natgillin/translations-raw huggingface dataset:
— de dårligste vilkår findes blandt heroin- og opiatbrugeresamt blandt kroniske narkomaner.
Some 47 % of all clients in treatment in 2001 never went toschool or only completed primary school; high rates of earlyschool leaving and drop-out are also frequent among drugsusers.
(indtil 29 %) blandt narkomaner (196
Differences are found according to main drug used
47 % af alle klienter i behandling i 2001 har aldrig gået iskole eller har kun afsluttet grundskolen; ligeledes erprocentsatsen høj af stofbrugere, der forlader skolentidligere eller vælger helt at holde op.
The living conditions of drug users are often reported to bevery poor: 10.4 % of clients live in unstable accommodationand 7.5 % live in an institution.
Der er forskelle alt efter det primære brugsstof og alt efter land (193
Furthermore, manycountries report high homelessness rates (up to 29 %) and by country (193 among drug addicts (196).
): opiatbrugere (navnlig heroinbrugere) har det lavesteuddannelsesniveau (nationale rapporter, 2002).
): opiates users (in particular heroin users) have the lowest educational level (National reports, 2002).
Klienterne erhovedsageligt statsborgere i det land, hvor de søgerbehandling, og antallet af klienter fra andre lande(europæiske eller ikke-europæiske) ligger på linje medandelen af udlændinge i befolkningen som helhed.
Because of their precarious social conditions, drug usersalso have problems related to labour status; unemploymentrates are very high compared with the general population
Stofbrugere har også på grund af deres usikre socialevilkår problemer i forhold til jobstatus;arbejdsløshedsprocenterne er meget høje sammenlignetmed befolkningen som helhed (47,4 % blandt stofbrugende klienter sammenlignet med 8,2 % (194
(47.4 % among drug clients compared with 8.2 % (194
) i befolkningen som helhed); det er vanskeligt at finde et job, og det er sjældent,at narkomanerne beholder det ret længe eller avancerer i jobbet (DrugScope, 2000) (195
) in the general population); finding a job is difficult and it israre for drug addicts to keep a job for long or to progress in a career (DrugScope, 2000) (195
En usikker jobsituation kan
A precarious labour
Bortset fra de direkte sundhedskonsekvenser (se s. 24 og 28)kan narkomanerne have svært ved at få adgang til pleje.
With regard to nationality, characteristics resemble thegeneral population structure (197); clients are mainlynationals of the country where they request treatment, andthe number of clients from other countries (European ornon-European) is consistent with the proportion offoreigners in the general population.
Detkan skyldes manglende lyst til at have med de sociale tjenesterat gøre eller dårlig uddannelse, en lav acceptgrad hos defleste sundhedstjenester og særlige sundhedsproblemer, somde pågældende tjenester ikke er gearet til.
However, it should beremembered that in some countries registration of clients’nationality/ethnicity is not allowed and consequently suchinformation is not consistently available.
Narkomanernes livsbetingelser indberettes ofte som megetdårlige: 10 % af klienterne lever under ustabile
Table 5: Social conditions (education, labourstatus, housing) of clients in treatment in EU Member States in 2001
Endelig lider narkomanerne af et negativt socialt image ogkan møde fjendtlighed hos befolkningen i almindelighed oghos offentlige myndigheder.
Finally, drug users suffer from a negative social image andmay face hostility from the general population and publicauthorities.
En undersøgelse foretaget i etfængsel i Wien viste, at narkomanerne kan opleve vold ogmishandling fra politifolk eller andre offentligetjenestemænd (Waidner, 1999).
Research conducted in a prison in Vienna foundthat drug users may experience violence and abuse frompolice officers or other public officials (Waidner, 1999).
Stofbrugere i behandling
Drug users in treatment
Uddannelse (n = 98 688)
Education (n = 98 688)
8,0 afsluttet grundskolen
8.0 completed primary school
Uden for arbejdsstyrken
Economically inactive
Boligforhold (n = 41 299)
Housing (n = 41 299)
Ustabil boligsituation
Unstable accommodation
Procenterne er beregnet på baggrund af det samlede antal tilfælde indberettet under hvert enkelt punkt; det samlede tal kan ikke opsummeres til100 %, da kun værdier af interesse for dette kapitel er angivet (har aldriggået i skole, arbejdsløs mv.). For de fuldstændige tal se figur 55 OL:Uddannelsesniveau blandt alle klienter fordelt på land; figur 56 OL:Arbejdsmarkedsstatus blandt alle klienter fordelt på land; og figur 57 OL:Livsbetingelser blandt alle klienter fordelt på land (onlineversion).Nationale Reitox-rapporter — TDI-data 2001.
(1)Percentages are calculated on the total number of cases reported undereach single item; the total does not sum to 100 % as only the values ofinterest for this chapter are reported (never went to school, unemployed,etc.); for the complete figures, see Figure 55 OL: Level of educationamong all clients by country; Figure 56 OL: Labour status among all clientsby country; and Figure 57 OL: Living conditions among all clients by country (online version).Source: Reitox national reports — TDI data 2001.
Indgreb i forhold til social reintegration er rettet både modaktuelle og tidligere problematiske stofbrugere, som variererfra velfungerende »stoffri« tidligere narkomaner og klienter ilangvarig metadonbehandling til stærkt underprivilegeredegadenarkomaner.
Social reintegration interventions target both current andformer problem drug users, ranging from well-functioning‘clean’ former addicts and long-term methadone clients tovery deprived street addicts.
Et behandlingselement, det være sigmedicinsk eller psykosocialt, er ikke nødvendigvis påkrævet.Det betyder også, at social reintegration ikke nødvendigvissker efter behandling, men kan finde sted uafhængigt aftidligere behandling — enten som det sidste skridt i et
A treatment component,whether medical or psychosocial, is not necessarilyrequired. This also implies that social reintegration does notnecessarily take place after treatment but can take place
)Figur 55 OL: Uddannelsesniveau blandt alle klienter fordelt på land (onlineversion).)Gennemsnitlig arbejdsløshedsprocent blandt de 15 medlemsstater (Eurostat, 2002).)Figur 56 OL: Arbejdsmarkedsstatus blandt alle klienter fordelt på land (onlineversion).)Figur 57 OL: Livsbetingelser blandt alle klienter fordelt på land (onlineversion).)Figur 58 OL: Klienternes nationalitet fordelt på land (onlineversion).
)Figure 55 OL: Level of education among all clients by country (online version).)Average unemployment rate among the 15 Member States (Eurostat, 2002).)Figure 56 OL: Labour status among all clients by country (online version).)Figure 57 OL: Living conditions among all clients by country (online version).)Figure 58 OL: Clients’ nationality by country (online version).
Årsberetning 2003: Narkotikasituationen i Den Europæiske Union og Norge fremme af egenbeskæftigelse (denne form for foranstaltningeroverlapper med uddannelse/træning).
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway auspices of the employment programme ‘Self-employmentpromotion’ (this kind of intervention overlaps witheducation/training).
behandlingsforløb eller som et separat og uafhængigt indgrebefter behandling, foretaget af ikke-behandlingstjenester medderes egne mål og midler.
irrespective of prior treatment, being either the final step ina treatment process or a separate and independent posttreatment intervention carried out by non-treatment serviceswith their own goals and means.
Sociale reintegrationstjenester erikke udelukkende rettet mod de problematiske brugere afillegale stoffer, men kan sigte mod alle former for afhængige(herunder dem, der er afhængige af alkohol og legale stoffer)eller sågar alle socialt udstødte grupper (f.eks. hjemløse).
Social reintegrationservices do not target problem drug users exclusively butmay target all kinds of addicts (including those addicted toalcohol and legal drugs) or even all socially excludedgroups (e.g. homeless people and rough sleepers).
Det er umuligt at udarbejde en kvantitativ oversigt over desociale reintegrationsinitiativer i EU-medlemsstaterne, idettermen »social reintegration« ikke anvendes konsekvent.Selv om forskellige tilbud kan eksistere i forlængelse afhinanden, findes der på nationalt plan typiske generellemåder at »tilvejebringe« social integration på:
A quantitative overview of social reintegration measures in EU Member States is impossible to achieve, as the term‘social reintegration’ is not used consistently. Althoughdifferent services may exist alongside each other, at countrylevel, there are typically general ‘provision modes’ forsocial integration:
• rettet mod udstødte grupper med eller udenafhængighedsproblemer
• targeting all excluded groups with or without addictionproblems;
Endelig har tilbud om at skaffe bolig eller hjælpe med at findebolig det sigte at få en vis stabilitet ind i klienternes liv.Boligformidlingen kan være et tilbud i sig selv, men vil oftevære fulgt op af psykosocial bistand og en vis grad afovervågning. Et eksempel på sideløbende psykosocialbehandling er »Haus am Seespitz« i Tyrol, som har en åbenefterbehandlingsgruppe for klienter, som mødes iboligfaciliteter.
Finally, providing housing or assistance to find housingaims at bringing some stability into clients’ lives. Offeringhousing can be an intervention in itself but will often beaccompanied by psychosocial assistance and some degreeof supervision.
I Belgien tilbyder »Habitations Protégées«både boliger og psykiatrisk behandling.
In Belgium, ‘Habitations protégées’ provides both housing andpsychiatric care.
En irsk undersøgelse(national irsk rapport (Hickey 2002) viste, at 79 % af tidligereindsatte kvinder og 76 % af tidligere indsatte mænd angav, atdet at finde en egnet bolig var deres primære problem ogårsag til deres sociale udstødelse — hvilket viser, atboligformidling er en vigtig resocialialiseringsforanstaltning.
Research performed in Ireland (Irishnational report (Hickey, 2002)) showed that 79 % of femaleand 76 % of male ex-prisoners indicated that findingsuitable housing was their main problem and reason fortheir social exclusion, suggesting that housing is animportant social reintegration intervention.
• rettet mod personer med afhængighedsproblemer generelt
• targeting persons with addiction problems in general;
Figur 23: Vigtigste foranstaltninger til social reintegration afproblematiske stofbrugere i EU og Norge
Figure 23: Main provision modes for social reintegration forproblem drug users in the EU and Norway
• rettet utvetydigt og udelukkende mod problematiske brugere af illegale stoffer (figur 23) (198
• targeting explicitly and exclusively problem drug users of illegal drugs (Figure 23) (198
Social reintegration udelukkende for problematiske brugere af illegale stoffer
Social reintegration exclusively for problemusers of illegal drugs
Det er vanskeligt at vurdere antallet af tilgængelige socialereintegrationstjenester og om den tilbudte service ertilstrækkelig, men udfra de dokumenterede fakta at dømme erantallet af faciliteter dog sandsynligvis for lavt.
It is difficult to quantify the availability of socialreintegration services and assess the adequacy of serviceprovision although the evidence would suggest that thenumber of facilities is probably inadequate.
Tyskland skønnereksempelvis, at det har behov for omkring 25 000resocialiseringspladser, hvor det reelle antal ligger istørrelsesordenen 4 000.
For example,Germany estimates that it needs around 25 000 socialreintegration places, whereas the actual number availableis roughly 4 000.
Et beskæftigelsesprojekt i Østrig fikdobbelt så mange ansøgninger, som der var pladser, og måtte igennemsnit afvise 15 personer om dagen.
An employment project in Austriaregistered twice as many applications as places and had toturn down an average of 15 persons a day.
Social reintegration kan sammenfattes til tre primæreformer for indgreb: uddannelse (hvilket inkluderer praktisktræning), bolig og beskæftigelse.
Social reintegration can be broken down into three maintypes of interventions: education (which includes training),housing and employment.
Mange stofbrugere har et lavt uddannelsesniveau, og mangenationale rapporter beskriver en dårlig relation mellemproblematiske stofbrugere og arbejdsmarkedet (Grækenland(Kavounidi, 1996), Danmark (Stauffacher, 1998),Nederlandene (Uunk og Vrooman, 2001).
Many drug users have a poor level of education, and manynational reports describe a poor relationship betweenproblem drug users and the labour market (Greece(Kavounidi, 1996), Denmark (Stauffacher, 1998), the Netherlands (Uunk and Vrooman, 2001)).
IGrækenland tilbydes således økonomisk støtte til virksomheder,der ansætter en narkoman i et konkurrencedygtigt job.
Hence,interventions aimed at upgrading academic, technical orpractical skills would improve clients’ chances in the labourmarket.
)For mere dybtgående informationer og landeoversigter, se undersøgelsen »Social reintegration i Den Europæiske Union og Norge«
)For more in-depth information and country overviews, see the study ‘Social reintegration in the European Union and Norway’
Kapitel 3: Udvalgte problematikker fleste EU-lande kan ikke præcist sige, hvor meget de brugerpå bekæmpelse narkotika og stofmisbrug.
Chapter 3: Selected issues
Offentlige udgifter tilefterspørgselsbegrænsende initiativer
Public expenditure in the area of drugdemand reduction
De fleste deltagere i undersøgelsen kunne således ikkeformidle omfattende data.
Most of the participants in this research, therefore, couldnot provide comprehensive data.
Visse taloplysninger savnes, og ofte
In fact, some figures aremissing, and often calculations have been based on estimation and extrapolation methodologies (203).
Den Europæiske Unions narkotikastrategi (2000-04) anfører,at Rådet og Europa-Kommissionen med udgangspunkt i EONN’s og Pompidou-gruppens arbejde skal tilstræbe atudarbejde en specificeret liste over alle offentlige udgifter pånarkotikaområdet.
The European Union drugs strategy (2000–04) specifiesthat the Council and the EU Commission should, based onwork by the EMCDDA and the Pompidou Group, attempt toitemise a list of all public expenditure in the field of drugs.
Som indberettet af et stort antal knudepunkter og bekræftet aflitteratur på området, er der mindst fem faktorer, som kanbegrænse denne type undersøgelser: 1) De manglende datafra visse områder og lande; 2) vanskeligheden med at isoleredata om illegale stoffer fra data, der både omfatter illegalestoffer og alkohol; 3) de mange forskelligartedeudgiftsansvarlige aktører og organisationer på statsligt,regionalt og lokalt plan; 4) problemet med præcist at opdeleoffentlige udgifter på teoretiske kategorier som f.eks.efterspørgsels- og udbudsbegrænsning; 5) vanskelighederneved at opdele udgifterne inden for disse to kategorier efterindsatsområde (behandling, primær forebyggelse,rehabilitering, samarbejde, koordinering osv.).
As reported by a large number of focal points, andconfirmed by literature in the field, at least five factors canlimit such research: (1) the lack of data for some areas andsome countries; (2) the difficulty in isolating data on illicitdrugs from data covering both illicit drugs and alcohol; (3)the variety of actors and organisations at central, regionaland local level accountable for spending; (4) the difficultyof precisely dividing public expenditure among theoreticalcategories, such as demand and supply reduction; and (5)the complexity of breaking down expenditure, within thesetwo categories, by area of intervention (treatment, primaryprevention, rehabilitation, cooperation, coordination, etc.).
204 gå de offentlige budgetter efter i sømmene (
It is, however, interesting to note that, although studies ofthis kind are obviously complicated by methodologicalproblems, decision-makers are showing growing interest in public spending reviews (204) both as a basis upon which to make decisions and as a means of measuring performance.
I bestræbelserne på at leve op til Den Europæiske Unionsnarkotikastrategi undersøger EONN — med værdifuld bistandfra de nationale Reitox-knudepunkter — i denne beretning dedirekte offentlige udgifter til efterspørgselsbegrænsendeinitiativer, som er påløbet i 1999 (200).
In its efforts to respond to the European Union drugsstrategy, the EMCDDA, with the valuable contribution of the Reitox national focal points, is investigating in this reportdirect public expenditure in the field of drugdemandreduction incurred in 1999 (200).
Der fokuseres påudgifter på nationalt og regionalt plan, bekæmpelse afstofbrug, behandling af misbrug (døgn- og ambulantebehandlingscentre, substitutions- og stoffri behandling),resocialisering og reintegration, opsøgende arbejde,skadesreduktion og uddannelse samt undersøgelser ogkoordination i forbindelse med begrænsning af efterspørgslen.Med henblik på en bedre afgrænsning af undersøgelserne harvi udeladt de direkte udgifter, som er afholdt af privatesundhedsorganisationer (terapicentre, klinikker mv.), ogindirekte udgifter, afholdt af generelle serviceudbydere somsygehuse og skadestuer.
It concentrates onexpenditure at national and regional level, on drug-useprevention, treatment of addiction (in- and outpatient,substitution and drug-free), rehabilitation and reintegration,outreach work, harm reduction and education, and researchand coordination when related to demand reduction.
Endelig er det bredere og langt merekomplekse spørgsmål om de sociale omkostninger ved illegalestoffer ikke blevet berørt.
Tobetter delineate our research, we have excluded directexpenditure sustained by private health organisations(therapy centres, clinics, etc.) and indirect expendituresustained by general services such as general hospitals andemergency rooms.
Udgifter til efterspørgselsbegrænsende aktiviteter
Finally, the broader and much morecomplex question of the social costs of illegal drugs has notbeen considered.
Hovedformålet med at behandle spørgsmålet om offentligeudgifter på narkotikaområdet (om end i begrænsetudstrækning) i denne beretning er at gøre EU-landeneopmærksomme på vigtigheden af at skabe ennarkotikapolitisk indikator i stedet for empiriske beviser.
In addressing the question of public expenditure in the fieldof drugs (albeit in a restricted domain), this report aimsprimarily to increase awareness in the EU countries of therelevance of a drug policy indicator, rather than to produceempirical evidence.
Ved oprettelsen af »en liste« over alle direkte offentligeudgifter til efterspørgselsbegrænsende aktiviteter i EU-medlemsstaterne på basis af de modtagne data fra denationale knudepunkter, er der gjort forsøg på atsammenligne tilsvarende udgifter.
In the process of calculating ‘a list’ of all direct publicexpenditure in drugdemand reduction in the EU Member States, and on the basis of the data received from nationalfocal points, a comparison of similar expenditure has beenattempted.
Dataenes begrænsning og pålidelighed
Limitation and reliability of data
Selv om vi har begrænset vores område, bekræfter deopnåede resultater de vanskeligheder, der opstår på grund afmanglende datatilgængelighed og -indsamling på et område,som er relativt underudviklet i EU.
Nevertheless, although we have restricted our scope, theresults that emerge confirm the difficulties caused by limiteddata availability and data collection in a field that isrelatively undeveloped in the EU.
Ud over de »ad hoc«undersøgelser, der er foretaget som led i forberedelsen af
In fact, other than the ‘adhoc’ research undertaken during the preparation of this report (201
Selv om der er truffet alle mulige statistiske forholdsregler, erdet ikke muligt at imødegå det problem, at de indberettede talaf og til kan referere til forskellige kategorier i de forskelligelande, og at tallene for visse lande ikke foreligger.
Although all possible statistical precautions have beentaken, it is not possible to avoid the problem that thereported figures may sometimes correspond to differentcategories in different countries and the fact that in somecountries figures are just not available.
For Belgien, Danmark, Italien og navnlig Tyskland og Sverigesavnes en række relevante oplysninger omefterspørgselsbegrænsende initiativer, hvorfor de samlede taler kraftigt undervurderet.
Indeed, for Belgium,Denmark, Italy and especially Germany and Sweden, somerelevant information on demandreduction expenditure ismissing and, thus, the total figure is certainly grosslyunderestimated.
For andre landes vedkommende(Grækenland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Østrig og afsættes til behandling af narkotikaproblemer i EU (202
In the case of other countries (Greece,Spain, France, Luxembourg, Austria and Portugal), datacan be considered to be more comprehensive despite someresidual uncertainty regarding the categories of spending in the EU cannot say precisely how much they spend oncombating drugs and drug addiction.
)Forskellene i de tilgængelige data begrænsede muligheden for at foretage sammenligninger landene imellem. Der findes et mere detaljeret billede af udgifterne på narkotikaområdet i hver enkelt medlemsstat på http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml
)The differences in the data available limited the possibility of drawing cross-country comparisons.
)Referenceår for Den Europæiske Unions narkotikastrategi (2000-2004) »snapshot«-indberetningsøvelse.)EONN skylder en særlig tak til de græske, østrigske og portugisiske knudepunkter for deres specifikke forskning og undersøgelser på dette område, som
)Year of reference for the European Union drugs strategy (2000–04) ‘snapshot’ reporting exercise.)The EMCDDA is particularly grateful to the Greek, Austrian and Portuguese focal points for undertaking specific research and investigations in this field,
(200 (201 øger merværdien af nærværende årsberetning.
(200 (201 increasing the value of this annual report.
Ligeledes en tak til professor Pierre Kopp for validering af undersøgelsen.
Acknowledgement should also be given to Professor Pierre Kopp for peer review of the research.
)Belgien (2003), Luxembourg (2002), Det Forenede Kongerige (2002); yderligere referencer findes på http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml
)Belgium (2003), Luxembourg (2002), the United Kingdom (2002); for more references see http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml.
)Vort ønske om at medtage så mange lande som muligt, for at give et fuldstændigt europæisk billede, er i konflikt med manglen på data i nogle af landene.
)Our desire to include as many countries as possible in order to provide a complete European picture conflicts with the scarcity of data in some of the countries considered.
Dette betyder, at vi har bevaret et bredt perspektiv, samtidig med at analyse- og sammenligningskapaciteten er blevet kraftigt reduceret på grund af de usikreendelige tal.
Consequently, while a broad scope has been maintained, the capacity for analysis and comparison has been very much diminished bythe uncertainty of the final figures.
)Belgien (2003), Luxembourg (2002), Det Forenede Kongerige (2002). Flere referencer findes på EONN’s websted
)Belgium (2003), Luxembourg (2002), the United Kingdom (2002); for more references see http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml.
Årsberetning 2003: Narkotikasituationen i Den Europæiske Union og Norge fremgår af de data, der er indsamlet i denne undersøgelse,at Norge i 1999 allokerede ca. 0,1 % af dets økonomiskevelstand (BNP), fulgt af Nederlandene (0,078 %) (selv omnarkotika og alkohol indgik i begge landes skøn).
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway economic wealth (GDP), followed by the Netherlands(0.078 %) (although both countries included in theirestimation drugs and alcohol).
Portugal(0,074 %), Finland (0,073 %) og Irland (0,070 %) brugteden største andel af BNP til efterspørgselsbegrænsendeaktiviteter på narkotikaområdet; til sammenligning halter destørste og tilsyneladende rigeste lande bagud.
Portugal (0.074 %), Finland(0.073 %) and Ireland (0.070 %) spent the greatestproportion of GDP on drug demandreduction activities; incomparison, the largest and apparently richest countriesseem to lag behind.