natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Endelig har, for det tredje, sagsøgeren i den foreliggende sag ikke givet noget tilsagn med henblik på at undgå eventuelle fremtidige overtrædelser.
Finally, third, the applicant in the present case has not given any undertaking to avoid any other future infringement.
Da de tre kriterier, der blev fastlagt i Deutsche Post-beslutningen, ikke er opfyldt i det foreliggende tilfælde, kan argumentet om den løsning, der blev anvendt i denne beslutning, ikke tiltrædes.
The three criteria laid down by the Deutsche Post decision have not been fulfilled in this case; therefore, the argument based on the approach adopted in that decision cannot be upheld.
E — Det femte anbringende: fejlagtig vurdering af overtrædelsens varighed
E — Fifth plea: incorrect assessment of the duration of the infringement
Sagsøgeren har henvist til, at Kommissionen har forhøjet bøden under hensyn til overtrædelsens angivelige grovhed i perioden 1998-2001.
The applicant notes that the Commission increased the amount of the fine on account of the purported gravity of the infringement during the period from 1998 to 2001.
Kommissionen medgiver imidlertid selv i den anfægtede beslutning (betragtning 208), at sagsøgeren først i 1999 blev klar over, at selskabets afgiftsstruktur udgjorde misbrug.
However, the Commission itself acknowledges in the contested decision (recital 208) that the applicant was aware of the abuse in its charge structure only from 1999.
Sagsøgeren har hævdet, at Kommissionen på et møde den 17. april 2000 underrettede selskabet om, at der ville blive indledt en traktatbrudsprocedure mod Forbundsrepublikken Tyskland.
The applicant claims that it was informed by agents of the Commission at the meeting on 17 April 2000 that the Commission would bring proceedings against the Federal Republic of Germany for failure to fulfil obligations.
Ved denne oplysning og den administrative procedures langstrakthed styrkede Kommissionen selv sagsøgerens overbevisning om, at selskabets afgifter ikke var i strid med artikel 82 EF, og bidrog dermed til at forlænge overtrædelsens varighed.
As a result of that information and the length of the administrative procedure, the Commission itself reinforced the applicant’s belief that its charges did not contravene Article 82 EC, and thus helped to extend the duration of the infringement.
Derfor bør hele denne varighed ikke lægges til grund ved fastsættelsen af bøden (Domstolens dom af 6.3.1974, forenede sager 6/73 og 7/73, Istituto chemioterapico italiano og Commercial Solvents mod Kommissionen, Sml. s. 223, præmis 51).
The whole of that duration should not therefore be taken into account for the purposes of fixing the amount of the fine (Joined Cases 6/73 and 7/73 Istituto chemioterapico italiano and Commercial Solvents v Commission [1974] ECR 223, paragraph 51).
Da sagsøgeren inden for rammerne af dette anbringende har anfægtet beregningen af overtrædelsens varighed, må det lægges til grund, at selskabet som led i de subsidiære
In so far as the applicant calls into question in the context of the present plea the calculation of the duration of the infringement, it must be noted that, in the form of
Med hensyn til, om der er grundlag for anbringendet, bemærkes, at Kommissionen i den anfægtede beslutning henviser til klager, som sagsøgerens konkurrenter indgav i 1999.
As regards the assessment as to whether the plea in law is well founded, it must be borne in mind that the Commission refers in the contested decision to the complaints lodged by competitors of the applicant in 1999.
Ifølge Kommissionen har sagsøgeren siden dette tidspunkt haft kendskab til »påstanden om, at der muligvis er tale om misbrug i forbindelse med prisstrukturen for adgangen til abonnentnettet« (betragtning 208 til den anfægtede beslutning).
According to the Commission, the applicant has therefore been aware since that time ‘of the accusation of possible abuse in the charge structure for access to the local network’ (recital 208 to the contested decision).
At sagsøgeren først i 1999 fik kendskab til, at der var blevet klaget over, at selskabet misbrugte sin dominerende stilling, er uden betydning for rigtigheden af, at dets adfærd udgjorde en overtrædelse fra den 1. januar 1998. »Misbrug« som omhandlet i artikel 82 EF er nemlig et objektivt begreb (dommen i sagen Hoffmann-La Roche mod Kommissionen, nævnt i præmis 226 ovenfor, præmis 91, og i sagen AKZO mod Kommissionen, nævnt i præmis 189 ovenfor, præmis 69; kendelsen i sagen Piau mod Kommissionen, nævnt i præmis 233 ovenfor, præmis 37, og dommen i sagen Irish Sugar mod Kommissionen, nævnt i præmis 122 ovenfor, præmis 111).
The fact that the applicant knew only from 1999 that it was being accused of abuse of its dominant position is irrelevant to the fact that its conduct constituted an infringement from 1 January 1998. An ‘abuse’ within the meaning of Article 82 EC is an objective concept (Hoffmann-La Roche v Commission, cited in paragraph 226 above, paragraph 91; AKZO v Commission, cited in paragraph 189 above, paragraph 69; order in Piau v Commission, cited in paragraph 233 above, paragraph 37; Irish Sugar v Commission, cited in paragraph 122 above, paragraph 111).
Det er derfor ikke en betingelse for at anvende artikel 82 EF, at den dominerende virksomhed selv har haft kendskab til, at dens adfærd var udtryk for misbrug.
The dominant undertaking’s own knowledge of the abusive nature of its conduct is not, therefore, a prerequisite for the application of Article 82 EC.
Det første argument må derfor forkastes.
The first argument must therefore be rejected.
Sagsøgerens argument om, at bøden ville have været mindre, hvis beslutningen var blevet vedtaget tidligere, kan heller ikke tiltrædes.
The applicant’s argument that the fine would have been lower if the decision had been adopted earlier cannot be upheld either, for it is purely hypothetical.
Det er nemlig rent hypotetisk. Desuden fremgår det af den anfægtede beslutning (betragtning 211), at Kommissionen afstod fra at forhøje bøden for så vidt angår perioden fra den 1. januar 2002 til maj 2003.
Moreover, it must be pointed out that it is apparent from the contested decision (recital 211) that the Commission did not make any increase in the fine in respect of the period from 1 January 2002 to May 2003.
Det andet argument kan derfor ikke tiltrædes, og det sidste anbringende må følgelig forkastes i det hele.
The second argument cannot therefore be accepted and the final plea in law must consequently be rejected in its entirety.
Kommissionen må derfor frifindes.
Accordingly, the action must be dismissed.
Da sagsøgeren har tabt sagen, bør det i overensstemmelse med Kommissionens påstand pålægges sagsøgeren at bære sine egne omkostninger og at betale Kommissionens omkostninger.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to bear its own costs and to pay those of the Commission, in accordance with the form of order sought by the Commission.
I henhold til artikel 87, stk. 4, tredje afsnit, i Rettens procesreglement skal intervenienterne bære deres egne omkostninger.
In accordance with the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the interveners are to bear their own costs.
RETTEN (Femte Udvidede Afdeling):
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber, Extended Composition) hereby:
I — Tjenester i engrosleddet ................................................
I — Wholesale access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II — Adgangstjenester i detailleddet ..........................................
II — Retail access . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
A — Afgifter for analoge tilslutninger (T-Net) og digitale smalbåndstilslutninger — ISDN (T-ISDN) .........................................
A — Charges for retail analogue lines (T-Net) and digital narrowband or ISDN lines (T-ISDN) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Parternes påstande .................................................................
Forms of order sought by the parties . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
I — De primære påstande om annullation af den anfægtede beslutning ...........
I — Principal form of order sought: annulment of the contested decision .....
A — Det første anbringende: tilsidesættelse af artikel 82 EF ................
A — First plea in law: infringement of Article 82 EC ...................
Første led: manglende misbrug, da sagsøgeren ikke havde tilstrækkeligt råderum til at undgå prispres ................................
First part: absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze .......................
DOM AF 10.4.2008 — SAG T-271/03 iii) Manglende misbrug som følge af, at sagsøgeren ikke havde tilstrækkeligt råderum til at undgå prispres ved at forhøje sine detailpriser i perioden fra den 1. januar 1998 til den 31. december 2001 ..........................................
(iii) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to avoid a margin squeeze by increasing its retail prices in the period from 1 January 1998 to 31 December 2001 ................................
II - 517 iv) Manglende misbrug som følge af, at sagsøgeren ikke havde tilstrækkeligt råderum til at mindske prispresset ved at forhøje sine afgifter for detailadgang til ADSL fra den 1. januar 2002 ..
(iv) Absence of an abuse because the applicant had insufficient scope to reduce the margin squeeze by increasing its ADSL retail access charges from 1 January 2002 ...
Andet led: Kommissionen har anvendt en ulovlig metode til at fastslå, om der forekom prispres .......................................
Second part: unlawfulness of the method used by the Commission to establish a margin squeeze ...........................
Lovligheden af Kommissionens metode ....................
Lawfulness of the method used by the Commission ...
— Indledende betragtninger ..............................
— Preliminary observations .......................
— Den påståede ulovlighed af den metode, hvorved prispresset beregnes på grundlag af den dominerende, vertikalt integrerede virksomheds priser og omkostninger uden hensyn til konkurrenternes særlige stilling på markedet .............
— The alleged unlawfulness of the method of calculating the margin squeeze on the basis of the charges and costs of a vertically integrated dominant undertaking, disregarding the particular situation of competitors on the market ..............
— Anbringendet om, at Kommissionen kun har medregnet indtægter fra samtlige adgangstjenester og ikke indtægter fra andre tjenester, navnlig samtaletjenester ..............
— Complaint that the Commission took into account only revenues from all access services and excluded revenues from other services, particularly those from call services ...................................
— Anbringendet om, at opsigelsesgebyret for engrostjenester er blevet medtaget i prispresberegningen ................
— Complaint that the discontinuance charge for wholesale access was included in the margin squeeze calculation ............................
Tredje led: angivelig fejl ved fastslåelsen af prispresset .............
Third part: alleged calculation error in the finding of a margin squeeze . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Fjerde led: det fastslåede prispres havde ingen indvirkning på markedet .....................................................
Fourth part: the margin squeeze identified had no effect on the market . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
B — Det andet anbringende: Den anfægtede beslutnings dispositive del er behæftet med fejl .................................................
B — Second plea in law: the defective nature of the operative part of the contested decision . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Parternes argumenter ..........................................
Arguments of the parties ...................................
Rettens bemærkninger .........................................
Findings of the Court ......................................
C — Det tredje anbringende: magtfordrejning og tilsidesættelse af principperne om proportionalitet, retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning .................................................
C — Third plea in law: misuse of powers and infringement of the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
II — De subsidiære påstande om nedsættelse af den pålagte bøde .................
II — The alternative form of order sought, seeking a reduction of the fine imposed . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
A — Det første anbringende: tilsidesættelse af retten til forsvar .............
A — First plea in law: infringement of the rights of defence .............
B — Det andet anbringende: tilsidesættelse af artikel 253 EF ...............
B — Second plea in law: infringement of Article 253 EC ...............
C — Det tredje anbringende: manglende uagtsomhed eller forsæt fra sagsøgerens side ........................................................
C — Third plea in law: the applicant’s lack of negligence or intentional fault . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
D — Det fjerde og det sjette anbringende: utilstrækkelig hensyntagen ved bødeberegningen til, at afgifterne reguleres, og manglende hensyntagen til formildende omstændigheder ...................................
D — Fourth and sixth pleas: insufficient account taken of charges legislation in calculating the level of the fine, and insufficient account taken of attenuating circumstances ...................................
E — Det femte anbringende: fejlagtig vurdering af overtrædelsens varighed ..
E — Fifth plea: incorrect assessment of the duration of the infringement ..
Sag T-233/04
Case T-233/04
Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Kingdom of the Netherlands v Commission of the European Communities
»Statsstøtte — direktiv 2001/81/EF — national foranstaltning, der etablerer en ordning for omsættelige emissionsrettigheder for nitrogenoxid — beslutning om en støttes forenelighed med fællesmarkedet — formaliteten — fordel — foranstaltningens manglende selektive karakter«
(State aid — Directive 2001/81/EC — National measure establishing an emission trading scheme for nitrogen oxides — Decision finding the aid compatible with the common market — Admissibility — Advantage — Measure lacking selective character)
Annullationssøgsmål — medlemsstaternes søgsmål (Art. 88 EF og 230, stk. 2, EF)
Actions for annulment — Actions brought by Member States (Arts 88 EC and 230, second para., EC)
emissionsstandarder for nitrogenoxider, og som tillader disse virksomheder indbyrdes at handle med de emissionsrettigheder, som følger indirekte af disse standarder, udgør medlemsstatens godkendelse af, at disse rettigheder kan omsættes, hvorved rettighederne således tilføres en karakter af immaterielle aktiver, som frit kan sælges, mens medlemsstaten kunne have solgt dem eller tildelt dem ved licitation, en fordel ydet de nævnte virksomheder ved statsmidler.
emission standard for nitrogen oxides and which authorises those undertakings to trade the emission allowances deriving indirectly from that standard with each other, the authorisation given by a Member State to trade those allowances, which thus confers on them the character of intangible assets which may be freely sold, whereas that Member State could have sold them or put them up for auction, constitutes an advantage granted to those undertakings through State resources.
Artikel 230 EF indeholder en klar sondring mellem på den ene side fællesskabsinstitutionernes og medlemsstaternes ret til at anlægge annullationssøgsmål og på den anden side fysiske og juridiske personers ret til at anlægge sådanne søgsmål, idet artikel 230, stk. 2, EF bl.a. giver enhver medlemsstat ret til gennem et annullationssøgsmål at anfægte lovligheden af Kommissionens beslutninger, uden at det herved er en forudsætning, at det godtgøres, at der foreligger en retlig interesse.
Article 230 EC draws a clear distinction between the right of Community institutions and Member States to bring an action for annulment and that of legal persons and individuals, in that the second paragraph of Article 230 EC gives all Member States the right to contest the legality of decisions of the Commission by means of an action for annulment, without having to establish any legal interest in bringing proceedings.
Imidlertid er forudsætningen for, at en retsakt fra Kommissionen kan være genstand for et sådant søgsmål, at den tilsigter at skabe retsvirkninger.
However, in order for an act of the Commission to be the subject of such an action, it must be intended to have legal effects.
En beslutning fra Kommissionen, som kvalificerer en foranstaltning som statsstøtte, hvilket giver Kommissionen mulighed for at prøve foranstaltningens forenelighed med fællesmarkedet, medfører sådanne virkninger og udgør dermed en anfægtelig retsakt for medlemsstaten.
A decision of the Commission finding that a measure constitutes State aid, thus enabling it to examine the compatibility of the measure in question with the common market, has such legal effects and therefore constitutes, for a Member State, an actionable measure.
(jf. præmis 37, 41 og 42)
(see paras 37, 41, 42)
Inden for rammerne af en ordning, der fastsætter visse virksomheders
In the context of a scheme which lays down for certain undertakings a binding
NEDERLANDENE MOD KOMMISSIONEN gælder en specifik standard for reduktion, og andre virksomheder, der således ikke befinder sig i den samme faktiske og retlige situation.
NETHERLANDS v COMMISSION quantities of nitrogen oxides from other undertakings which are therefore not in the same legal and factual situation, does not constitute a State aid.
anvendelse efter et objektivt kriterium uden hensyntagen til geografiske eller sektorspecifikke faktorer, og som endvidere, i kraft af at være rettet mod de mest forurenende virksomheder, er i overensstemmelse med det formål, der forfølges, nemlig beskyttelse af miljøet, og med systemets karakter og almindelige opbygning og de økologiske hensyn, der begrunder, at der sondres mellem virksomheder med udledninger af store mængder nitrogenoxid, for hvilke der
being an objective one, without any geographic or sectoral connotation — and which furthermore, by targeting undertakings which are the biggest polluters, is in conformity with the goal of the measure, that is the protection of the environment, and with the internal logic of the system, there being ecological considerations which justify distinguishing undertakings emitting large
(jf. præmis 88, 90 og 97-99)
(see paras 88, 90, 97-99)
RETTENS DOM (Femte Udvidede Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE(Fifth Chamber, Extended Composition)
I sag T-233/04,
In Case T-233/04,
Kongeriget Nederlandene ved H. Sevenster, J. van Bakel og M. de Grave, som befuldmægtigede, sagsøger, støttet af:
Kingdom of the Netherlands, represented by H. Sevenster, J. van Bakel and M. de Grave, acting as Agents, applicant, supported by
Forbundsrepublikken Tyskland ved W.-D. Plessing og M. Lumma, som befuldmægtigede, intervenient, mod
Federal Republic of Germany, represented by W.-D. Plessing and M. Lumma, acting as Agents, intervener, v
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. van Vliet og V. Di Bucci, som befuldmægtigede, sagsøgt,
Commission of the European Communities, represented by H. van Vliet and V. Di Bucci, acting as Agents, defendant,
NEDERLANDENE MOD KOMMISSIONEN angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 1761 endelig af 24. juni 2003 om statsstøtte N 35/2003 vedrørende en ordning for omsættelige emissionsrettigheder for nitrogenoxid, anmeldt af Kongeriget Nederlandene, har
ACTION for annulment of Commission decision C(2003) 1761 final of 24 June 2003 relating to State aid N 35/2003 concerning the emission trading scheme for nitrogen oxides notified by the Kingdom of the Netherlands,
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Femte Udvidede Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne E. Martins Ribeiro, F. Dehousse, D. Šváby og K. Jürimäe, justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 5. december 2006, afsagt følgende
Registrar: J. Plingers, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 5 December 2006, gives the following
»Miljøbeskyttelseskrav skal integreres i udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktioner som nævnt i artikel 3, især med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling.«
‘Environmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of the Community policies and activities referred to in Article 3, in particular with a view to promoting sustainable development.’
Bortset fra de i denne traktat hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
Save as otherwise provided in this Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Som forenelige med fællesmarkedet kan betragtes: a) støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse b) støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi c) støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse
(c) aid to facilitate the development of certain economic activities or of certain economic areas, where such aid does not adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest;
NEDERLANDENE MOD KOMMISSIONEN d) støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene i Fællesskabet i et omfang, der strider mod de fælles interesser e) andre former for støtte, hvorom Rådet på forslag af Kommissionen træffer beslutning med kvalificeret flertal.«
(d) aid to promote culture and heritage conservation where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest;
Følgende fremgår af EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (EFT 2001 C 37, s. 3):
According to the Community guidelines on State aid for environmental protection (OJ 2001 C 37, p. 3):
Henholdsvis medlemsstaterne og EF kan som parter i protokollen nå disse mål for nedbringelse af drivhusgasserne dels gennem fælles, samordnede politikker og foranstaltninger på EF-plan, herunder økonomiske instrumenter, dels gennem de instrumenter, der indførtes ved selve Kyoto-protokollen, nemlig international emissionshandel, fælles gennemførelse og mekanismen for bæredygtig udvikling.
Member States and the Community, as parties to the Protocol, will have to achieve the greenhouse gas reductions by means of common and coordinated policies and measures, including economic instruments, and also by means of the instruments established by the Kyoto Protocol itself, namely international emissions trading, joint implementation, and the clean development mechanism.