natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forenede sager C-264/01, C-306/01, C-354/01 og C-355/01 1. AOK Bundesverband 2. Bundesverband der Betriebskrankenkassen 3. Bundesverband der Innungskrankenkassen 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V. 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen 7. Bundesknappschaft 8. See-Krankenkasse / Ichthyol-Gesellschaft Cordes Mundipharma GmbH Gödecke Aktiengesellschaft Intersan
Joined Cases C-264/01, C-306/01, C-354/01 and C-355/01 1. AOK Bundesverband 2. Bundesverband der Betriebskrankenkassen 3. Bundesverband der Innungskrankenkassen 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Krankenkassen 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V. 6. Verband der Arbeiter­Ersatzkassen 7. Bundesknappschaft 8. See­Krankenkasse v Ichthyol­Gesellschaft Cordes, Mundipharma GmbH, Gödecke Aktiengesellschaft Intersan
Præjudiciel »Beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger — direktiv 95/46/EF — beskyttelse af privatlivets fred — offentliggørelse af oplysninger om indkomstforholdene for ansatte i institutioner, der er undergivet Rechnungshofs revision* (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Protection of individuals with regard to the processing of personal data —Directive 95/46/EC —Protection of private life —Disclosure of data on the income of employees of bodies subject to control by the Rechnungshof (Full Court)
Ved kendelser af henholdsvis den 12. december 2000, den 28. og den 14. februar 2001 har Verfassungsgerichtshof (sag C-465/00) og Oberster Gerichtshof (sag C-138/01 og C-139/01) forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995.
By orders of 12 December 2000 and 28 and 14 February 2001 the Verfassungsgerichtshof (Constitutional Court) (C­465/00) and the Oberster Gerichtshof (Supreme Court) (C­138/01 and C­139/01) each referred to the Court two questions on the interpretation of Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995.
Spørgsmålene er blevet rejst under sager, der er anlagt dels af Rechnungshof (den østrigske rigsrevision) mod et større antal af de institutioner, som er undergivet dens revision, og dels af Christa Neukomm og Joseph Lauermann mod deres arbejdsgiver, den offentlige radiostation Österreichischer Rundfunk (herefter »ÖRF«), og vedrører den pligt, som offentlige institutioner, der er undergivet Rechnungshofs revision, har til at give den meddelelse om de indkomster og pensioner over en bestemt størrelse, som de udbetaler til deres ansatte og tidligere ansatte, samt om modtagernes navne med henblik udarbejdelsen af en årsberetning, der skal forelægges for Nationalrat (Nationalrådet), Bundesrat (Forbundsrådet) og for Landtagen (delstatsparlamenterne) og stilles til rådighed for offentligheden (herefter »beretningen«).
Those questions were raised in proceedings between, first, the Rechnungshof (Court of Audit) and a large number of bodies subject to its control and, second, Ms Neukomm and Mr Lauermann and their employer Österreichischer Rundfunk ('ÖRF'), a broadcasting organisation governed by public law, concerning the obligation of public bodies subject to control by the Rechnungshof to communicate to it the salaries and pensions exceeding a certain level paid by them to their employees and pensioners together with the names of the recipients, for the purpose of drawing up an annual report to be transmitted to the Nationalrat, the Bundesrat and the Landtage (the lower and upper chambers of the Federal Parliament and the provincial assemblies) and made available to the general public ('the Report').
Tvisterne i hovedsagerne og de præjudicielle spørgsmål
The main proceedings and the questions referred for preliminary rulings
Sag C-465/00
Case C-465/00
Der er opstået uenighed om fortolkningen af § 8 i Bundesverfassungsgesetz über die Begrenzung von Bezügen öffentlicher Funktionäre (den østrigske forbundsforfatnings lov om begrænsning af indkomster for offentligt ansatte, herefter »BezBegrBVG«) mellem Rechnungshof og et større antal institutioner, der er undergivet dens revision, med hensyn til de lønninger og pensioner, der er udbetalt i 1998 og i 1999.
Differences of opinion as to the interpretation of Paragraph 8 of the Bundesverfassungsgesetz über die Begrenzung von Bezügen öffentlicher Funktionäre (Federal constitutional law on the limitation of salaries of public officials, 'the BezBegrBVG') arose between the Rechnungshof and a large number of bodies under its control with respect to salaries and pensions paid in 1998 and 1999.
De sagsøgte i hovedsagen — der er lokale myndigheder (et Land og to kommuner), offentlige foretagender, hvoraf visse er konkurrenter til andre nationale eller udenlandske virksomheder, som ikke er undergivet Rechnungshofs revision, samt en lovreguleret interesseorganisation (Wirtschaftskammer Steiermark) — har undladt at give oplysninger om indkomstforholdene for de pågældende ansatte eller har givet oplysninger, der på forskellig vis er anonymiseret.
The defendants in the main proceedings, which include local and regional authorities (a Land and two municipalities), public undertakings, some of which are in competition with other Austrian or foreign undertakings not subject to control by the Rechnungshof, and a statutory professional body (Wirtschaftskammer Steiermark), did not communicate the data on the income of the employees in question, or communicated the data, to a greater or lesser extent, in anonymised form.
De har afslået at give aktindsigt i de relevante dokumenter eller har stillet betingelser for aktindsigten, som Rechnungshof ikke har kunnet acceptere.
They refused access to the relevant documents or made access subject to conditions which the Rechnungshof did not accept.
Det er baggrunden for, at den har anlagt sag ved Verfassungsgerichtshof med henvisning til artikel 126a i Bundes-Verfassungsgesetz, hvorefter nævnte ret er kompetent i sager vedrørende »tvister om fortolkningen af lovbestemmelser, der fastlægger Rechnungshofs kompetence«.
The Rechnungshof therefore brought proceedings before the Verfassungsgerichtshof pursuant to Article 126a of the Bundes-Verfassungsgesetz (Federal Constitutional Law), which gives that court jurisdiction to rule on 'differences of opinion concerning the interpretation of the statutory provisions governing the jurisdiction of the Rechnungshof.
Verfassungsgerichtshof ønsker nærmere bestemt oplyst, om BezBegrBVG's § 8, som fortolket af Rechnungshof, er i overensstemmelse med fællesskabsretten, således at retten om muligt kan fortolke bestemmelsen i overensstemmelse hermed eller fastslå, at bestemmelsen er (delvis) uanvendelig.
The Verfassungsgerichtshof wishes essentially to know whether Paragraph 8 of the BezBegrBVG, as interpreted by the Rechnungshof, is compatible with Community law, so that it can interpret it consistently with Community law or declare it (partly) inapplicable, as the case may be.
Verfassungsgerichtshof har på denne baggrund besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
In those circumstances, the Verfassungsgerichtshof decided to stay proceedings and refer two questions to the Court for a preliminary ruling.
Sag C-138/01 og C-139/01
Cases C-138/01 and C-139/01
Christa Neukomm og Joseph Lauermann, der er ansat i ÖRF, en institution der undergivet Rechnungshofs revision, har anlagt en sag om foreløbige forholdsregler ved de østrigske domstole, for at forhindre ÖRF i at imødekomme Rechnungshofs anmodning om meddelelse af oplysninger.
Ms Neukomm and Mr Lauermann, who are employees of ÖRF, a body subject to control by the Rechnungshof, brought proceedings in the Austrian courts for interim orders to prevent ÖRF from acceding to the Rechnungshofs request to communicate data.
Begæringen om foreløbige forholdsregler blev ikke taget til følge af førsteinstansen.
The applications for interim orders were dismissed at first instance.
Arbeits- und Sozialgericht Wien (Østrig) (sag C-138/01) sondrede mellem videregivelsen af oplysninger til Rechnungshof og deres optagelse i beretningen, idet den var af den opfattelse, at offentliggørelsen kun kunne ske i anonymiseret form, hvorimod den blotte videregivelse af oplysninger til Rechnungshof, selv med navns nævnelse, ikke tilsidesatte hverken EMK's artikel 8 eller direktiv 95/46.
The Arbeits- und Sozialgericht Wien (Labour and Social Court, Vienna) (Austria) (C-138/01), distinguishing between the transmission of the data to the Rechnungshof and its inclusion in the Report, considered that the Report had to be anonymous, while the mere transmission of the data to the Rechnungshof, even including names, did not infringe Article 8 of the Convention or Directive 95/46.
Landesgericht St. Polten (Østrig) (sag C-139/01) fastslog derimod, at det var lovligt i beretningen at give oplysninger med navns nævnelse, idet Rechnungshof ikke ville kunne foretage en tilstrækkelig revision, hvis oplysningerne var anonyme.
The Landesgericht St Polten (Regional Court, St Polten) (Austria) (C-139/01), on the other hand, held that the inclusion of data with names in the Report was lawful, since an anonymised report would not enable the Rechnungshof to exercise adequate control.
Under appelsagen stadfæstede Oberlandesgericht Wien (Østrig) førsteinstansernes afgørelser om ikke at tage begæringen om foreløbige forholdsregler til følge.
The Oberlandesgericht Wien (Higher Regional Court, Vienna) (Austria) upheld on appeal the dismissal of the applications for interim orders by the courts at first instance.
Den forelæggende ret har under henvisning til den anmodning om en præjudiciel afgørelse, der er indgivet i sag C-465/00, og idet retten er enig i de af Verfassungsgerichtshof fremhævede tvivlsspørgsmål, besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
The Oberster Gerichtshof, referring to the reference for a preliminary ruling in Case C-465/00 and adopting the points of law raised by the Verfassungsgerichtshof, decided to stay proceedings and refer two questions to the Court for a preliminary ruling.
Det bemærkes, at de præjudicielle spørgsmål, der er blevet forelagt af henholdsvis Verfassungsgerichtshof og Oberster Gerichtshof, stort set er identiske, og at de derfor vil blive behandlet sammen.
The questions put by the Verfassungsgerichtshof and the Oberster Gerichtshof are essentially the same, and should therefore be examined together.
Spørgsmålet om, hvorvidt direktiv 95/46 finder anvendelse
Applicability of Directive 95/46
Anvendelsen af direktiv 95/46 afhænger ikke af, om de konkrete situationer, der er omhandlet i hovedsagerne, har en tilstrækkelig tilknytning til udøvelsen af de grundlæggende friheder, der er garanteret i traktaten, og i de nævnte sager, navnlig arbejdskraftens frie bevægelighed.
The applicability of Directive 95/46 cannot depend on whether the specific situations at issue in the main proceedings have a sufficient link with the exercise of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty, in particular, in those cases, the freedom of movement of workers.
Risikoen ved en fortolkning med modsat resultat ville være, at grænserne for nævnte direktivs anvendelsesområde ville blive særdeles usikre og uberegnelige, hvilket ville være uforeneligt med direktivets grundlæggende formål, der er at foretage en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes nationale love og administrative bestemmelser for at fjerne de hindringer for det indre markeds funktion, der netop hidrører fra forskellene i de nationale lovgivninger.
A contrary interpretation could make the limits of the field of application of the directive particularly unsure and uncertain, which would be contrary to its essential objective of approximating the laws, regulations and administrative provisions of the Member States in order to eliminate obstacles to the functioning of the internal market deriving precisely from disparities between national legislations.
Den omstændighed, at direktiv 95/46 finder anvendelse på situationer, der ikke har en direkte tilknytning til udøvelsen af den grundlæggende ret til fri bevægelighed, der er garanteret i traktaten, bekræftes af ordlyden af direktivets artikel 3, stk. 1, der indeholder en meget bred definition af direktivets anvendelsesområde, idet den ikke gør anvendelsen af beskyttelsesreglerne betinget af, at behandlingen faktisk har en tilknytning til den frie bevægelighed mellem medlemsstaterne.
Moreover, the applicability of Directive 95/46 to situations where there is no direct link with the exercise of the fundamental freedoms of movement guaranteed by the Treaty is confirmed by the wording of Article 3(1) of the directive, which defines its scope in very broad terms, not making the application of the rules on protection depend on whether the processing has an actual connection with freedom of movement between Member States.
Med deres første spørgsmål ønsker de forelæggende retter nærmere bestemt oplyst, om direktiv 95/46 skal fortolkes således, at direktivet er til hinder for nationale bestemmelser, som de i hovedsagerne omhandlede, hvorefter et statsligt revisionsorgan er forpligtet til - med henblik på offentliggørelse - at indsamle og videregive indkomstoplysninger for ansatte i institutioner, som er undergivet denne revision, når indkomsterne overstiger et bestemt niveau.
By their first question, the national courts essentially ask whether Directive 95/46 is to be interpreted as precluding national legislation such as that at issue in the main proceedings which requires a State control body to collect and communicate, for purposes of publication, data on the income of persons employed by the bodies subject to that control, where that income exceeds a certain threshold.
Domstolen bemærker, at bestemmelserne i direktiv 95/46, for så vidt de omhandler behandling af personoplysninger, der kan krænke de grundlæggende frihedsrettigheder og navnlig privatlivets fred, nødvendigvis skal fortolkes under hensyntagen til grundrettighederne, som ifølge fast retspraksis hører til de almindelige retsgrundsætninger, som Domstolen skal beskytte.
The provisions of Directive 95/46, in so far as they govern the processing of personal data liable to infringe fundamental freedoms, in particular the right to privacy, must necessarily be interpreted in the light of fundamental rights, which, according to settled case-law, form an integral part of the general principles of law whose observance the Court ensures.
Disse principper er udtrykkeligt blevet indarbejdet i artikel 6, stk. 2, EU.
Those principles have been expressly restated in Article 6(2) EU.
Det er af hensyn til anvendelsen af direktiv 95/46 og navnlig direktivets artikel 6, stk. 1, litra c), artikel 7, litra c) og e), og artikel 13 nødvendigt at undersøge, for det første, hvorvidt en lovgivning, som den i hovedsagerne omhandlede, indebærer et indgreb i privatlivets fred og i så fald, om dette indgreb er berettiget i henhold til EMK's artikel 8.
For the purpose of applying Directive 95/46, in particular Articles 6(1)(c), 7(c) and (e) and 13, it must be ascertained, first, whether legislation such as that at issue in the main proceedings provides for an interference with private life, and if so, whether that interference is justified from the point of view of Article 8 of the Convention.
— Spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et indgreb i privatlivets fred
- Existence of an interference with private life
Det kan fastslås, at den almindelige lagring, som arbejdsgiveren foretager af oplysninger på navn om de lønninger, der udbetales til dennes ansatte, ikke i sig selv udgør et indgreb i privatlivet, hvorimod videregivelsen af disse oplysninger til tredjemand - i det foreliggende tilfælde en offentlig myndighed — gør indgreb i de berørte personers ret til beskyttelse af deres privatliv, uanset hvordan de videregivne oplysninger efterfølgende anvendes, og er dermed et indgreb i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i EMK's artikel 8.
It necessarily follows that, while the mere recording by an employer of data by name relating to the remuneration paid to his employees cannot as such constitute an interference with private life, the communication ofthat data to third parties, in the present case a public authority, infringes the right of the persons concerned to respect for private life, whatever the subsequent use of the information thus communicated, and constitutes an interference within the meaning of Article 8 of the Convention.
— Spørgsmålet om, hvorvidt indgrebet er berettiget
— Justification of the interference
Det er ubestrideligt, at det i hovedsagerne omhandlede indgreb er fastsat ved BezBegrBVG's § 8. Spørgsmålet er imidlertid, om denne bestemmelse er affattet tilstrækkeligt præcist til, at lovens adressater
An interference such as that mentioned above violates Article 8 of the Convention unless it is 'in accordance with the law', pursues one or more of the legitimate aims specified in Article 8(2), and is 'necessary in a democratic society' for achieving that aim or aims.
kan tilpasse deres adfærd, og dermed opfylder kravet om forudsigelighed, som er fastslået i Menneskerettighedsdomstolens praksis.
However, the question arises whether that paragraph is formulated with sufficient precision to enable the citizen to adjust his conduct accordingly, and so complies with the requirement of foreseeability laid down in the case-law of the European Court of Human Rights.
Det tilkommer de forelæggende retter at efterprøve, om den fortolkning, hvorefter BezBegrBVG's § 8, stk. 3, kræver, at de pågældende personers navne skal offentliggøres i forbindelse med deres indkomster, er i overensstemmelse med det i foregående præmis omtalte krav om forudsigelighed.
It is for the national courts to ascertain whether the interpretation to the effect that Paragraph 8(3) of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned in relation to the income received complies with the requirement of foreseeability referred to above.
Imidlertid er det muligvis først relevant at rejse dette spørgsmål efter en efterprøvelse af, om denne fortolkning af den pågældende nationale bestemmelse er i overensstemmelse med EMK's artikel 8 med hensyn til proportionalitetskravet i forhold til de formål, der varetages.
However, that question need not arise until it has been determined whether such an interpretation of the national provision at issue is consistent with Article 8 of the Convention, as regards its required proportionality to the aims pursued.
Dette spørgsmål behandles i de følgende præmisser.
That question will be examined below.
Det kan fastslås, at BezBegrBVG's § 8 i henhold til den forelæggende rets fortolkning foreskriver, at de pågældende personers navne offentliggøres i forbindelse med de modtagne indkomster, når disse overstiger et bestemt niveau, ikke kun for så vidt angår personer, der udøver funktioner, for hvilke aflønningen fremgår af en offentligt tilgængelig lønskala, men for alle personer, der aflønnes af en institution, der er underlagt Rechnungshofs revision.
It is plain that, according to the interpretation adopted by the national courts, Paragraph 8 of the BezBegrBVG requires disclosure of the names of the persons concerned, in relation to income above a certain level, with respect not only to persons filling posts remunerated by salaries on a published scale, but to all persons remunerated by bodies subject to control by the Rechnungshof.
I øvrigt forelægges disse oplysninger ikke kun for Rechnungshof og via denne for forskellige parlamentariske forsamlinger, men gøres også tilgængelige for den brede offentlighed.
Moreover, such information is not only communicated to the Rechnungshof and via the latter to the various parliamentary bodies, but is also made widely available to the public.
Det tilkommer de forelæggende retter at efterprøve, om en sådan offentliggørelse er både nødvendig og står i et rimeligt forhold til formålet om at holde lønningerne inden for rimelighedens grænser, og navnlig at undersøge, om et sådant formål ikke kan opfyldes ligeså effektivt, såfremt kun revisionsorganerne får meddelt oplysningerne med navneangivelser.
It is for the national courts to ascertain whether such publicity is both necessary and proportionate to the aim of keeping salaries within reasonable limits, and in particular to examine whether such an objective could not have been attained equally effectively by transmitting the information as to names to the monitoring bodies alone.
Det er endvidere et spørgsmål, om det ikke ville have været tilstrækkeligt blot at meddele offentligheden, hvilke vederlag og andre økonomiske fordele personer, der er ansat ved de offentlige institutioner, ifølge overenskomst eller i henhold til lønningsregulativ for tjenestemænd kan kræve, og ikke hvilket beløb hver enkelt person faktisk har modtaget i løbet af et givet år, og hvoraf en del er variabel alt afhængig af deres familiemæssige og personlige situation.
Similarly, the question arises whether it would not have been sufficient to inform the general public only of the remuneration and other financial benefits to which persons employed by the public bodies concerned have a contractual or statutory right, but not of the sums which each of them actually received during the year in question, which may depend to a varying extent on their personal and family situation.
Hvad angår alvorligheden af indgrebet i de pågældende personers privatliv, kan det ikke udelukkes, at disse kan lide skade på grund af de negative følgevirkninger af den offentlighed, der er omkring deres erhvervsindkomst, bl.a. med henblik på de ansættelsesmuligheder der måtte åbne sig for dem i andre virksomheder i Østrig eller andetsteds, og som ikke er underlagt Rechnungshofs revision.
With respect, on the other hand, to the seriousness of the interference with the right of the persons concerned to respect for their private life, it is not impossible that they may suffer harm as a result of the negative effects of the publicity attached to their income from employment, in particular on their prospects of being given employment by other undertakings, whether in Austria or elsewhere, which are not subject to control by the Rechnungshof.
- Følgerne set i forhold til bestemmelserne i direktiv 95/46
- Consequences with respect to the provisions of Directive 95/46
Hvis de forelæggende retter fastslår, at de omtvistede nationale bestemmelser er uforenelige med EMK's artikel 8, kan bestemmelserne heller ikke opfylde det proportionalitetskrav, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, litra c), og artikel 7, litra c) og litra e), i direktiv 95/46.
If the national courts conclude that the national legislation at issue is incompatible with Article 8 of the Convention, that legislation is also incapable of satisfying the requirement of proportionality in Articles 6(1)(c) and 7(c) or (e) of Directive 95/46.
Bestemmelserne er heller ikke omfattet af en af de i direktivets artikel 13 omhandlede undtagelser, der ligeledes kræver, at proportionalitetskravet overholdes i forhold til det formål af almen interesse, som varetages.
Nor could it be covered by any of the exceptions referred to in Article 13 ofthat directive, which likewise requires compliance with the requirement of proportionality with respect to the public interest objective being pursued.
Under alle omstændigheder kan denne bestemmelse ikke fortolkes således, at den kan begrunde et indgreb i retten til beskyttelse af privatlivets fred, der er i strid med EMK's artikel 8.
In any event, that provision cannot be interpreted as conferring legitimacy on an interference with the right to respect for private life contrary to Article 8 of the Convention.