natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den portugisiske ombudsmand bemærkede endvidere, at selv om der kunne sættes spørgsmålstegn ved begrænsningerne i forbindelse med det nuværende system på grundlag af principperne om kontraktfrihed og konkurrence i banksektoren, skulle direktiv 2004/52/EF om interoperabilitet mellem elektroniske bompengesystemer i Fællesskabet skabe en ensartet ordning for elektronisk betaling af bompenge på europæisk plan senest i 2011.
The Portuguese Ombudsman also noted that, although the limitations of the current system might be questioned on the basis of the principles of contractual freedom and competition in the banking sector, Directive 2004/52/EC on the interoperability of electronic road toll systems in the Community should create a uniform system of electronic road toll payment at the European level by 2011.
I lyset af ovennævnte konkluderede den portugisiske ombudsmand, at det var unødvendigt at gennemføre yderligere undersøgelser, og afsluttede sagen.
In light of the above, the Portuguese Ombudsman concluded that further inquires into the complaint were unnecessary and closed the case.
En finsk statsborger bosiddende i Sverige klagede til Den Europæiske Ombudsmand over, at den svenske forsikringskasse havde foretaget en ukorrekt beregning af hans krav på sygedagpenge.
A Finnish citizen residing in Sweden complained to the European Ombudsman that the Swedish Social Insurance Agency had incorrectly calculated his entitlement to sickness benefit. t.
Da klagen var rettet mod en national myndighed rådede Den Europæiske Ombudsmand klageren til at henvende sig til den svenske ombudsmand.
Since the complaint was against a national authority, the European Ombudsman advised the complainant to turn to the Swedish Ombudsman.
Den Europæiske Ombudsmand skrev endvidere til den svenske ombudsmand for at underrette ham om, at klagen rejste et spørgsmål om den korrekte anvendelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet.
The European Ombudsman also wrote to the Swedish Ombudsman to inform him that the complaint raised a question of the correct application of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community.
En tjekkisk statsborger, der arbejder i Irland, klagede over, at de irske afgiftsmyndigheder havde tilbageholdt hans bil, som var registreret i Tjekkiet, fordi han ikke havde betalt den irske registreringsafgift.
A Czech citizen working in Ireland complained that the Irish tax authorities had detained his car, which was registered in the Czech Republic, because he had not paid the IrishVehicle Registration Tax.
Ifølge klageren svarer denne afgift til en importafgift.
According to the complainant this tax is equivalent to an import tax.
Den Europæiske Ombudsmand rådede klageren til at henvende sig til den irske ombudsmand, hvis tjenestegrene havde bekræftet, at klageren kunne skrive til dem på tjekkisk, hvis han havde vanskeligheder med engelsk.
The European Ombudsman advised the complainant to address the Irish Ombudsman, whose services had confirmed that the complainant could write to them in the Czech language if he had di culties with English.
Den Europæiske Ombudsmand informerede endvidere klageren om, at hvis spørgsmålet ikke kunne løses på nationalt plan, kunne han overveje at indgive en klage til Kommissionen.
The European Ombudsman also informed the complainant that, if the matter could not be resolved at the national level, he could consider making a complaint to the Commission. The European Ombudsman also drew attention to
Den Europæiske Ombudsmand gjorde også opmærksom på den relevante retspraksis7 vedrørende beskatning af importerede brugte biler.
7 the relevant case-law concerning taxation of imported used cars.
Igangværende undersøgelse af handlinger udført af Kommissionen og de portugisiske myndigheder
Ongoing inquiry into actions of the Commission and the Portuguese authorities
I 2001 oprettede klageren et opvækstområde og yngelanlæg for toskallede bløddyr i havnen i Nazaré (det centrale Portugal).
In 2001, the complainant set up a nursery and breeding facility for bivalves in the harbour of Nazaré (central Portugal).
Efter nogle måneder bemærkede klageren en betydelig stigning i dødeligheden blandt de toskallede bløddyr.
After some months, the complainant noted a significant increase in the bivalves’mortality rate.
En analyse af vandet i havnen viste høje niveauer af visse forbindelser, navnlig tributyltin, som anvendes i begroningshindrende malinger.
Analysis of the water in the harbour indicated high levels of certain compounds, notably tributyltin, which are used in antifouling paints.
Ifølge klageren anvendes sådanne malinger stadig ofte i Portugal på skibes og fiskerfartøjers skrog og sælges frit til fiskere inden for havnemyndighedens jurisdiktionsområde samt andre havne i det centrale Portugal.
According to the complainant, antifouling paints are still frequently used in Portugal to coat the hulls of ships and shing boats and are sold freely to shermen within the area of jurisdiction of the harbour’s authority, as well as other harbours of central Portugal.
Efter uden succes at have forelagt sagen for de portugisiske myndigheder fremsendte klageren en klage over Portugal til Kommissionen. Ifølge klageren henlagde Kommissionen klagen på grundlag af de portugisiske myndigheders forklaringer med hensyn til, at vandene i havnen i Nazaré ikke blev anset som egnede til skaldyrsopdræt.
After having unsuccessfully referred the matter to the Portuguese authorities, the complainant submitted a complaint against Portugal to the Commission.
Ifølge klageren vedrørte den tilladelse, som han havde fået af de portugisiske myndigheder, produktionen af skaldyrsyngel, og de vande, hvori han havde påbegyndt produktionen, var egnede til dette formål.
According to the complainant, the authorisation he had obtained from the Portuguese authorities was for the production of shell seeds and the waters in which he had started production were suitable for that purpose.
I sin klage til Den Europæiske Ombudsmand gav klageren udtryk for det synspunkt, at det var klart, at de portugisiske myndigheder havde givet Kommissionen ukorrekte oplysninger.
In his complaint to the European Ombudsman, the complainant expressed the view that it was obvious that the Portuguese authorities had provided the Commission with incorrect information.
Han gjorde gældende, at Kommissionen ikke havde anført fyldestgørende grunde til, hvorfor den fandt de portugisiske myndigheders forklaringer tilfredsstillende.
He alleged that the Commission had failed to provide him with adequate reasons as to why it considered the Portuguese authorities’ explanations to be satisfactory.
Den Europæiske Ombudsmand anmodede Kommissionen om at fremsende en udtalelse senest den 31. januar 2008.
The European Ombudsman asked the Commission to submit an opinion by 31 January 2008.
Han informerede endvidere den portugisiske ombudsmand om klagen.
He also informed the Portuguese Ombudsman about the complaint.
På grundlag af oplysningerne fra Den Europæiske Ombudsmand besluttede den portugisiske ombudsmand at indlede en undersøgelse af de portugisiske myndigheders handlinger og informerede den portugisiske anklagemyndighed herom.
On the basis of the information forwarded by the European Ombudsman, the Portuguese Ombudsman decided to open an inquiry into the actions of the Portuguese authorities and informed the Portuguese Prosecutor-General accordingly.
Den Europæiske Ombudsmand og den portugisiske ombudsmand har til hensigt at holde hinanden underrettet om udviklingen af deres undersøgelser.
The European Ombudsman and the Portuguese Ombudsman intend to keep each other informed about the progress of their inquiries.
Eksempler på sager overført til Europa-Kommissionen
Examples of cases transferred to the European Commission
En bulgarsk statsborger klagede til Den Europæiske Ombudsmand over, at artikel 30 i direktiv 2002/22/EF, som giver forbrugere ret til at bevare deres eksisterende mobilnummer, hvis de skifter serviceudbyder, ikke var blevet gennemført i Bulgarien, og at Kommissionen havde undladt at handle i sagen.
A Bulgarian citizen complained to the European Ombudsman that Article 30 of Directive 2002/22/EC, which gives consumers the right to keep their existing mobile telephone number if they change service provider, had not been implemented in Bulgaria and that the Commission had failed to act on the matter.
Han gjorde gældende, at Kommissionen burde indlede overtrædelsesprocedure.
He claimed that the Commission should open infringement proceedings.
Klageren havde været i kontakt med flere af Kommissionens tjenestegrene, som havde informeret ham om muligheden for at indgive en overtrædelsesklage i henhold til EF-traktatens artikel 226. Klageren syntes imidlertid ikke at have gjort dette.
The complainant had been in touch with several Commission services, which had informed him of the possibility to lodge an infringement complaint under Article 226 of the EC Treaty.
Ombudsmanden fandt derfor klagen over Kommissionen uantagelig, da klageren ikke forinden havde rettet de fornødne administrative henvendelser.
The Ombudsman therefore considered the complaint to be inadmissible against the Commission, since the appropriate prior administrative approaches had not been made.
Ombudsmanden bemærkede imidlertid, at Kommissionens klageformular vedrørende medlemsstaternes manglende overholdelse af fællesskabsretten endnu ikke forelå på bulgarsk.
The Ombudsman noted, however, that the Commission’s complaint form concerning Member States’ failure to comply with Community law was not yet available in the Bulgarian language.
Med hensyn til det underliggende spørgsmål overførte Ombudsmanden derfor klagen til Kommissionen, således at den kunne behandles som en overtrædelsesklage rettet mod Bulgarien.
As regards the underlying issue, the Ombudsman therefore transferred the complaint to the Commission to be dealt with as an infringement complaint against Bulgaria.
Han anmodede endvidere Kommissionen om at underrette ham, når den bulgarske version af klageformularen var tilgængelig.
He also asked the Commission to inform him when the Bulgarian version of the complaint form would be available.
Som svar forklarede Kommissionen, at den bulgarske lov om elektronisk kommunikation, som gennemfører EU’s regelsæt for elektronisk kommunikation i national ret, var blevet vedtaget den 10. maj 2007.
In reply, the Commission explained that the Bulgarian law on electronic communications, transposing the EU regulatory framework for electronic communications, had been adopted on 10 May 2007.
Den anførte, at den ville undersøge denne lovgivning og overveje, hvilke egnede foranstaltninger der eventuelt kunne træffes for at sikre, at EU’s regelsæt gennemføres korrekt.
It stated that it would examine this legislation and consider any appropriate measures in order to ensure the correct implementation of the EU regulatory framework.
Den fremsendt også linket til den bulgarske version af klageformularen, som i mellemtiden var gjort tilgængelig.
It also provided the link to the Bulgarian version of the complaint form which had in the meantime been made available.
I 2006 modtog Ombudsmanden en række klager fra spanske statsborgere over producenten af lægemidlet Agreal.
In 2006, the Ombudsman received several complaints from Spanish citizens against the manufacturer of the drug Agreal.
Ifølge klagerne havde de oplevet en række alvorlige sundhedsmæssige følger efter at have taget lægemidlet, f.eks. hovedpine, depression og manglende mobilitet.
According to the complainants, they had su ered a number of serious health e ects after taking the drug, such as headaches, depression, and lack of mobility.
Klagerne søgte at få produktet forbudt.
The complainants sought to have the product banned.
Da Kommissionen er den institution, der har de nødvendige juridiske beføjelser på EU-plan til at træffe foranstaltninger i sådanne sager, overførte Ombudsmanden sagerne til Kommissionen.
Since the Commission is the Institution which has the necessary legal powers at the EU level to take action on such matters, the Ombudsman transferred the cases to the Commission.
Kommissionen informerede efterfølgende Ombudsmanden om, at den havde rådført sig hos Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) med hensyn til, om foranstaltninger fra Fællesskabets side ville være nødvendige.
The Commission subsequently informed the Ombudsman that it had asked the European Medicines Agency (EMEA) for advice on whether Community action would be necessary.
I juli 2007 meddelte EMEA, at det havde anbefalet Kommissionen, at alle lægemidler, der indeholder stoffet »veralipride«, herunder Agreal, trækkes tilbage fra det europæiske marked.
In July 2007, EMEA announced that it had recommended to the Commission that all drugs containing the substance“veralipride”, including Agreal, be withdrawn from the European market.
Kommissionen vedtog efterfølgende en beslutning med krav om, at medlemsstaterne tilbagekalder markedsføringstilladelser for lægemidler, der indeholder »veralipride«, da forholdet mellem fordele og risici blev betragtet som negativt.
The Commission subsequently adopted a decision requiring Member States to revoke marketing authorisations for medicinal products containing“velalipride”, as the benefit-risk balance was considered negative.
Klageren var en bulgarsk statsborger, som havde erhvervet sit eksamensbevis som læge i Bulgarien.
The complainant was a Bulgarian citizen who had obtained his diploma as a medical doctor in Bulgaria.
Efter Bulgariens tiltrædelse af EU ønskede han at praktisere medicin i Frankrig og k en overensstemmelsesattest for sit eksamensbevis fra det bulgarske sundhedsministerium.
Following Bulgaria’s accession to the EU, he wished to practise medicine in France and obtained a conformity certificate for his diploma from the Bulgarian Ministry of Health.
Det franske nationale lægeråd afviste imidlertid overensstemmelsesattesten, fordi den ikke nævnte direktiv 93/16.
The French National Council of Physicians rejected the conformity certi cate, however, because it did not mention Directive 93/16.
De bulgarske myndigheder fastholdt, at attesten var gyldig uden den pågældende reference.
The Bulgarian authorities insisted that the certificate was valid without the reference in question.
Ombudsmanden overførte klagen til det bulgarske SOLVIT-center, som kort tid derefter underrettede Ombudsmanden om, at sagen var blevet løst med succes, og at klageren have fået en overensstemmelsesattest, som gør det muligt for ham at udøve sit erhverv i Frankrig.
The Ombudsman transferred the complaint to the Bulgarian SOLVIT Centre, which informed the Ombudsman shortly thereafter that the case had been successfully resolved and that the complainant had been provided with a conformity certificate which allows him to practise his profession in France.
Der blev rådgivet i 1 862 sager.
Advice was given in 1 862 cases.
I 816 af disse sager blev klagerne rådet til at henvende sig til en national eller regional ombudsmand, og 109 klagere blev rådet til at indgive et andragende til Europa-Parlamentet.
In 816 of these, complainants were advised to turn to a national or regional ombudsman and in 109 cases to petition the European Parliament.
I 308 sager var rådet at kontakte Europa-Kommissionen.
In 308 cases, the recommendation was to contact the European Commission.
I dette tal indgår nogle sager, hvor en klage over Kommissionen blev erklæret uantagelig, fordi klageren ikke havde rettet de fornødne administrative henvendelser til institutionen, før klagen blev indgivet.
This figure includes some cases in which a complaint against the Commission was declared inadmissible because appropriate administrative approaches to the institution had not been made before the complaint was lodged.
I 69 sager var rådet at kontakte SOLVIT, mens 766 klagere blev rådet til at kontakte andre organer, primært specialiserede ombudsmænd eller klagebehandlingsorganer i en medlemsstat.
In 69 cases, the suggestion was to contact SOLVIT, while 766 complainants were advised to contact other bodies, mostly specialised ombudsmen or complaint-handling bodies in a Member State.
Alle klager, der indsendes til Ombudsmanden, registreres, og modtagelsen bekræftes normalt inden for en uge eft er modtagelse.
All complaints sent to the Ombudsman are registered and acknowledged, normally within one week of receipt.
I denne meddelelse informeres klageren om proceduren, og denne får oplyst et referencenummer samt navn og telefonnummer på den person, der behandler klagen.
The acknowledgement informs the complainant of the procedure and includes a reference number, as well as the name and telephone number of the person who is dealing with the complaint.
Klagen analyseres for at fastlægge, om der skal indledes en undersøgelse, og klageren underrettes, normalt inden en måned, om resultatet af denne analyse.
The complaint is analysed to determine whether an inquiry should be opened and the complainant is informed of the result of the analysis, normally within one month.
Hvis der ikke indledes en undersøgelse, bliver klageren underrettet om årsagen hertil.
If no inquiry is opened, the complainant is informed of the reason.
Hvor det er muligt, overføres klagen, og klageren bliver rådgivet om, hvilket kompetent organ han eller hun kan henvende sig til.
Whenever possible, the complaint is transferred, or the complainant is given appropriate advice about a competent body to which he or she could turn.
Det første skridt i en undersøgelse er at sende klagen til den institution eller det organ, der klages over, med anmodning om, at institutionen eller organet sender en udtalelse til Ombudsmanden, normalt inden tre kalendermåneder.
The first step in an inquiry is to forward the complaint to the institution or body concerned and request that it send an opinion to the Ombudsman, normally within three calendar months.
Ifølge princippet om en fair procedure kan Ombudsmandens afgørelse om en klage ikke tage hensyn til oplysninger indeholdt i dokumenter leveret af enten klageren eller af fællesskabsinstitutionen eller –organet, medmindre den anden part har haft mulighed for at se dokumenterne og kommentere dem.
The principle of fair procedure requires that the Ombudsman’s decision on a complaint must not take into account information contained in documents provided either by the complainant, or by the Community institution or body, unless the other party has had the opportunity to see the documents and give its point of view.
Ombudsmanden sender derfor fællesskabsinstitutionens eller –organets udtalelse videre til klageren med opfordring til at fremsætte bemærkninger.
The Ombudsman therefore sends the opinion of the Community institution or body to the complainant with an invitation to submit observations.
Samme procedure følges, hvis klagen skal undersøges yderligere.
The same procedure is followed if further inquiries into the complaint need to be conducted.
Der findes hverken i traktaten eller statutten mulighed for at anke eller på anden måde klage over Ombudsmandens afgørelser vedrørende behandlingen af eller resultatet af en klage. Som alle andre fællesskabsinstitutioner og –organer kan Ombudsmanden imidlertid gøres til genstand for erstatningssøgsmål på grundlag af EF-traktatens artikel 288.
Neither the Treaty nor the Statute provides for appeal or other remedies against the Ombudsman’s decisions concerning the handling or outcome of a complaint.
Det er i princippet muligt at anlægge et sådant erstatningssøgsmål mod Ombudsmanden ved Fællesskabets domstole med påstand om fejlagtig behandling af en klage.
It is possible, in principle, to bring such an action in the Community courts based on the Ombudsman’s alleged mishandling of a complaint.
Kontrol af dokumenter og afhøring af vidner
Inspection of the files and hearing of witnesses
Ifølge artikel 3, stk. 2, i Ombudsmandens statut er Fællesskabets institutioner og organer forpligtet til at give ombudsmanden de oplysninger, han anmoder om, og give ham adgang til de pågældende dokumenter.
Article 3(2) of the Statute of the Ombudsman requires the Community institutions and bodies to supply the Ombudsman with any information that he requests of them and give him access to the fi files concerned.
Ombudsmandens beføjelse til at kontrollere dokumenter giver ham mulighed for at undersøge, om de oplysninger, som de pågældende fællesskabsinstitutioner eller –organer har udleveret, er fuldstændige og korrekte.
The Ombudsman’s power to inspect files allows him to verify the completeness and accuracy of the information supplied by the Community institution or body concerned.
Endvidere skal Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte i henhold til statuttens artikel 3, stk. 2, eft er anmodning fra Ombudsmanden aflægge vidneforklaring.
Article 3(2) of the Statute also requires o cials and other servants of the Community institutions and bodies to testify at the request of the Ombudsman.
I 2007 gjorde Ombudsmanden brug af sin beføjelse til at kontrollere institutionens dokumenter i 18 sager.
During 2007, the Ombudsman’s power to inspect the institution’s files was used in 18 cases.
Beføjelsen til at afhøre vidner blev bragt i anvendelse i én sag.
The power to hear witnesses was used in one case.
I henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 13 har klageren ret til at se Ombudsmandens sagsakter om hans eller hendes klage.
Article 13 of the Implementing Provisions provides for the complainant to have access to the Ombudsman’s fi le on his or her complaint.
Ifølge artikel 14 har offentligheden aktindsigt i dokumenter i Ombudsmandens besiddelse på samme betingelser og med de samme undtagelser som anført i forordning 1049/20018. Når Ombudsmanden imidlertid kontrollerer den berørte institutions eller
Article 14 provides for public access to documents held by the Ombudsman, subject to the same conditions and limits as those laid down by Regulation 1049/20018.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, EFT 2001 L 145, s. 43.
Regulation (EC) 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
ÅRSBERETNING 2007 det berørte organs sagsakter, eller når vidner aflægger vidnesbyrd, har hverken klageren eller offentligheden adgang til fortrolige dokumenter eller fortrolige oplysninger, der er tilvejebragt i forbindelse med kontrollen eller afhøringen (artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 2).
ANNUAL REPORT 2007 confidential documents or confidential information obtained as a result of the inspection or hearing (Articles 13.3 and 14.2).
Formålet med denne undtagelse er at lette Ombudsmandens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser.
The purpose of this exclusion is to facilitate the Ombudsman in the exercise of his powers of investigation.
Klageren underrettes i løbet af en undersøgelse, hver gang der sker noget nyt.
During an inquiry, the complainant is informed of each new step taken.
Når Ombudsmanden beslutter at afslutte en undersøgelse, underretter han klageren om resultaterne af undersøgelsen og om sine konklusioner.
When the Ombudsman decides to close the inquiry, he informs the complainant of the results of the inquiry and of his conclusions.
Ombudsmandens afgørelser er ikke juridisk bindende og giver ikke klageren eller institutionen eller organet nogen retsgyldige rettigheder eller forpligtelser.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding and do not create legally enforceable rights or obligations for the complainant, or for the institution or body concerned.
Ombudsmanden afsluttede i 2007 348 undersøgelser, hvoraf de 341 var undersøgelser af klager, og syv var undersøgelser på eget initiativ.
In 2007, the Ombudsman closed 348 inquiries, of which 341 were linked to complaints and seven were own-initiatives.