natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I de tilfælde, hvor varer er genstand for to eller flere successive salg inden værdiansættelsen, kan den betingelse, at salget af varen skete med henblik på udførsel til Fællesskabet, i princippet anses for tilstrækkelig ved hvert af disse successive salg.
Where goods are the subject of two or more successive transactions before valuation, the condition that the sale of the goods took place for export to the Community can in principle be fulfilled with regard to each of the successive sales. Consequently,
I, s. 2275, præmis 35, og af 16.11.2006, sag C-306/04, Compaq Computer International Corporation, Sml. I, s. 10991, præmis 30.
11 — See to that effect, inter alia, Case C-11/89 Unifert [1990] ECR I-2275, paragraph 35, and Case C-306/04 Compaq Computer [2006] ECR I-10991, paragraph 30.
12 — Jf. i denne retning dom af 4.2.1986, sag 65/85, Van Houten, Sml. s. 447, præmis 13.
13 — See, to that effect, Van Houten, cited in footnote 12, paragraph 13; Unifert, cited in footnote 11, paragraph 36; and Case C-491/04 Dollond & Aitchison [2006] ECR I-2129, paragraph 26. 12 — See, to that effect, Case 65/85 Van Houten [1986] ECR 447, paragraph 13.
14 — Jf. i denne retning Unifert-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 11, præmis 11.
14 — See, to that effect, Unifert, cited in footnote 11, paragraph 11.
Gennemførelsesforordningens artikel 147, stk. 1, udvider derfor antagelsen om, at hvis varer er angivet til overgang til fri omsætning, anses betingelsen for »salg til eksport« for opfyldt ved hvert af disse successive salg.
Article 147(1) of the implementing regulation extends the presumption that, if goods are declared for free circulation, the condition of ‘sale for export’ is fulfilled as regards each of the successive sales.
Den omstændighed, at en vareimportør i princippet kan vælge, hvilken af de aftalte priser i en række salg, som fører til indførslen af de pågældende varer, der skal danne grundlag for fastsættelsen af transaktionsværdien, har som konsekvens, at omkostningselementerne indeholdt i den endelige pris, som er betalt, eller skal betales, af importøren — som f.eks. fortjenstmargenen for en eller flere foregående sælgere af varen — muligvis ikke er afspejlet i toldværdien.
Clearly, the fact that the importer of goods can in principle choose any of the prices agreed in a chain of sales leading to the import of the goods for the purposes of establishing the transaction value has the consequence that cost elements contained in the final price of the goods as paid or payable by the importer, like for example profit margins of one or several previous sellers of the goods, may not be reflected in the customs value.
Det var i den oprindelige udgave af gennemførelsesforordningens artikel 149, som var gældende på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i det foreliggende tilfælde, bestemt, at den pris, der i sådanne tilfælde betales ved hvert af disse salg, kan lægges til grund ved værdiansættelsen.
The original version of Article 147(1) of the implementing regulation, in force at the material time in the present case, provided that in such a case each price resulting from these sales could be taken as a basis for valuation.
Som det fremgår af Domstolens dom i Unifert-sagen, indebærer dette, at en importør ved flere på hinanden følgende salg af varer til eksport til Fællesskabets toldområde frit kan vælge, hvilken af de for hvert af disse salg aftalte priser han vil lægge til grund for fastsættelsen af toldværdien, under forudsætning af, at han for den pris, han vælger at lægge til grund, kan fremlægge alle de oplysninger og den dokumentation, der er nødvendig for toldvæsenet 15.
As appears from the judgment of the Court in Unifert, this means that, in the case of successive sales of goods for export to the customs territory of the Community, the importer is at liberty to select from the prices agreed for each of the sales the price which he will take as a basis for determining the customs value, provided that he can furnish to the customs authorities all the necessary particulars and documents relating to the price he chooses. 15
Jeg skal derfor fremhæve, at reglen i et vist omfang er uforenelig med transaktionsværdimetoden.
It should therefore be pointed out that that rule is, to a certain extent, at odds with the transaction-value method.
Dette begreb har, som jeg allerede tidligere har nævnt 16, nærmere bestemt til formål at fastsætte en toldværdi, som afspejler den faktiske økonomiske værdi af en vare, som indføres, dvs. den faktiske pris for varen på det tidspunkt, hvor den angives til overgang til fri omsætning.
That concept seeks in particular, as I have mentioned above, 16to determine a customs value which reflects the actual economic value of imported goods, that is, the actual price of goods as they are declared for release into free circulation.
Toldværdien skal med andre ord i videst muligt omfang svare til eksportprisen på det tidspunkt, hvor varen når frem til Fællesskabets grænser, hvilket også illustreres af den omstændighed, at fald i en vares handelsværdi i henhold til gennemførelsesforordningens artikel 145 — f.eks. fordi varen er gået tabt eller beskadiget — som er indtrådt efter, at varen er købt, men inden den overgår til fri omsætning, skal føre til en forholdsmæssig nedsættelse af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales 17.
In other words, the customs value should correspond as much as possible to the export price at the point when the goods reach the Community frontier, which is also illustrated by the fact that, according to Article 145 of the implementing regulation, reductions in the commercial value of the goods — for instance due to the loss or damaging of the goods — which have occurred after they have been purchased but before they have been released for free circulation, must result in a proportional reduction in the price actually paid or payable. 17
16 — Jf. punkt 40 ovenfor.
16 — See point 40 above.
15 — Jf. Unifert-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 11, præmis 16 og 21.
15 — Unifert, cited in footnote 11, paragraphs 16 and 21.
17 — Jf. i denne retning dom af 12.6.1986, sag 183/85, Repenning, Sml. s. 1873, præmis 18, og Unifert-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 11, præmis 35.
17 — See also, to that effect, Case 183/85 Repenning [1986] ECR 1873, paragraph 18, and Unifert, cited in footnote 11, paragraph 35.
CARBONI E DERIVATI ført ind i Fællesskabets toldområde — frit kan vælge en pris, som vedrører et salg, der er gået forud herfor.
CARBONI E DERIVATI the Community — at liberty a price relating to a prior sale of the goods.
Det er også af denne grund — hvilket Kommissionen med rette har fremhævet — at det i den gældende affattelse af gennemførelsesforordningens artikel 147, stk. 1, som ændret i 1995, er blevet gjort klart, at toldværdien i tilfælde af successive salg inden værdiansættelse, som udgangspunkt kan fastsættes på grundlag af det sidste salg, som medførte, at varerne blev ført ind i Fællesskabets toldområde.
It is also for this very reason that, as the Commission has rightly pointed out, in the current version of Article 147(1) of the implementing regulation, as amended in 1995, it has been made clear that in the case of successive sales before valuation, the customs value is, as a rule, to be determined on the basis of the last sale which led to the introduction of the goods into the customs territory of the Community.
Klarereren kan ifølge den ændrede artikel 147, stk. 1, i gennemførelsesforordningen ikke uden videre angive en pris, som vedrører et salg, der er gået forud for det sidste salg, men skal i et sådant tilfælde dokumentere på en for toldmyndighederne tilfredsstillende måde, at det pågældende salg fandt sted med henblik på varernes udførsel til Fællesskabets toldområde.
The declarant cannot, according to the amended Article 147(1) of the implementing regulation, without more declare a price which relates to a sale which took place before that last sale but must, in such a case, demonstrate to the satisfaction of the customs authorities that that sale prior to the last sale took place for export to the customs territory.
En sådan fortolkning vil efter min opfattelse for det første især være i strid med det transaktionsværdibegreb, som ligger til grund for de fællesskabsretlige toldbestemmelser, der som udgangspunkt kræver, at varer vurderes på grundlag af prisen for det sidste salg forud for værdiansættelsen, som medførte, at varerne blev ført ind i Fællesskabet, og undtagelser til denne regel skal derfor fortolkes strengt.
In my view, such an interpretation would, in particular, first, run counter to the trans-action-value concept underlying Community customs law, which requires that, as a rule, goods are valued on the basis of the price of the last sale before valuation leading to their introduction into the Community and that, as a consequence, exceptions to that rule are to be interpreted strictly.
For det andet indebærer retssikkerhedsprincippet og behovet for at beskytte den individuelle importør mod skønsmæssig pålæggelse af told — herunder især antidumpingtold — også, at det ikke kan overlades toldmyndigheden frit at vælge en anden pris end den, som klarereren har valgt og angivet.
Secondly, the requirement of legal certainty and the need to protect the individual importer from discretionary imposition of customs duties and, in particular, antidumping duties, also mean that it cannot be left to the customs authorities to choose at liberty a price other than the one selected and declared by the declarant.
Hvad imidlertid angår det i denne sag rejste spørgsmål skal jeg bemærke, at det efter min opfattelse kun er klarereren, som efter gennemførelsesforordningens artikel 147, stk. 1, i tilfælde af successive salg har mulighed for at vælge en pris, som vedrører et salg, der er gået forud for det sidste salg, på hvilket grundlag varerne blev indført.
Turning, however, to the question raised in the present case, it should be noted that, to my mind, it is only the declarant which Article 147(1) of the implementing regulation allows to choose, in the case of successive sales, a price relating to a sale which took place prior to the last sale on the basis of which the goods were introduced.
Derimod kan hverken denne bestemmelse eller toldkodeksens artikel 29 fortolkes således, at toldmyndigheden — i en situation som den foreliggende, hvor klarereren har angivet den pris for varerne, som er aftalt ved det sidste salg, som medførte, at varerne blev
Neither that provision, nor Article 29(1) of the Customs Code can, by contrast, be construed so as to allow the customs authority to select — in a case like that at hand, where the declarant has declared the price of the goods as agreed in the last sale leading to the introduction of the goods into
Det fremgår derfor, at toldværdien ifølge toldkodeksen og gennemførelsesforordningen i princippet skal fastsættes på grundlag af den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved det sidste salg inden værdiansættelsen, såfremt denne pris angives af importøren.
It therefore appears that, according to the Customs Code and the implementing regulation, the customs value must in principle be determined on the basis of the price actually paid or payable for goods under the last sale before customs valuation if that price is declared by the importer.
Toldmyndigheden kan således ikke i et sådant tilfælde henvise til en pris, som er fastsat i forbindelse med et salg af samme vare, som fandt sted forud for dette salg.
Thus, the customs authorities may not refer in such a case to a price fixed on the occasion of a sale of the same goods which took place prior to that sale.
Formålene med antidumpinglovgivningen begrunder efter min opfattelse heller ikke — og tilsyneladende i modsætning til det af den italienske regering hævdede — en anden fortolkning.
Furthermore, the aims of the antidumping rules similarly do not, in my opinion and contrary to what the Italian Government seems to suggest, justify a different interpretation.
vedrører Fællesskabets antidumpingregler ikke salg af varer som sådan (som f.eks. i nærværende sag det første salg af hæmatit råjern fra OME-DTECH til CMP), inden varerne faktisk udføres til Fællesskabets toldområde, selv om en erhvervsdrivende i Fællesskabet måtte være part i en sådan transaktion.
injury to Community industry. Contrary to the submissions of the Italian Government, Community antidumping legislation is not concerned with the sale of goods as such (as, for example, in the present case, the first sale of the hematite pig iron from OME-DTECH to CMP) before they are actually exported to the customs territory of the Community, even if a Community operator is a party to such a transaction.
Jeg skal herved bemærke, at ifølge henholdsvis grundbeslutningens artikel 1 og artikel 2, stk. 1, som finder anvendelse på den omtvistede foreløbige og endelige beslutning 18, har antidumpinglovgivningen til formål at beskytte »dumpingimport eller subsidieret import«, og en antidumpingtold kan opkræves for enhver dumpingvare, »når en sådan vare ved overgang til fri omsætning i Fællesskabet forvolder skade«.
It should be noted in that regard that, according to Articles 1 and 2(1), respectively, of the basic decision, which are applicable to the provisional and the definitive decision at issue, 18 the rules on antidumping are aimed at protecting against ‘dumped or subsidised imports’ and an antidumping duty may be applied to any dumped product ‘whose release for free circulation in the Community causes injury’.
Ifølge definitionen, som er indeholdt i grundbeslutningens artikel 2, stk. 2, er det endvidere fastsat, at en vare betragtes som en dumpingvare, når dens eksportpris til Fællesskabet er lavere end den normale værdi af samme vare.
Furthermore, according to the definition contained in Article 2(2) of the basic decision, a product is to be considered to be dumped if its export price to the Community is less than the normal value of the like product.
Antidumpingtold har derudover til formål at udligne den dumpingmargen, som i det væsentlige følger af forskellen mellem eksportprisen til Fællesskabet og den normale værdi for en vare, og herigennem fjerne de skadevoldende virkninger af indførslen til Fællesskabet.
Moreover, antidumping duties are intended to neutralise the dumping margin resulting essentially from the difference between the export price to the Community and the normal value of the product and to remove in that way the injurious effects of the import of the goods into the Community.
I det foreliggende tilfælde udgør minimumsprisen på 149 ECU pr. ton, som fastsat i beslutningen om pålæggelse af den foreløbige told og beslutningen om pålæggelse af den endelige told, det prisniveau, hvor indførsel af det pågældende hæmatit råjern ophører med at påføre EF-erhvervsgrenen skade 19.
In the present case, the minimum price of ECU 149 per tonne laid down in the decision imposing the provisional duty and the decision imposing the definitive duty represents the price level at which imports of the hematite pig iron concerned cease to cause injury to Community industry. 19
Som det fremgår af disse bestemmelser, forudsætter anvendelsen af en antidumpingforanstaltning en indførsel af varer til samhandelen i Fællesskabet.
It may be seen from those provisions that the application of an antidumping measure presupposes an introduction of goods into Community trade which cause
Det følger heraf, at hvis den pris, som faktisk er betalt eller skal betales af klarereren, er højere end den minimumspris, som er fastsat i antidumpingforanstaltningen, foreligger der i relation til formålet og
It follows that if the price actually paid or payable by the declarant is above the minimum price laid down in an antidumping measure, there is, with regard to the object and purpose of the antidumping
19 — Jf. også betragtning 54 i præamblen til beslutning 67/94.
19 — See also recital 64 in the preamble to Decision No 67/94.
CARBONI E DERIVATI antydet i forelæggelseskendelsen — at prisen angivet i den indgivne faktura er upålidelig eller forfalsket.
CARBONI E DERIVATI price stated on the invoice submitted is unreliable or falsified.
hensigten med antidumpingreglerne ingen grund til at opkræve en antidumpingtold, f.eks. med henvisning til et tidligere salg af varer.
rules, no reason to collect an antidumping duty by reference, for example, to a previous sale of the goods.
Dette gælder endog i tilfælde, hvor en pris, som ligger højere end den fastsatte minimumspris, udtrykkeligt er aftalt for at undgå en antidumpingtold 20.
This is even so if a price above the set minimum price has specifically been agreed in order to avoid antidumping duty. 20
Jeg skal herved bemærke, at der i toldkodeksens artikel 30 og 31 er fastsat subsidiære ansættelsesmetoder for tilfælde, hvor toldværdien ikke kan fastsættes på grundlag af transaktionsværdimetoden i henhold til toldkodeksens artikel 29.
It should be recalled in that context that the Customs Code provides in Articles 30 and 31 for subsidiary valuation methods in cases where the customs value cannot be determined according to the transac-tion-value method under Article 29 of the Customs Code.
Ifølge både toldlovgivningen og antidumpingreglerne kan toldmyndigheden derfor ikke — hvis klarereren vælger at angive en pris i forbindelse med det sidste salg, som medførte, at varerne blev ført ind i Fællesskabet — frit fastsætte toldværdien ved pålæggelsen af en antidumpingtold som den i hovedsagen omhandlede, på grundlag af en pris, som vedrører et tidligere salg af samme vare.
Therefore, according to both customs and antidumping legislation, if the declarant chooses to declare a price relating to the last sale which led to the introduction of the goods into the Community, the customs authorities are not free to determine the customs value for the purposes of the imposition of an antidumping duty such as that at issue on the basis of a price relating to a prior sale of the same goods.
Jeg skal imidlertid understrege, at dette gælder på betingelse af, at den angivne værdi faktisk udgør den pris, som er betalt eller skal betales.
It should be stressed that this applies, however, on condition that the declared value actually represents the price paid or payable for the goods.
Det bestemmes således i gennemførelsesforordningens artikel 181a, at toldmyndigheden, hvis den ud fra begrundet tvivl ikke er overbevist om, at den angivne værdi svarer til det samlede beløb, der er betalt eller skal betales, ikke er forpligtet til at fastsætte toldværdien på grundlag af transaktionsværdimetoden, og at den således kan afvise den angivne pris, hvis den stadig har tvivl — eventuelt efter at have krævet yderligere oplysninger i henhold til toldkodeksens artikel 178, stk. 4.
Accordingly, Article 181a of the implementing regulation as amended by Regulation No 3254/94 states that where the customs authorities have reasonable doubts that the declared value represents the total amount paid or payable, they need not determine the customs value according to the transaction-value method and that they may thus reject the price declared if those doubts continue after they may have asked for additional information in accordance with Article 178(4) of the Customs Code.
Det forholder sig efter min opfattelse anderledes, hvis der foreligger rimelig tvivl vedrørende sandheden af værdiangivelsen, og hvor der f.eks. foreligger mistanke om — hvilket finansministeriet tilsyneladende har
The situation is different in my view where there are reasonable doubts as to the veracity of the value declaration and where it is for example suspected that — as the Ministry of Finance appears, according to the order for reference, to have suggested — the
Selv om denne bestemmelse i gennemførelsesforordningen endnu ikke var trådt i kraft, da de i hovedsagen omhandlede varer blev angivet, afspejler den ifølge de af Kommissionen fremlagte oplysninger fast toldpraksis — som allerede gjaldt på tidspunktet for de faktiske omstændigheder — i overensstemmelse med toldkodeksordningen.
Although that provision of the implementing regulation had not yet entered into force when the goods at issue were declared, it reflects, according to the information provided by the Commission, consistent customs practice — as already applied at the material time — and is in my view, moreover, in compliance with the system of the Customs Code.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-263/06 værdi«, som er fastsat i overensstemmelse med toldkodeksens artikel 30 og 31.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-263/06
Endvidere betragtes den pris, som er aftalt i forbindelse med et tidligere salg, tilsyneladende på de i gennemførelsesforordningens artikel 147, stk. 1, fastsatte betingelser, som acceptabel for varernes transaktionsværdi.
Article 147(1) of the implementing regulation, considered acceptable as the transaction value of the goods.
Ifølge f.eks. toldkodeksens artikel 29, stk. 2, litra a), kan toldmyndigheden i tilfælde, hvor køberen og sælgeren er indbyrdes afhængige, afvise at godkende den transaktionsværdi, som er antaget i overensstemmelse med toldkodeksens artikel 29, stk. 1, hvis den ud fra de oplysninger, der er meddelt af klarereren, eller som stammer fra andre kilder — og der er givet denne rimelig mulighed for at svare — har grund til at formode, at afhængighedsforholdet har påvirket prisen.
According to Article 29(2)(a) of the Customs Code, for example, the customs authorities may, in cases where buyer and seller are related, refuse to accept the transaction value determined in accordance with Article 29(1) of the Customs Code if, in the light of further information provided by the declarant or otherwise, and after the declarant has been given an opportunity to respond, the customs authorities consider that the relationship influenced the price.
Det fremgår derfor, at toldmyndigheden, såfremt den — efter at have anmodet om yderligere oplysninger — har nogen som helst grund til, af den i punkt 62 anførte art, at afvise en værdiansættelse af varerne på grundlag af den angivne pris, i henhold til den ordning til ansættelse af toldværdien, som fremgår af toldkodeksen, er berettiget til at henvise til en pris i forbindelse med et salg af samme vare, som fandt sted forud det salg, der ligger til grund for værdiangivelsen.
It appears therefore that if the customs authorities have — after they have asked for additional information — reasons of the kind outlined above at point 62 to refuse a valuation of goods on the basis of the price declared, they may, according to the system of customs valuation as laid down in the Customs Code, refer to a price indicated in a sale of the same goods which took place prior to that on the basis of which the value declaration was made.
I det sådant tilfælde, hvor transaktionsværdien af en eller anden grund ikke kan godkendes, er det i toldkodeksen fastsat, at toldværdien i princippet skal fastsættes på grundlag af subsidiære ansættelsesmetoder, der spænder fra fastsættelse på grundlag af transaktionsværdien for lignende varer, som sælges til udførsel til Fællesskabet i henhold til toldkodeksens artikel 30, stk. 2, litra a), til anvendelsen af de øvrige rimelige fremgangsmåder, som er fastsat i toldkodeksens artikel 31.
In such cases, where the transaction value cannot be accepted for any reason, the Customs Code provides that the customs value is in principle to be determined by subsidiary valuation methods, ranging from determination by reference to the transaction value of identical goods sold for export under Article 30(2)(a) of the Customs Code to the use of other reasonable means as provided for by Article 31 of the Customs Code.