en rammeafgørelse, når betingelserne for at vedtage en sådan retsakt er opfyldt, som i det foreliggende tilfælde.
Therefore, a national court hearing a dispute which indirectly raises the issue of the validity or interpretation of a common position adopted on the basis of Title VI of the Treaty on European Union and having serious doubts whether that common position is really intended to produce legal eects in relation to third parties, could ask the Court to give a preliminary ruling.
Denne konklusion anfægtes ikke af den omstændighed, at rammeafgørelsen den 1. januar 2004 i forholdet mellem medlemsstaterne træder i stedet for de tilsvarende bestemmelser i de tidligere konventioner om udlevering.
It would then fall to the Court to nd, where appropriate, that the common position is intended to produce legal eects in relation to third parties, to accord it its true classication and to give a preliminary ruling.
Enhver anden fortolkning, som hverken nder støtte i artikel 34, stk. 2, EU eller i nogen anden bestemmelse i traktaten om Den Europæiske Union, risikerer at fratage den for Rådet anerkendte adgang til at vedtage rammeafgørelser på områder, der tidligere er reguleret ved internationale konventioner, hovedparten af dens eektive virkning.
Finally, the Court found that it is for the courts and tribunals of the Member States to interpret and apply national procedural rules governing the exercise of rights of action in a way that enables natural and legal persons to challenge before the courts the lawfulness of any decision or other national measure relating to the drawing up of an act of the European Union or to its application to them and to seek compensation for any loss suered.