natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår aflysningen af de to returflyvninger til Toronto via Montreal den 15. og den 16. september 2001 har sagsøgeren anført, at de canadiske myndigheder pålagde det luftfartøj, som befløj denne rute den 11. september 2001, at lande i Halifax og forblive dér til og med den 15. september 2001.
As regards the cancellation of the two return flights to Toronto via Montreal on 15 and 16 September 2001, the applicant points out that the Canadian authorities required the aircraft which provided that service on 11 September 2001 to land that day at Halifax and to remain there until 15 September 2001 inclusive.
Luftfartøjet ville først have kunnet været tilbage i Athen den 16. september 2001, kl. 5.30.
That aircraft could not return to Athens until 16 September 2001 at 5.30.
Sagsøgerens tre andre Airbus A 340/400, som er de eneste fly, der kan udføre transatlantiske flyvninger, blev benyttet på andre ruter, hvilket indebar, at sagsøgeren måtte aflyse afgangen den 15. september 2001 til Toronto via Montreal.
The applicant’s three other Airbus A 340/400s, which were the only aircraft capable of making transatlantic flights, served other destinations, which required the cancellation of the 15 September 2001 flight to Toronto via Montreal.
Sagsøgeren var af samme grund nødsaget til at aflyse afgangen den 16. september 2001 ligeledes til Toronto via Montreal.
For the same reason, the applicant was obliged to cancel the 16 September 2001 flight also to Toronto via Montreal.
Da der var udstedt startforbud for luftfartøjet, og det derfor måtte forblive i Halifax indtil den 15. september 2001, var det nemlig ikke muligt for at sikre beflyvning af ruten at udføre større tekniske inspektioner, klargøre luftfartøjet, underrette passagererne og reservere ankomst- og afgangstidspunkter i Montreal og Toronto, navnlig henset til at de canadiske myndigheder ikke på forhånd kunne meddele det præcise tidspunkt for, hvornår luftfartøjet ville få starttilladelse den 15. september 2001.
Indeed, because of the immobilisation of the aircraft until 15 September 2001 at Halifax, it was impossible, for the purposes of providing that flight, to carry out the major technical inspection, prepare the aircraft, notify the passengers and reserve slots at Montreal and Toronto airports, in the light, particularly, of the fact that the Canadian authorities gave no prior notice of the exact time at which the aircraft was authorised to take off on 15 September 2001.
Under disse omstændigheder er Kommissionens argumentation, hvorefter aflysningen af de to flyafgange er resultatet af sagsøgerens valg, åbenbart urigtig.
In those circumstances, the Commission’s argument that the cancellation of those two flights was the applicant’s choice is manifestly erroneous.
Aflysningerne er derimod den direkte følge af attentaterne den 11. september 2001, som medførte lukningen af luftrummet, og derfor uafhængig af sagsøgerens vilje.
Those cancellations were, on the contrary, the direct consequence of the terrorist attacks of 11 September 2001 which gave rise to the closure of the airspace and were therefore outside its control.
Den omstændighed, at der, som Kommissionen har anført, ikke var et tilstrækkeligt antal luftfartøjer til rådighed, beroede ikke på aflysningen af de omhandlede flyafgange, men var derimod en følge af attentaterne den 11. september 2001. Der skal derfor kunne ydes kompensation for skader, som vedrører dette forhold, i henhold til artikel
The insufficiency of aircraft relied upon by the Commission did not cause the cancellation of the flights in question but was a consequence of the terrorist attacks of 11 September 2001.
Sagsøgeren har endvidere anført, at luftfartøjet, der skulle gennemføre flyvningen til New York den 15. september 2001, ikke blev anvendt til at beflyve ruten til Canada, da det blev anvendt på afgangen den 16. september 2001 til New York.
The applicant also draws attention to the fact that the aircraft which should have made the flight to New York on 15 September 2001 was not used to make the flights to Canada because it was used for the 16 September 2001 flight to New York.
De canadiske myndigheder gav i øvrigt først luftfartøjet mulighed for at gennemføre flyvninger til Canada fra den 16. september 2001.
Furthermore, the Canadian authorities did not allow it to make flights to Canada until after 16 September 2001.
Endelig har sagsøgeren anført, at flyvninger til Sydøstasien og Australien udføres af et og samme fly, der mellemlander i Asien og fortsætter til Australien, som er den endelig destination.
Finally, the applicant submits that flights to South-East Asia and Australia are made by a single aircraft which makes a stop in Asia and continues to Australia, which is its final destination.
Fire luftfartøjer kan derfor sikre, at disse destinationer (Afrika, Sydøstasien, Australien, De Forenede Stater og Canada) beflyves.
Accordingly, the five destinations (Africa, South-East Asia, Australia, the United States and Canada) could be served by four aircraft.
Hvad angår »ferry flights« til New York (den 18. september 2001) og til Toronto via Montreal (den 20. og den 26. september 2001) har sagsøgeren anført, at indsættelsen af disse fly også var direkte forbundet med attentaterne den 11. september 2001 og ikke følger af pres fra De Forenede Staters og Canadas regering for at sikre deres egne statsborgeres hjemrejse.
As regards the ‘ferry flights’ to New York (on 18 September 2001) and to Toronto via Montreal (on 20 and 26 September 2001), the applicant points out that the operation of those flights is also directly connected with the terrorist attacks of 11 September 2001 and was not caused by pressure by the Governments of the United States and Canada for the repatriation of their nationals.
De lange ventelister til de ordinære afgange som følge af attentaterne den 11. september 2001 forhindrede nemlig disse passagerer i at reserve plads på de ordinære afgange, hvorfor sagsøgeren var nødsaget til at indsætte »ferry flights«.
In fact, the length of the waiting lists for scheduled flights, because of the terrorist attacks of 11 September 2001, prevented those passengers from making reservations on the latter flights, which obliged the applicant to operate the ‘ferry flights’.
Om den skade, som vedrører sagsøgerens øvrige rutenet
The losses in respect of the rest of the applicant’s network
Sagsøgeren har anført, at selv om Kommissionen fandt, at udbetalingen af 1 921 203 EUR som følge af aflysningen af syv returflyvninger til New York, Tel-Aviv, Toronto via Montreal og Boston udgjorde støtte, som var forenelig med fællesmarkedet (jf. præmis 12 ovenfor), har den ikke godkendt, at der udbetales kompensation for skader, som vedrører sagsøgerens øvrige rutenet, for perioden fra den 11. til den 15. september 2001.
The applicant submits that while the Commission decided that the payment of EUR 1 921 203 on account of the cancellation of the seven return flights to New York, to Tel Aviv, to Toronto via Montreal and to Boston constituted aid compatible with the common market (see paragraph 12 above), it did not, however, approve the compensation for the losses in respect of the rest of its network for the period from 11 to 15 September 2001.
Denne skade udgør ca. 1 212 032 EUR.
Those losses amounted to around EUR 1 212 032.
Sagsøgeren har herved anført, at på baggrund af ovennævnte betragtninger må skader, der er opstået som følge af forstyrrelsen af sagsøgerens flyplan vedrørende den 15. september 2001, anses for støtteberettiget i henhold til artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
In that regard, the applicant notes that, according to the foregoing considerations, the losses due to the disruption to its schedule of flights on 15 September 2001 should be held to be eligible for compensation under Article 87(2)(b) EC.
Denne konklusion bekræftes af meddelelsen af 10. oktober 2001 og skrivelsen af 14. november 2001 (jf. præmis 4 ovenfor).
That approach is supported by the Communication of 10 October 2001 and by the letter of 14 November 2001 (see paragraph 4 above).
Sagsøgeren har anført, at skaden vedrørende sagsøgerens øvrige rutenet beløber sig til halvdelen af den skade, der er lidt på det nordatlantiske og israelske rutenet.
The applicant points out that the losses in respect of the rest of its network amount to half of the damage suffered in the North Atlantic and Israel network.
Der kan derfor ikke ses bort fra denne skade alene på grundlag af en vilkårlig restriktiv fortolkning af begrebet årsagsforbindelse som den, der fremgår af meddelelsen af 10. oktober 2001.
Therefore, they cannot be disregarded on the sole basis of the arbitrarily restrictive interpretation of the concept of ‘causal connection’ made in the Communication of 10 October 2001.
Under alle omstændigheder burde Kommissionen have godkendt de beløb, der blev udbetalt som kompensation for skader, som vedrører sagsøgerens øvrige rutenet i perioden fra den 11. til den 14. september 2001.
In any event, the Commission should have approved the amounts paid as compensation for the losses in respect of the rest of the applicant’s network for the period from 11 to 14 September 2001.
Hvad angår de oplysninger, som de græske myndigheder har fremsat under den formelle undersøgelsesprocedure, har sagsøgeren anført, at sagsøgeren ikke havde kendskab til det præcise indhold af skrivelsen af 20. november 2003, og navnlig ikke havde kendskab til den omstændighed, at de græske myndigheder fremlagde yderligere oplysninger, som ikke vedrørte den samlede lidte skade efter attentaterne den 11. september 2001.
As regards the evidence submitted by the Greek authorities during the formal investigation procedure, the applicant argues that it could not have known of the exact content of the letter of 20 November 2003 nor, particularly, of the fact that the Greek authorities were providing additional information which did not concern all the losses sustained following the events of 11 September 2001.
De græske myndigheder indførte i øvrigt den omhandlede støtteordning på grundlag af oplysninger, som sagsøgeren havde meddelt myndighederne. Sagsøgeren kunne heller ikke påregne, at Kommissionens vurdering udelukkende ville være baseret på de sporadiske oplysninger i skrivelsen af 20. november 2003.
Furthermore, the aid scheme in question was implemented by the Greek authorities on the basis of the information with which the applicant had provided them.
Sagsøgeren har endvidere anført, at de oplysninger, som de græske myndigheder gav meddelelse om i skrivelsen af 20. november 2003, vedrørte de beløb, som var nævnt i beslutningens punkt 17.2 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (gengivet ovenfor i præmis 5, andet til niende led), og ikke de skader, der vedrørte sagsøgerens øvrige rutenet, som Kommissionen henviste til i nævnte beslutnings punkt 17.1.
The applicant also points out that the information, production of which had been mentioned by the Greek authorities in the letter of 20 November 2003, concerned the amounts mentioned in paragraph 17.2 of the decision to open the formal investigation procedure (reproduced in the second to ninth indents of paragraph 5 above) and not the losses in respect of the rest of the applicant’s network to which the Commission was referring in paragraph 17.1 of that decision.
Det fremgår i øvrigt klart af skrivelsen af 20. november 2003, at den ikke vedrører skader i forbindelse med annullering af flybilletter til andre afgange, som de aflyste afgange tjente som transitforbindelse til.
Furthermore, the letter of 20 November 2003 states clearly that it did not concern the losses relating to the cancellations of tickets on other flights for which the cancelled flights served as connections.
For at fastlægge størrelsen af dette beløb skal man blot trække det beløb, som er nævnt i skrivelsen af 20. november 2003, fra det beløb, der er nævnt i skrivelsen af 24. september 2002.
To identify the amount of those losses, it would be sufficient to subtract the amount to which reference is made in the letter of 20 November 2003 from the amount mentioned in the letter of 24 September 2002.
Under alle omstændigheder vedrører de oplysninger, som de græske myndigheder er fremkommet med, et beløb, der er større end det beløb, som er erklæret for foreneligt med fællesmarkedet i den anfægtede beslutning.
In any event, the information provided by the Greek authorities concerns an amount greater than that declared compatible with the common market in the contested decision.
Sagsøgerne har endvidere anført, at Kommissionens sagsakter indeholdt tilstrækkeligt med oplysninger vedrørende alle de beløb, der udgør den skade, som opstod som følge af attentaterne den 11. september 2001, og som fremgik af skrivelsen af
In addition, the applicant submits that the Commission’s file contained sufficient information for all the amounts constituting the damage suffered because of the terrorist attacks of 11 September 2001, as set out in the letter of 24 September 2002.
Kommissionens vurdering af skaden vedrørende sagsøgerens øvrige rutenet er følgelig åbenbart urigtig og i strid med artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
Therefore, the Commission’s determination with regard to the losses in respect of the rest of the applicant’s network is manifestly erroneous and infringes Article 87(2)(b) EC.
Kommissionen har bestridt, at sagsøgerens argumenter er holdbare.
The Commission denies that the applicant’s arguments are well founded.
Kommissionen har anført, at det følger af retspraksis, at Kommissionen er bundet af retningslinjerne for statsstøtte, hvilket ligeledes gælder for de medlemsstater, der har tilsluttet sig retningslinjerne.
It states that, according to settled case-law, the guidelines in State aid matters bind it in the same way as the Member States which have accepted them.
De græske myndigheder har gentagne gange under den administrative procedure bekræftet, at de vil vurdere luftfartsselskabernes ansøgninger om kompensation inden for rammerne af retningslinjerne og meddelelsen af 10. oktober 2001.
The Greek authorities repeatedly stated, during the administrative procedure, that they would examine the claims for compensation submitted by the airlines within the framework of the guidelines and of the Communication of 10 October 2001.
Kommissionen har endvidere anført, at den i modsætning til, hvad sagsøgeren har hævdet, har foretaget en vurdering af den til sagsøgeren udbetalte støtte ikke kun på grundlag af meddelelsen af 10. oktober 2001, men også på grundlag af artikel 87, stk. 2, litra b), EF, hvilket bekræftes af den anfægtede beslutnings betragtning 59.
In addition, the Commission points out that, contrary to the applicant’s allegation, it analysed the aid paid to the applicant not only on the basis of the Communication of 10 October 2001, but also in the light of Article 87(2)(b) EC, as is borne out by recital 59 in the contested decision.
Kommissionen har herved taget hensyn til alle de oplysninger, den har fået forelagt under den administrative procedure.
To that end, the Commission took into account all the evidence submitted to it during the administrative procedure.
Kommissionen har bestridt den af sagsøgeren foreslåede fortolkning af meddelelsen af 10. oktober 2001, hvorefter selv skader, som opstod efter den 14. september 2001, er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
The Commission rejects the interpretation of the Communication of 10 October 2001 suggested by the applicant, according to which even the losses which arose after 14 September 2001 could come within the scope of Article 87(2)(b) EC.
Ordlyden af meddelelsen af 10. oktober 2001 udelukker nemlig denne mulighed.
The terms of the Communication of 10 October 2001 exclude that eventuality.
Hvad angår identificeringen af den usædvanlig begivenhed i det foreliggende tilfælde har Kommissionen
As for the identification of the exceptional occurrence in this case, the Commission emphasises that
Kommissionen har anført, at hverken de græske myndigheder eller sagsøgeren under den administrative procedure har fremsat oplysninger, der godtgør, at der er årsagsforbindelse mellem den skade, som opstod efter den 14. september 2001 og attentaterne den 11. september 2001.
The Commission contends that neither the Greek authorities nor the applicant submitted, during the administrative procedure, evidence showing that the losses which arose after 14 September 2001 were causally connected with the terrorist attacks of 11 September 2001.
Endelig har Kommissionen afvist argumentet om, at sagsøgeren befandt sig i en situation, som var forskellig fra den situation andre luftfartsselskaber befandt sig i, og som ikke har kunnet opnå støtte for skader opstået efter den 14. september 2001.
Finally, the Commission refutes the argument that the applicant’s situation was different from that of other airlines which were not awarded amounts of aid corresponding to losses which arose after 14 September 2001.
Hvad angår aflysningen af returflyvning den 15. september 2001 til New York har Kommissionen anført, at de græske myndigheder ikke — i modsætning til, hvad de oplyste i skrivelsen af 20. november 2003 — under den administrative procedure har fremlagt beviser for, at det ikke var muligt at reservere ankomst- og afgangstidspunkter i JFK-lufthavnen.
As regards the cancellation of the return flight of 15 September 2001 to New York, the Commission submits that, contrary to the Greek authorities’ statement in their letter of 20 November 2003, they did not produce, during the administrative procedure, evidence of the impossibility of reserving a slot at JFK.
Kommissionen har under disse omstændigheder henvist til dens vurdering, som fremgår af den anfægtede beslutnings betragtning 55.
In those circumstances, the Commission repeats the determination it made in recital 55 in the contested decision.
Telexen fra Federal Aviation Authority (jf. præmis 29 ovenfor) er først blevet fremlagt for Retten og nævner under alle omstændigheder ikke den 15. september 2001 eller gør det muligt at forklare, hvorfor sagsøgeren ikke kunne reserve ankomst- og afgangstidspunkter, selv om dette var lykkedes for andre luftfartsselskaber.
The Federal Aviation Authority’s telex (see paragraph 29 above) was produced for the first time before the Court and, on any view, makes no reference to 15 September 2001 and provides no explanation of why the applicant did not succeed in reserving a slot although other airlines succeeded in doing so.
Hvad angår aflysningerne af returflyvningerne den 15. og den 16. september 2001 til Toronto via Montreal har Kommissionen anført, at mangelen på luftfartøjer er et problem, som luftfartsselskaberne dagligt oplever, hvorfor den ikke kvalificeres som en usædvanlig begivenhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 2, litra b), EF.
As regards the cancellation of the return flights of 15 and 16 September 2001 to Toronto via Montreal, the Commission argues that insufficiency of aircraft is a daily problem for airlines and cannot, therefore, be classified as an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) EC.
Kommissionen råder ikke over oplysninger, der godtgør, at
The Commission is not in possession of evidence proving the required causal connection with the events of 11 September
OLYMPIAKI AEROPORIA YPIRESIES MOD KOMMISSIONEN der er den nødvendige årsagsforbindelse til begivenhederne den 11. september 2001.
OLYMPIAKI AEROPORIA YPIRESIES v COMMISSION
Dertil kommer, at Kommissionen vanskeligt kan indse, hvorledes det var muligt for sagsøgeren i denne periode at sikre ruteflyvninger til Afrika, Sydøstasien, Australien, Canada og USA, eftersom sagsøgeren kun havde fire luftfartøjer til sin rådighed.
In addition, the Commission doubts that it was possible for the applicant to operate, during that period, scheduled flights to Africa, South-East Asia, Australia, Canada and America, since it had only four aircraft at its disposal.
Hvad angår indsættelsen af »ferry flights« har Kommissionen anført, at indsættelsen heraf udgjorde et forretningsmæssigt valg, som sagsøgeren foretog efter anmodning fra De Forenede Staters og Canadas regering.
As regards the ‘ferry flights’, the Commission submits that their operation was a commercial choice made by the applicant following requests from the Governments of the United States and Canada.
Dette kan imidlertid ikke sammenlignes med en usædvanlig begivenhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 2, litra b), EF, der i kraft af at være en bestemmelse, som indfører undtagelser til forbuddet mod tildeling af statsstøtte, skal fortolkes restriktivt.
Those circumstances cannot be likened to an exceptional occurrence within the meaning of Article 87(2)(b) EC, which, as a provision establishing exceptions to the prohibition on granting State aid, must be interpreted strictly.
De græske myndigheder har i øvrigt ikke fremlagt oplysninger, der godtgør, at der er årsagsforbindelse mellem attentaterne den 11. september 2001 og indsættelsen af nævnte flyafgange.
Moreover, the Greek authorities produced no evidence demonstrating a causal connection between the terrorist attacks of 11 September 2001 and the operation of those flights.
Kommissionen har anført, at den for Retten har fremlagt den samlede korrespondance, som Kommissionen har udvekslet med de græske myndigheder, og de oplysninger, som Kommissionen havde rådighed over på tidspunktet for vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
The Commission submits that it has produced before the Court all the correspondence which it exchanged with the Greek authorities and all the evidence which was available to it when it adopted the contested decision.
Kommissionen har anført, at de græske myndigheder ikke under den administrative procedure har fremlagt oplysninger, der omhandler skader vedrørende sagsøgerens rutenet, ud over de oplysninger, som vedrører flyvninger til eller fra De Forenede Stater eller Canada.
It observes that, during the administrative procedure, the Greek authorities provided no information relating to losses in respect of the applicant’s network apart from those relating to the flights to and from the United States or Canada.
De oplysninger, som skrivelsen af 24. september 2002 indeholder herom, er utilstrækkelige, idet de græske myndigheder i skrivelsen af 20. november 2003 (jf. præmis 9 ovenfor) oplyste, at man ville fremlægge nævnte dokumentation, hvilket imidlertid ikke skete.
The information provided in the letter of 24 September 2002 in that regard is insufficient, although the Greek authorities said in their letter of 20 November 2003 that they would produce the relevant documents (see paragraph 9 above) without however doing so.
Kommissionen har endvidere anført, at sagsøgeren havde ret til i sin egenskab af interesseret part at fremkomme med bemærkninger under den formelle undersøgelsesprocedure, hvilket sagsøgeren blev opfordret til at gøre i beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure (jf. præmis 7 ovenfor).
Moreover, the Commission notes that the applicant had the right to take part in the formal investigation procedure by formulating observations, as an interested party which had been invited to do so in the decision to open the formal investigation procedure (see paragraph 7 above).
Eftersom sagsøgeren heller ikke fremsatte bemærkninger under den formelle undersøgelsesprocedure, kunne Kommissionen kun træffe den anfægtede beslutning på grundlag af de oplysninger, den havde rådighed over.
Given that the applicant made no observations during the formal investigation procedure, the Commission could not but adopt the contested decision on the basis of the information available to it.
Det er Kommissionens opfattelse, at det heraf følger, at det første anbringende bør forkastes i sin helhed.
It follows, in the Commission’s submission, that the first plea in law should be rejected in its entirety.
Det bemærkes for det første, at det ikke bestrides, at begivenhederne den 11. september 2001 var af usædvanlige karakter i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 87, stk. 2, litra b), EF (jf. præmis 2 ovenfor).
In the first place, it should be noted that the exceptional nature of the occurrences of 11 September 2001, for the purposes of Article 87(2)(b) EC, is not disputed (see paragraph 2 above).