natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen anmodes derfor ikke om at udøve responderende virksomhed vedrørende et hypotetisk spørgsmål.
The Court is therefore not being asked to deliver an advisory opinion on a hypothetical question.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Regeringsrätten i denne henseende har fuld prøvelsesret, uanset parternes påstand.
According to the order for reference, the Regeringsrätten has unlimited jurisdiction in this connection, independently of the submissions of the parties.
Eftersom Regeringsrättens afgørelser desuden ikke kan appelleres ifølge national ret, er den forpligtet til at indbringe sagen for Domstolen.
Moreover, since there is no judicial remedy under national law against the decisions of the Regeringsrätten, that court is obliged, under the third paragraph of Article 234 EC, to bring the matter before the Court of Justice.
Som allerede nævnt i denne doms præmis 23, er det i sager som hovedsagen kun ved at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål, at man opnår det formål, der forfølges ved artikel 234, og som er at sikre, at fællesskabsretten anvendes korrekt og fortolkes ensartet i alle medlemsstaterne, og at forhindre, at der i en
Consequently, as already stated in paragraph 23 of this judgment, in proceedings such as the main proceedings, it is only by referring a question to the Court for a preliminary ruling that the objective pursued by that provision can be attained, that is to ensure the proper application and uniform interpretation of Community law in all
Set i lyset af de foregående betragtninger er Domstolen kompetent til at besvare det af Regeringsrätten forelagte spørgsmål.
Taking into account all the foregoing considerations, the Court has jurisdiction to reply to the question posed by the Regeringsrätten.
Med sit spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om alkohol i vin til madlavning skal tariferes som ethanol som omfattet af artikel 20, første led, i direktiv 92/83.
By its question, the referring court asks whether the alcohol contained in cooking wine is to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Heraf følger, at hvis den ethanol, som findes i vin til madlavning, har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2% vol., er den omfattet af anvendelsesområdet for artikel 20, første led, i direktiv 92/83.
It follows that if the ethyl alcohol contained in cooking wine has an alcoholic strength exceeding 1.2 % volume, that alcohol falls within the scope of the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Artikel 20, første led, i direktiv 92/83 finder nemlig også anvendelse, når varer, som omfattes af denne bestemmelses anvendelsesområde, indgår i en vare, der henhører under et andet kapitel i den kombinerede nomenklatur.
The first indent of Article 20 of Directive 92/83 applies even when the products covered by that provision form part of a product which falls within another chapter of the combined nomenclature.
Såfremt den alkohol, som findes i vin til madlavning, har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2% vol., udgør den derfor ethanol som omhandlet i artikel 20, første led, i direktiv 92/83, der — med forbehold af undtagelsen i direktivets artikel 27, stk. 1, litra f) — pålægges den harmoniserede punktafgift.
Consequently, the alcohol contained in cooking wine, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, constitutes ethyl alcohol within the meaning of the first indent of Article 20 of Directive 92/83, which is, without prejudice to the exemption provided for in Article 27(1)(f) of that directive, subject to the harmonised excise duty.
Henset til ovenstående betragtninger skal det forelagte spørgsmål besvares med, at såfremt alkohol i vin til madlavning har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2% vol., skal den tariferes som ethanol som omfattet af artikel 20, første led, i direktiv 92/83.
Having regard to all the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that the alcohol contained in cooking wine is, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first indent of Article 20 of Directive 92/83.
Såfremt alkohol i vin til madlavning har et virkeligt alkoholindhold på over 1,2% vol., skal den tariferes som ethanol som omfattet af artikel 20, første led, i Rådets
The alcohol contained in cooking wine is, if it has an alcoholic strength exceeding 1.2% by volume, to be classified as ethyl alcohol as referred to in the first
Sag C-533/06
Case C-533/06
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)) »Varemærker — direktiv 89/104/EØF — artikel 5, stk. 1 — varemærkeindehaverens eneret — brug af et tegn, der er identisk med eller ligner et varemærke, i en sammenlignende reklame — begrænsning af varemærkets virkninger — sammenlignende reklame — direktiv 84/450/EØF og 97/55/EF — artikel 3a, stk. 1 — lovlighedsbetingelser for den sammenlignende reklame — anvendelse af en konkurrents varemærke eller af et tegn, der ligner dette varemærke«
(Trade marks — Directive 89/104/EEC — Article 5(1) — Exclusive rights of the trade mark proprietor — Use of a sign identical with, or similar to, a mark in a comparative advertisement — Limitation of the effects of a trade mark — Comparative advertising — Directives 84/450/EEC and 97/55/EC — Article 3a(1) — Conditions under which comparative advertising is permitted — Use of a competitor’s trade mark or of a sign similar to that mark)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat P. Mengozzi fremsat den 31. januar 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 31 January 2008 . . . .Judgment of the Court (First Chamber), 12 June 2008 . . . . . . . . . . .
Tilnærmelse af lovgivningerne — varemærker — direktiv 89/104 — ret for indehaveren af et varemærke til at modsætte sig tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Right, for the proprietor of a trade mark, to prevent the use by a third party of an identical or similar sign for identical or similar goods or services
(Rådets direktiv 89/104, art. 5, stk. 1 og 2)
(Council Directive 89/104, Art. 5(1) and (2))
(Rådets direktiv 89/104, art. 5, stk. 1 og 2, og direktiv 84/450, art. 3a, stk. 1)
(Council Directives 89/104, Art. 5(1) and (2), and 84/450, Art. 3a(1))
Tilnærmelse af lovgivningerne — varemærker — direktiv 89/104 — registrering af nyt varemærke — et eksisterende identisk eller lignende ældre varemærke, der er registreret for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — ret for indehaveren af et varemærke til at modsætte sig tredjemands brug af et identisk eller lignende tegn for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art — risiko for forveksling
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Registration of a new trade mark — Existence of an identical or similar earlier trade mark registered for identical or similar goods or services — Right, for the proprietor of a trade mark, to prevent the use by a third party of an identical or similar sign for identical or similar goods or services — Likelihood of confusion
[Rådets direktiv 89/104, art. 4, stk. 1, litra b), og art. 5, stk. 1, litra b)]
(Council Directive 89/104, Arts 4(1)(b), and 5(1)(b))
[Rådets direktiv 89/104, art. 5, stk. 1, litra b), og direktiv 84/450, art. 3a]
(Council Directives 89/104, Art. 5(1)(b), and 84/450, Art. 3a)
En annoncørs brug i en sammenlignende reklame af et tegn, der er identisk med eller ligner en konkurrents varemærke — med henblik på at kunne identificere de varer eller tjenesteydelser, som sidstnævnte tilbyder — skal i henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, i direktiv 89/104 anses for brug med hensyn til annoncørens egne varer og tjenesteydelser.
The use by an advertiser, in a comparative advertisement, of a sign identical with, or similar to, the mark of a competitor for the purposes of identifying the goods and services offered by the latter can be regarded as use for the advertiser’s own goods and services for the purposes of Article 5(1) and (2) of Directive 89/104 concerning trade marks.
tjenesteydelser, åbenbart til formål at fremme annoncørens varer og tjenesteydelser.
promoting the goods and services of that advertiser.
Ved en sådan reklame søger annoncøren at adskille sine varer og tjenesteydelser ved at sammenligne deres kendetegn med de konkurrerende varers og tjenesteydelsers kendetegn.
With such an advertisement, the advertiser seeks to distinguish his goods and services by comparing their characteristics with those of competing goods and services.
Denne analyse bekræftes af 15. betragtning til direktiv 97/55, hvori fællesskabslovgiver har understreget, at formålet med sammenlignende reklame er at adskille annoncørens varer og tjenesteydelser fra konkurrentens.
That analysis is confirmed by recital 15 in the preamble to Directive 97/55, in which the Community legislature pointed out that the aim of comparative advertising is to distinguish between the goods and services of the advertiser and those of his competitor.
(jf. præmis 34-36)
(see paras 34-36)
For det første skal artikel 5, stk. 1 og 2, i direktiv 89/104 nemlig fortolkes således, at den omfatter brugen af et tegn, der er identisk med eller ligner varemærket, for varer, der markedsføres, eller for tjenesteydelser, der leveres af tredjemanden.
First, Article 5(1) and (2) of Directive 89/104 must be interpreted as covering the use of a sign identical with, or similar to, the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party.
For det andet har en reklame, hvorved annoncøren sammenligner de varer og tjenesteydelser, som han markedsfører, med en konkurrents varer og
Second, an advertisement in which the advertiser compares the goods and services which he markets with those of a competitor is aimed, evidently, at
Artikel 5, stk. 1 og 2, i første direktiv 89/104 om varemærker og artikel 3a, stk. 1, i direktiv 84/450 om vildledende reklame og sammenlignende reklame, som ændret ved direktiv 97/55, skal fortolkes således, at indehaveren af et registreret varemærke ikke kan forbyde
Article 5(1) and (2) of First Directive 89/104 concerning trade marks and Article 3a(1) of Directive 84/450 concerning misleading and comparative advertising, as amended by Directive 97/55, must be interpreted to the effect that the proprietor of a registered
O2 HOLDINGS OG O2 (UK) i direktiv 89/104 og i artikel 3a, stk. 1, litra d), i direktiv 84/450, fortolkes på samme måde.
Directive 89/104 and Article 3a(1)(d) of Directive 84/450.
tredjemands brug af et tegn, der er identisk med eller ligner hans varemærke, i en sammenlignende reklame, der opfylder alle de lovlighedsbetingelser, der er fastsat i den nævnte artikel 3a, stk. 1.
trade mark is not entitled to prevent the use by a third party of a sign identical with, or similar to, his mark, in a comparative advertisement which satisfies all the conditions, laid down in Article 3a(1), under which comparative advertising is permitted.
(jf. præmis 4549 og 51 samt domskonkl. 1)
(see paras 45-49, 51, operative part 1)
Udtrykket risiko for forveksling er det samme i artikel 4, stk. 1, litra b), og artikel 5, stk. 1, litra b), i første direktiv 89/104 om varemærker.
The notion of likelihood of confusion is the same in Articles 4(1)(b) and 5(1)(b) of Directive 89/104 concerning trade marks.
Når betingelserne i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 89/104 for at forbyde brugen af et tegn, der er identisk med eller ligner et registreret varemærke, er opfyldt, er det imidlertid udelukket, at den sammenlignende reklame, hvori det nævnte tegn er anvendt, opfylder lovlighedsbetingelsen, der er fastsat i artikel 3a, stk. 1, litra d), i direktiv 84/450, som ændret ved direktiv 97/55.
However, where the conditions required in Article 5(1)(b) of Directive 89/104 to prevent the use of a sign identical with, or similar to, a registered trade mark are met, a comparative advertisement in which that sign is used cannot satisfy the condition, laid down in Article 3a(1)(d) of Directive 84/450, as amended by Directive 97/55, under which comparative advertising is permitted.
Imidlertid vedrører artikel 4, stk. 1, litra b), i direktiv 89/104 en ansøgning om registrering af et varemærke.
Article 4(1)(b) of Directive 89/104, however, concerns an application for registration of a mark.
Når et varemærke er blevet registreret, har dets indehaver ret til at bruge det, som det passer ham, således at det ved vurderingen af, om registreringsansøgningen falder ind under den registreringshindring, der er fastsat i denne bestemmelse, skal undersøges, om der er en risiko for forveksling med modpartens ældre varemærke under alle de forhold, hvorunder det ansøgte varemærke vil kunne bruges, hvis det skulle blive registreret.
Once a mark has been registered, its proprietor has the right to use it as he sees fit so that, for the purposes of assessing whether the application for registration falls within the ground for refusal laid down in that provision, it is necessary to ascertain whether there is a likelihood of confusion with the opponent’s earlier mark in all the circumstances in which the mark applied for might be used if it were to be registered.
I tilfælde af lighed mellem varemærket og tegnet samt mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser er det nemlig, for det første, en udtrykkelig betingelse for beskyttelsen, at der er risiko for forveksling.
First, in the case of similarity between the mark and the sign and between the goods or services, the likelihood of confusion constitutes the specific condition for protection.
Artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 89/104 skal således kun finde anvendelse, hvis der i offentlighedens bevidsthed er risiko for forveksling i tilfælde af sammenfald eller lighed mellem mærkerne samt mellem de pågældende varer eller tjenesteydelser.
Article 5(1)(b) of Directive 89/104 is thus designed to apply only if, by reason of the identity or similarity both of the marks and of the goods or services which they designate, there exists a likelihood of confusion on the part of the public.
For det andet følger det af artikel 3a, stk. 1, litra d), i direktiv 84/450, at en sammenlignende reklame ikke er lovlig, hvis der er risiko for forveksling mellem annoncøren og en konkurrent eller mellem annoncørens og en konkurrents varemærker, varer og tjenesteydelser.
Second, it is apparent from Article 3a(1)(d) of Directive 84/450 that comparative advertising is not permitted if there is a likelihood of confusion between the advertiser and a competitor or between the advertiser’s trade marks, goods or services and those of a competitor.
I lyset af 13.-15. betragtning til direktiv 97/55 skal udtrykket »forveksling«, der er anvendt både i artikel 5, stk. 1, litra b),
In the light of recitals 13 to 15 of Directive 97/55, the same interpretation must be given to the term ‘confusion’ used in both Article 5(1)(b) of
I det tilfælde, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 89/104 gør tredjemand, der anvender et tegn, der er identisk med eller ligner et registreret varemærke, derimod ikke krav på nogen varemærkeret over dette tegn, men bruger det i en helt konkret anledning.
By contrast, in the case provided for in Article 5(1)(b) of Directive 89/104, the thirdparty user of a sign identical with, or similar to, a registered mark does not assert any trade mark rights over that sign but is using it on an ad hoc basis. In those circumstances, in order to assess
varemærke ikke kan forbyde tredjemands brug i en sammenlignende reklame af et tegn, der ligner dette varemærke, for varer eller tjenesteydelser, der er af samme eller lignende art som dem, det nævnte varemærke er blevet registreret for, når denne brug ikke giver anledning til en risiko for forveksling i offentlighedens bevidsthed, og det er herved uden betydning, hvorvidt den nævnte sammenlignende reklame opfylder alle lovlighedsbetingelserne, der er fastsat i artikel 3a i direktiv 84/450, som ændret ved direktiv 97/55.
(see paras 65-67) of a registered trade mark is not entitled to prevent the use by a third party, in a comparative advertisement, of a sign similar to that mark in relation to goods or services identical with, or similar to, those for which that mark was registered where such use does not give rise to a likelihood of confusion on the part of the public, and that is so irrespective of whether or not the comparative advertisement satisfies all the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450 concerning misleading advertising and comparative advertising, as amended by Directive 97/55, under which comparative advertising is permitted.
Artikel 5, stk. 1, litra b), i første direktiv 89/104 om varemærker skal fortolkes således, at indehaveren af et registreret
Article 5(1)(b) of First Directive 89/104 concerning trade marks is to be interpreted as meaning that the proprietor
(jf. præmis 69 og domskonkl. 2)
(see para.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATPAOLO MENGOZZI fremsat den 31. januar 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 31 January 2008 1
Artikel 5 i direktiv 89/104 med overskriften »Rettigheder, der er knyttet til varemærket«, bestemmer:
Article 5 of Directive 89/104, under the heading ‘Rights conferred by a trade mark’, reads as follows:
Med denne anmodning om præjudiciel afgørelse har Court of Appeal (England & Wales) stillet Domstolen nogle spørgsmål vedrørende fortolkningen af visse bestemmelser i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker 2og i Rådets direktiv 84/450/EØF af 10. september 1984 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om vildledende reklame 3, som ændret ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997 4. »l. Det registrerede varemærke giver indehaveren en eneret.
By the present reference for a preliminary ruling, the Court of Appeal (England and Wales) puts to the Court questions concerning the interpretation of provisions contained in First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks 2 and in Council Directive 84/450/EEC of 10 September 1984 concerning misleading and comparative advertising 3 as amended by
Indehaveren kan forbyde tredjemand, der ikke har hans samtykke, at gøre erhvervsmæssig brug af a) et tegn, der er identisk med varemærket, for varer eller tjenesteydelser af samme art som dem, for hvilke varemærket er registreret
(a) any sign which is identical with the trade mark in relation to goods or services which are identical with those for which the trade mark is registered;
Disse spørgsmål er blevet rejst under en sag mellem virksomheder inden for mobiltelefonbranchen, på den ene side O2 Holdings Limited og O2 (UK) og på den anden side Hutchison 3G Limited (herefter »H3G«), vedrørende en tv-reklamekampagne gennemført af sidstnævnte i Det Forenede Kongerige med henblik på at fremme virksomhedens mobiltelefontjenester.
These questions were raised in the context of proceedings between companies operating in the mobile phone sector, O2 Holdings Limited and O2 (UK) Limited (together ‘O2’), of the one part, and Hutchison 3G Limited (‘H3G’), of the other, concerning a television advertising campaign run by the latter in the United Kingdom to promote its mobile telephone services.
b) et tegn, der er identisk med eller ligner varemærket, når de varer eller tjenesteydelser, der er dækket af varemærket, er af samme eller lignende art som dem, der er dækket af det pågældende tegn, og der som følge heraf i offentlighedens bevidsthed er risiko for forveksling, herunder at der er en forbindelse med varemærket.
(b) any sign where, because of its identity with, or similarity to, the trade mark and the identity or similarity of the goods or services covered by the trade mark and the sign, there exists a likelihood of confusion on the part of the public, which includes the likelihood of association between the sign and the trade mark.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-533/06
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06
En medlemsstat kan ligeledes træffe bestemmelse om, at indehaveren kan forhindre tredjemand, der ikke har hans samtykke, i at gøre erhvervsmæssig brug af et tegn, der er identisk med eller ligner varemærket, for varer eller tjenesteydelser af anden art end dem, for hvilke varemærket er registreret, når varemærket er renommeret i medlemsstaten, og brugen af tegnet uden skellig grund ville medføre en utilbørlig udnyttelse af varemærkets særpræg eller renommé, eller sådan brug ville skade dette særpræg eller renommé.
Any Member State may also provide that the proprietor shall be entitled to prevent all third parties not having his consent from using in the course of trade any sign which is identical with, or similar to, the trade mark in relation to goods or services which are not similar to those for which the trade mark is registered, where the latter has a reputation in the Member State and where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.
Stk. 14 berører ikke de i en medlemsstat gældende bestemmelser vedrørende beskyttelse mod brug af et tegn, der er udarbejdet med andet formål for øje end at skelne mellem varer eller mellem tjenesteydelser, når der med brug af dette tegn uden skellig grund tilsigtes en utilbørlig udnyttelse af varemærkets særpræg eller renommé, eller sådan brug ville skade dette særpræg eller renommé.«
Paragraphs 1 to 4 shall not affect provisions in any Member State relating to the protection against the use of a sign other than for the purposes of distinguishing goods or services, where use of that sign without due cause takes unfair advantage of, or is detrimental to, the distinctive character or the repute of the trade mark.’
Såfremt betingelserne i stk. 1 og 2 er opfyldt, kan det bl.a. forbydes
The following, inter alia, may be prohibited under paragraphs l and 2:
Artikel 6 i direktiv 89/104 med overskriften »Begrænsninger i varemærkets retsvirkninger« bestemmer i stk. 1: a) at anbringe tegnet på varerne eller på deres emballage
Article 6(1) of Directive 89/104, under the heading ‘Limitation of the effects of a trade mark’, establishes that:
»De til varemærket knyttede rettigheder giver ikke indehaveren ret til at forhindre tredjemand i at gøre erhvervsmæssig brug af b) at udbyde varerne til salg, at markedsføre dem eller oplagre dem med dette formål eller at tilbyde eller præstere tjenesteydelser under det pågældende tegn a) sit eget navn og sin adresse c) at importere eller eksportere varerne under det pågældende tegn d) at anvende tegnet på forretningspapirer og i reklameøjemed.
(b) offering the goods, or putting them on the market or stocking them for these purposes under that sign, or offering or supplying services thereunder;
b) angivelser vedrørende varens eller tjenesteydelsens art, beskaffenhed, mængde, anvendelse, værdi, geografiske oprindelse, tidspunktet for varens fremstilling eller for præstationen af tjenesteydelsen eller andre egenskaber ved varen eller tjenesteydelsen
(b) indications concerning the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of goods or of rendering of the service, or other characteristics of goods or services;
O2 HOLDINGS OG O2 (UK) eller tjenesteydelser, som udbydes af en konkurrent«.
O2 HOLDINGS AND O2 (UK)
»Sammenlignende reklame er tilladt, for så vidt angår sammenligningen, når følgende betingelser er opfyldt:
‘Comparative advertising shall, as far as the comparison is concerned, be permitted when the following conditions are met: provided he uses them in accordance with honest practices in industrial or commercial matters.’
Direktiv 97/55 indførte i direktiv 84/450, der oprindeligt alene omhandlede vildledende reklame, en række bestemmelser om sammenlignende reklame.
Directive 97/55 introduced a number of provisions on comparative advertising into Directive 84/450, which originally related only to misleading advertising.