natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved skrivelse af 1. september 2000 anmodede sagsøgeren i overensstemmelse med adfærdskodeksens bestemmelser Kommissionens Generalsekretariat om at tage den bekræftende begæring op til fornyet overvejelse.
(Community trade mark - Regulation (EC) No 40/94 - OLDENBURGER - Absolute ground for refusal Descriptive character — Geographical origin —Articles 7(1)(c) and 7(2) - Limitation of the right conferred —Article 12(b) — Statement as to the scope of protection - Article 38(2)) (Fourth Chamber)
Ved skrivelse af 5. december 2000, som sagsøgeren modtog den 21. december 2000, meddelte generalsekretæren denne, at det ikke var muligt for ham at fremsende de ønskede dokumenter i medfør af den i adfærdskodeksen indeholdte regel om dokumentets ophavsmand (herefter »generalsekretærens skrivelse«).
On 14 August 1997, Westdeutsche Butter Zentrale Hermann von Uum GmbH & Co. KG ('the original claimant') filed an application for a Community trade mark at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) ('OHIM'). The Community trade mark application was transferred to Nordmilch eG ('the applicant').
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 1. marts 2001 har sagsøgeren anlagt denne sag.
The trade mark in respect of which registration was sought was the word OLDENBURGER.
Kommissionen har gjort gældende — uden udtrykkeligt at fremføre nogen formalitetsindsigelse — at sagen vedrørende den afgørelse, som er indeholdt i skrivelsen fra Generaldirektoratet for »Landbrug«, må afvises, da den ikke udgør en foranstaltning, som kan anfægtes i henhold til artikel 230 EF.
The goods in respect of which registration was sought, following alterations made on 17 September 1998 to the list initially filed, are within Classes 29, 30 and 32 of the Nice Agreement.
Retten fastslår, at kun en foranstaltning, som er truffet af Kommissionens generalsekretær, som har karakter af en afgørelse, og som fuldstændig træder i stedet for den tidligere stillingtagen, kan have retsvirkninger, der berører sagsøgerens interesser, og dermed gøres til genstand for et annullationssøgsmål i henhold til artikel 230 EF.
Objections were made pursuant to Article 41 of the Regulation, and following the submission of observations by the original claimant and the applicant, the examiner rejected the application by decision of 7 June 200(1
Følgelig må sagen afvises hvad angår påstanden om annullation af skrivelsen fra Generaldirektoratet for »Landbrug« af 31. juli 2000, hvorfor det ikke tilkommer Retten at udtale sig om den begrundelse, som Generaldirektoratet for »Landbrug« baserede sig på i sin første stillingtagen, og som generalsekretæren ikke har henholdt sig til.
On 4 August 2001 the applicant brought an appeal before the Boards of Appeal of OHIM against the examiner's decision in accordance with Article 59 of the Regulation.
Sagsøgeren har principalt gjort gældende, at reglen om dokumentets ophavsmand ikke finder anvendelse her i sagen, da de ønskede dokumenter ikke er udfærdiget af de nationale myndigheder, men af Kommissionen.
By decision of 19 September 2001 (hereinafter 'the contested decision'), which was served on the applicant on 1 October 2001, the Board of Appeal dismissed the appeal.
Subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at selv om det antages, at de ønskede dokumenter rent faktisk er udfærdiget af de nationale myndigheder, finder reglen om dokumentets ophavsmand alligevel ikke anvendelse, da reglen skal fortolkes indskrænkende i overensstemmelse med det generelle princip i adfærdskodeksen om adgang til dokumenter.
It essentially found that the word claimed was capable of constituting an indication of geographical origin that referred to a German region known for producing the goods identified in the application, and that there was a public interest in its remaining freely available.
Følgelig vedrører den anden række af de af sagsøgeren ønskede dokumenter tillige dokumenter udfærdiget af medlemsstaterne.
By an application lodged at the Registry of the Court on 3 December 2001, the applicant brought this action.
Der kan ikke gives sagsøgeren medhold i den opfattelse, at reglen om dokumentets ophavsmand, der skal fortolkes indskrænkende, ikke finder anvendelse i et tilfælde som det foreliggende, hvor de ønskede dokumenter udgør et grundlag for den beslutningsproces, Kommissionen har fulgt.
The applicant does not dispute that the term Oldenburg' designates the principal town of the region of Weser-Ems in the Land of Niedersachsen (Lower Saxony) and a town of the same name in the Land of Schleswig-Holstein in Germany. Nor does it deny that goods of the kind covered by the application for registration are manufactured in the district of Weser-Ems.
For det første skal det understreges, at adfærdskodeksen indeholder et generelt princip om adgang til dokumenter, men at den ved reglen om dokumentets ophavsmand har indført en ubetinget undtagelse for dokumenter, som tredjemand er ophavsmand til, uden at fastsætte nogen modifikationer herfra.
However, the applicant denies that the mark sought, OLDENBURGER, is composed exclusively of an indication which, taken alone, designates or could designate the geographical origin of the goods to which it is affixed.
For det andet bemærkes, at en fortolkning som den, sagsøgeren har foreslået, vil berøve reglen om dokumentets ophavsmand enhver effektiv virkning, da næsten alle de dokumenter fra tredjemand, som Kommissionen er i besiddelse af, indgår i grundlaget for eller har sammenhæng med dens beslutningsproces.
According to the Court of First Instance, it must therefore be found that the sign in question consists exclusively of a word which indicates or is capable of indicating to the relevant persons the geographical origin of the designated goods.
Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.*
Orders the applicant to pay the costs.'
Sagsøgeren er en græsk brancheforening for græske bomuldsegrenører og -grossister.
— Access to documents ride — Misuse of powers)
Det græske bomuldskontor er et offentligt organ, der ikke arbejder med gevinst for øje, og som ifølge sine vedtægter har til formål at levere en række tjenesteydelser til bomuldsproducenter og -egrenører.
The applicant is an Italian cooperative society of banana ripeners which has operated in that sector for about 20 years and which imports bananas from what is called the dollar area.
Disse ydelser blev finansieret af udligningsafgiften (herefter »udligningsafgiften«) og særafgiften.
It claims that it learnt through the Italian press of fraudulent imports of bananas into the Community between March 1998 and June 2000, at a reduced tariff, on the basis of false import licences.
Ved skrivelse af 12. november 1992 indgav sagsøgeren en klage til Kommissionens Generaldirektorat (GD) for Landbrug, hvori sagsøgeren gjorde gældende, at udligningsafgiften var ulovlig, eftersom den blev beregnet af det samlede beløb, som producenterne oppebar ved salg af ikke-egreneret bomuld, heri indbefattet fællesskabsstøtten.
The applicant considers itself to have been affected by those imports by reason of serious price distortions caused by additional quantities being put on the Community market, which meant that the tariff quota was exceeded, and submits that the loss suffered would be even greater if it became clear that the imports were made not with false licences but with licences which had been properly issued, but on the basis of false or erroneous reference quantities.
Sagsøgeren anførte tillige, at det græske bomuldskontors tjenesteydelser ikke kom egreneringsvirksomhederne til gode, og at bomuldskontoret lod tilbageleveringen af de skadesløsbreve,
In order to protect its interests the applicant applied, by letter of 27 June 2000, to the Commission's Directorate-General for Agriculture ('DG Agriculture') and on the basis of the provisions of the Code of Conduct for access to the following documents:
som virksomhederne skulle tilvejebringe for at kunne få et forskud, afhænge af, om udligningsafgiften faktisk var betalt.
The lists, for 1998 and 1999, of all the operators registered in the Community showing, for each operator, the import licences applied for and the quantities actually imported.
På foranledning af denne klage rettede GD for Landbrug en række forespørgsler til de græske myndigheder vedrørende det græske bomuldskontors virksomhed og den »skattelignende afgift« til fordel for bomuldskontoret.
The data relating to 1998 and 1999 and, if available, those for the first quarter of the current year 2000, of the quantities of bananas from Ecuador the import of which has been applied for, separately from the quantities actually marketed in the Community.'
De græske myndigheder besvarede spørgsmålene, og sagsøgeren fremkom med bemærkninger til disse svar.
By letter of 31 July 2000 (hereinafter 'the letter from DG Agriculture'), the Assistant Director-General of DG Agriculture sent the applicant the data relating to paragraph 3 of its application.
Den 17. juni 1994 informerede sagsøgeren GD for Landbrug om, at man havde anlagt sag mod det græske bomuldskontor ved de græske domstole for at få tilbagebetalt den del af udligningsafgiften, der var beregnet af fællesskabsstøtten.
By letter of 1 September 2000 and in accordance with the provisions of the Code of Conduct, the applicant submitted a confirmatory application to the Secretariat-General of the Commission for reconsideration of that position.
Den 27. januar 1995 sendte Kommissionen en skrivelse til den græske regering, hvori den anførte, at den med hensyn til visse af bomuldskontorets aktiviteter ikke havde nogen indvendinger, at andre af kontorets aktiviteter var »tjenesteydelser, der [henhørte] under medlemsstatens beføjelser, og som derfor ikke [havde] karakter af støtte til enkeltvirksomheder«, samt at den med hensyn til det græske bomuldskontors øvrige aktiviteter havde besluttet at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 93, stk. 2 (nu artikel 88, stk. 2, EF).
By letter of 5 December 2000 (hereinafter 'the Secretary-General's letter'), received by the applicant on 21 December 2000, the Secretary-General informed the applicant that it was not possible to send it the documents sought because of the authorship rule laid down by the Code of Conduct.
I samme skrivelse anførte Kommissionen, at »da det [drejede] sig om støtte finansieret gennem en obligatorisk afgift, nemlig udligningsafgiften og særafgiften, [havde den] ligeledes undersøgt finansieringen af hele støtten«.
The applicant brought this action by application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 1 March 2001.
Kommissionen præciserede, at den på baggrund af de fremsatte betragtninger havde besluttet tillige at indlede den i artikel 88, stk. 2, EF fastsatte procedure vedrørende hele støtten, »fordi den [finansieredes] over en særafgift, der ligeledes [lagdes] på produkter, som [indførtes] fra andre medlemsstater og fra EØS-medlemslande, og fordi udligningsafgiftens og særafgiftens finansiering [var] i strid med fællesskabsbestemmelserne«.
Without formally raising an objection of inadmissibility, the Commission maintains that the action against the decision contained in the letter from DG Agriculture is inadmissible on the ground that it is not a challengeable act for the purposes of Article 230 EC.
Kommissionen var i korte træk af den opfattelse, at den omstændighed, at det græske bomuldskontor lod frigivelsen af bankgarantierne afhænge af, om udligningsafgiften faktisk var betalt, var en overtrædelse af artikel 7, stk. 3, og artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 1201/89, af reglerne i den fælles markedsordning for bomuld, nærmere bestemt af forordning nr. 2169/81, af proportionalitetsprincippet og af EF-traktatens artikel 40, stk. 3 (efter ændring nu artikel 34, stk. 2, EF).
The Court of First Instance finds that only the measure adopted by the Secretary-General of the Commission, which is a decision and which entirely replaces the previous statement of position, is capable of producing legal effects such as to affect the interests of the applicant and, therefore, of being the subject of an action for annulment under Article 230 EC.
Den anmodede den græske regering om at fremkomme med sine bemærkninger og tilvejebringe visse oplysninger. Ved telefax af 25. januar 1996 underrettede GD for Landbrug sagsøgeren om, at overtrædelsesproceduren var blevet indledt.
It follows that the action is inadmissible in so far as concerns the claim for annulment of the letter from DG Agriculture of 31 July 2000 and, therefore, that the Court need not rule on the reasoning on which DG Agriculture based its initial statement of position, which was not relied upon by the Secretary-General.
Sagsøgeren gjorde dels gældende, at artikel 30, stk. 1, i lov nr. 2040/92 var i strid med artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 2169/81, artikel 7 i forordning nr. 1201/89, med bestemmelserne i protokol nr. 4, med EF-traktatens artikel 189 (nu artikel 249 EF) og med artikel 34, stk. 2, EF.
The applicant's principal argument is that the authorship rule is not applicable to this case because the documents required were drawn up not by the national authorities, but by the Commission.
Dels hævdede sagsøgeren, at artikel 30, stk. 3, i samme lov var i strid med EF-traktatens artikel 9 (efter ændring nu artikel 23 EF) og artikel 12 (efter ændring nu artikel 25 EF), artikel 249 EF, bestemmelserne i protokol nr. 4, EF-traktatens artikel 18-27 (ophævet ved Amsterdam-traktaten), EF-traktatens artikel 28 (efter ændring nu artikel 26 EF) og 29 (efter ændring nu artikel 27 EF), EF-traktatens artikel 113 (efter ændring nu artikel 133 EF) ff. samt reglerne i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT).
In the alternative, the applicant submits that, even if the documents required were actually drawn up by the national authorities, the authorship rule is not applicable since it should be strictly construed, in accordance with the general principle of access to documents laid down by the Code of Conduct.
I et memorandum, der var vedlagt som bilag til klagen, gjorde sagsøgeren tillige gældende, at finansieringsordningen for det græske bomuldskontors aktiviteter udgjorde en statsstøtte, der var ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.
It is important to note that under Article 28(2)(a) of Regulation No 2362/98 the Member States were to send to the Commission the lists for 1999 of all the registered operators, with a statement of the provisional quantities individually applied for as well as, in accordance with Article 27(c) of that regulation, quarterly data for the total quantities of bananas imported by all the operators.
Endvidere anmodede sagsøgeren om, at Kommissionen iværksatte nogle foreløbige forholdsregler med henblik på, at Den Hellenske Republik satte lov nr. 2040/92 midlertidigt ud af kraft.
As regards 1998, Article 4(4) and (5) and Article 21 of Regulation No 1442/93 required the Member States to notify to the Commission the lists of all the registered operators, as well as global data concerning the quantities under
Ved telefax af 19. november 1997 anmodede GD for Landbrug sagsøgeren om inden for rammerne af overtrædelsesproceduren at tilvejebringe visse dokumenter.
import licences issued and those relating to licences used, collected on a quarterly national basis, and by categories of operators.
Den 2. december 1998 besluttede Kommissionen at indstille overtrædelsesproceduren.
It is therefore clear that the second series of documents sought by the applicant also refers to documents drawn up by the Member States.
Den 20. juli 1999 vedtog Kommissionen beslutning 2000/206/EF om den støtte, som ydes i Grækenland via det græske bomuldskontor (herefter »den anfægtede beslutning«).
The applicant's argument that since the authorship rule must be construed strictly it is not applicable to cases such as this one, where the documents sought are those on which the Commission's decision-making process was based, cannot be accepted.
Den statsstøtte, der i Grækenland ydes i det græske bomuldskontors regi, og som finansieres ved de obligatoriske afgifter, der er fastsat i artikel 30, stk. 3, i lov nr. 2040/92, er uforenelig med fællesmarkedet, i den udstrækning den finansieres ved skattelignende afgifter på importerede produkter.
Secondly, a construction such as that suggested by the applicant would deprive the authorship rule of any useful effect, because almost all third-party documents held by the Commission are the basis of, or connected with, its decision-making process.
Sagens antages til realitetsbehandling.
Dismisses the rest of the action as unfounded;
Artikel 1 i den anfægtede beslutning annulleres, »for så vidt som den alene erklærer artikel 30, stk. 3, i lov nr. 2040/92 [...] og ikke [samme lovs] artikel 30, stk. 1, for uforenelig med fællesmarkedet«.
Orders the applicant to bear its own costs, as well as those of the Commission.'
I anden række skal det fastslås, at det fremgår tydeligt af stævningen, at sagsøgeren, i modsætning til det standpunkt sagsøgeren har indtaget i sine senere processkrifter, principalt har anfægtet rigtigheden af Kommissionens konklusion om, at udligningsafgiften er i overensstemmelse med den fælles markedsordning inden for bomuldssektoren (i den anfægtede beslutnings punkt IV, stk. 2).
(State aid — Compensatory levy — Method of financing aid — Community aid scheme for cotton - Action for annulment ■- Admissibility - Acts which may be challenged Commission's refusal to continue infringement proceedings — Principle of independent legal remedies) (Fifth Chamber, Extended Composition)
Det kan derfor ikke tillades sagsøgeren at søge at få omstødt denne konklusion.
The applicant is a professional association, established in accordance with Greek law, whose membership comprises all the Greek cotton ginners and traders.
2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Following that complaint, the DG for Agriculture asked the Greek authorities to provide it with information on the operations of the Greek Cotton Board and on the 'parafiscal charge' imposed in favour of the Board.
3) Den Hellenske Republik bærer sine egne omkostninger.*
On 17 June 1994, the applicant informed the DG for Agriculture that it had brought an action against the Greek Cotton Board before the Greek courts for refund of the compensator) lc\y in so far as it was applied to the amount of Community aid.
Sag C-244/02 Kauppatalo Hansel Oy / Imatran kaupunki Regler for virksomhederne
On 20 July 1999 the Commission adopted Decision 2000/206/EC on an aid scheme applied in Greece to cotton by the Greek Cotton Board (hereinafter 'the contested decision').
Præjudiciel »Procesreglementets artikel 104, stk 3 — offentlige kontrakter — direktiv 931361EØF — fremgangsmåder ved offentlige indkøb — urigtig bedømmelse af tildelingskriteriet f or at vælge det økonomisk mest fordelagtige bud — beslutning om ikke at tildele en kontrakt* (Anden Afdeling)
The State aids granted in Greece in discharge of the statutory functions of the Greek Cotton Board that arc financed by the compulsory contributions specified in Article 30(3) of Law 2040/92 are incompatible with the common market in that they are financed by a parafiscal charge on imported products.
Sag C-35/02 Landeszahnärztekammer Hessen / Markus Vogel Etableringsfrihed
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 2 June 2000, the applicant brought the present action.
Præjudiciel »Procesreglementets artikel 104, stk 3 — etableringsfrihed —fri udveksling af tjenesteydelser — direktiv 78/686/EØF og 78/687/EØF - læges udøvelse af tandlægevirksomhed* (Fjerde Afdeling)
In the forms of order sought, the applicant claims that the Court should annul 'Article 1 of the contested decision in so far as it only declares Article 30(3) of Law 2040/92 ... , and not Article 30(1) [of the same law) as well, as incompatible with the common market'.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 16. oktober 2003.
Orders the Hellenic Republic to bear its own costs.'
Generaladvokat C Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 16. oktober 2003.
Preliminary ruling (Article 104(3) of the Rules of Procedure — Trade marks — Directive 89¡104¡EEC — Articles 10(1) and 12(1) — Revocation of a trade mark — Notion of genuine use of a trade mark) (Third Chamber)
Sag C-230/02 Grossmann Air Service, Bedarfsluftfahrunternehmen GmbH & Co KG / Republikken Østrig Præjudiciel — Bundesvergabeamt —fortolkning af artikel 1, stk 3, sammenholdt med artikel 2, stk 1, litra b), i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter — personer, der har klageadgang — personer, der har eller har haft interesse i at indgå en kontrakt —person, der ikke kan udføre alle de af kontrakten omfattede opgaver —person, der ikke har udnyttet en mulig klageadgang på et tidligere tidspunkt under proceduren
Preliminary ruling (Article 104(3) Rules of Procedure — Procurement contracts — Directive 93/36/EEC Procedures for the award of public supply contracts — Incorrect assessment as regards the criterion for determining the most economically advantageous tender Procurement procedure discontinued) (Second Chamber)
Generaladvokat L. A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 16. oktober 2003.
Case C-35/02 Landeszahnärztekammer Hessen ν Markus Vogel Freedom of establishment
Han foreslog Domstolen at svare på følgende måde:
17 October 2003
Artikel 1, stk. 3, sammenholdt med artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 89/665/EØF skal fortolkes således, at der må indrømmes en erhvervsdrivende, der har interesse i at opnå en kontrakt, adgang til direkte at indgive en klage til prøvelse af de specifikationer i udbudsbetingelserne, som han påstår
Preliminary ruling (Article 104(3) of the Rules of Procedure — Freedom of establishment — Freedom to provide sendees — Directives 78/686/EEC and 78/687'/EEC — The practice of dentistry by a doctor) (Fourth Chamber)
Denne klageadgang tilkommer også personer, der kan godtgøre, at de ville have afgivet et bud, hvis de nævnte diskriminerende specifikationer ikke havde været medtaget.«
Interpretation of Article 1(2) of Council Directive 91/439/EEC on driving licences — Recognition of a licence issued by another Member State — Licence issued by a Member State in which the holder did not have his 'normal residence' (Article 7(1 )(b) of the directive) — Effects of withdrawing the licence issued by the Member State of normal residence (Article 8(2) of the directive)
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
1) — When the right to deduct arises and conditions for its exercise — Wliether possible to exercise the right to deduct in respect of the period when it arose but could not be exercised (in the absence of an invoice)
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelser«, som er eneste gyldige udgave.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 October 2003.
Gengivelse kan ske med kildeangivelse.
Case C-334/02 Commission of the European Communities ν French Republic
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 9.1.2004 Katalognr.: QD-AC-03-027-DA-C
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 16 October 2003.
Ugen 20. - 24. oktober 2003
Week of 20 to 24 October 2003 n° 28/03
Forenede sager C-317/01 og C-369/01 Eran Abatay m.fl., Nadi Sahin / Bundesanstalt für Arbeit Forbindelserne udadtil
Joined Cases C-317/01 and C-369/01 Eran Abatay and Others, Nadi Sahin v Bundesanstalt für Arbeit External relations
Sag C-56/01
Case C-56/01
Sag C-245/01
Case C-245/01
Sag C­109/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Forbundsrepublikken Tyskland Fiskale bestemmelser
Commission of the European Communities ν Federal Republic of Germany Taxation