natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Hver medlemsstat opretter for arbejdstagere af tyrkisk nationalitet, som er beskæftiget i Fællesskabet, en ordning, hvorunder der ikke finder nogen i nationalitet begrundet forskelsbehandling sted i forhold til arbejdstagere, som er statsborgere i andre af Fællesskabets medlemsstater, for så vidt angår arbejdsvilkår og aflønning.«
‘As regards conditions of work and remuneration, the rules which each Member State applies to workers of Turkish nationality employed in the Community shall not discriminate on grounds of nationality between such workers and workers who are nationals of other Member States of the Community.’
»Før udgangen af det første år efter denne protokols ikrafttræden vedtager associeringsrådet bestemmelser vedrørende social tryghed for arbejdstagere af tyrkisk nationalitet, som bevæger sig inden for Fællesskabet og for deres familie, som opholder sig inden for Fællesskabet«.
‘Before the end of the first year after the entry into force of this Protocol the Council of Association shall adopt social security measures for workers of Turkish nationality moving within the Community and for their families residing in the Community.’
Artikel 10, stk. 1, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen bestemmer:
Article 10(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association provides:
»Fællesskabets medlemsstater opretter for tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til deres lovlige arbejdsmarked en ordning, hvorunder der ikke finder nogen i nationalitet begrundet forskelsbehandling sted i forhold til Fællesskabets arbejdstagere for så vidt angår aflønning og de øvrige arbejdsvilkår.«
‘As regards remuneration and other conditions of work, the rules which the Member States of the Community apply to Turkish workers duly registered as belonging to their labour forces shall not in any way discriminate on grounds of nationality between such workers and Community workers.’
Nihat Kahveci er tyrkisk statsborger og bosiddende i Spanien, hvor han har opholds- og arbejdstilladelse.
Mr Kahveci is a Turkish national residing in Spain where he has residence and work permits.
Han er ansat som professionel fodboldspiller i henhold til en kontrakt indgået med klubben Real Sociedad de Fútbol SAD og har derfor opnået forbundslicens som spiller fra et tredjeland.
Having been taken on as a professional football player under a contract of employment concluded with the club Real Sociedad de Fútbol SAD, he obtained a federation licence as a non-Community player.
Nihat Kahveci indgav via nævnte klub en ansøgning til RFEF om i stedet for sin forbundslicens at få udstedt samme licens, som gælder for spillere fra andre EF-lande.
Mr Kahveci made an application, through that football club, to the RFEF requesting it to replace his licence with a professional player’s licence identical to those held by Community players.
Han henviste til støtte herfor til associeringsaftalen og tillægsprotokollen.
In support of that application he relied on the Association Agreement and the Additional Protocol.
Ifølge artikel 129 i RFEF’s vedtægter udsteder forbundet licens til professionelle fodboldspiller, som giver den pågældende mulighed for at udøve denne sport som forbundsspiller og at deltage i kampe og officielle konkurrencer som spiller for en bestemt klub.
According to Article 129 of the RFEF’s General Regulations, a professional footballer’s licence is one issued by the RFEF, enabling that player to play that sport as a member of the federation and to be selected in official matches and competitions as a player belonging to a particular club.
Vedtægternes artikel 173 bestemmer:
Article 173 of the General Regulations provides:
»Med forbehold af de i nærværende vedtægter fastsatte undtagelser skal en fodboldspiller for at kunne registreres og få licens som professionel være spansk statsborger eller statsborger i en af Den Europæiske Unions eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater.«
‘Without prejudice to the exceptions laid down herein, in order to register as a professional and obtain a professional licence, a footballer must meet the general requirement of holding Spanish nationality or the nationality of one of the countries of the European Union or the European Economic Area.’
Vedtægternes artikel 176, stk. 1, bestemmer:
Article 176(1) of the General Regulations states:
Ifølge den aftale, som er indgået den 28. maj 1999 mellem RFEF og Liga Nacional de Fútbol Profesional, fastsættes antallet af spillere, som ikke er statsborgere i en medlemsstat, og som kan spille på et hold samtidig i første division, til tre for sæsonerne 2000/2001 til 2004/2005, og hvad angår anden division, til tre for sæsonerne 2000/2001 og 2001/2002, og til to for de tre følgende sæsoner.
According to the agreement concluded on 28 May 1999 between the RFEF and the National Professional Football League, the number of players who are not Member State nationals who may be fielded simultaneously in the first division is limited to three for the 2000/2001 to 2004/2005 seasons and, as far as concerns the second division, to three for the 2000/2001 to 2001/2002 seasons and to two for the three following seasons.
Ved afgørelse af 5. februar 2002 afslog RFEF Nihat Kahvecis ansøgning.
By decision of 5 February 2002 the RFEF refused Mr Kahveci’s application.
Nihat Kahveci klagede herefter over denne afgørelse til Consejo Superior de Deportes.
Mr Kahveci brought an appeal against that decision before the Consejo Superior de Deportes (Higher Sports Council).
Ved afgørelse af 26. juni 2002 blev der givet afslag på klagen, hvorefter Nihat Kahveci anlagde sag til prøvelse af afgørelsen ved den forelæggende ret.
As that appeal was dismissed by decision of 26 June 2002 Mr Kahveci challenged that decision before the referring court.
På denne baggrund har Tribunal Superior de Justicia de Madrid besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Tribunal Superior de Justicia de Madrid decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Er artikel 37 [i tillægsprotokollen] til hinder for, at et sportsforbund på en professionel sportsudøver af tyrkisk nationalitet, der har indgået en lovlig kontrakt med en spansk fodboldklub, anvender en regel, hvorefter klubberne i kampe på nationalt plan kun kan anvende et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke er omfattet af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde?«
‘It is contrary to Article 37 … for a sporting federation to apply to a professional sportsman … a rule by virtue of which clubs may … Does Article 37 [of the Additional Protocol] preclude a sporting federation from applying to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a Spanish football club, as in the main proceedings, a rule under which clubs may in national competitions use only a limited number of players from nonmember States not belonging to the European Economic Area?’
I henhold til procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit, kan Domstolen, såfremt besvarelsen af et præjudicielt spørgsmål klart kan udledes af retspraksis, efter at have hørt generaladvokaten træffe afgørelse ved begrundet kendelse under henvisning til den tidligere afsagte dom eller den pågældende retspraksis.
In accordance with the first subparagraph of Article 104(3) of the Rules of Procedure, where the answer to a question referred for a preliminary ruling may be clearly deduced from existing caselaw the Court may, after hearing the Advocate General, give its decision by reasoned order in which reference is made to its previous judgment or to the relevant case-law.
Den forelæggende ret ønsker med sit spørgsmål nærmere bestemt oplyst, om forbuddet mod enhver form for forskelsbehandling af tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en medlemsstat hvad angår aflønning og øvrige arbejdsvilkår, som fastsat i tillægsprotokollens artikel 37, samt artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, skal fortolkes således, at det er til hinder for, at et sportsforbund i en medlemsstat anvender en af forbundet vedtaget bestemmelse på en professionel spiller af tyrkisk nationalitet, som er lovligt beskæftiget af en klub i samme medlemsstat, hvorefter klubberne ved kampe på nationalt plan kun må indsætte et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
By its question, the referring court asks essentially whether the prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of a Member State with respect to remuneration and other employment conditions, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol and Article 10(1) of Decision No 1/80, must be interpreted as precluding the application to a professional sportsman of Turkish nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State that clubs are authorised to field, in competitions organised at national level, only a limited number of players from nonmember States which are not party to the Agreement on the European Economic Area.
I Deutscher Handballbund-dommen kendte Domstolen for ret, at artikel 38, stk. 1, første led, i europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og medlemsstaterne på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side, som blev undertegnet i Luxembourg den 4. oktober 1993 og godkendt på Fællesskabernes vegne ved Rådets og Kommissionens afgørelse 94/909/EF, EKSF, Euratom af 19. december 1994 (EFT L 359, s. 1, herefter »associeringsaftalen Fællesskaberne-Slovakiet«), skulle fortolkes således, at den var til hinder for, at et
In the judgment in Deutscher Handballbund, the Court held that the first indent of Article 38(1) of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Slovak Republic, of the other part, signed in Luxembourg on 4 October 1993 and approved on behalf of the Communities by Decision 94/909/EC, ECSC, Euratom of the Council and the Commission of 19 December 1994 (OJ 1993 L 359, p. 1) (‘the Association Agreement with Slovakia’), must be construed as precluding the application to a professional
I Simutenkov-dommen, der omhandlede de samme bestemmelser i RFEF’s vedtægter og aftalen af 28. maj 1999, nævnt i denne kendelses præmis 15, som dem, der er genstand for tvisten i hovedsagen, kendte Domstolen for ret, at artikel 23, stk. 1, i partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side, som blev undertegnet på Korfu den 24. juni 1994 og godkendt på Fællesskabernes vegne ved Rådets og Kommissionens afgørelse 97/800/EF, EKSF, Euratom af 30. oktober 1997 (EFT L 327, s. 1, herefter »partnerskabsaftalen Fællesskaberne-Rusland«), skulle fortolkes således, at den var til hinder for, at et sportsforbund i en medlemsstat anvendte en af forbundet vedtaget bestemmelse på en professionel spiller af russisk nationalitet, som var lovligt beskæftiget af en klub i samme medlemsstat, og hvorefter klubberne i nationale turneringer kun måtte anvende et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke var parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
In the judgment in Simutenkov, in which the same provisions of the RFEF’s General Regulations and the Agreement of 28 May 1999 cited in paragraph 15 of this Order were at issue as those which are the subjectmatter of the main proceedings in this case, the Court held that Article 23(1) of the Agreement on partnership and cooperation establishing a partnership between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Russian Federation, of the other part, signed in Corfu on 24 June 1994 and approved on behalf of the Communities by Decision 97/800/EC ECSC, Euratom: Council and Commission Decision of 30 October 1997 (OJ 1994 L 327, p. 1) (‘the Communities-Russia Partnership Agreement’), must be construed as precluding the application to a professional sportsman of Russian nationality, legally employed by a club established in a Member State, of a rule drawn up by a sports federation of that State which provides that clubs may field in competitions organised at national level only a limited number of players from countries which are not parties to the Agreement on the European Economic Area.
Domstolen fastslog bl.a., at en regel, som begrænser antallet af de professionelle spillere af det pågældende tredjelands nationalitet, som kan indsættes i en national turnering, udgør et arbejdsvilkår i det omfang den direkte påvirker muligheden for en professionel spiller fra den berørte stat, der i forvejen er lovligt beskæftiget i værtsmedlemsstaten, for at deltage i kampe i denne turnering (Deutscher Handballbunddommen, præmis 44-46, samt Simutenkov-dommen, præmis 32, 36 og 37).
The Court ruled, inter alia, that a rule which limits the number of professional players, nationals of the nonmember country in question, who might be fielded in national competitions did relate to working conditions, inasmuch as it directly affected participation in matches of a professional player from that State who was already legally employed in the host Member State (Deutscher Handballbund, cited above, paragraphs 44 to 46).
Ordlyden af tillægsprotokollens artikel 37 ligger meget tæt op ad ordlyden af artikel 38, stk. 1, første led, i associeringsaftalen Fællesskaberne-Slovakiet, samt ordlyden af artikel 23, stk. 1, i partnerskabsaftalen Fællesskaberne-Rusland.
The wording of Article 37 of the Additional Protocol is very similar to that of the first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and that of Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement.
Artikel 38, stk. 1, første led, i associeringsaftalen Fællesskaberne-Slovakiet har følgende ordlyd:
The first indent of Article 38(1) of the Association Agreement with Slovakia was worded as follows:
»På de betingelser og efter de retningslinjer, der gælder i hver af medlemsstaterne […], behandles arbejdstagere af slovakisk nationalitet, som er lovligt beskæftiget på en medlemsstats område, på lige fod med medlemsstatens egne statsborgere uden nogen i nationaliteten begrundet forskelsbehandling for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning eller afskedigelse.«
‘Subject to the conditions and modalities applicable in each Member State … treatment accorded to workers of Slovak Republic nationality legally employed in the territory of a Member State shall be free from any discrimination based on nationality, as regards working conditions, remuneration or dismissal, as compared to its own nationals’.
Artikel 23, stk. 1, i partnerskabsaftalen Fællesskaberne-Rusland bestemmer:
Article 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement provided:
»Under hensyntagen til de i de enkelte medlemsstater gældende love, betingelser og procedurer sikrer Fællesskabet og dets medlemsstater, at russiske statsborgere, der er lovligt beskæftiget på en medlemsstats område, ikke på grund af deres nationalitet forskelsbehandles i forhold til medlemsstatens egne statsborgere for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning eller afskedigelse.«
‘Subject to the laws, conditions and procedures applicable in each Member State, the Community and its Member States shall ensure that the treatment accorded to Russian nationals legally employed in the territory of a Member State shall be free from any discrimination based on nationality, as regards working conditions, remuneration or dismissal, as compared to its own nationals.’
Som Domstolen har udtalt, fastsætter sådanne bestemmelser i klare, præcise og ubetingede vendinger et forbud for hver medlemsstat mod at forskelsbehandle arbejdstagere fra de berørte tredjelande på grundlag af nationalitet i forhold til egne statsborgere for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning eller afskedigelse.
As the Court has observed, such provisions prohibit, in clear, precise and unconditional terms, a prohibition precluding any Member State from discriminating, on grounds of nationality, against workers from the nonmember State concerned, vis-à-vis their own nationals, so far as their conditions of work, remuneration and dismissal are concerned.
Bestemmelserne kan derfor påberåbes af private ved medlemsstaternes domstole (Deutscher Handballbunddommen, præmis 28-30, og Simutenkov-dommen, præmis 22-24).
Those provisions may therefore be relied on by individuals before the courts of the Member States (Deutscher Handballbund, paragraphs 28 to 30 and Simutenkov, paragraphs 22 to 24).
Dette resultat kan overføres på tillægsprotokollens artikel 37, idet denne bestemmelses ordlyd ikke er væsentlig forskellig fra ordlyden af artikel 38, stk. 1, i associeringsaftalen Fællesskaberne-Slovakiet og ordlyden af artikel 23, stk. 1, i partnerskabsaftalen Fællesskaberne-Rusland.
That finding must be applied to Article 37 of the Additional Protocol the wording of the latter being essentially the same as that of Articles 38(1) of the Association Agreement with Slovakia and 23(1) of the Communities-Russia Partnership Agreement.
Domstolen har i øvrigt allerede fastslået, at artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, som gentager den i tillægsprotokollens artikel 37 indeholdte regel, i klare, præcise og ubetingede vendinger fastsætter et forbud for medlemsstaterne mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet i forhold til tyrkiske vandrende arbejdstagere, der er tilknyttet det lovlige arbejdsmarked i disse medlemsstater, for så vidt angår aflønning og de øvrige arbejdsvilkår (dom af 8.5.2003, sag C-171/01, Wählergruppe Gemeinsam, Sml. I, s. 4301, præmis 57).
Furthermore, the Court has already had occasion to state that Article 10(1) of Decision No 1/80, which repeats the rule laid down in Article 37 of the Additional Protocol, lays down in clear, precise and unconditional terms a prohibition precluding the Member States from discriminating, on the basis of nationality, against Turkish migrant workers duly registered as belonging to their labour force as regards remuneration and other conditions of work (Case C-171/01 Wählergruppe Gemeinsam [2003] ECR I-4301, paragraph 57).
Som Domstolen allerede har fastslået, er den konstatering — hvorefter forbuddet mod forskelsbehandling begrundet i nationalitet af tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i medlemsstaterne hvad angår aflønning og øvrige arbejdsvilkår har direkte virkning — i overensstemmelse med formålet med associeringsaftalen.
Moreover, as the Court has previously held, the finding that the prohibition on discrimination on grounds of nationality against workers of Turkish nationality duly registered as belonging to the labour force of the Member States as regards remuneration and other conditions of work has direct effect is in accordance with the purpose of the Association Agreement.
Associeringsaftalen har nemlig til formål at fremme de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem de kontraherende parter, herunder ved gradvis at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed.
The purpose of the Association Agreement is to establish an association to promote the development of trade and economic relations between the parties, including the progressive achievement of freedom of movement for workers.
Et sådant formål gør det muligt for Fællesskabet at tillægge de af aftalens bestemmelser, som er tilstrækkeligt præcise og ubetingede til at kunne anvendes af en national domstol, direkte virkning (Wählergruppe Gemeinsam-dommen, præmis 62, 65 og 66).
Such a purpose allows the recognition by the Community of the direct effect of the provisions of that agreement which establish principles which are sufficiently clear and precise and unconditional to be applied by national courts (Wählergruppe Gemeinsam, cited above, paragraphs 62, 65 and 66).
Det følger klart af det ovenstående, at Domstolens fortolkning i Deutscher Handballbund-dommen og Simutenkov-dommen også finder anvendelse på associeringsaftalen.
It is clear from the foregoing that the interpretation adopted by the Court in the judgments in Deutscher Handballbund and Simutenkov is also applicable in the framework of the Association Agreement.
Det præjudicielle spørgsmål skal derfor besvares med, at forbuddet mod enhver form for forskelsbehandling af tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i medlemsstaterne hvad angår aflønning og øvrige arbejdsvilkår, som fastsat i tillægsprotokollens artikel 37, samt artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, skal fortolkes således, at det er til hinder for, at et sportsforbund i en medlemsstat
Therefore, the answer to the question referred for a preliminary ruling must be that the prohibition on all discrimination against Turkish workers duly registered as belonging to the labour force of the Member States with respect to remuneration and other conditions of work, as laid down in Article 37 of the Additional Protocol and 10(1) of Decision No 1/80, must be interpreted as precluding the application to a
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL OG KAHVECI anvender en af forbundet vedtaget bestemmelse på en professionel spiller af tyrkisk nationalitet, som er lovligt beskæftiget af en klub i samme medlemsstat, hvorefter klubberne ved kampe på nationalt plan kun må indsætte et begrænset antal spillere fra tredjelande, som ikke er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
REAL SOCIEDAD DE FÚTBOL AND KAHVECI professional sportsman of Turkish nationality legally employed by a club established in a Member State, of a rule laid down by a sports association in that State, that clubs are authorised to field in competitions organised at national level only a limited number of players from nonmember States which are not parties to the Agreement on the European Economic Area.
Sag C-268/06: Impact mod Minister for Agriculture and Food m.fl. (»Direktiv 1999/70/EF — § 4 og 5 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse — tidsbegrænset ansættelse i den offentlige sektor — ansættelsesvilkår — løn og pension — fornyelse af en tidsbegrænset ansættelseskontrakt med op til otte år — processuel autonomi — direkte virkning«) (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Labour Court) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Case C-268/06: Impact v Minister for Agriculture and Food and Others (Directive 1999/70/EC — Clauses 4 and 5 of the framework agreement on fixed-term work — Fixed-term employment in the public sector — Employment conditions — Pay and pensions — Renewal of fixed-term contracts for a period of up to eight years — Procedural autonomy — Direct effect) (Reference for a preliminary ruling from the Labour Court) . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .