natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De vigtigste typer af påståede fejl eller forsømmelser var manglende gennemsigtighed (84sager),diskrimination (19 sager),utilfredsstillende procedurer eller manglende respekt forretten til at forsvare sig (32 sager),urimeligheder eller magtmisbrug (30 sager),undgåeligforsinkelse (37 sager),forsømmelse (32 sager),manglende opfyldelse af forpligtelser,hvilket vil sige,at Europa-Kommissionen ikke har udfyldt sin rolle som “traktaternesvogter”over for medlemsstaterne (3 sager) samt juridiske fejl (19 sager).
The main types of maladministration alleged were lack of transparency (84 cases),discrimination (19 cases),unsatisfactory procedures or failure to respect rights of defence(32 cases),unfairness or abuse of power (30 cases),avoidable delay (37 cases) negligence(32 cases),failure to ensure fulfilment of obligations,that is failure by the European Commission to carry out its role as “Guardian of the Treaties”vis-à-vis the Member States(3 cases) and legal error (19 cases).
Hvis en klage ligger uden for mandatet eller ikke kan antages,forsøger Ombudsmandenaltid at rådgive klageren om,hvilken anden institution der kan tage sig af klagen.
If a complaint is outside the mandate or inadmissible,the Ombudsman always tries to giveadvice to the complainant as to another body which could deal with the complaint.
Er detmuligt,overfører Ombudsmanden med klagerens samtykke klagen direkte til et andetkompetent organ,hvis der er grundlag for klagen.
Ifpossible the Ombudsman transfers a complaint directly to another competent body withthe consent of the complainant,provided that there appear to be grounds for the complaint.
2.6 RÅD TILKLAGEREN OMAT HENVENDESIG TIL ANDREORGANER OGOVERFØRSLER
2.6 ADVICE TOCONTACTOTHER BODIESAND TRANSFERS
I 2001 blev der rådgivet i 909 sager,hvoraf de fleste drejede sig om fællesskabsret.
During 2001,advice was given in 909 cases,most of which involved issues of Communitylaw.
I 418sager blev klageren rådet til at indgive klagen til en national eller regional ombudsmandeller et tilsvarende organ.
In 418 cases,the complainant was advised to take the complaint to a national orregional Ombudsman or similar body.
167 klagere blev rådet til at sende et andragende til Europa-Parlamentet,og endvidere blev ni klager med klagerens samtykke overført til Europa-Parlamentet til behandling som andragende,otte sager blev overført til Europa-Kommissionen, og 12 sager blev overført til en national eller regional ombudsmand.
167 complainants were advised to petition the European Parliament and,additionally,9 complaints were transferred to the European Parliament, with the consent of the complainant,to be dealt with as petitions,8 cases weretransferred to the European Commission and 12 cases were transferred to a national orregional ombudsman.
I 157 tilfælde var rådet at kontakte Europa-Kommissionen. I dette tal indgår noglesager,hvor en klage over Kommissionen blev erklæret uantagelig,fordi klageren ikkehavde rettet de fornødne administrative henvendelser til Kommissionen.
In 157 cases,the advice was to contact the European Commission.This figure includes some cases in which a complaint against the Commission wasdeclared inadmissible because appropriate administrative approaches had not been madeto the Commission.
I 167 tilfælde blevklageren rådet til at kontakte andre organer.
In 167 cases,the complainant was advised to contact other bodies.
SPANSKE MYNDIGHEDERS PÅLÆGGELSE AF INDKOMSTSKAT OVERFOR BORGERE MED LOVLIG BOPÆL I ANDORRA
IMPOSITION OF INCOME TAX BY THE SPANISH AUTHORITIES TOTHEIR CITIZENS WITH LEGAL RESIDENCE IN ANDORRA
I november 2001 indgav C. en klage til Den Europæiske Ombudsmand på vegne af rådetfor spanske indbyggere i Andorra.
In November 2001,the European Ombudsman received a complaint from Mrs C.,onbehalf of the Council of Spanish Residents in Andorra.
Richard Fiter Vilajoana,ombudsmanden i Andorra,havde også fremsendt en kopi af denne skrivelse til Ombudsmanden.
Mr Fiter,Ombudsman of Andorra, had also forwarded a copy of that letter to the Ombudsman.
Klageren gjordegældende,at de spanske myndigheder uretmæssigt opkrævede indkomstskat af despanske borgere,som havde lovlig bopæl i Andorra.
The complainantalleged that the Spanish authorities were improperly levying income tax to their citizenswho had legal residence in Andorra.
Hun klagede også over Kommissionens kompetente tjenestegrenes behandling af dette problem som svar på enforespørgsel fra ombudsmanden i Andorra i maj 2001.
She also complained as regards the consideration ofthis problem by the competent Commission services in reply to a consultation from the Ombudsman of Andorra in May 2001.
Klagens genstand drejede sig om de nationale myndigheders handlinger.
The subject matter of the complaint related to actions of national authorities.
Dette lå ikkeinden for Den Europæiske Ombudsmands mandat,hvorfor han var nødsaget til at afviseklagen.
It wasoutside the mandate of the European Ombudsman,and therefore he had to declare itinadmissible.
Ombudsmanden besluttede imidlertid at overdrage sagen til Kommissionen,daden måske faldt inden for dens mandat,fordi visse EF-direktiver eventuelt var relevantefor den retlige vurdering af problemet. Ombudsmanden i Andorra blev også underrettetom denne beslutning.
Nevertheless,since some EC directives might have been relevant for thelegal assessment of the problem,the Ombudsman decided to transfer the case to the European Commission on the grounds that it might fall within its mandate.
Sag 1527/2001/JMA
Case 1527/2001/JMA
I 2001 blev Ombudsmandens beføjelse til at afhøre vidner bragt i anvendelse i én sag.
During 2001,the Ombudsman’s power to hear witnesses was invoked in 1 case.
Det hedder i artikel 3,stk. 2,i Ombudsmandens statut:
According to Article 3.2 of the Statute of the Ombudsman:
2.7 OMBUDS-MANDENSUNDERSØGEL-SESBEFØJELSER
2.7 THEOMBUDSMAN’SPOWERS OFINVESTIGATION
“Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte skal efter anmodning fra Ombudsmandenaflægge vidneforklaring; de udtaler sig på vegne af og efter instrukser fra deres administrationer og har fortsat tavshedspligt”.
“Officials and other servants of the Community institutions and bodies must testify at therequest of the Ombudsman; they shall speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and shall continue to be bound by their duty of professional secrecy”.
Den generelle procedure,der anvendes i forbindelse med afhøring af vidner,er følgende:
The general procedure applied for the hearing of witnesses is the following:
2.7.1 Afhøring afvidner
2.7.1 The hearingof witnesses
Vidneforklaringerne aflægges normalt i Ombudsmandens lokaleri Bruxelles.
Oral evidence is taken on the Ombudsman’s premises,normally in Brussels.
3Arbejdssproget/arbejdssprogene aftales mellem Ombudsmandens tjenestegrene og Kommissionens Generalsekretariat.
3The Ombudsman’s services and the Secretariat General of the Commission agree thelanguage or languages of the proceedings.
Såfremt et vidne forinden anmoder herom,benyttesvidnets modersmål som arbejdssprog.
If a witness so requests in advance,the proceedings are conducted in the mother tongue of the witness.
4Spørgsmålene og svarene optages på bånd og skrives af Ombudsmandens tjenestegrene.
The questions and answers are recorded and transcribed by the Ombudsman’s serv-
Den underskrevne udskrift og eventuelle bilag indgår i Ombudsmandens sagsakt.
6The signed transcript,including any annex,forms part of the Ombudsman’s file onthe case.
Punkt 6 indebærer,at klageren modtager en kopi af den underskrevne udskrift og fårmulighed for at fremsætte bemærkninger.
Point 6 also implies that the complainant receives a copy of the signed transcript and hasthe opportunity to make observations.
I 2001 blev Ombudsmandens beføjelser til at foretage inspektion af sagsakter og dokumenter i forbindelse med en undersøgelse bragt i anvendelse i tre sager.
During 2001,the Ombudsman’s powers to inspect files and documents relating to aninquiry were invoked in 4 cases.
“Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til at give Ombudsmanden de oplys-ninger,han anmoder om,og give ham adgang til de pågældende dokumenter. De kan kunmodsætte sig dette under behørigt begrundet henvisning til deres tavshedspligt.
“The Community institutions and bodies shall be obliged to supply the Ombudsman withany information that he has requested of them and give him access to the files concerned.They may refuse only on duly substantiated grounds of secrecy.
De giver kun adgang til dokumenter fra en medlemsstat,der er klassificeret som hemmelige i medfør af en lov eller en administrativ bestemmelse,når den pågældende medlemsstat forinden har givet sit samtykke hertil.
They shall give access to documents originating in a Member State and classed as secretby law or regulation only where that Member State has given its prior agreement.
De giver adgang til andre dokumenter fra en medlemsstat efter at have underrettet denpågældende medlemsstat herom.”
They shall give access to other documents originating in a Member State after havinginformed the Member State concerned.”
I Ombudsmandens instruktioner til sine ansatte i forbindelse med inspektion af dokumenter indgår følgende:
The Ombudsman’s instructions to his staff concerning inspection of documents include thefollowing points:
Den juridiske medarbejder må ikke underskrive nogen som helst form for tilsagn ellergodkendelse,bortset fra en liste over de dokumenter,der er foretaget inspektion af ellertaget kopi af.
The legal officer is not to sign any form of undertaking or any acknowledgement otherthan a simple list of the documents inspected or copied.
Hvis den pågældende institutions eller organs tjenestegrene fremsætter etsådant forslag,fremsender den juridiske medarbejder en kopi heraf til Ombudsmanden.
If the services of the institutionconcerned make such a proposal,the legal officer transmits a copy of it to the Ombudsman.
Hvis den pågældende institutions eller organs tjenestegrene forsøger at hindre eller skabeurimelige vilkår for inspektionen af dokumenter,skal den juridiske medarbejder informeredem om,at noget sådant betragtes som en nægtelse.
If the services of the institution concerned seek to prevent or impose unreasonable conditions on the inspection of any documents the legal officer is to inform them that this isconsidered as a refusal.
Hvis inspektion af et dokument nægtes,anmoder den juridiske medarbejder den pågældende institutions eller det pågældende organs tjenestegrene om at angive de behørigtbegrundede henvisninger til tavshedspligten,der danner grundlag for afgørelsen.
If inspection of any document is refused the legal officer asks the services of the institutionor body concerned to state the duly substantiated ground of secrecy on which the refusalis based.
Det første punkt blev tilføjet efter et tilfælde,hvor Kommissionens tjenestegrene varkommet med et forslag om,at Ombudsmandens medarbejdere skulle underskrive et tilsagnmed henblik på at friholde Kommissionen for enhver skade,som måtte opstå for tredjemand ved udlevering af de oplysninger,der var indeholdt i dokumentet.
The first point was added following a case in which the Commission services proposedthat the Ombudsman’s staff should sign an undertaking to indemnify the Commission inrespect of any damage caused to a third party by release of information contained in the document.
I årsberetningen for 1998 foreslog Ombudsmanden,at hans undersøgelsesbeføjelser blevpræciseret,både med hensyn til inspektion af dokumenter og afhøring af vidner.
In the Annual Report for 1998,the Ombudsman proposed that his powers of investigationshould be clarified,both as regards the inspection of documents and the hearing ofwitnesses.
Europa-Parlamentet vedtog en beslutning,hvori Udvalget om Institutionelle Anliggender indtræn- gende blev opfordret til at overveje at ændre artikel 3,stk. 2,i Ombudsmandens statut som
The European Parliament adopted a Resolution which urged the Committee on Institutional Affairs to consider amending Article 3 (2) of the Statute of the Ombudsman,as proposed in the report drawn up by the Committee on Petitions.2
2.7.3 Præcisering af Ombudsmandens undersøgelsesbeføjelser
2.7.3 Clarifyingthe Ombudsman’spowers of investigation
Den 6. september 2001 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om ændring af artikel 3i Ombudsmandens statut på baggrund af en betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (ordfører:Teresa Almeida Garrett) A5-0240/2001.
On 6 September 2001,the European Parliament adopted a Resolution amending Article 3(2) of the Statute,based on the report of the Constitutional Affairs Committee (rapporteur,Teresa Almeida Garrett) A5-0240/2001.
Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til at give Ombudsmanden de oplys-ninger,han anmoder om,og give ham adgang til at kontrollere og tage kopier af alle dokumenter.
The Community institutions and bodies shall be obliged to supply the Ombudsman withany information that he requests of them and to allow him to consult and take copies ofany document.
Ved “dokument”forstås ethvert indhold uanset medium (skrevet på papir elleropbevaret elektronisk,lyd- eller billedoptagelser,audiovisuelle optagelser).
‘Document’shall mean any content whatever its medium (written on paperor stored in electronic form or as a sound,visual or audiovisual recording)
De giver adgang til alle klassificerede dokumenter fra en medlemsstat efter at have underrettet den pågældende medlemsstat herom.
They shall give him access to all classified documents originating in a Member State afterhaving informed the Member State concerned.
Er dokumenter klassificeret som “hemmelige”eller “fortrolige”,må Ombudsmanden ikkevideregive indholdet af dokumenterne,jf. artikel 4.
In all cases where documents are classified as SECRET (secret) or CONFIDENTIEL(confidential),in accordance with Article 4,the Ombudsman may not divulge the contentof such documents.
Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte aflægger vidneforklaring efter anmodningfra Ombudsmanden; de er forpligtet til at afgive sande og fuldstændige oplysninger.
Officials and other servants of Community institutions and bodies shall testify at therequest of the Ombudsman. They shall give complete and truthful information.
I medfør af traktatens artikel 195,stk. 4,har Kommissionen mulighed for at afgive enudtalelse om den reviderede tekst,som også skal godkendes af Rådet,der træffer afgørelsemed kvalificeret flertal,før den kan træde i kraft.
In accordance with Article 195 (4) EC,the Commission has the opportunity to give anopinion on the revised text,which will also require the approval of the Council acting byqualified majority before it can enter into force.
I skrivende stund har Kommissionen endnu ikke afgivet en udtalelse.
If the opinion and observations show this to be so,the case is then
Betænkning fra Udvalget for Andragender om Den Europæiske Ombudsmands årsberetning 1998(A4-0119/99),ordfører:Laura de Esteban Martín.
Report of the Committee on Petitions on the Annual Report of the activities of the European Ombudsman in1998 (A4-0119/99) Rapporteur :Laura de Esteban Martín
I andre sager beslutter klageren at frafalde klagen,og sagenafsluttes af denne årsag.
In some other cases,the complainant decides to dropthe complaint and the file is closed for this reason.
Hvis sagen hverken løses af institutionen eller frafaldes af klageren, fortsætter Ombudsmanden sine undersøgelser.
If the complaint is neither settled by the institution nor dropped by the complainant, the Ombudsman continues his inquiries.
Afslører undersøgelserne ikke noget tilfælde af fejleller forsømmelser,underrettes klageren og institutionen eller organet om dette,og sagenafsluttes.
If the inquiries reveal no instance of maladministra-tion,the complainant and the institution or body are informed accordingly and the case isclosed.
Afslører Ombudsmandens undersøgelser et tilfælde af fejl eller forsømmelser,søger han,hvis det er muligt,en mindelig løsning for at fjerne dette og tilfredsstille klageren.
If the Ombudsman’s inquiries reveal an instance of maladministration,if possible he seeksa friendly solution to eliminate it and satisfy the complainant.
Er en mindelig løsning ikke mulig,eller lykkes det ikke at nå frem til en sådan, afslutter Ombudsmanden enten sagen med en kritisk bemærkning til den pågældende institutioneller det pågældende organ,eller han foretager en formel konstatering af fejl eller forsømmelser med forslag til henstillinger.
If a friendly solution is not possible,or if the search for a friendly solution is unsuccessful,the Ombudsman either closes the file with a critical remark to the institution or bodyconcerned,or makes a formal finding of maladministration with draft recommendations.
En kritisk bemærkning vurderes at være relevant i sager,hvor tilfældet af fejl eller forsømmelser ikke synes at have nogen generelle følgevirkninger,og det ikke synes nødvendigt,at Ombudsmanden følger sagen op.
A critical remark is considered appropriate for cases where the instance of maladministration appears to have no general implications and no follow-up action by the Ombudsman seems necessary.
I sager,som kræver en opfølgning fra Ombudsmanden (dvs. mere alvorlige tilfælde af fejleller forsømmelser,eller sager,der har generelle følgevirkninger),afgiver Ombudsmandenen afgørelse med forslag til henstillinger over for den pågældende institution eller detpågældende organ.
In cases where follow-up action by the Ombudsman does appear necessary (that is,moreserious cases of maladministration,or cases that have general implications), the Ombudsman makes a decision with draft recommendations to the institution or bodyconcerned.
Institutionen eller organet fremsætter i overensstemmelse med artikel3,stk. 6,i Ombudsmandens statut en detaljeret udtalelse inden tre måneder.
In accordance with Article 3 (6) of the Statute of the Ombudsman,the institution or body must send a detailed opinion within three months.
Den detaljerede udtalelse kan bestå i en godkendelse af Ombudsmandens afgørelse og en beskrivelseaf,hvordan henstillingerne er blevet iværksat.
The detailed opinion couldconsist of acceptance of the Ombudsman’s decision and a description of the measurestaken to implement the recommendations.
Heri kan hanfremsætte henstillinger.
The report may contain recommendations.
I 2001 indledte Ombudsmanden 208 undersøgelser,204 i forbindelse med klager og firepå eget initiativ.
In 2001,the Ombudsman began 208 inquiries,204 in relation to complaints and 4 owninitiatives.
(Yderligere oplysninger findes i bilag A,Statistik).
(For further details,see Appendix A,Statistics)
80 sager blev løst af institutionen eller organet selv.
80 cases were settled by the institution or body itself.
Heraf var 53 sager, hvor Ombudsmandens indgreb medførte et svar på ubesvaret korrespondance (jf. afsnit 2.9 iårsberetningen for 1998 for yderligere oplysninger om den procedure,der anvendes isådanne sager).
Of this number 53 were cases inwhich the Ombudsman’s intervention succeeded in obtaining a reply to unanswered correspondence (see the 1998 Annual Report section 2.9 for further details of the procedureused in such cases).
Én sag blev frafaldet af klageren.
1case was dropped by the complainant.
I 114 sager afslørede Ombudsmandensundersøgelser intet tilfælde af fejl eller forsømmelser.
In 114 cases, the Ombudsman’s inquiries revealed no instance of maladministration.
I 46 sager blev der fremsat en kritisk bemærkning til den berørte institution eller detberørte organ.
A critical remark was addressed to the institution or body concerned in 46 cases.
En mindelig løsning blev opnået i to sager.
Afriendly solution was reached in2 cases.
I forbindelse med to sager blev forslaget til henstilling fulgt af en særlig rapport til Europa-Parlamentet.
In 2 cases,a draft recommendation was followed by a special report to the European Parliament.
Den ene rapport omhandlede klage 242/2000/GG.
One concerned complaint 242/2000/GG.
Den anden vedrørte klage917/2000/GG (jf. afsnit 3.8).
The other concerned complaint917/2000/GG (see section 3.8).
Den fulde ordlyd af de særlige rapporter er offentliggjort på Ombudsmandens websted påalle EU’s sprog.
The full texts of the special reports are published on the Ombudsman’s website in all official languages.
3 AFGØRELSER EFTER EN UNDERSØGELSE
3 DECISIONS FOLLOWING AN INQUIRY
3AFGØRELSEREFTER ENUNDERSØGEL-SE
3 DECISIONSFOLLOWINGAN INQUIRY
Den 17. maj 1999 indgav klageren en klage til Ombudsmanden,som blev registreret somnr. 534/99/JMA.
On 17 May 1999,the complainant lodged a complaint with the Ombudsman which wasregistered under complaint number 534/99/JMA.
Han gjorde gældende,at Rådets beslutning 1999/307/EF af 1. maj 1999om de nærmere bestemmelser for integration af Schengensekretariatet i Generalsekretariatet for Rådet (i det følgende kaldet Rådets beslutning) var vilkårlig ogdiskriminerende,da integrationen af medarbejderne i artikel 3,litra e),nr. i),blevbegrænset til kun at omfatte de personer,som pr. 2. oktober 1997 var ansat i Schengensekretariatet.
He argued that Council Decision1999/307/EC of 1 May 1999 laying down the detailed arrangements for the integration ofthe Schengen Secretariat into the General Secretariat of the Council [henceforth the Council Decision] was arbitrary and discriminatory,since its Art. 3 (e)(i) limited the integration of staff to those who had been employed with the Schengen Secretariat on 2October 1997.
Klageren fremlagde adskillige argumenter til støtte for sin påstand.
The complainant put forward several arguments in support of his claim.
I overensstemmelse med artikel 2,stk.4,i Ombudsmandens statut blev klagen erklæret uantagelig,og Ombudsmanden afsluttedebehandlingen af sagen.
In the light of the information submitted by the complainant in his letter,it appeared thatno previous administrative approaches had been made towards the responsible institution.As required by Article 2 (4) of the Statute of the European Ombudsman,the complaint wasdeclared inadmissible and the Ombudsman decided to close the case.
3.1.1 Rådet for Den Europæiske Union
3.1.1 The Councilof the European Union
Klageren fremsendte yderligere oplysninger den 26. maj 1999,som viste,at før beslutningen var blevet vedtaget,havde han faktisk havde haft en del korrespondance med Rådets Generalsekretariat om,hvorvidt Rådets beslutning var diskriminerende.
The complainant forwarded additional information in May 1999,which showed thatbefore the Decision had been adopted,he had,in fact,had several exchanges with the Secretariat-General of the Council,concerning the discriminatory nature of the Council Decision.
I lyset afdisse nye oplysninger besluttede Ombudsmanden at indlede en ny klage (579/99/JMA)samt en undersøgelse af sagen.
In the light of this new information,the Ombudsman decided to open a newcomplaint (579/99/JMA),and to start an inquiry into the matter.
De nye oplysninger,som klageren fremsendte,beskrevhans skriftlige korrespondance med flere medlemsstaters Faste Repræsentationer og med Rådets generalsekretær. Klageren fremsendte ligeledes kopier af disse skrivelser.
The new informationfurnished by the complainant described his written correspondence with the Permanent Representations of several Member States,as well as with the Secretary General of the Council, and included copies of these letters.
Klageren anmodede i det væsentlige om,at Rådet skulle genoverveje sin beslutning omikke at erklære ham berettiget til integration i Generalsekretariatet for Rådet,selv om hanblev ansat i Schengensekretariatet efter den 2. oktober 1997.
In summary,the complainant requested that the Council reassess its position not toconsider him eligible for integration into the Council’s Secretariat-General,even thoughhe had joined the Schengen Secretariat after 2 October 1997.
Rådet for Den Europæiske Unions udtalelse
The opinion of the Council of the European Union
Afgørelse om klage579/99/JMA(fortrolig)over Rådet for Den Europæiske Union
Decision on complaint579/99/JMA(Confidential) againstthe Council of the European Union
Rådet erklærede først,at det ikke mente,at klagen lå inden for Den Europæiske Ombudsmands mandat.
The Council first submitted that in its view the complaint did not fall within the powers ofthe European Ombudsman.