natgillin/translations-raw huggingface dataset:
45 — Jf. bl.a. dommen i sagen Cook mod Kommissionen, præmis 23, i sagen Matra mod Kommissionen, præmis 17, i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, præmis 47, og i sagen Kommissionen mod Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, præmis 35, samt Rettens dom af 22.10.1996, sag T-266/94, Skibsværftsforeningen m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1399, præmis 45.
45 — See inter alia Cook v Commission, paragraph 23; Matra v Commission, paragraph 17; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 47; Commission v Aktionsge­meinschaft Recht und Eigentum, paragraph 35; and Case T-266/94 Skibsværftsforeningen and Others v Commission [1996] ECR II-1399, paragraph 45.
46 — Jf. præmis 45.
46 — See paragraph 45.
Denne retspraksis har i de senere år været genstand for ganske alvorlig kritik.
In recent years, that caselaw has been severely criticised.
stk. 2, EF’s forstand, er derfor heller ikke tilstrækkeligt til, at sagen kan realitetspåkendes.
within the meaning of Article 88(2) EC cannot suffice to render the action admissible.
Denne påkendelse er betinget af, at sagsøgeren godtgør, at den pågældende beslutning skader ham på grund af visse forhold, som er særegne for ham, eller på grund af en situation, der adskiller ham fra alle andre personer 47.
The admissibility of the action will depend on the applicant showing that the decision at issue affects it by reason of attributes peculiar to it or by reason of factual circumstances differentiating it from all other persons.
Domstolen har anerkendt, at dette kan være tilfældet, når sagsøgeren godtgør, at hans konkurrencemæssige stilling på markedet i væsentligt omfang påvirkes af den støtteforanstaltning, som den pågældende beslutning vedrører 48.
47 The Court has accepted that that applies where the applicant shows that its competitive market position is substantially affected by the aid to which the decision at issue relates. 48
Generaladvokat Jacobs har i sit forslag til afgørelse i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Kommissionen mod Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, stemplet denne retspraksis som kompleks samt uden indhold af logik og sammenhæng i det omfang, den efter hans opfattelse indfører kunstige sondringer hvad angår adgangen til Fællesskabets retsinstanser 49.
Advocate General Jacobs, in his Opinion in Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, considered the aforementioned caselaw to be complex, illogical and inconsistent, since, in his view, it introduced artificial distinctions in terms of access to the Community judicature.
Generaladvokat Jacobs har efter at have givet udtryk for adskillige forbehold over for dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen endelig opfordret Domstolen til at genoverveje og tydeliggøre sin praksis og har foreslået den i alle sager, hvor sagsøgeren anfægter en beslutning truffet i medfør af artikel 88, stk. 3, EF,
49Expressing many reservations regarding the aforementioned judgments in Cook v Commission and Matra v Commission, Advocate General Jacobs finally requested the Court to re-examine and clarify its caselaw, suggesting that it apply, in every case in which the applicant challenges a decision taken pursuant to Article 88(3) EC, the criterion of direct and individual interest, irrespective of the pleas on which the action
Det følger således af retspraksis, at hvis en sagsøger anfægter Kommissionens afvisning af at indlede den formelle undersøgelsesfase med den begrundelse, at hans processuelle rettigheder er tilsidesat, skal han godtgøre, at han er en interesseret part i artikel 88, stk. 2, EF’s forstand, i det omfang hans interesser kan være påvirket af tildelingen af den pågældende støtte.
It is therefore apparent from the caselaw that if an applicant challenges the Commission’s refusal to initiate the formal investigation procedure, on the ground that that decision infringes its procedural rights, it must show that it is a party concerned within the meaning of Article 88(2) EC inasmuch as its interests might be affected by the grant of the aid in question.
Hvis denne sagsøger derimod anfægter berettigelsen af beslutningen om vurderingen af støtten som sådan, skal han under disse omstændigheder godtgøre, at hans konkurrencemæssige stilling på markedet i væsentligt omfang er påvirket.
On the other hand, if the applicant calls in question the merits of the decision appraising the aid as such, it must then demonstrate that its competitive market posi­tion is substantially affected.
Hans adgang til Fællesskabets retsinstanser er dermed lettere i det første tilfælde.
Its access to the Community judicature is therefore less straightforward than in the first situation.
49 — Jf. navnlig punkt 101, 102 og 138-141 i forslaget til afgørelse. Som generaladvokat Jacobs har fremhævet, har teorien ligeledes gjort opmærksom på disse vanskeligheder, navnlig J. Winter, »The rights of complainants in State aid cases: judicial review of Commission decisions adopted under article 88 (ex 93) EC«, Common Market Law Review, 1999, nr. 36, s. 521, U. Soltész og H. Bielesz, »Judicial review of State aid decisions«, European Competition Law Review, 2004, s. 133, L. Flynn, »Remedies in the European Courts« i A. Biondi m.fl., The Law of State Aid in the EU, Oxford, 2004, s. 283. Jf. ligeledes J. Azizi, »Droits de la défense dans la procédure en matière d’aides d’État: le point de vue judiciaire« i Un rôle pour la défense dans les procédures communautaires de concurrence, Bruylant, Bruxelles, 1997, s. 87, navnlig s. 112-120, G. Vandersanden, »Pour un élargissement du droit des particuliers d’agir en annulation contre des actes autres que les décisions qui leur sont adressées«, Cahiers de droit européen, 1995, nr. 5 og 6, K. Lenaerts, »The legal protection of private parties under the EC Treaty: a coherent and complete system of judicial review?«, Scritti in onore di Giuseppe Federico Mancini, bind II, Diritto dell’Unione europea, Milano, 1998, B. Jankovec og V. Kronenberger, »Third parties in state aid litigation: Locus standi and procedural guarantees« i M. Sánchez Rydelski, The EC State aid regime: distortive effects of State aid on competition and trade, May, London, 2006, s. 848, A. Sinnaeve, »State aid procedures: developments since the entry into force of the procedural regulation«, Common Market Law Review 2007, nr. 44, s. 965, og E. Coulon og S. Cras, »Contentieux de la légalité dans le domaine des aides d’État: les récentes évolutions dans l’application des articles 173 et 175 du traité CE«, Cahiers de droit européen, 1999, bind 35, nr. 1 og 2, s. 61, navnlig s. 91-110.
49 — See, in particular, points 101, 102, and 138 to 141 of that Opinion.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — FORENEDE SAGER C-75/05 P OG C-80/05 P eller situation, ved Fællesskabets retsinstanser skal være let forståelige.
OPINION OF MR BOT — JOINED CASES C-75/05 P AND C-80/05 P is founded since, in his view, the requirement of individual interest is different from the concept of interested party.
Når der sondres mellem antagelsen til realitetsbehandling af en og samme sag anlagt mod en og samme beslutning i en stævning, der har samme påstand, er det imidlertid kunstigt.
To draw distinctions between the conditions for the admissibility of one and the same action brought against one and the same decision in an application seeking the same relief is indeed artificial.
Sagsøgerens formål er nemlig efter min opfattelse identisk, uanset om han gør gældende, at hans processuelle rettigheder skal sikres, eller om han anfægter berettigelsen af beslutningen om vurderingen af støtten.
The aim pursued by the applicant is, in my view, the same whether it invokes the protection of its procedural rights or challenges the merits of the decision appraising the aid.
I disse to tilfælde ønsker sagsøgeren med søgsmålet at få indledt den formelle fase for undersøgelse af støtten.
In both situations, the applicant seeks, by its action, the initiation of the formal procedure to investigate the aid.
En sådan sondring gør endvidere Fællesskabets retsinstansers opgave vanskelig, eftersom det ikke nødvendigvis er let at sondre mellem de to tilfælde, når en annullationspåstand gennemgås.
Furthermore, such a distinction complicates the task of the Community judicature, since it is not necessarily easy, when reading an application for annulment, to distinguish between the two situations.
Det er korrekt, at den sondring, som Fællesskabets retsinstanser foretager mellem betingelserne for realitetspåkendelse af et søgsmål, der er rejst mod en beslutning vedtaget med hjemmel i artikel 88, stk. 3, EF, er kritisabel.
It is true that the distinction made by the Community judicature with regard to the conditions for the admissibility of actions brought against a decision adopted on the basis of Article 88(3) EC is open to criticism.
Denne retspraksis fører nemlig i sidste ende til at begrænse de rettigheder, som de interesserede parter har i forbindelse med kontrolproceduren for statsstøtte.
The ultimate consequence of that caselaw is to limit the right of interested parties in the procedure for reviewing State aid.
Selv om Domstolen anerkender disse parters rettigheder, når de til støtte for deres sag gør en tilsidesættelse af deres processuelle garantier gældende, fornægtes de i samme øjeblik, som parterne ønsker at anfægte selve berettigelsen af beslutningen om vurderingen af støtten.
Although the Court affords rights to those parties where, in support of their action, they allege infringement of their procedural guarantees, at the same time it denies them those rights where they seek to call in question the merits of the decision appraising the aid.
En sådan retspraksis fremkalder spørgsmål og giver ikke artikel 88, stk. 3, EF et forståeligt indhold.
Such caselaw gives rise to questions and makes Article 88(3) EC not readily comprehensible.
Det forekommer mig derfor, at Domstolen skal gøre denne praksis mere simpel og sammenhængende ved at definere betingelserne for realitetsbehandling af søgsmål rettet mod beslutninger på statsstøtteområdet udelukkende i henhold til søgsmålets påstand og ikke de anbringender, der er gjort gældende til støtte herfor.
I consider, therefore, that the Court should, in due course, make that caselaw more straightforward and consistent, by defining the conditions for the admissibility of actions brought against State aid decisions only in relation to the purpose of the action, not to the pleas in law invoked in support of it.
Adgangen til Fællesskabets retsinstanser er dog et af de områder, som efter min opfattelse mere end noget andet kræver en klar og sammenhængende retsstilling.
Yet access to the Community judicature is, I believe, an area in which, more than in any other, the law must be clear and consistent.
Begrænsningerne i personers ret til at få efterprøvet regler og foranstaltninger, som institutionerne har anvendt på deres aktivitet
The restrictions on the right of persons to obtain judicial review of the rules and measures applied by the institutions to their activity or situation must be easy to understand.
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE vedkommende nødvendigvis den manglende indledning af den formelle undersøgelsesprocedure og tilsigter dermed at varetage sine processuelle rettigheder.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE it necessarily calls in question the failure to initiate the formal investigation procedure and therefore seeks to obtain protection of its procedural rights.
Et sådant søgsmål har til genstand at få indledt den formelle undersøgelsesprocedure, under hvilken sagsøgeren kan fremsætte sine bemærkninger, og dette er den eneste påstand, uanset hvad de påberåbte anbringender er.
The purpose of that action is the initiation of the formal investigation procedure, in which the applicant may submit its observations, and that is its sole purpose, whatever plea in law it invokes.
for enhver, der berøres heraf, da en sådan forpligtelse kun påhviler Kommissionen, når den indleder den i artikel [88, stk. 2, EF] omhandlede procedure« 51.
obligation falls upon the Commission alone when it initiates the procedure provided for in Article [88(2) EC]’.
Den beslutning, som afslutter den indledende undersøgelsesfase, er derimod genstand for en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende, som dog er kortfattet.
51 On the other hand, the decision closing the preliminary examination stage is published in the Official Journal of the European Union, but just a summary version.
Hvad angår beslutningens ordlyd, således som den er rettet mod den pågældende medlemsstat, er den udelukkende tilgængelig på det gyldige sprog.
As for the text of the decision addressed to the Member State concerned, it is only available in the authentic language.
Hvad angår de oplysninger, der findes i beslutningen, kan en person, som ønsker at rejse et annullationssøgsmål herimod, ikke have tilstrækkelige oplysninger til i stævningen at fastslå, at vedkommende er individuelt berørt i den forstand, det fremgår af de kriterier, som Domstolen opstillede i dommen i sagen Plaumann mod Kommissionen 52.
So far as concerns the information contained in that decision, a person wishing to bring an action for annulment of the decision may not have sufficient information to establish, in its application, that it is individually concerned in accordance with the criteria laid down in Plaumann v Commission. 52
Under disse omstændigheder foreslår jeg Domstolen at anvende den retspraksis, der er udviklet i dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen, på alle søgsmål rettet mod beslutninger truffet med hjemmel i artikel 88, stk. 3, EF.
In those circumstances, I propose that the Court apply the caselaw laid down in the aforementioned judgments in Cook v Commission and Matra v Commission to all actions brought against decisions adopted on the basis of Article 88(3) EC.
Denne løsning gør det for det andet muligt at styrke domstolskontrollen med Kommissionens beslutninger.
This solution would also strengthen judicial review of the decisions adopted by the Commission.
Det må nemlig ikke glemmes, at Kommissionen har enekompetence på området for kontrol med statsstøtte.
It should not be forgotten that the Commission has exclusive jurisdiction to review State aid.
Hvis det anerkendes, at konkurrenter — ligesom alle andre personer, hvis interesser kan være påvirket af den pågældende foranstaltning — har ret til at anfægte en beslutning, hvorved Kommissionen uden at indlede den formelle undersøgelsesprocedure beslutter, at en anmeldt foranstaltning ikke udgør støtte eller udgør støtte, som er forenelig med fællesmarkedet, styrker det domstolskontrollen med Kommissionens beslutning og så meget desto mere anvendelsen af traktatens regler på statsstøtteområdet.
Affording competitors, as any other person whose interests may be affected by the measure in question, the right to contest a decision by which the Commission, without initiating the formal investigation procedure, decides that a notified measure does not constitute aid or constitutes aid compatible with the common market strengthens judicial review of the decisions adopted by the Commission and a fortiori the application of the State aid rules contained in the Treaty.
Denne løsning gør det for det første muligt at give borgerne bedre adgang til Fællesskabets retsinstanser.
This solution would give individuals greater access to the Community judicature.
Retspraksis efter dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen følger klart af Domstolens ønske om at udvide omfanget af den judicielle beskyttelse for personer, som ikke på dette tidspunkt i proceduren er i stand til at godtgøre, at de opfylder de meget strenge kriterier ifølge dommen i sagen Plaumann mod Kommissionen.
The caselaw in the aforementioned judgments in Cook v Commission and Matra v Commission is clearly a reflection of the Court’s intention to extend the scope of judicial protection to persons who are unable to show, at that stage of the procedure, that they fulfil the very strict criteria laid down in the judgment in Plaumann v Commission.
Det skal i den henseende erindres, at der ikke er nogen form for offentliggørelse, som oplyser tredjemand om anmeldte støtteprojekter.
It should be pointed out, in that regard, that there is no form of publication that informs third parties of aid projects which have been notified.
I dommen i sagen Heineken Brouwerijen 50præciserede Domstolen således, at artikel 88, stk. 3, EF »ikke kræver, at en medlemsstats underretning til Kommissionen om påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger umiddelbart bekendtgøres
In the judgment in Heineken Brouwerijen, 50the Court of Justice had stated, accordingly, that Article 88(3) EC ‘does not require that the notification to the Commission by a Member State of plans to grant or alter aid should be immediately made known to all the interested parties; such an
52 — Generaladvokat Tesauro har i sit forslag til afgørelse i den sag, der gav anledning til dommen Cook mod Kommissionen, præciseret, at man ikke under disse omstændigheder kan pålægge virksomheder i stævningen at formulere præcise klagepunkter vedrørende støttens betydning og virkning, såsom støttens påvirkning af modtagerens produktionsomkostninger, markedsandeles udvikling eller påvirkningen af samhandelen (punkt 41).
52 — In that regard, Advocate General Tesauro stated, in his Opinion delivered in Cook v Commission, that undertakings therefore cannot be required to formulate in the document instituting the proceedings precise submissions regarding the size and the effect of the aid, such as its impact on the recipient’s production costs, shifts in market shares or the effect on trading patterns (point 41).
50 — Dom af 9.10.1984, forenede sager 91/83 og 127/83, Sml. s. 3435.
50 — Joined Cases 91/83 and 127/83 [1984] ECR 3435.
Når endvidere den formelle undersøgelsesprocedure først er blevet indledt, og de interesserede parter i den forbindelse har kunnet fremsætte deres bemærkninger, tilsigter søgsmålet til prøvelse af Kommissionens beslutning ubestrideligt at anfægte selve berettigelsen af Kommissionens vurdering.
Moreover, once the formal investigation procedure has been initiated and the interested parties have been able to lodge their observations in that regard, the action brought against the Commission’s decision undeniably seeks to call in question the validity of its assessment.
Det er derfor åbenlyst, at alle personer, som ønsker at rejse søgsmål mod denne beslutning, skal begrunde en særlig interesse og godtgøre, at vedkommendes konkurrencemæssige stilling på markedet i væsentligt omfang er påvirket i den forstand, der fremgår af Domstolens kriterier i dommen i sagen Cofaz m.fl. mod Kommissionen.
It is therefore apparent that any person wishing to bring an action against that decision will have to show an individual interest and establish, in accordance with the criteria laid down by the Court of Justice in the judgment in Cofaz and Others v Commission, that its competitive market position is substantially affected.
b) Bedømmelse i forhold til de foreliggende sager kunne realitetsbehandles i lyset af Domstolens praksis i dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen.
(b) Assessment in the light of the present cases the admissibility of the action for annulment brought by Kronofrance in the light of the caselaw laid down by the Court of Justice in the aforementioned judgments in Cook v Commission and Matra v Commis­sion.
Kronofrance kritiserede, som forklaret, Kommissionen for at have tilsidesat virksomhedens processuelle rettigheder ved at afvise at indlede den formelle undersøgelsesfase, der ville have givet den — som en interesseret part — mulighed for at fremsætte sine bemærkninger vedrørende tildelingen af den påtænkte støtte.
I would remind the Court that Kronofrance complained that the Commission had infringed its procedural rights by refusing to initiate the formal investigation stage which would have enabled it, as an interested party, to submit its observations with regard to the grant of the planned aid.
Retten bemærkede således, at »[n]år en sagsøger vil opnå, at de processuelle garantier ifølge artikel 88, stk. 2, EF respekteres, ved at rejse et annullationssøgsmål til prøvelse af en beslutning, som Kommissionen har truffet som afslutning på den indledende undersøgelse, er det således tilstrækkeligt, at den pågældende er interesseret part i denne bestemmelses forstand, for at han kan anses for umiddelbart og individuelt berørt i henhold til artikel 230, stk. 4, EF« 54.
Accordingly, the Court of First Instance considered that, ‘where, by an action for annulment of a Commission decision taken at the end of the preliminary stage, an applicant seeks to secure compliance with the procedural guarantees provided for in Article 88(2) EC, the mere fact that it has the status of a “party concerned” within the meaning of that provision is sufficient for it to be regarded as directly and individually concerned for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC”.
Efter min opfattelse er denne konklusion helt i overensstemmelse med Domstolens praksis i dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen, som blev bekræftet i dommen i sagen Kommissionen mod Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum.
54In my view, that conclusion is wholly consistent with the caselaw laid down by the Court of Justice in the aforementioned judgments in Cook v Commission and Matra v Commission, and subsequently confirmed in the judgment in Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum.
På trods af de forbehold, der er blevet formuleret mod retspraksis i dommen i sagen Cook mod Kommissionen og i sagen Matra mod Kommissionen, har Domstolen ikke desto mindre i den Udvidede Afdeling bekræftet denne praksis i dommen i sagen Kommissionen mod Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum 53.
In spite of the reservations which had been expressed in respect of the aforementioned decisions in Cook v Commission and Matra v Commission, the Court, sitting in plenary session, nevertheless confirmed that caselaw in the judgment in Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum.
Den dom blev afsagt et år efter den appellerede dom.
53That judgment was delivered one year after the contested judgment.
Som det især fremgår af den appellerede doms præmis 33 og 34, undersøgte Retten, om Kronofrances annullationssøgsmål
As is apparent inter alia from paragraphs 33 and 34 of the contested judgment, the Court of First Instance examined
Retten undersøgte således i den appellerede doms præmis 36-44, om sagsøgeren kunne anses for en interesseret part i den i artikel 1, litra h), i forordning nr. 659/1999 omhandlede forstand.
The Court then examined, in paragraphs 36 to 44 of the contested judgment, whether the applicant could be regarded as an ‘interested party’ within the meaning of Article 1(h) of Regulation No 659/1999.
Retten foretog med dette formål en analyse af Kronofrances konkurrencemæssige stilling på markedet for træplader.
For that purpose, the Court analysed the competitive position of Kronofrance in the wood panels and boards market.
53 — Jf. især præmis 31-37.
53 — See inter alia paragraphs 31 to 37.
54 — Min fremhævelse.
54 — Emphasis added.
Under disse omstændigheder og henset til ovenstående forhold er det min opfattelse, at Retten korrekt fandt, at Kronofrance var en interesseret part i den i forordning nr. 659/1999 omhandlede forstand og dermed kunne rejse annullationssøgsmål til prøvelse af den anfægtede beslutning.
In those circumstances and in the light of the foregoing considerations, I consider that the Court was right to hold that Kronofrance was an interested party within the meaning of Regulation No 659/1999 and therefore had locus standi to bring an action for annulment against the contested decision.
I overensstemmelse med ovennævnte retspraksis var Retten ikke forpligtet til at undersøge, om sagsøgerens interesser var påvirket i væsentligt omfang.
In accordance with the aforementioned caselaw, the Court was not required to examine whether the applicant’s interests were substantially affected.