natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Case C-348/99 Commission Communities Luxembourg
Ny angivelse af traktatbestemmelser
this is necessary to enable him to make a proper application for compensatory payments in respect of the setting-aside of land;
Vi erindrer om, at nr. 21/99 og 22/99 af denne brochure indeholder en meddelelse om den nye fremgangsmåde for angivelse af traktatbestemmelser i Domstolens og Rettens tekster.
Case C-369/98 The Queen ν Minister of Agriculture, Fisheries & Food, ex parte: Trevor Robert Fisher and Penny Fisher, trading as TR & Ρ Fisher (Firm) (2)
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
Failure of a Member State to fulfil obligations Failure to adopt, within the prescribed period, the measures necessary to comply with Council Directive 94/33¡EC of 22 June 1994 on the protection of young persons at work
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
New citation of Treaty articles
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 11.2.2000 Katalognr.: QD-AC-OO-005-DA-C
Readers are reminded that Numbers 21/99 and 22/99 of the Proceedings Bulletin contain a note for information on the new citation of Treaty articles in texts from the Court of Justice and the Court of First Instance.
Sag T-122/99 10 The Procter & Gamble Company / Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) Immaterialrettigheder Sag C-34/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Fri bevægelighed for personer
Case T-122/99 10 The Procter & Gamble Company v Office for Harmonisation in the Internal Market (Trademarks and Designs) Intellectual property Case C-34/98
Sag T-183/97 13 Carla Micheli, Andrea Peirano, Carlo Nike Bianchi og Marinella Abbate / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Forskning, information, uddannelse, statistik
Case T-183/97 13 Carla Micheli, Andrea Peirano, Carlo Nike Bianchi et Marinella Abbate v Commission of the European Communities Research, information, education, statistics
Sag C-169/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Fri bevægelighed for personer
Case C-169/98 Commission of the European Communities v French Republic Freedom of movement for persons
Sag T-241/97 13 Stork Amsterdam BV / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case T-241/97 Stork Amsterdam BV v Commission of the European Communities Competition
Sag C-156/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV Regler for institutionerne
Case C-156/97 Commission of the European Communities v Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV Law governing the institutions
Sag C-13/99 Ρ 15 TEAM Sri / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case C-13/99 Ρ TEAM Sri ν Commission of the European Communities
Sag C-34/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Fri bevægelighed for personer
Case C-34/98 Commission of the European Communities ν French Republic Freedom of movement for persons
»Social sikring — finansiering — den lovgivning der skal anvendes* (Domstolens plenum) personer ikke ifølge forordning nr. 1408/71 er omfattet af den franske socialsikringslovgivning.
(Social security (Full Court) '
Kommissionen gjorde gældende, at det er i strid med reglen om, at kun én lovgivning finder anvendelse, at opkræve CRDS af de samme indtægter, hvoraf der i forvejen opkræves alle de sociale bidrag, som gælder i beskæftigelsesmedlemsstaten, hvilken stat i medfør af artikel 13 i forordning nr. 1408/71 er enekompetent med hensyn til social sikring.
According to the Commission, the levy in question undermines the rule that the legislation of a single Member State is to apply because th e CRDS is charged on income from which all social security contributions have already been deducted in the State of employment, which is the only Member State competent in social security matters in accordance with Article 13 o f Regulation No 1408/71.
Kommissionen anførte endvidere, at opkrævningen af CRDS af sådanne indtægter udgør en forskelsbehandling, som er uforenelig med de friheder, der er sikret ved traktatens artikel 48 og 52.
In addition, the CRDS levied on such incomes constitutes discrimination incompatible with the freedoms guaranteed und er Articles 48 and 52 of the Treaty.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 12. februar 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik ved at opkræve et bidrag til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger (contribution pour le remboursement de la dette sociale; herefter tillige »CRDS«) af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i Frankrig, men som arbejder i en anden medlemsstat og ikke er omfattet af den franske socialsikringslovgivning som følge af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 har undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF), samt nævnte forordnings artikel 13.
By application lodged at the Court Registry on 12 February 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying the social debt repayment contribution ('contribution pour le remboursement de la dette sociale', hereinafter the CRDS') to the employment income and substitute income of employed and self-employ ed persons resident in France but working in another Member State who, by virtue of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 are not subject to French social security legislation, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 48 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 39 EC and 43 EC) and Article 13 of the said regulation.
Ved skrivelse af 3. marts 1997 meddelte de franske myndigheder, at Kommissionens opfattelse ikke tog hensyn til de særlige kendetegn ved CRDS og dennes formål.
By letter of 3 March 1997, the French authoriti es replied that the Commission's position failed to take account of the characteristics and purpose of the CRDS.
Ifølge de franske myndigheder måtte CRDS anses for en skat efter Domstolens praksis.
According to the French authorities, the CRDS should be categorised, in the light of the Court's caselaw, as a tax.
I sin begrundede udtalelse af 23. juli 1997 fastholdt Kommissionen sin argumentation.
In its reasoned opinion of 23 July 1997, the Commission stood by its argument.
Den opfordrede derfor den franske regering til at efterkomme den begrundede udtalelse inden to måneder efter dens meddelelse.
It therefore asked the French Republic to comply with the reasoned opinion within two months of its notification.
Ved åbningsskrivelse af 6. december 1996 anmodede Kommissionen den franske regering om at fremsætte sine bemærkninger om, hvorvidt den fandt det foreneligt med fællesskabsretten at opkræve bidraget til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger (CRDS) af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er bosat i Frankrig, men som arbejder i en anden medlemsstat, under hensyn til, at disse
By letter of formal notice of 6 December 1996, the Commission requested the French Government to submit its observations on the compatibility with Community law of applying the CRDS to the employment income or substitute income of employed and self-employ ed persons resident in France but working in another Member State, who are not, by virtue o f Regulation No 1408/71, subject to French social security legislation.
Klagepunktet om tilsidesættelse af artikel 13 i forordning nr. 1408/71
Infringement of Article 13 of Regulation No 1408171
Bidraget til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger (CRDS) udviser en forbindelse til den almindelige franske socialsikringsordning, der er tilstrækkelig og direkte relevant til, at det kan anses for et bidrag, der er omfattet af forbuddet mod dobbelt bidrag.
There is such a direct and sufficiently relevant link between the CRDS and the general French social security scheme so that it can be regarded as a levy covered by the prohibition against double contributions.
Det bemærkes, som det fremgår af Domstolens praksis, at den omstændighed, at en arbejdstager pålægges sociale bidrag af den samme løn som følge af, at der anvendes flere nationale lovgivninger på ham, selv om han kun kan være forsikret i henhold til én af disse lovgivninger, indebærer, at han pålægges et dobbelt bidrag, hvilket er i strid med artikel 13 i forordning nr. 1408/71.
As the Court has held, however, the fact that a worker is required to pay, in respect of the same earned income, social charges arising under the legislation of several States, although he can be an insured person only in respect of the legislation of one State, means that the worker must pay contributions twice over, contrary to the provisions of Article 13 of Regulation No 1408/71.
Denne forbindelse består, uanset hvilken ordning der konkret vælges for anvendelse af de pågældende beløb til finansiering af den franske socialsikringsordning, da forbuddet mod at anvende flere lovgivninger samtidig i modsat fald ville miste sin effektive virkning.
That link cannot be broken by the choice of the specific detailed allocation of the sums in question for the purposes of financing the French social security scheme, unless the prohibition against overlapping legislation is to be deprived of all effectiveness.
Følgelig kan hverken den omstændighed, at provenuet fra CRDS udbetales til Cades og ikke direkte til de sociale sikringsinstitutioner, eller den omstændighed, at opkrævningen af CRDS hos de arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er berørt af den foreliggende sag, foretages på grundlag af en skatteliste ligesom ved opkrævning af indkomstskat, og at den ikke opkræves direkte af de institutioner, som indkræver bidragene til den almindelige socialsikringsordning, ændre ved den afgørende konstatering af, at CRDS anvendes specifikt og direkte til finansiering af den franske socialsikringsordning og følgelig er omfattet af anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71.
Consequently, neither the fact that the proceeds of the CRDS are paid to the CADES rather than to the social security institutions directly, nor the fact that collection of the CRDS is effected as regards workers concerned by this action by way of an assessment roll, in the same way as income tax, rather than directly by the institutions responsible for collecting contributions to the general social security scheme, is capable of affecting the conclusion, which is decisive, that the CRDS is allocated specifically and directly to the financing of the French social security scheme and therefore falls within the scope of Regulation No 1408/71.
Det er ubestridt, at de personer, som berøres af den foreliggende traktatbrudssag — nemlig de fællesskabsborgere, som er bosat i Frankrig, men som arbejder i en anden medlemsstat, og som ifølge artikel 13 i forordning nr. 1408/71 alene er forsikret efter lovgivningen i beskæftigelsesstaten — ikke blot i medfør af denne medlemsstats socialsikringslovgivning skal betale sociale bidrag af indtægterne fra deres erhvervsmæssige beskæftigelse i denne medlemsstat, men også sociale bidrag — nemlig CRDS i den foreliggende sag — i medfør af lovgivningen i den medlemsstat, hvor de er bosat, med forbehold af de dobbeltbeskatningsoverenskomster, Den Franske Republik måtte have indgået.
It is common ground that the persons concerned by this infringement action, namely Community nationals resident in France but working in another Member State who, pursuant to the provisions of Article 13 of Regulation No 1408/71, are insured persons under the legislation of the State of employment alone, are being required, subject, where applicable, to conventions on the avoidance of double taxation concluded by the French Republic, to pay, in respect of income relating to their work in the Member State of employment, not only the social charges arising from the application of the latter's social security legislation, but also the social charges, in this case the CRDS, arising from the application of the legislation of the Member State of residence.
Denne konstatering afkræftes heller ikke af den omstændighed, at betalingen af CRDS ikke giver ret til nogen direkte modydelse i form af konkrete, identificerbare ydelser, eller af, at den delvis har til formål at afvikle et underskud på den sociale sikringsordning, som er opstået ved finansieringen af de ydelser, der er blevet tildelt i fortiden.
Similarly, neither the fact that payment of the CRDS does not give entitlement to any direct and identifiable benefit in return nor the fact that it is in part designed to discharge a debt of the social security scheme caused by the financing of benefits paid out in the past can undermine that conclusion.
Den omstændighed, at et bidrag betegnes som en skat i den nationale lovgivning, udelukker ikke, at det kan være omfattet af forordning nr. 1408/71's anvendelsesområde og dermed kan være omfattet af reglen om, at der ikke må anvendes flere lovgivninger samtidig.
In the light of those considerations, the first of the Commission's objections is well founded.
Under hensyn til de anførte betragtninger må der gives Kommissionen medhold i det første klagepunkt
The fact that a levy is categorised as a tax under national legislation does not mean that, as regards Regulation No 1408/71, that same levy cannot be regarded as falling within the scope of that regulation and caught by the prohibition against overlapping legislation.
Klagepunktetom tilsidesættelse af traktatens artikel 48 og 52
Infringement of Articles 48 and 52 of the Treaty
Det bemærkes, at CRDS ganske vist gælder ens for alle personer, som er bosat i Frankrig, men at de, som arbejder i en anden medlemsstat, og som i overensstemmelse med artikel 13 i forordning nr. 1408/71 bidrager til finansieringen af den sociale sikring i denne stat, også er forpligtet,
As the Court has held, in particular in Case C327/92 Rheinhold & Mahla, Article 4 determine s the matters covered by Regulation No 1408/71 in terms which make it clear that the national social security schemes are subject in their entirety to the application of the rules of Community law. The Court stated that the decisive factor for the purposes of applying Regulation No 1408/71 is that there must be a link between the provision in question and the legislation governing the branches of social sec urity listed in Article 4 of Regulation No 1408/71, and that that link must be direct and sufficiently relevant. Even if the CRDS is applicable in the same wa y to all residents in France, however, those wh o work in another Member State and who, in accordance with Article 13 of Regulation No 1408/71, contribute to the funding of the social security scheme of that State are being required in addition to finance, even if only partially, the social security scheme of the State of residence, whereas all other residents are exclusively required to contribute to the latter State's scheme.
omend kun delvis, til at bidrage til finansieringen af den sociale sikring i bopælsstaten, mens de øvrige personer, som er bosat i Frankrig, alene er forpligtet til at bidrage til ordningen i bopælsstaten.
The rule laid down in Article 13 of Regulation No 1408/71 that the legislation of a single Member State is to apply in matters of social security is aimed specifically at eliminating unequal treatment which is the consequence of partial or total overlapping of the legislation.
Det fremgår af det anførte, at Kommissionen med fremførelsen af dette klagepunkt alene har villet påpege, at Den Franske Republik i relation til traktatens artikel 48 og 52 har gjort sig skyldig i det samme traktatbrud som det, der er fastslået med hensyn til artikel 13 i forordning nr. 1408/71.
It follows from the foregoing that, in putting forward this objection the Commission is only focusing, in the light of Articles 48 and 52, on the same infringement as that found in the context of Article 13 of Regulation No 1408/71.
Da den ordning, der ligger til grund for CRDS, indebærer en forskelsbehandling i strid med denne artikel, strider ordningen i samme omfang mod de traktatbestemmelser, som artikel 13 tilsigter at gennemføre.
Since the CRDS scheme is at the origin of the unequal treatment contrary to that article, it disregards to the same degree the provisions of the Treaty that Article 13 is designed to implement.
Den således konstaterede forskelsbehandling udgør nemlig en hindring for den frie bevægelighed for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er uberettiget efter artikel 13 i forordning τα. 1408/71.
The unequal treatment thus found constitutes an obstacle to the free movement of workers for which, in view of Article 13 of Regulation No 1408/71, there can be no justification.
Også Kommissionens andet klagepunkt er derfor begrundet.
The Commission's second objection is therefore also well founded.
»1) Den Franske Republik har ved at opkræve et bidrag til dækning af underskuddet på de sociale sikringsordninger af erhvervsindstægter og indkomstsurrogater f or arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i Frankrig, men som arbejder i en anden medlemsstat og ikke er omfattet af den franske socialsikringslovgivning som følge af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til nævnte forordnings artikel 13 og EF-traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF).
Declares that, by applying the social debt repayment contribution to the employment income and substitute income of employed and self-employed persons resident in France but working in another Member State who, by virtue of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, are not subject to French social security legislation, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article 13 ofthat regulation and under Articles 48 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 39 EC and 43 EC);
Sag C-169/98 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Fri bevægelighed for personer
Case C-169/98 Commission of the European Communities ν French Republic Freedom of movement for persons
— den lovgivning der skal anvendes*
Finance — Legislation applicable)
Kommissionen udsatte som følge heraf sin beslutning om eventuel iværksættelse af traktatbrudsproceduren og anmodede ved skrivelse af 21. marts 1996 de franske myndigheder om at oplyse den om den gældende situation hvad angår dels opkrævningen af CSG for de berørte arbejdstagere, dels de bebudede ændringer.
The French authorities replied that they did not share the Commission's views with regard to the connection between the CSG, a social contribution, and the scope of Regulation No 1408/71, particularly the rule in Article 13 that the legislation of a single Member State is to apply.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 7. maj 1998 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik ved at opkræve et generelt socialsikringsbidrag (contribution sociale généralisée, herefter tillige »CSG«) af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i Frankrig, men ikke er omfattet af den franske socialsikringslovgivning som følge af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971, har undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF), samt nævnte forordnings artikel 13.
By application lodged at the Court Registry on 7 May 1998, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by applying the general social contribution ('contribution sociale généralisée', 'the CSG') to the employment income and substitute income of employed and self-employed persons resident in France but who, by virtue of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 are not subject to French social security legislation, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 48 and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 39 EC and 43 EC) and Article 13 of the said regulation.
Da Kommissionen ikke fandt den franske regerings svar tilfredsstillende, anmodede den ved skrivelse af 6. oktober 1997 på ny de franske myndigheder om inden en måned at meddele den, hvorledes det forholdt sig med opkrævningen af CSG for de berørte arbejdstagere og med de påtænkte ændringer. Denne skrivelse forblev ubesvaret.
Following that suspension, the Commission deferred a decision on bringing an action for failure to fulfil Treaty obligations and, by letter of 21 March 1996, Commission staff asked the French authorities to inform them of the situation with regard to the collection of the CSG from the workers concerned and the reforms which had been announced.
Ved åbningsskrivelse af 25. november 1994 anmodede Kommissionen den franske regering om at fremsætte sine bemærkninger om, hvorvidt den fandt det foreneligt med fællesskabsretten at opkræve det generelle socialsikringsbidrag (CSG) af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er bosat i Frankrig, men som arbejder i en anden medlemsstat, under hensyn til, at disse personer ikke ifølge forordning nr. 1408/71 er omfattet af den franske socialsikringslovgivning.
By letter of formal notice of 25 November 1994, the Commission requested the French Government to submit observations on the compatibility with Community law of applying the CSG to the employment income and substitute income of employed and self-employed persons residing in France but working in another Member State, who are not, by virtue of Regulation No 1408/71, subject to French social security legislation.
Den 16. december 1997 tilsendte Kommissionen de franske myndigheder en begrundet udtalelse, hvori den anførte, at Den Franke Republik havde tilsidesat traktatens artikel 48 og 52 og nævnte forordnings artikel 13 ved at anvende CSG på erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere, som er bosat i Frankrig, men som ifølge forordning τα.
The Commission considered the French Government's reply to be unsatisfactory and, by letter of 6 October 1996, again asked the French authorities to inform it within one month of the situation with regard to the collection of the CSG from the workers concerned and the
1408/71 ikke er omfattet af den franske lovgivning om social sikring.
reforms envisaged. No reply to that letter was received.
Kommissionen opfordrede Den Franske Republik til at efterkomme den begrundede udtalelse inden to måneder efter dens meddelelse.
regards Regulation No 1408/71, that same levy cannot be regarded as falling within the scope of that regulation and caught by the prohibition against overlapping legislation.
Da de franske myndigheder ikke efterkom den begrundede udtalelse inden for den fastsatte frist,
The Commission asked the French Republic to comply with the reasoned opinion within two months of its notification.