natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Artikel 8 (6a) fastslår, at kontrol af afgift ikke desto mindre kan gennemføres med hensyn til skyldige beløb, der overstiger det i artikel 8, stk. 6, fastsatte beløb.
Article 8(6bis) confirms that tax verifications may none the less be carried out in respect of sums due in excess of the amount specified in Article 8(6).
Artikel 8, stk. 9, tillader de personer, som har anvendt den fortrolige procedure i artikel 8, stk. 4, at undgå enhver kontrol ud over, om deres supplerende angivelse er overensstemmende.
Article 8(9) allows those who have used the confidential procedure under Article 8(4) to escape any verification other than that of the consistency of their supplementary declarations.
Efter artikel 8, stk. 3, omfatter færdiggørelsen indgivelse af en supplerende angivelse for hver af de pågældende afgiftsperioder og betaling af de yderligere skyldige beløb i henhold til gældende bestemmelser i hver afgiftsperiode.
Under Article 8(3), completion involves presentation of a supplementary return for each of the tax years concerned and payment of the additional sums due pursuant to the provisions in force in each tax year.
Under visse omstændigheder, når køberen selv skal erlægge indgående afgift, men undlader at angive den, vedrører artiklen kun den moms, der ikke kunne være fradraget. Den supplerende angivelse er kun gyldig, hvis den viser yderligere skyldige beløb på mindst 300 EUR for hver afgiftsperiode.
In certain circumstances where the purchaser is himself liable for input tax but fails to declare it, it concerns only such VAT as could not have been deducted.
Der kan ske indbetaling i to lige store afdrag, hvis de overstiger 3 000 EUR for fysiske personer og 6 000 EUR for andre.
Payments may be made in two equal instalments if they exceed EUR 3 000 for individuals or EUR 6 000 for others.
Artikel 8, stk. 10, udelukker anvendelse af hele artiklen i sager, hvor der på det tidspunkt, da loven trådte i kraft, a) allerede er sket en revurdering af afgiftsgrundlaget, eller b) allerede er anlagt straffesag for unddragelse i en bestemt afgiftsperiode.
Article 8(10) excludes the application of the whole article in cases where, when the law came into effect, (a) a reassessment had already been issued, or (b) criminal proceedings for evasion had already been brought, in respect of a particular tax year.
Det er dog muligt i nogle sager at overholde en tidligere revurdering af afgiftsgrundlaget og at anvende artikel 8-proceduren for andre perioder.
However, in some cases, it is possible to comply with a previous reassessment and to use the Article 8 procedure in respect of other periods.
Artikel 8, stk. 4, finder ikke anvendelse, hvis den afgiftspligtige person ikke har indgivet angivelser for nogen af de pågældende afgiftsperioder. De personer, som kan anvende bestemmelsen, kan indgive angivelser og foretage indbetalinger gennem visse godkendte organer.
Article 8(4) is not available if the taxable person has filed no returns for any of the tax years in question.
De skyldige beløb kan betales i månedlige afdrag, men med tillægsrente.
The amounts due may be paid by monthly instalments, but with additional interest.
Proceduren er fortrolig, idet de specifikt skyldige beløb ikke knyttes til individuelle afgiftspligtige personer.
The procedure is confidential in that the specific amounts due are not linked to individual taxable persons.
I henhold til artikel 8, stk. 12, kan indgivelse af den supplerende angivelse ikke udgøre oplysninger vedrørende et strafbart forhold.
Under Article 8(12), submission of the supplementary return cannot constitute information of a criminal offence.
For individuelle år, for hvilke der ikke er indgivet nogen angivelse, pålægger artikel 9, stk. 8, en enhedsbetaling på 1 500 EUR for fysiske personer og 3 000 EUR for virksomheder og sammenslutninger for hver afgiftsperiode.
For individual years in respect of which no returns have been submitted at all, Article 9(8) requires a flatrate payment of EUR 1 500 for natural persons, and EUR 3 000 for companies and associations, in respect of each tax year.
Artikel 9 vedrører »automatisk afregning« for tidligere år 13.
Article 9 concerns ‘automatic settlement’ in respect of past years.
Afgiftspligtige personer, der anmoder om afregning, skal indgive angivelser for alle de afgiftsperioder, som burde have været indgivet inden den 31. oktober 2002.
13Taxable persons requesting such settlement must submit returns for all the tax years in respect of which they should have been submitted by 31 October 2002.
Efter artikel 9, stk. 9, udelukker automatisk afregning yderligere fradrag eller tilbagebetalinger, som den afgiftspligtige person ikke tidligere har gjort krav på. Den udelukker imidlertid ikke en vis kontrol, navnlig kontrol vedrørende overensstemmelsen mellem foretagne fradrag og betalte beløb og tidligere krav på tilbagebetaling af moms.
Under Article 9(9), automatic settlement precludes further deductions or reimbursements not previously claimed by the taxable person.
Artikel 9, stk. 10, afspejler artikel 8, stk. 6.
Article 9(10) mirrors Article 8(6).
Når artikel 9-proceduren er blevet fulgt, a) kan hverken den afgiftspligtige person eller en person, der er betalingspligtig sammen med ham, underkastes en kontrol af afgiften, b) bortfalder enhver afgiftsstraf, der er blevet pålagt, og c) kan visse procedurer for afgiftsunddragelse ikke længere indledes (selv om allerede anlagte straffesager ikke bringes ud af verden).
When the Article 9 procedure has been followed, then (a) neither the taxable person nor any person jointly liable will be subject to any tax verification, (b) any tax penalties which might have been imposed lapse and (c) certain procedures in respect of tax evasion can no longer be initiated (though criminal proceedings already brought are not extinguished).
I modsætning til artikel 8, stk. 6, er disse friheder dog ikke underlagt nogen grænse for så vidt angår det nu betalte eller angivne yderligere momsbeløb.
In contrast to Article 8(6), however, those immunities are not subject to any upper limit based on the amount of additional VAT now paid or declared.
I henhold til artikel 9, stk. 2, litra b), omfatter automatisk afregning betaling for hver afgiftsperiode af et beløb svarende til 2% af momsen på den afgiftspligtige persons udgående og 2% af den indgående moms, der er fradraget i dette år.
By virtue of Article 9(2)(b), automatic settlement involves payment, in respect of each tax year, of a sum equal to 2% of the VAT on the taxable person’s outputs and 2% of the input VAT deducted during that year.
Denne procent falder til 1,5% for udgående moms eller indgående moms, som overstiger 200 000 EUR, og 1% for beløb over 300 000 EUR, og når bestemmelsens anvendelse medfører betaling af et beløb på over 11 600 000 EUR, nedsættes den del, der overstiger dette tal, med 80%.
That percentage falls to 1.5% for output tax or input tax which exceeds EUR 200 000 and 1% for amounts over EUR 300 000 and, where application of the provision entails payment of a sum in excess of EUR 11 600 000, the portion exceeding that figure is reduced by 80%.
Artikel 9, stk. 6, fastsætter imidlertid et minimum for hvert års betalinger på 500 EUR, når omsætningen ikke overstiger 50 000 EUR, 600 EUR, når omsætningen er mellem 50 000 EUR og 180 000 EUR, og 700 EUR, når omsætningen overstiger 180 000 EUR.
Article 9(6) however sets a minimum figure for each year’s payments of EUR 500 where turnover does not exceed EUR 50 000, EUR 600 where turnover is between EUR 50 000 and EUR 180 000, and EUR 700 where turnover exceeds EUR 180 000.
13 — Ordningen kaldes »condono tombale« (»kirkegårdseftergivelse«), formentlig fordi afgiftsgælden er »død og begravet«.
13 — The arrangement is referred to as a ‘condono tombale’ (‘graveyard amnesty’), presumably because tax debts are ‘dead and buried’.
Artikel 9, stk. 12, tillader betaling med to lige store afdrag, når det beløb, der betales, overstiger 3 000 EUR for fysiske personer eller 6 000 EUR for andre.
Article 9(12) allows payment in two equal instalments where the amount payable
Artikel 9, stk. 13, afspejler artikel 8, stk. 9.
Article 9(13) mirrors Article 8(9).
De personer, som har anvendt den fortrolige procedure, kan undgå enhver kontrol ud over, om deres supplerende angivelse er overensstemmende.
Those who have used the confidential procedure may escape any verification other than that of the consistency of their supplementary declarations.
Kommissionen var af den opfattelse, at artikel 8 og 9 i finansloven for 2003 var uforenelige med sjette direktivs artikel 2 og 22, hvorfor den sendte Italien en åbningsskrivelse i medfør af artikel 226 EF den 19. december 2003.
Considering that Articles 8 and 9 of the 2003 Finance Law were incompatible with Articles 2 and 22 of the Sixth Direct- ive, the Commission sent Italy a letter of formal notice pursuant to Article 226 EC on 19 December 2003.
Italien svarede den 30. marts 2004 og bestred enhver uforenelighed.
Italy replied on 30 March 2004, denying any incompatibility.
Da Kommissionen ikke var tilfreds med dette svar, sendte den en begrundet udtalelse den 13. oktober 2004, hvori den opfordrede Italien til inden to måneder at bringe tilsidesættelsen til ophør.
Unsatisfied, the Commission sent a reasoned opinion on 13 October 2004, enjoining Italy to comply within two months.
Italien svarede den 31. december 2005 og bestred fortsat enhver uforenelighed.
Italy replied on 31 January 2005, still denying any incompatibility.
Kommissionen anlagde nærværende sag den 8. marts 2006.
The Commission brought the present action on 8 March 2006.
Artikel 9, stk. 14, afspejler artikel 8, stk. 10.
Article 9(14) mirrors Article 8(10).
Den udelukker anvendelse af hele artiklen i sager, hvor der på det tidspunkt, da loven trådte i kraft, a) allerede er sket en revurdering af afgiftsgrundlaget, eller b) allerede er anlagt straffesag for unddragelse i en bestemt afgiftsperiode.
It excludes the application of the whole article in cases where, when the law came into effect, (a) a reassessment had already been issued, or (b) criminal proceedings for evasion had already been brought, in respect of a particular tax year.
Den tilføjer dog en yderligere udelukkelse i tilfælde, hvor c) den afgiftspligtige person har undladt at indgive nogen angivelser for nogen af de omfattede afgiftsperioder.
However, it adds a further exclusion in cases where (c) the taxable person failed to submit any return for any of the tax years covered.
Artikel 9, stk. 15, begrænser udelukkelserne i artikel 9, stk. 14, litra a) og b), til de afgiftsperioder, de finder anvendelse på.
Article 9(15) limits the exclusions in Article 9(14)(a) and (b) to the tax years to which they apply.
Den bestemmer, at der ikke er nogen automatisk afregning på grundlag af oplysninger, der ikke svarer til oplysningerne i den indgivne angivelse. Endelig udelukker den enhver tilbagebetaling af allerede betalte beløb, som skal anses for forudbetaling af skyldig afgift.
It states that there is to be no automatic settlement on the basis of data which do not correspond to those in the return submitted.
Kommissionen har nedlagt påstand om, at Domstolen fastslår, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter sjette direktivs artikel 2 og 22, sammenholdt med EF-traktatens artikel 10, idet den på udtrykkelig og generel måde i artikel 8 og 9 i lov nr. 289 af 27. december 2002 (finanslov for 2003) har frafaldet kontrol af afgiftspligtige transaktioner, der er gennemført inden for en række afgiftsperioder. Kommissionen har også nedlagt påstand om, at Italien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
The Commission asks the Court to declare that, by explicitly providing in Ar -ticles 8 and 9 of Law No 289 of 27 December 2002 (Finance Law for 2003) for a general waiver of verification operations on taxable transactions effected in the course of a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive in conjunction with Article 10 of the EC Treaty.
Italien har nedlagt påstand om frifindelse og om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Italy contends that the application should be dismissed and the Commission ordered to pay the costs.
Der er en række indbyrdes sammenhængende spørgsmål, som er omtvistet mellem parterne i denne sag, og som jeg agter at behandle under følgende overskrifter: i) arten og omfanget af de forpligtelser, som medlemsstaterne pålægges ved sjette direktivs artikel 2 og 22, navnlig hvad angår overvågning og håndhævelse af afgiftspligtige personers overholdelse heraf, ii) den praktiske virkning af de anfægtede eftergivelsesbestemmelser set i lyset af disse forpligtelser, iii) betydningen i denne henseende af de forskellige begrænsninger i eftergivelsesbestemmelserne, og iv) eftergivelsesbestemmelsernes relative effektivitet, navnlig hvad angår ressourcebrugen sammenlignet med inddrevne beløb, det råderum, som medlemsstaterne har ved momsforvaltningen, og det omfang, hvori eftergivelsesbestemmelserne falder ind under dette råderum.
There are a number of interlinked issues disputed between the parties in this case, which I propose to deal with under the following headings: (i) the nature and extent of the obligations imposed on the Member States by Articles 2 and 22 of the Sixth Directive, with particular regard to the supervision and enforcement of compliance by taxable persons; (ii) the practical effect of the disputed amnesty provisions, viewed in the light of those obligations; (iii) the significance in that regard of the various limitations on the amnesty provisions; and (iv) the relative effectiveness of the amnesty provisions, in particular in terms of use of resources compared with amounts recovered, the latitude available to the Member States in the administration of VAT, and the extent to which the amnesty provisions fall within that latitude.
Italien har gjort gældende, at Kommissionen har fremsat et nyt klagepunkt i den begrundede udtalelse vedrørende en tilsidesættelse af princippet om momsneutralitet og konkurrencefordrejning som følge af de anfægtede bestemmelser.
Italy submits that the Commission introduced a new complaint in the reasoned opinion, relating to breach of the principle of VAT neutrality and distortion of competition as a result of the contested provisions.
Kommissionen har svaret, at den blot som et svar på Italiens argumenter erindrede om Domstolens praksis på dette område, som er relevant ved bedømmelsen af en påstået tilsidesættelse af sjette direktivs artikel 2 og 22.
The Commission replies that it was merely recalling, in response to Italy’s arguments, the Court’s caselaw on the matter, which is relevant when assessing an alleged infringement of Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Selv om det er muligt — og interessant — at udforske en række andre mere generelle spørgsmål vedrørende lovligheden af og/eller det ønskværdige i momseftergivelser, hvoraf nogle er blevet berørt under retsforhandlingerne, føler jeg ikke, at det vil være nyttigt for Domstolen at behandle disse generelle spørgsmål i større omfang for at afgøre, om de særlige bestemmelser, som Kommissionen har anfægtet, er i overensstemmelse med sjette direktiv.
Although it would be possible — and interesting — to explore a number of other more general issues relating to the legality and/or desirability of VAT amnesties, some of which have been touched upon in the course of the proceedings, I do not feel that it would be helpful for the Court to address those general issues in any great detail in order to decide whether the particular provisions to which the Commission objects are in compliance with the Sixth Directive.
Jeg vil derfor i det væsentlige begrænse min analyse til de aspekter, som er relevante for den nedlagte påstand, og kun henvise til de bredere spørgsmål som bagvedliggende betragtninger.
I shall confine my analysis therefore essentially to those aspects which are relevant to the dec -laration sought, referring to the broader issues only as background considerations.
Det er derfor min opfattelse, at der ikke er noget til hinder for, at sagen antages til realitetsbehandling.
I am therefore of the view that there is no obstacle to the admissibility of the action.
Domstolen har endvidere udtalt, at sjette direktiv skal fortolkes i overensstemmelse med princippet om afgiftsneutralitet, der er uadskilleligt forbundet med det fælles momssystem 17, i overensstemmelse med hvilket erhvervsdrivende, som udfører de samme transaktioner, ikke må behandles forskelligt med hensyn til opkrævning af moms 18.
The Court has moreover held that the Sixth Directive must be interpreted in compliance with the principle of fiscal neutrality inherent in the common system of VAT, 17in accordance with which economic operators carrying out the same transactions may not be treated differently in relation to the levying of VAT. 18
Jeg er enig med Kommissionens fremlæggelse af de med sjette direktiv pålagte forpligtelser, både for fysiske afgiftspligtige personer og for medlemsstaterne.
I agree with the Commission’s presentation of the obligations imposed by the Sixth Directive both on individual taxable persons and on the Member States.
Italien synes faktisk også at godtage denne fremlæggelses hovedindhold, selv om den har anført, at det tilkommer medlemsstaterne at fastsætte detaljerne i håndhævelsen og opkrævningen.
Indeed, Italy appears also to accept the essentials of that presentation, although it maintains that the details of enforcement and collection are matters for the Member States.
Kommissionens standpunkt kan sammenfattes og omformuleres således.
The Commission’s position may be summarised and restated as follows.
De specifikke forpligtelser, som sjette direktivs artikel 22 pålægger, skal sikre, at nationale myndigheder råder over alle nødvendige oplysninger for at sikre, at moms pålægges og opkræves under afgiftsmyndighedernes overvågning 19.
The specific obligations imposed by Article 22 of the Sixth Directive are designed to ensure that national authorities have at their disposal all necessary information to ensure that VAT is levied and collected under the supervision of the tax authorities.
Disse forpligtelser er den naturlige følge af kravet i artikel 2, hvorefter alle transaktioner (for hvilke der ikke er en specifik fritagelse) inden for artiklens anvendelsesområde skal afgiftspålægges.
19Those obligations are the corollary of the requirement in Article 2 that (in the absence of a specific exemption) all transactions within its scope must be taxed.
Dette krav er en generel regel, som medlemsstaterne ikke ensidigt kan fravige 20.
That requirement is a general rule from which no Member State may derogate unilaterally.
Selv om en medlemsstat i medfør af sjette direktivs artikel 27 21 kan anmode Rådet om tilladelse til at fravige direktivbestemmelserne »for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse«, må alle sådanne forenklingsforanstaltninger »ikke […] påvirke medlemsstatens samlede indtægt fra afgifter […]« (og det er ubestridt, at Italien under alle omstændigheder ikke har anmodet om en sådan tilladelse).
20Although under Article 27 of the Sixth Direct ive 21a Member State may seek authorisation from the Council to derogate from the provisions of the directive ‘in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance’, any such simplification is subject to the proviso that it ‘may not affect the overall amount of the tax revenue of the Member State’ (and it is common ground that, in any event, Italy did not seek authorisation in the present instance).
Det fremgår klart af sjette direktivs præambel, at Fællesskabernes egne indtægter »omfatter […] indtægter, som hidrører fra moms, og som opnås ved anvendelse af en fælles sats på et beregningsgrundlag, der fastsættes på samme måde og efter fællesskabsregler« 14, at »det bør sikres, at det fælles system for omsætningsafgifter er neutralt med hensyn til godernes og tjenesteydelsernes oprindelse, for at der med tiden kan skabes et fælles marked med en sund konkurrence og med typiske træk svarende til dem, der karakteriserer et virkeligt hjemmemarked« 15, og at »[d]e afgiftspligtige personers forpligtelser […] så vidt muligt [bør] harmoniseres for i nødvendigt omfang at sikre ensartet opkrævning af momsen i alle medlemsstater« 16.
From the preamble to the Sixth Direct- ive it is clear that the Communities’ own resources ‘include those accruing from VAT and obtained by applying a common rate of tax on a basis of assessment determined in a uniform manner according to Community rules’; 14that ‘it should be ensured that the common system of turnover taxes is nondiscriminatory as regards the origin of goods and services, so that a common market permitting fair competition and resembling a real internal market may ultimately be achieved’; 15and that ‘the obligations of taxpayers must be harmonised as far as possible so as to ensure the necessary safeguards for the collection of taxes in a uniform manner in all the Member States’. 16
17 — Jf. f.eks. dom af 8.12.2005, sag C-280/04, Jyske Finans, Sml. I, s. 10683, præmis 36.
17 — See, for example, Case C-280/04 Jyske Finans [2005] ECR I-10683, paragraph 36.
18 — Dom af 16.9.2004, sag C-382/02, Cimber Air, Sml. I, s. 8379, præmis 24.
18 — Case C-382/02 Cimber Air [2004] ECR I-8379, paragraph 24.
14 — Anden betragtning, som genfindes i ottende betragtning til direktiv 2006/112.
19 — See, for example, Case C-85/95 Reisdorf [1996] ECR I-6257, paragraph 24; Case C-141/96 Langhorst [1997] ECR I-5073, paragraphs 17 and 28.
I, s. 5073, præmis 17 og 28.
8 in the preamble to
20 — Jf. f.eks. dom af 21.2.1989, sag 203/87, Kommissionen mod Italien, Sml., s. 371, præmis 10.
20 — See, for example, Case 203/87 Commission v Italy [1989] ECR 371, paragraph 10.
— der ikke er nogen betydelige forskellige i behandlingen af afgiftspligtige personer, hverken inden for en medlemsstat eller medlemsstaterne imellem.
— there are no significant variations in the treatment of taxable persons either within a single Member State or between Member States.
Hver medlemsstat er således forpligtet til at træffe alle lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger for at sikre, at der opkræves moms fuldt ud på dens område på samme måde som i andre medlemsstater.
Each Member State is thus under an obligation to take all legislative and administrative steps to ensure that VAT is collected in full in its territory in the same way as in other Member States.
Selv om det ikke er en udtrykkelig forpligtelse i sjette direktiv, er den en nødvendig slutning fra denne foranstaltning, fra artikel 10 EF og fra Domstolens praksis 22.
Although the obligation is not explicitly set out in the Sixth Directive, it is a necessary inference from the whole of that measure, from Article 10 EC and from the Court’s caselaw.
Selv om harmoniseringen ikke er fuldstændig, og visse administrative aspekter nødvendigvis er overladt til medlemsstaternes kompetence, indebærer forpligtelserne efter sjette direktivs artikel 22 en detaljeret harmonisering på lovgivningsniveau.
22 And, whilst harmon -isation is not total and certain administrative aspects are of necessity left to the competence of the Member States, the obligations under Article 22 of the Sixth Directive do imply detailed harmonisation at the legislative level.
Italien har ikke benægtet, at medlemsstater skal overvåge og kontrollere — i det omfang, de har ressourcer hertil — at afgiftspligtige personer overholder momsreglerne.
Italy does not deny that Member States are required to oversee and verify, to the extent of their available resources, compliance with the VAT rules by taxable persons.
Italien har imidlertid benægtet, at de anfægtede bestemmelser overskrider grænserne for det lovlige råderum, som medlemsstaterne har ved udøvelsen af disse funktioner.
It denies however that the disputed provisions overstep the bounds of the legitimate latitude accorded to them in the exercise of those functions.
Det er derfor nødvendigt først at undersøge disse bestemmelsers praktiske virkninger.
Consequently, it is necessary first to examine the practical effects of those provisions.