natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I®medfør af princippet om ligebehandling af o©entlige og private virksomheder kan dette dog ikke være tilfældet, når den kapital, staten direkte eller indirekte indskyder i®en virksomhed, indskydes på vilkår, der svarer til normale markedsvilkår.
The Court held that it is possible, as provided in the second paragraph of Article 13 of the Rules of Procedure of the Commission (20), for the College of Commissioners to instruct one or more of its Members to adopt the de¤nitive text of any decision the substance of which has already been determined in discussion.
I®tilfælde, hvor statens intervention ikke er et led i®udøvelsen af o©entlig myndighed, nder kriteriet om den private erhvervsdrivende anvendelse med henblik på at fastslå, om interventionen kunne foretages af en privat erhvervsdrivende med vinding for øje.
Where the College exercises that power, it is for the Court which is considering the question of whether that power was properly exercised to ascertain whether the College may be regarded as having adopted all the factual and legal elements of the decision in question.
Retten understregede i®denne forbindelse, at det følger af fast retspraksis, at for at fastslå, om foranstaltninger, staten har tru©et, henhører under dens beføjelser som o©entlig myndighed eller under de forpligtelser, den hæfter for som aktionær, skal foranstaltningerne ikke vurderes på grundlag af deres form, men på grundlag af deres art, deres indhold og de bestemmelser, de er omfattet af, idet det samtidig tages i®betragtning, hvilket formål foranstaltningerne tager sigte på.
Since this Court found here that the technical di¥erences between the version of the contested decision adopted on 2 August 2004 and the text which had been approved by the College of Commissioners on 19 and 20 July 2004 did not a¥ect the scope of the contested decision, it did not uphold the plea.
Retten konkluderede følgelig, at Kommissionen ved at undlade at undersøge den omtvistede foranstaltning i®dens sammenhæng og at anvende kriteriet om den private investor begik en retlig fejl. Retten annullerede derfor delvist den anfægtede beslutning.
Proceedings represent in 2009 a large number of the cases disposed of by the Court (168 cases, that is to say 30% of the total number of cases disposed of in 2009).
Forpligtelsen til at tilbagebetale støtte
Absolute grounds for refusal and absolute grounds for invalidity
I®dom af 30. november 2009, Frankrig mod Kommissionen og France Télécom mod Kommissionen (forenede sager T-427/04 og T-17/05, endnu ikke trykt i®Samling af Afgørelser), bekræftede Retten retspraksis om, at det skal være muligt på grundlag af de anvisninger, der er indeholdt i®beslutnin-gen, uden overdrevne vanskeligheder at fastslå størrelsen af den støtte, der skal tilbagebetales.
Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94 prohibits the registration as a Community trade mark of signs which, by reason of their descriptiveness, are incapable of ful¤lling the function of indicating the commercial origin of the goods and services in question. Furthermore, according to settled caselaw, the descriptiveness of a sign must be assessed by reference, on the one hand, to the goods or services in question and, on the other, to the relevant public’s perception of that sign (22).
Retten fastslog, at Kommissionen således med rette blot kunne fastslå, at den omhandlede støtte skulle tilbagebetales, og overlade det til de nationale myndigheder at beregne den nøjagtige størrelse af den tilbagebetalingspligtige støtte, navnlig når denne beregning krævede, at der blev taget hensyn til afgifts- og socialsikringsordninger, hvis bestemmelser var udformet i®henhold til den gældende nationale lovgivning.
In Case T-234/06 Torresan v OHIM — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS) (judgment of 19 November 2009), the Court dismissed the appeal against the decision of the Board of Appeal of the Oce for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) according to which, for the average consumer, the word sign CANNABIS was descriptive of the characteristics of beer, wine and other alcoholic beverages, which could contain among their ingredients cannabis as a ªavouring in the manufacture thereof.
Det skal understreges, at Kommissionen i®den pågældende sag®havde anvendt et interval.
The Court stated that such a ¤nding is not a¥ected by the fact that the word ‘cannabis’ is an evocative and allusive word which gives rise to the idea of pleasure, distraction or relaxation.
Retten har i®denne forbindelse fastslået, at Kommissionen i®den anfægtede beslutning havde anført, at størrelsen af den omhandlede støtte lå mellem 798 mio. EUR og 1,14 mia. EUR.
Furthermore, in Joined Cases T-200/07 to T-202/07 Agencja Wydawnicza Technopol v OHIM (222, 333 and 555), Joined Cases T-64/07 to T-66/07 Agencja Wydawnicza Technopol v OHIM (350, 250 and 150) and Case T-298/06 Agencja Wydawnicza Technopol v OHIM (1 000) (judgments of 19 November 2009, not published), the Court stated that word signs consisting solely of ¤gures are descriptive of goods such as brochures, periodicals, the daily press and games, in so far as they refer to the characteristics of those goods, in particular the number of pages, works, items of information and compiled games.
Det følger heraf, at beløbet på 798 mio. EUR skal anses for at udgøre mindstebeløbet på den støtte, som skal tilbagebetales.
In the case of ¤gurative signs consisting of numbers framed by a rectangle and accompanied by coloured decoration, the Court was also called upon to adjudicate, in Joined Cases T-425/07 and T-426/07 Agencja Wydawnicza Technopol v OHIM (100 and 300) (judgment of 19 November 2009), on the consequences of the refusal of an undertaking which made an application for registration of those signs as Community trade marks to state, in accordance with Article 38(2) of Regulation No 40/94, that it disclaimed any exclusive right to those numbers.
Eftersom de beløb, der udgør det interval, inden for hvilket den omhandlede støtte ligger, ikke er af vejledende karakter, indeholder den anfægtede beslutning således de relevante oplysninger, som giver Den Franske Republik mulighed for selv uden overdrevne vanskeligheder at fastslå det endelige beløb på den støtte, der skal tilbagebetales.
Having recalled that, under that provision, where a trade mark contains an element which is not distinctive, and where the inclusion of that element could give rise to doubts as to the scope of protection a¥orded, OHIM may request, as a condition for registration, that the applicant state that he disclaims any exclusive right to that element, the Court explained that the function of such disclaimers is to make apparent the fact that the exclusive rights of the proprietor of a mark do not extend to the non-distinctive elements of that mark and that whether the elements of the marks applied for are distinctive, for the purposes of Article 38(2) of Regulation No 40/94, must be assessed not by reference to the overall impression given by those marks, but by reference to the elements comprising them.
Retten bekræftede endvidere retspraksis om, at det skal være muligt på grundlag af de anvisninger, der er indeholdt i®Kommis-sionens beslutning, uden overdrevne vanskeligheder at fastslå størrelsen af den støtte, der skal tilbagebetales.
In addition, the Court again adjudicated on the distinctiveness of very simple ¤gurative signs, namely an exclamation mark, on its own or framed by a rectangle, in Case T-75/08 Joop! v OHIM (!) and Case T-191/08 JOOP! v OHIM (!)
Hvad angår Domstolens fortolkning af den anfægtede beslutning 19 har Retten fastslået, at størrelsen af den støtte, der skulle tilbagebetales i®den pågældende sag, kunne fastslås uden overdrevne vanskeligheder og i®det mindste var lig med minimum i®det interval, som Kommissionen havde henvist til.
(Representation of an exclamation mark in a rectangle) (judgments of 30 September 2009, not published). The Court recalled that registration of a trade
Dom af 18.10.2007, sag®C-441/06, Kommissionen mod Frankrig, Sml. I, s.®8887.
) Case C-383/99°P Procter & Gamble v OHIM [2001] ECR I-6251, paragraph 39, and Case C-64/02°P OHIM v Erpo
I®dom af 18. november 2009, Scheucher-Fleisch m.. mod Kommissionen (sag®T-375/04, endnu ikke trykt i®Samling af Afgørelser), bemærkede Retten, at Kommissionen havde pligt til at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, navnlig hvis den i®lyset af de under den indledende undersøgelse indhentede oplysninger stod over for alvorlige vanskeligheder ved vurderingen af den påtænkte foranstaltning.
A sign which ful¤ls functions other than that of a trade mark in the traditional sense of the term is only distinctive, however, if it may be perceived immediately as an indication of the commercial origin of the goods or services in question.
På tidspunktet for Kommissionens undersøgelse af den pågældende støttes forenelighed med fællesmarkedet var den imidlertid bekendt med, at de pågældende nationale lovbestemmelser ikke opfyldte betingelsen i®rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame, hvorefter en national kvalitetskontrolordning ikke må være begrænset til produkter fra et bestemt oprindelsessted.
The Court went on to observe that, in the cases in point, consumers, including those with a higher degree of attention, were not able to determine the origin of the goods designated by reference to an exclamation mark, which would be viewed rather as a term of praise, even if the exclamation mark were positioned inside a rectangular frame — a secondary element giving the sign in question the appearance of a label.
Bestemmelsen rejste således tvivl om foreneligheden af den pågældende støtte med rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame og burde have ført til indledningen af proceduren i®henhold til artikel®88, stk.®2, EF. Retten annullerede derfor den anfægtede beslutning.
Furthermore, in Case T-424/07 Pioneer Hi-Bred International v OHIM (OPTIMUM) (judgment of 20 January 2009, not published), the Court stated that, precisely because it is commonly used in everyday language, as well as in trade, as a generic laudatory term, the sign OPTIMUM cannot be regarded as appropriate for the purpose of identifying the commercial origin of the goods which it designates and that the fact that the goods in question are intended for a specialised public in no way alters that assessment, given that the level of attention of such a public, which is generally high, is relatively low when it comes to promotional indications.
I®dommen i®sagen Frankrig mod Kommissionen og France Télécom mod Kommissionen bemærkede Retten i®øvrigt, at den omstændighed, at Kommissionen i®den anfægtede beslutning havde ændret sin vurdering i®forhold til i®beslutningen om indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, således kun kunne indebære en tilsidesættelse af statens ret til forsvar, såfremt de angivelser, som var indeholdt i®denne beslutning eller fremsat i®forbindelse med den kontradiktoriske drøftelse under den administrative procedure, ikke havde givet staten lejlighed til på en hensigtsmæssig måde at drøfte alle de faktiske og retlige omstændigheder, som var nævnt i®den anfægtede beslutning.
Under Article 7(3) of Regulation No 40/94, a trade mark may be registered if it has become distinctive in relation to the goods or services in question in consequence of the use which has been made of it.
De forskelle mellem den anfægtede beslutning og beslutningen om at indlede procedure, som fulgte af, at Kommissionen helt eller delvist havde taget hensyn til de af staten fremsatte argumenter, kunne derimod ikke pr. denition indebære en tilsidesættelse af dennes ret til forsvar.
In this respect, in Case T-137/08 BCS v OHIM — Deere (Combination of the colours green and yellow) (judgment of 28 October 2009, under appeal), the Court ¤rst recalled that not every use of a sign, in the case in point a combination of the colours green and yellow, necessarily constitutes use as a trade mark.
I®dom af 4. september 2009, Italien mod Kommissionen (sag®T-211/05, endnu ikke trykt i®Samling af Afgørelser), fastslog Retten på samme måde, at den formelle undersøgelsesprocedure tillader, at de spørgsmål, der rejses i®beslutningen om at indlede proceduren, uddybes og belyses, således at en eventuel forskel mellem disse og den endelige beslutning ikke i®sig selv kan anses for at indebære en fejl, der gør den endelige beslutning ulovlig.
However, in the circumstances of this case, OHIM’s decision not to declare the mark consisting of that sign invalid was based inter alia on statements from professional associations according to which the combination of the colours green and yellow referred to the intervener’s agricultural machines and on the fact that the intervener had been using the same combination of colours on its machines for a considerable time.
Det fremgår ikke af nogen bestemmelse vedrørende kontrol med statsstøtte, at Kommissionen er forpligtet til at underrette den pågældende medlemsstat om Kommissionens holdning, før den vedtager sin beslutning, hvis medlemsstaten er blevet opfordret til at fremsætte sine bemærkninger.
The Court also stated that, although it must be proved that the disputed mark has acquired distinctive character throughout the Union, the same types of evidence do not have to be provided in respect of each Member State.
Selv om det ifølge Retten var beklageligt, at advarslen ikke var blevet o©entliggjort i®EU-Tidende, fastslog den, at oplysningerne i®denne meddelelse var blottet for enhver tvetydighed.
In the case in point, the element ‘rna’ had limited distinctive character, and the consumer would assume that this was a reference to a chemical compound.
Desuden var rækkevidden af den af sagsøgerne påberåbte fortolkning af meddelelsen af 1983 om ulovlig støtte i®strid med artikel®88, stk.®3, EF.
Accordingly, that element could not be regarded by the public as being distinctive and dominant in the overall impression conveyed by the complex marks in question.
Risikoen ved den ulovligt tildelte støtte fulgte af den nyttige virkning af anmeldelsespligten i®henhold til artikel®88, stk.®3, EF og afhang ikke af, om advarslen i®henhold til meddelelsen af 1983 om ulovlig støtte var blevet o©entliggjort i®EU-Tidende.
On the other hand, in Case T-434/07 Volvo Trademark v OHIM — Grebenshikova (SOLVO) (judgment of 2 December 2009), the Court held that there is a certain degree of phonetic similarity between the signs SOLVO and VOLVO and, accordingly, that OHIM was wrong to believe that it could dispense with a global assessment of the likelihood of confusion.
Navnlig kunne en tilbagesøgning af ulovligt tildelt støtte ikke hindres af den ene omstændighed, at Kommissionen ikke havde o©entliggjort en sådan advarsel, da statsstøttekontrollen, som er indført ved traktaten, ellers ville blive svækket.
Proceedings comparison between signs can counteract the visual and phonetic similarities between those signs.
Retten konkluderede herefter, at den manglende offentliggørelse af advarslen i®henhold til meddelelsen af 1983 om ulovlig støtte ikke udgjorde en ekstraordinær omstændighed, som kunne skabe nogen som helst forventning om ulovligt tildelt støttes lovlighed.
The Court observed that, although the sign ESTEVE has no meaning in any ocial Union language apart from Spanish, the sign ESTER-E will be associated with a well-known ¤rst name or with a chemical compound and that that conceptual di¥erence between those signs means that there is no likelihood of confusion.
Proceduren for vedtagelse af beslutninger
Other signi¤cant case-law developments in 2009 concern Article 8(4) of Regulation No 40/94, in particular in the context of invalidity proceedings.
I®dommen i®sagen Frankrig mod Kommissionen og France Télécom mod Kommissionen kom Retten bl.a. med en præcision for så vidt angår proceduren for Kommissionens vedtagelse af beslutninger på området for statsstøtte. Retten fastslog således, at det ikke kunne udelukkes, som det fremgår af Kommissionens forretningsordens artikel®13, stk.®2 20, at Kommissionen som kollegial enhed kan bemyndige et eller ¯ere af sine medlemmer til at vedtage den endelige tekst til en beslutning, hvis indhold er blevet fastlagt på et af dens møder.
In Joined Cases T-318/06 to T-321/06 Moreira da Fonseca v OHIM – General Óptica (GENERAL OPTICA) (judgment of 24 March 2009), the Court recalled that, in order to oppose the registration or apply for a declaration of invalidity of a Community trade mark under that provision, the sign relied on must satisfy all of four conditions: it must be used in the course of trade; it must be of more than mere local signi¤cance; the right to that sign must have been acquired in accordance with the law of the Member State in which the sign was used prior to the date of application for registration of the Community trade mark and it must confer on its proprietor the right to prohibit the use of a subsequent trade mark.
Når kommissionskollegiet har gjort brug af denne mulighed, tilkommer det den retsinstans, der skal vurdere lovligheden af den udøvede bemyndigelse, at undersøge, om kollegiet kan antages at have vedtaget den anfægtede beslutning i®alle dens retlige og faktiske enkeltheder. Da den i®det pågældende tilfælde fandt, at de formelle forskelle mellem den version af den anfægtede beslutning, som blev vedtaget den 2. august 2004, og den tekst, som Kommissionen som kollegial enhed vedtog den 19. og 20. juli®2004, var uden betydning for den anfægtede beslutnings rækkevidde, forkastede Retten anbringendet.
The Court went on to state that the ¤rst two conditions must be interpreted in the light of European Union law alone, while the other two conditions must be assessed in the light of the criteria set by applicable national law.
EF-varemærker, og som er blevet ændret adskillige gange og ganske væsentligt siden 1994, stadig en betydelig del af de sager, som Retten afsluttede (168 sager, dvs. 30% af det samlede antal afsluttede sager i®2009).
Moreover, in Joined Cases T-114/07 and T-115/07 Last Minute Network v OHIM — Last Minute Tour (LAST MINUTE TOUR) (judgment of 11 June 2009), the Court held that, when applying Article 8(4) of Regulation No 40/94, the Board of Appeal is required to take into consideration both the legislation of the Member State concerned, applicable by virtue of the reference made by that provision, and the relevant national case-law.
Artikel®7, stk.®1, litra c), i®forordning nr.®40/94 udelukker registrering af tegn, der som følge af deres rent beskrivende karakter ikke er egnede til at anvendes som en angivelse af de omhandlede
Furthermore, in Case T-165/06 Fiorucci v OHIM — Edwin (ELIO FIORUCCI) (judgment of 14 May 2009, under appeal), the Court ascertained whether the conditions for the application of Article 52(2) of Regulation No 40/94 had been observed by the Board of Appeal of OHIM.
Rådets forordning (EF) nr.®40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L®11, s.®1), der er erstattet af Rådets forordning (EF) nr.®207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L®78, s.®1). I®denne årsrapport henvises der imidlertid udelukkende til nummereringen af artiklerne i®forordning nr.®40/94.
In the case in point, Mr Elio Fiorucci applied, inter alia, for a declaration of invalidity in respect of the mark ELIO FIORUCCI, relying on his right to a name protected by Italian law.
Retten varers eller tjenesteydelsers forretningsmæssige oprindelse, som EF-varemærke. Det følger desuden af fast retspraksis, at spørgsmålet om, hvorvidt et tegn har det fornødne særpræg, skal bedømmes dels i®forhold til de varer eller tjenesteydelser, der er omfattet af ansøgningen, og dels under hensyn til, hvorledes det opfattes af den relevante kundekreds 22.
OHIM may declare a Community trade mark to be invalid if its use can be prohibited pursuant to, in particular, a right to a name protected by a national law, the Court held that the protection guaranteed by the relevant Italian provision is not precluded where the name of the person concerned has achieved renown on account of his commercial activity.
Den omstændighed, at udtrykket »cannabis« er egnet til at fremkalde associationer og antydninger om nydelse, virkeligheds¯ugt eller afslapning, påvirker ikke denne konklusion.
Accordingly, even if the signs Dr. No and Dr. NO serve to distinguish the ¤lm bearing that title from the other ¤lms in the ‘James Bond’ series, that does not establish that such signs indicate the commercial origin of the goods and services in question.
I®dom af 19. november 2009, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (222, 333 og 555) (forenede sager T-200/07 – T-202/07), (350, 250 og 150) (forenede sager T-64/07 – T-66/07), (1 000) (sag®T-298/06) (ikke trykt i®Samling af Afgørelser), præciserede Retten, at ordmærker, der udelukkende består af tal, er beskrivende for varer, såsom brochurer, blade, dagblade og spil, for så vidt som disse henviser til de pågældende varers egenskaber, navnlig til antallet af sider, værker, oplysninger og indeholdte spil.
Lastly, the Court clari¤ed the rules concerning proof of genuine use of the earlier mark in the context of invalidity proceedings. It stated in Case T-450/07 Harwin International v OHIM — Cuadrado (Pickwick COLOUR GROUP) (judgment of 12 June 2009) that OHIM is required to examine the issue of proof of genuine use of the earlier mark even where the proprietor of the Community trade mark which is the subject matter of an application for a declaration of invalidity has not submitted a speci¤c request to that e¥ect, but has challenged the evidence submitted by the proprietor of the earlier mark to prove use.
Hvad angår gurmærker, der består af tal i®en rektangel, der er omkranset af dekorationer i®farver, skulle Retten i®dom af 19. november 2009, Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (100 og 300) (forenede sager T-425/07 og T-426/07, endnu ikke trykt i®Samling af Afgørelser), tage stilling til konsekvenserne af afslaget fra den virksomhed, der havde indgivet en ansøgning om registrering af disse tegn som EF-varemærker, på i®henhold til artikel®38, stk.®2, i®forordning nr.®40/94 at erklære, at det ikke ville påberåbe sig eneret til disse tal.
Under Article 50 of Regulation No 40/94, a Community trade mark is liable to revocation inter alia where the use of the trade mark may mislead the public as to the nature, quality or geographical origin of the goods or services in question.
Efter at have bemærket, at Harmoniseringskontoret ifølge denne bestemmelse i®tilfælde, hvor der i®et varemærke indgår en bestanddel, der mangler fornødent særpræg, og medtagelsen af denne bestanddel kan rejse tvivl om omfanget af varemærkets beskyttelse, som betingelse for registrering kan kræve, at ansøgeren erklærer ikke at ville påberåbe sig eneretten til den pågældende del, præciserede Retten, at formålet med sådanne erklæringer er at understrege det faktum, at den eneret, der tildeles indehaveren af et varemærke, ikke omfatter ikke-særprægede bestanddele, som indgår heri, og at vurderingen af særpræget for bestanddelene i®de ansøgte varemærker i®henhold til artikel®38, stk.®2, i®forordning nr.®40/94 ikke skal foretages i®forhold til helhedsindtrykket af disse mærker, men i®forhold til de bestanddele, de er sammensat af.
In this respect, in ELIO FIORUCCI the Court found that the fact that a mark and a patronymic are identical is not sucient to warrant the conclusion that the public concerned will think that the person whose patronymic constitutes the mark designed the goods bearing that mark, since that public is aware that, behind every trade mark consisting of a patronymic, there is not necessarily a fashion designer of that name. In order that Article 50 of Regulation No 40/94 may be applied, the person concerned must prove that the mark has been used in a deceptive manner or that a suf-¤ciently serious risk of deception has been established, which was not demonstrated in the case in point.