natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår af artikel 225 EF, af artikel 58, stk. 1, i statutten for Domstolen og af artikel 112, stk. 1, litra c), i Domstolens procesreglement, at et appelskrift præcist skal angive, hvilke elementer der anfægtes i den dom, som påstås ophævet, samt de retlige argumenter, der særligt støtter denne påstand.
It follows from Article 225 EC, the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice and Article 112(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of Justice that an appeal must indicate precisely the contested elements of the judgment which the appellant seeks to have set aside and also the legal arguments specifically advanced in support of the appeal.
KOMMISSIONEN MOD GIRARDOT tilsigter at anfægte den vurdering af de faktiske omstændigheder, Retten har foretaget i dommen, opfylder ikke disse krav.
COMMISSION v GIRARDOT assessment of facts which that Court undertook in that judgment.
En appel, der ikke tilsigter at påvise, at der foreligger retlige fejl, som Rettens begrundelse i den appellerede dom er behæftet med, men derimod dels ved en gentagelse af de argumenter, der blev fremsat i første instans, dels ved en påberåbelse af angiveligt nye beviser,
That requirement is not satisfied by an appeal which seeks not to identify errors of law allegedly vitiating the reasoning of the Court of First Instance in the judgment under appeal but rather, by repeating arguments relied on at first instance and putting forward supposed new evidence, seeks to challenge the
(jf. præmis 88 og 91)
(see paras 88, 91)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-348/06 P
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-348/06 P
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATPAOLO MENGOZZI fremsat den 22. november 2007 1
MENGOZZIdelivered on 22 November 2007
Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«) bestemmer i den udgave, der var gældende på tidspunktet for sagens anlæg ved førsteinstansen, i artikel 29, stk. 1, følgende:
Article 29(1) of the Staff Regulations of Officials of the European Communities (‘the Staff Regulations’), in the version applicable to the facts giving rise to the dispute at first instance, provides that:
»Ved besættelse af ledige stillinger i en institution skal ansættelsesmyndigheden først tage følgende i betragtning:
‘Before filling a vacant post in an institution, the appointing authority shall first consider:
a) mulighederne for at besætte stillingen ved forfremmelse eller forflyttelse inden for institutionen
(a) whether the post can be filled by promotion or transfer within the institutions;
I — Retsforskrifter gennemførelse inden for b) mulighederne for af udvælgelsesprøver institutionen
(b) whether to hold competitions internal to the institution;
Artikel 236 EF bestemmer, at Domstolen har kompetence til at afgøre alle tvister mellem Fællesskabet og dets ansatte med de begrænsninger og på de betingelser, der er fastsat i vedtægten for dets tjenestemænd, eller som fremgår af de ansættelsesvilkår, der gælder for dets øvrige ansatte.
Under Article 236 EC, the Court of Justice is to have jurisdiction in any dispute between the Community and its servants within the limits and under the conditions laid down in the Staff Regulations or the Conditions of Employment.
c) ansøgninger om overflyttelse indgivet af tjenestemænd i andre af De Europæiske Fællesskabers tre institutioner
(c) what applications for transfer have been made by officials of other institutions of the three European Communities;
Artikel 47 i ansættelsesvilkårene be -stemmer: og derpå gennemføre udvælgelsesproceduren baseret enten på kvalifikationsbeviser, på prøver eller på både kvalifikationsbeviser og prøver.
Article 47 of the Conditions of Employment provides: and then follow the procedure for competitions on the basis either of qualifications or of tests, or of both qualifications and tests.
»Bortset fra dødsfald ophører ansættelsesforholdet for en midlertidigt ansat:
‘Apart from cessation on death, the employment of temporary staff shall cease:
Denne procedure kan også gennemføres med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve.«
The procedure may likewise be followed for the purpose of constituting a reserve for future recruitment.’
2) for kontrakter på ubestemt tid: a)
Where the contract is for an indefinite period:
Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne bestemmer i den udgave, der var gældende på sagens anlæg ved førsteinstansen, i artikel 2, litra d), at ved midlertidigt ansat forstås i nævnte ansættelsesvilkår »den, der midlertidigt ansættes i en fast stilling, som aflønnes over forsknings- og investeringsbevillingerne, og som er opført i den liste over stillinger, der er knyttet som bilag til den pågældende institutions budget«.
Article 2(d) of the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities (‘the Conditions of Employment’), in the version applicable to the facts giving rise to the dispute at first instance, provides that for the purposes of those Conditions of Employment, ‘temporary staff’ means ‘staff engaged to fill temporarily a permanent post paid from research and investment appropriations and included in the list of posts appended to the budget relating to the institution concerned’.
ved udløbet af den opsigelsesfrist, der er fastsat i kontrakt […] Opsigelsesfristen for den i artikel 2, [litra d)], omhandlede ansatte kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, men skal mindst udgøre tre måneder, højst ti måneder […] b) ved udgangen af den måned, i hvilken den ansatte fylder 65 år.«
at the end of the period of notice stipulated in the contract… In the case of a servant within the meaning of Article 2 [(d) of the Conditions of Employment] the period of notice shall not be less than one month for each completed year of service, subject to a minimum of three months and a maximum of 10 months …;
Artikel 8, fjerde og femte afsnit, i ansættelsesvilkårene bestemmer bl.a., at ansættelse af en af de i litra 2, litra d), nævnte ansatte i kategori A eller B, der har til opgave at udføre arbejde, som kræver videnskabelig og teknisk sagkundskab, højst kan ske for fem år og kun kan fornys på bestemt tid én gang.
The fourth and fifth paragraphs of Article 8 of the Conditions of Employment provide, in particular, that temporary staff in Category A or B to whom Article 2(d) of the Conditions of Employment applies, who are required to perform duties necessitating scientific or technical qualifications, are to be engaged for not more than five years and that their contracts may be renewed only once for a fixed period.
Enhver senere fornyelse af denne ansættelse skal ske på ubestemt tid.
Any further renewal is to be for an indefinite period.
II — Sagens baggrund
II — The facts giving rise to the dispute scientific and technical service from the research and investment budget.
Efter en rekonstruktion af de faktiske omstændigheder foretaget af Retten, tiltrådte Marie-Claude Girardot Kommissionens tjeneste den 1. februar 1996 som national udsendt ekspert.
According to the account of the facts by the Court of First Instance, Ms Girardot entered the service of the Commission on 1 February 1996 as a seconded national expert.
Hun bevarede denne statut indtil den 31. januar 1999.
She retained that status until 31 January 1999.
Den 9. og 12. februar 2001 bekendtgjorde generaldirektoratet »Personale og Administration« to meddelelser om ledige faste stillinger aflønnet over forskningsbevillingerne. Ved skrivelse af 20. februar 2001 tilkendegav Marie-Claude Girardot dels sin interesse i en stilling i kategori A, som var bekendtgjort ved stillingsopslag af 9. februar 2001 med referencenummer KOM/2001/CCR/16/R, dels i syv andre stillinger i kategori A, som var bekendtgjort ved stillingsopslag af 12. februar 2001.
On 9 and 12 February 2001, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General published two vacancy notices for permanent posts remunerated on research credits.
Ved kontrakt af 15. januar 1999 indgået for en varighed på to år og senere fornyet ved tillæg for en varighed af et år blev Marie-Claude Girardot ansat som midlertidigt ansat som omhandlet i ansættelsesvilkårenes artikel 2, litra d).
By contract of 15 January 1999, concluded for a period of two years and subsequently renewed by means of a supplementary agreement for a period of one year, Ms Girardot was employed as a member of the temporary staff within the meaning of Article 2(d) of the Conditions of Employment.
Hun blev herefter tilknyttet henholdsvis Generaldirektoratet »Industri« og dernæst Generaldirektoratet »Informationssamfundet« ved Kommissionen.
In that capacity, she was transferred successively to the ‘Industry’ Directorate-General and then to the ‘Information Society’ Directorate-General of the Commission.
Kommissionen meddelte ved skrivelse af 15. marts 2001 Marie-Claude Girardot, at den »ikke havde kunnet efterkomme hendes ansøgning« til stillingen bekendtgjort den 9. februar 2001.
By letter of 15 March 2001, the Commission informed Ms Girardot that it ‘[had been] unable to accept her application’ for the post published on 9 February 2001.
2 — Jeg skal understrege, at Marie-Claude Girardot i sit appelsvarskrift bestrider at have indgivet ansøgning til nævnte udvælgelsesprøve.
2 — It should be noted that, in her response to the appeal, Ms Girardot disputes that she took part in that competition.
Dette spørgsmål er imidlertid irrelevant i denne sag, eftersom det er ubestridt, at den manglende sammenligning af fortjenesterne (under alle omstændigheder den manglende godtgørelse af, at en sådan sammenligning havde fundet sted), som blev sanktioneret ved Rettens mellemdom, delvis beror på, at Marie-Claude Girardot ikke bestod denne udvælgelsesprøve, hvilket er en faktisk omstændighed, hvorom der ikke består nogen tvivl.
However, that point is of no significance in this case, since it is common ground that the absence of any consideration of comparative merits (or in any event the failure to demonstrate that such an examination had been carried out) which was condemned by the Court of First Instance in its interim judgment was in part based on the fact that Ms Girardot was not a successful candidate in that competition, a fact which is not open to any doubt.
Den 26. juli 2000 bekendtgjorde Kommissionens generaldirektorat »Personale og Administration« en meddelelse om ledig stilling, hvori det angav, at Kommissionen i forbindelse med dens beslutning om en ny politik for forskningspersonalet afholdt interne udvælgelsesprøver, hvorunder bl.a. figurerede den interne reserveudvælgelsesprøve KOM/T/R/ST/A/2000 om besættelse af stillinger i stillingsgrupperne A8/A5, A4 og A3 i kategori A, som var aflønnet over forsk-nings- og investeringsbudgetterne.
On 26 July 2000, the ‘Personnel and Administration’ Directorate-General of the Commission published a vacancy notice stating that, in the context of its decision on the new policy on research staff, the Commission was organising ‘internal reserve competitions’, which included ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000 for career brackets A8/A5, A4 and A3 of Category A remunerated on credits of the
KOMMISSIONEN MOD GIRARDOT hendes ansøgning og herefter efterkom de øvrige ansøgeres ansøgninger 3.
COMMISSION v GIRARDOT rejecting her application and, as a corollary, accepting that of the other candidates. 3
Hvad angår de syv øvrige stillinger meddelte Kommissionen Marie-Claude Girardot ved skrivelse af 13. marts 2001, at hendes ansøgning »ikke havde kunnet efterkommes«, fordi disse stillinger »alene kunne besættes af det vedtægtsmæssige personale i Kommissionens tjeneste, som havde bestået en udvælgelsesprøve«.
With regard to the other seven posts, the Commission informed Ms Girardot, by letter of 13 March 2001, that her application ‘[could] not be taken into consideration’ on the ground that those posts ‘[were] available only to staff covered by the Staff Regulations in the service of the Commission who were successful candidates in a competition’.
Kommissionen efterkom for hver stilling ansøgningen fra syv øvrige ansøgere, som alle var midlertidigt ansatte, og som var opført på listen udfærdiget efter den interne reserveudvælgelsesprøve KOM/T/R/ST/A/2000, og udnævnte hver enkelt til den stilling, hvortil de havde udtrykt interesse.
For each post the Commission accepted the application of seven other candidates, all of whom were members of the temporary staff and appeared on the list drawn up following ‘internal reserve competition’ COM/T/R/ST/A/2000, and appointed each of them to the post in which they had expressed an interest.
Marie-Claude Girardot indgav den 8. juni 2001 en klage over afgørelserne om afslag på hendes ansøgning, som var indeholdt i de to skrivelser.
On 8 June 2001, Ms Girardot lodged a complaint against the decisions rejecting her application which were contained in those two letters.
Klagen blev genstand for en udtrykkelig afvisning.
That complaint was the subjectmatter of an implied decision rejecting it.
Retten forkastede Marie-Claude Girardots påstand om annullation af afgørelserne om udnævnelsen af de ansøgere, der var blevet ansat i de pågældende stillinger 4.
The Court of First Instance nonetheless dismissed Ms Girardot’s claims for annulment of the decisions appointing the successful candidates to the posts in question.
Efter at Retten havde afvejet Marie-Claude Girardots interesser i tjenesten og de øvrige udnævnte ansøgere, således »som principperne om proportionalitet og beskyttelse af den berettigede forventning kræver«, fastslog den, at annullationen af afgørelserne om udnævnelsen til de pågældende stillinger ville udgøre en for streng straf for den ulovlighed, som Kommissionen havde begået, nemlig ikke at have godtgjort, at den behørigt havde undersøgt fortjenesterne for en enkelt ansøger til de nævnte stillinger 5.
4After weighing up the interests of Ms Girardot, the service and the thirdparties appointed, ‘as required by the principles of proportionality and of protection of legitimate expectations’, the Court of First Instance took the view that annulment of the decisions making appointments to the posts in question would constitute an excessive penalty for the unlawful act, committed by the Commission, of failing to establish that it had duly considered the merits of a single candidate for those posts. 5
Retten bemærkede dog, at for at sikre en effektiv virkning af annullationsdommen i sagsøgerens interesse kan Fællesskabets retsinstanser anvende den fulde prøvelsesret,
Nevertheless, the Court of First Instance pointed out that the Community judicature may, in order to ensure that the annulling judgment has a practical effect in the appli-
Retten annullerede i sin mellemdom Kommissionens afgørelser om afslag på Marie-Claude Girardots ansøgning under henvisning til, at det ikke var godtgjort, at Kommissionen behørigt havde sammenlignet hendes fortjenester, inden den afslog
By its interim judgment, the Court of First Instance annulled the Commission’s decisions rejecting Ms Girardot’s application, on the ground that it had not been established that the Commission had duly considered the merits of the person concerned before
Da parterne ikke kunne blive enige om en rimelig økonomisk godtgørelse, meddelte de den 6. september 2004 Retten deres påstande med hensyn til de pågældende beløb opgjort i tal.
Since they were unable to reach an agreement on fair financial compensation, the parties sent the Court of First Instance their submissions on the quantum of damages on 6 September 2004.
Marie-Claude Girardot foreslog principalt at fastsætte størrelsen af denne godtgørelse til 2 687 994 EUR, subsidiært til 432 887 EUR og mere subsidiært til 250 248 EUR med tillæg af renter.
Ms Girardot proposed that the amount of that compensation be set at EUR 2 687 994 or, in the alternative, at EUR 432 887 and, in the further alternative, at EUR 250 248, with legal interest.
Retten opfordrede i denne sag parterne til at finde en mindelig løsning for så vidt angår en korrekt økonomisk godtgørelse for det ulovlige afslag på Marie-Claude Girardots ansøgning, som skulle tage hensyn til, at den pågældende ikke længere kunne deltage i en senere procedure og heller ikke længere kunne eller var berettiget til at tilkendegive interesse for ledige stillinger ved stillingsopslag, der navnlig vedrører »forskning«.
In the present case, the Court of First Instance requested the parties to seek an agreement setting fair financial compensation for the unlawful rejection of Ms Girardot’s application, which was to take into account the fact that the person concerned would no longer be able to take part in a future procedure, since she was neither in a position nor entitled to express her interest in vacant posts by responding to specific ‘research’ vacancy notices.
Retten bemærkede, at såfremt parterne ikke nåede en sådan mindelig løsning, skulle de meddele Retten deres påstande med hensyn til de pågældende beløb opgjort i tal inden tre måneder efter afsigelsen af mellemdommen.
In the absence of such an agreement, the Court of First Instance stated that the parties must present to it their submissions, with figures, within a period of three months of delivery of the interim judgment.
Kommissionen foreslog at fastsætte godtgørelsen til 23 917,43 EUR, idet den fandt det rimeligt at tildele Marie-Claude Girardot »dels tre måneders nettoløn udbetalt for det minimumsopsigelsesvarsel, der er fastsat i [artikel 47, stk. 2, litra a), i ansættelsesvilkårene] eller 18 917,43 EUR som godtgørelse for hendes fortabte mulighed for at opnå en af de pågældende ledige stillinger, dels 5 000 EUR i godtgørelse for hendes fortabte mulighed for at deltage i en ny procedure til besættelse af ledige stillinger« 7. Dette beløb skulle forhøjes med forfaldne
The Commission proposed that that amount be set at EUR 23 917.43, taking the view that it was reasonable to award Ms Girardot ‘first, three months’ net earnings paid in respect of the minimum period of notice provided for by [Article 47(2)(a) of the Conditions of Employment], or EUR 18 917.43, as compensation for the lost opportunity to be recruited to one of the eight posts in question and, second, EUR 5 000 as compensation for the lost opportunity to take part in a new procedure for filling vacant posts’.
Retten støtter sig herved på Domstolens dom af 5.6.1980, sag 24/79, Oberthür mod Kommissionen, Sml. s. 1743, præmis 14.
The Court of First Instance refers in that regard to Case 24/79 Oberthür v Commission [1980] ECR 1743, paragraph 14.
19541964, s. 203; org.ref.: Rec. s. 1077, på s. 1093, og af 27.10.1987, forenede sager 176/86 og 177/86, Houyoux og Guery mod Kommissionen, Sml. s. 4333, præmis 16.
See also Case 44/59 Fiddelaar v Commission [1960] ECR 535 and Joined Cases 176/86 and 177/86 Houyouxand Guery v Commission [1987] ECR 4333, paragraph 16.
Jeg skal understrege, at Marie-Claude Girardot ikke har nedlagt påstand om erstatning forvoldt ved den ulovlighed, som Kommissionen skulle have begået.
It should be noted that, in the present case, Ms Girardot did not in fact claim compensation for the damage caused by the alleged unlawful act committed by the Commission.
Jeg skal også anføre, at mellemdommen tilsyneladende må henføres til en mindre gængs retspraksis for så vidt angår proceduren for udnævnelse og ansættelse, idet Retten heri har valgt en erstatningsløsning for sagsøgeren i stedet for en annullation af såvel afslaget på hendes ansøgning som udnævnelsen eller ansættelsen af de øvrige ansøgere.
It should also be pointed out that the interim judgment seems to form part of a minority line of caselaw as regards matters relating to the appointment or recruitment procedure, in that it adopts the approach of compensating the applicant rather than annulling both the decision rejecting the latter’s application and that appointing or recruiting a third party.
KOMMISSIONEN MOD GIRARDOT renter mellem afsigelsen af mellemdommen og den faktiske betaling af de skyldige beløb samt med en symbolsk 1 EUR som erstatning for ikkeøkonomisk skade 8.
COMMISSION v GIRARDOT interest payable between the date of delivery of the interim judgment and the date of actual payment of the sum payable, together with nominal damages of one Euro as compensation for the nonmaterial damage. 8 point on which the parties agreed.
den appellerede doms præmis 57 og 58, at ved vurderingen af størrelsen af tabet for den fortabte mulighed, som parterne var uenige om, var det nødvendigt at »fastsætte forskellen mellem den løn, som Marie-Claude Girardot havde opnået, såfremt hendes ansøgning var blevet efterkommet, og den løn, som hun faktisk oppebar efter det ulovlige afslag på hendes ansøgning, og dernæst eventuelt vurdere — i form af en procentsats — den mulighed, som Marie-Claude Girardot havde for at nævnte situation kunne konkretiseres«.
10 Finally, the Court of First Instance stated, in paragraphs 57 and 58 of the judgment under appeal, that, for the purposes of assessing the extent of the damage arising from the loss of an opportunity, which is in dispute between the parties to the present case, it was appropriate to ‘determine the difference between the earnings which Ms Girardot would have received in the event that her opportunity of having her application accepted had materialised and those which she actually received following the unlawful rejection of her application, and then, if appropriate, to assess, as a percentage, the chance that Ms Girardot had of that eventuality materialising’.
Retten fastsatte i mellemdommen dels den økonomiske godtgørelse, som Kommissionen skulle betale Marie-Claude Girardot, til 92 785 EUR med tillæg af renter fra den 6. september 2004 til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med 2 procentpoint, dels tilpligtede den Kommissionen at betale sagens omkostninger.
In the judgment under appeal, the Court of First Instance set the amount of financial compensation payable by the Commission to Ms Girardot at EUR 92 785, together with interest payable from 6 September 2004, at the rate set by the European Central Bank for main refinancing operations, plus two percentage points and ordered the Commission to pay the costs.
Inden Retten præciserede den metode, den havde anvendt ved beregningen af dette beløb, bemærkede den først, at de kommissionsafgørelser, som var blevet annulleret i mellemdommen, sikkert og uigenkaldeligt henset til muligheden af at genoprette den situation, der forelå før deres vedtagelse, havde berøvet den pågældende fra at få hendes forskellige ansøgninger undersøgt og opnå, at en af dem blev efterkommet 9.
Before setting out the method used to calculate that amount, the Court of First Instance first recalled that the Commission’s decisions, annulled by the interim judgment, deprived, in a certain and irreversible manner, in view of the impossibility of restoration of the situation existing prior to their adoption, the person concerned of the possibility of having her applications examined and of having one of them accepted.
Retten bemærkede dernæst, at fortabelsen af en mulighed for at besætte en stilling i en fællesskabsinstitution og opnå de hermed forbundne økonomiske fordele udgør et materielt tab, hvilket parterne var blevet enige om 10. Retten bemærkede endelig i
9 It then ruled that the loss of an opportunity to fill a vacant post within a Community institution and to enjoy the financial benefits attaching thereto constitutes material damage, a
Ved den konkrete vurdering af den økonomiske godtgørelse beregnede Retten først den lønforskel ud fra stillingens økonomiske vilkår, som Marie-Claude Girardot ville have opnået, såfremt hun var blevet ansat ved Kommissionen, og de økonomiske vilkår, som hun faktisk var underkastet, hvilken forskel blev beregnet ud fra nettobeløbene efter beskatning 11.
Moving on to the specific assessment of financial compensation in the present case, the Court of First Instance first calculated the difference between the earnings under the financial terms of employment which Ms Girardot would have enjoyed if she had been recruited by the Commission and those which she actually enjoyed, on the basis of the net amounts after tax.