natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De data, der er til rådighed, viser, at pendlings afstanden for arbejdere inden for industri og servicefag stort set er den samme.
The commuting distance distributions of industrial and service workers are broadly equal given the aggregated data available.
Blandt arbejdere ved landbrug lå længere pendlingsrejser (dvs. rejser på mere end 10 km) i Belgien 10 pet. over gennemsnittet for EF, mens alle de øvrige medlemslande gruppede sig omkring gennemsnittet.
Among agricultural workers, longer commuting journeys (ie those above above 10 kms) were 10 per cent above the EEC average in Belgium, all other Member Countries clustering around the mean.
I Eire, Italien og Frankrig var der en tendens til lidt kortere pendlingsafstande for industriarbejdere, mens afstandene var længere i Belgien, Holland, Tyskland og UK.
Industrial workers tended to commute marginally shorter distances in Ireland, Italy and France, longer distances in Belgium, the Netherlands, Germany and the United Kingdom.
Arbejdere i servicefag viser tilsvarende tværnationale forskelle i deres pendlingsmønstre.
Service workers show similar cross national differences in commuting patterns to those of industrial workers.
En mere detaljeret analyse af forholdet mellem indkomst- og socioøkonomiske grupper og deres pendlingsafstande findes i den britiske rejseundersøgelse (NTS) 1975/76 og i data fra det franske trafikministerium.
More detailed breakdowns of the relationship between the income and socio economic groups of workers and their commuting distances are provided by the 1975/76 British NTS and data from the French Ministry of Transport.
Tabel 2.10 viser britiske arbejderes pendlingsafstande og rådighed over bil i forskellige indkomstgrupper fra rejseundersøgelsen (NTS) fra 1975/76.
Table 2.10 shows the distances commuted and car availability levels of British workers within different income bands from the 1975/76 NTS.
Uanset arbejderens køn viste de lavere indkomstgrupper de korteste pendlingsrejser.
Irrespective of the sex of worker lower incomes produced shorter commuting journeys.
For eksempel var den gennemsnitlige pendlingsafstand 2.1 engelske miles blandt arbejdere fra hus stande, der ejer en bil og tjener mindre end £750 årligt, og lo,7 engelske miles for arbejdere med en indkomst på mere end £5000 om året.
For example, among workers resident in households owning one car the mean commuting distance of those earning less than £750 per annum was 2.1 miles, for those
(1971) i Milwaukee viste også, at forbindelsen mellem indkomst og pendlings­afstand var til stede for pendlere til arbejdspladser i både bycentre og for­stæder.
A study by Catanese (1971) in Milwaukee also found that the relationship of income to distance commuted was true of both commuters to city centre or suburban workplaces.
Den bymæssige teori om rumlige lønstigninger (se f.eks. Madden, 1977) prøver at forudsige jobvalg for mænd og kvinder i forskellige erhvervsgrupper; teorien er centreret omkring den forestilling, en arbejder har, i retning af mindre tilbøjelighed til at pendle langt, hvis man tjener mindre.
The urban economic theory of spatial wage gradients (for example see Madden, 1977) attempts to predict the job choices of men and women in different occupational groups, the theory is centrally based around the notion that a worker has of a lower propensity to commute far if he earns less.
2 eller
2 or more All employed
Alle indkomstgrupper
All income groups
Antal rej ser i stik­prøve (i 1000)
Number of ; journeys in sample (OOO's)
Kilde: Britisk rejseundersøgelse (NTS) 1975/76
Source: 1975/76 British NTS
Mens indkomsten afspejler forskelle i kønsroller mellem mandlige og kvindelige arbejdere, påvirker den også den rejsemåde, pendlere bruger, og dermed den afstand de er villige tilat pendle.
While income reflects differences in the sex roles of men and women workers it also affects the travel modes commuters use and thus the distances they are prepared to commute.
Tabel 2.11 viser forholdet mellem indkomst og pendlingsmåder i Frankrig.
Table 2.11 shows the relationships between
TABEL 2.11 Pendlingsmåder for forskellige indkomstgrupper i Frankrig (procent)
TABLE 2.11 Commuting modes with different income bands in France (per cent)
Måde
OJ Η
Alle indkomster
All incomes
■}■ Personer der arbejder i eller nær deres hjem Kilde: Husstande og Transport. Etudes transport du SAEI. Ministère des Transports, 19 78
* Subjects working at or in the vicinity of their homes Source: Households and Transport.
35 forøgelse i pendling per bil.
34 income, and commuting modes in France.
Pendling med kollektive transportmidler stiger blandt arbejdere op til en årlig indkomst på 100.000 franc, hvorefter den falder.
Commuting by two wheeler declines for those workers earning in excess of 50,000 Fr per annum while above this income level there is an increase in commuting by car.
Der var en tydeligere forbindelse mellem den afstand, arbejdere pendlede, og deres erhvervsgruppe fremfor deres industrigruppe, hvoraf hver enkelt kan omfatte arbejdere med forskellige faguddannelser og indkomstniveauer.
There was a stronger relationship between the distance workers commuted and their occupational group rather than with their industrial category, each of which may contain workers of a variety of skills and income levels.
Tabel 2.12 fra den britiske rejseundersøgelse (NTS) 1975/76 viser, hvordan arbejdernes socioøkonomiske gruppe indvirker på pendlingsafstanden.
Table 2.12 shows the impact of a workers' socioeconomic group on commuting distance from the British 1975/76 NTS.
Mønstret i Stor-· britannien (som også ses i Eire (Bannon, 1980)) var at personer i ledende stillinger og liberale erhverv pendlede de længste afstande, først og fremmest som følge af deres foretrukne bopæl (se kapitel 8). Ikke-manuelle arbejdere i mellemstillinger samt faglærte og manuelle arbejdere havde stort set ensartet fordeling af pendlingsafstande.
The pattern in Britain (also noted for Ireland (Bannon, 1980)) was for managerial and professional grade workers to commute the longer distances largely as a reflection of their residential preferences (see Chapter 8), middle grade non-manual, skilled and manual workers had broadly equal distributions of commuting distances.
Ufaglærte og ikke-manuelle arbejdere i lavere stillinger pendlede gennemsnitligt kortere afstande.
Unskilled manual workers and low grade non manual workers commuted on average shorter distances.
Tabel 2.12 viser f.eks., at mens kun 11 pet. af personer i ledende stillinger boede mindre end 1,6 km fra arbejdspladsen, så boede 14 pet. af faglærte, manuelle arbejdere og hver tredje ufaglærte arbejder mindre end 1,6 km fra arbejdspladsen.
For example, Table 2.12 shows that while only 11 per cent of managerial workers resided within 1.6 kms of work, 14 per cent of skilled manual workers and 1 in 3 unskilled manual workers did so.
Mens disse resultater afspejler resultater af pendlingsundersøgelser i Tyskland (Ganser, 1969) og i Bruxelles (Six, 1976), var forbindelsen tydeligvis ikke til stede for alle arbejdere, og der viste sig tilfælde, hvor rumlige misforhold mellem arbejdere og kompatible job forårsagede pendlingsrejser over gennemsnittet blandt arbejdere i de lavere indkomstgrupper.
While these findings mirror those found by commuting studies in Germany (Ganser, 1969) and in Brussels, Belgium (Six, 1976) the relationships were clearly not true for all workers and cases were apparent where spatial mismatches between workers and compatible jobs caused above average commuting journeys among lower paid workers.
I mange medlemslande var det også mere almindeligt for personer i ledende stillinger og liberale erhverv at bo nærmere arbejdspladsen end arbejdere i lavere indkomstgrupper.
In many Member Countries it was also more common for managerial and professional workers to reside closer to work than lower paid employees.
I Italien forklaredes dette mønster ved, at folk i ledende stillinger og i højere indkomstgrupper foretrækker at købe dyrere boliger nær arbejdspladsen, fordi deres arbejdstid er irregulær og vanskelig at planlægge, hvilket begrænser muligheden for lange arbejdsrejser.
In Italy, this pattern was explained by the preference among higher income ex3cutives to purchase more expensive property closer to work because of their less regular and predictable working hours which constrained the possibility for making long journeys to work.
En undersøgelse i Viborg (en lille købstad i Danmark) viste, at højere socioøkonomiske grupper boede midt i byen. Her var der faktisk et omvendt forhold mellem løntrin og pendlingsafstand (Madsen, 1974).
A study in Viborg (a small market town in Denmark) found that higher socioeconomic groups resided in the town centre area, indeed in this town the grade of job was inversely related to the distance commuted (Madsen, 1974).
I mange europæiske byer har en historisk udvikling bibeholdt en ring af personer med højere indkomster nær bykærnen eller i dens umiddelbare nærhed, og de lavere indkomstgrupper bor i mere forstadsagtige kvarterer.
In many european cities, historical development has maintained a ring of higher income workers near to the inner city or its immediate neighbourhood, the lower income workers residing in more suburban locations.
Dette gælder for Paris, Athen, København og mange andre byområder, som ikke er baseret på en stærk industriel arv.
This is true of Paris, Athens, Copenhagen and many other conurbations not based on an strong industrialised heritage. In Denmark a
I Danmark viste en pendlingsundersøgelse (Madsen, 1978), at de længste arbejdsrejser blev foretaget af faglærte arbejdere - 30 pet. mere end den gennemsnitlige pendlingsafstand.
35 commuting study (Madsen, 1978) found that the longest work journeys were undertaken by skilled manual workers, 30 per cent above the mean commuting distance.
Ufaglærte arbejdere pendlede også 12 pet. længere end gennemsnittet, det samme som ikke-manuelle arbejdere på laveste og mellemste trin.
Unskilled manual workers also commuted 12 per cent above the mean distance, the same as that of junior and middle grade nonmanual workers.
36 erhverv længere end gennemsnittet (men kortere end faglærte arbejdere).
Like the United Kingdom, employers and professional workers commuted above average distances (though less than the skilled workers).
Arbejdere i servicefag og selvstændige pendlede de korteste afstande.
Service workers and the self employed commuted the shortest distances.
Ved at opdele disse resultater mellem by og land fandt Madsen, at jo større byen var, des længere pendlede arbejdsgiverne.
Disaggregating these findings between town and country areas Madsen found that the larger the town, the longer the commuting distance of employers.
Ikke-manuelle arbejdere pendlede kortere afstande i landdistrikter og manuelle arbejdere ensartede afstande i alle områdetyper.
Nonmanual workers commuted shorter distances in the rural areas and manual workers commuted a similar range of distances in all types of area.
Kumulativ rejselængde efter socioøkonomiske grupper (procent)
TABLE 2.12 Cumulative journey length by socioeconomic groups (per cent)
Afstand i km:
Distance (in km)
Ikke-manuelle på mellemste trin
Managerial Professional
Faglærte manuelle Specialarbejdere Ufaglærte manuelle
Junior nonmanual 22.1 43.5 55.2 72.8 Skilled manual 13.9 32.3 45.7 65.1 Semiskilled manual 24.0 46.3 60.7 78.4 Unskilled manual 33.3 54.6 65.9 83.2
Kilde: Britisk rejseundersøgelse (NTS), 1975/76
Source: British 1975/76 NTS
Forholdet mellem en arbejders lønklasse og den afstand, der pendles, er ikke regelret, men genspejler ejendomsprisernes historiske udvikling i byerne, arbejdernes indkomst og deres foretrukne bosted.
The relationships between a worker's grade and the distance commuted is not a straightforward one and reflects the historical development of housing prices within cities, workers incomes, and their residential preferences.
Man bør også erkende, at i mange erhverv beskæftiges arbejderne i hjemmet.
It must also be recognised that in many occupations workers are employed at home.
I tabel 2.13 viser data fra Frankrig andelene af arbejdere i forskellige sociobeskæftigelsesmæssige kategorier, som er beskæftiget i hjemmet fra 4 pet. af kontorarbejdere til 86 pet. af landmænd.
Table 2.13 shows data from France of the proportion of workers in different socio-Drofessional categories that are employed at home ranging from 4 per cent of office workers to 86 per cent of farmers.
Landarbejdere, håndværkere, detail handlere og arbejdere i servicefag samt andre grupper såsom kunstnere, præster, folk i de væbnede styrker, politiet og andre hjælpetjenester har alle tilbøjelighed til at arbejde i eller nær deres hjem.
Farm workers, skilled craftsmen, shopkeepers and service workers as well as other groups such as artists, clergymen, those in the armed forces, the police and other emergency services all tend to work in or near their home.
TABEL 2.13 Hjemmebeskæftigelse i forskellige erhvervsgrupper i Frankrig
TABLE 2.13 Home employment in different occupational groups in France
Procentdel af aktiv befolkning der arbejder i hjemmet
Percentage of the active population working at home
Socio-beskæftigelsesmæssig kategori
Socio-professional category
Landmænd Landarbejdere Håndværkere og detailhandlere
Farmers Farm workers
Liberale erhverv og folk i ledende stilling med højere indkomst
Skilled trademan and shopkeepers
Lærere og folk i ledende stilling med middelindkomst
Professional people and higher income managerial staff
Kontorarbejdere Faglærte og specialarbejdere Folk i servicefag og ufaglærte Andre kategorier
Other categories
Med undtagelse af korte arbejdsrejser til fods, er det brugen af privatbil, der er fremherskende blandt de rejsemåder, som bruges af forskellige socio økonomiske grupper. I Frankrig er, for eksempel, procentdelen af bilpendlere dobbelt så høj for folk i liberale erhverv og ledende stillinger som for underordnet kontorpersonale og manuelle arbejdere.
With the exception of short distance journeys to work made on foot it is the use of private cars that distinguishes the other modes used by different socioeconomic groups.
Mens i Storbritannien 76 pet. af folk i ledende stillinger pendlede per bil, var det kun 24 pet. af ufaglærte arbejdere, der gjorde det, som vist i tabel 2.14.
In Britain while 76 per cent of managerial workers commuted by car only 24 per cent of unskilled manual workers did so, shown in Table 2.14.
I Frankrig gennem førtes de fleste korte rejser på mindre end 1 km af ufaglærte arbejdere i manuelle fag eller servicefag samt landarbejdere, sædvanligvis til fods.
In France most of the shortest journeys under 1 km were also made by unskilled manual service and farm workers usually on foot.
Pendling med kollektiv trafikmidler var mere almindeligt blandt underordnede kontorarbejdere, lærere, ledere i mellemstillinger og arbejdere i servicefag.
Commuting by public transport was more common among junior office workers, teachers, intermediate grade executives and service workers.
Men i byområder tiltrak kollektiv trafikmidler også folk i liberale erhverv og i ledende stillinger i højere indkomstgrupper.
However in the conurbation areas public transport also attracted professional and higher income managerial workers.
I en undersøgelse af Browne (1981) om pendling per jernbane ind til Central-London viste det sig, at 33 pet. af pendlerne var i liberale erhverv eller ledende stillinger.
In a study by Browne (1981) on rail commuting into Central London, 33 per cent of commuters were professional and executive grades.
Manuelle arbejdere og landarbejdere var de største brugere af 2-hjulede køretøjer, og manuelle arbejdere var de største brugere af fabriksbusser.
Manual workers and farm employees made a greater use of two wheeled vehicles, manual workers made the greatest use of works buses.
Pendling efter rejsemåde og socio-økonomisk gruppe (procent)
TABLE 2.14 Commuting journeys by mode and by socioeconomic group (per cent)
Ufaglærte manuelle
Semiskilled manual
} Kategorien "lait" omfatter "andre rejsemåder", som udgør en meget lille andel af det totale
* The 'TOTAL' category includes 'other' modes which account for a very small proportion of the total.
Kilde: Britisk rejseundersøgelse (NTS), 1975/76
Source: National Travel Survey, 1975/76
Hvis man generaliserer, er pendlingens karakteristika for de forskellige typer arbejdere:
Generalising, the commuting characteristics of different types of worker are:
Landarbejderes nødvendige pendlingsrejser er for det meste på mindre end 3 km.
Any commuting journeys necessary by farm workers are mostly under 3 kms.
I Frankrig var kun 12 pet. på mere end 10 km.
In France only 12 per cent were over 10 kms.
Sådanne arbejdere går for det meste eller bruger 2-hjulede køretøjer, og rejsetiden er sjældent mere end 30 minutter.
Such workers tend to commute on foot or use two wheeled vehicles, the journey rarely lasts longer than 30 minutes.
Landarbejdere, som bruger bil til pendling, rejser længere end gennemsnittet.
Farm workers who do have use of their cars for commuting, travel above average distances to work.
Folk i liberale erhverv og i ledende stillinger og højere indkomst grupper: kun få af disse arbejder nær deres bopæl.
Skilled tradesmen and shopkeepers tend to work at their place of residence or to commute by car.
De andele, der bor nær arbejdspladsen, varierer medlemslandene imellem.
Professional workers and higher income managerial categories: only a few of these workers work near to their residence.
I Frankrig og United Kingdom, hvor arbejdsrejser har tendens til at være en anelse kortere end gennemsnittet for EF, bor henholdsvis 33 og 25 pet.
The proportions living close to work vary between Member Countries; in France and the United Kingdom where work journeys tend to be marginally shorter than the EEC average, 33 and 25 per cent of this group respectively live less than 3 km from their workplace.
Den andel, der arbejder langt fra hjemmet, er højere end gennemsnittet for alle arbejdere, og rejsen varer længere.
The proportion working a long way from home is higher than the average for all workers and of a
39 per bil undtagen i større byområder, hvor det er mere almindeligt at bruge tog og metrosystemer.
longer duration. They tend to commute by car except in larger conurbations where use of train, metro systems are more common.
Lærere og funktionærer i mellemindkomstgrupper er tilbøjelige til at rejse længere end gennemsnittet.
Teachers and workers in middle income white collar jobs tend to make above average distance journeys.
De bruger kollektive trafikmidler bil mere end gennemsnittet.
They make a higher than average proportion of public transport and car journeys.
Rejsetiderne ligger også over gennemsnittet.
Trip durations are also above average.
Kontor- og manuelle arbejdere: kun få i disse kategorier bor ved deres arbejdssted.
Office and manual workers: only a few of the people in these categories live at their place of work.
Mange arbejder mindre end 3 km væk og en stor andel mellem 3 og 5 km fra hjemmet.
Many work at a distance of less than 3 kms and a large proportion at a distance of between 3 and 5 kms from home.
Kontorarbejdere pendler i vid udstrækning med kollektive trafikmidler.
Office workers make a lot of use of public transport for commuting.
Manuelle arbejdere pendler med kollektive trafikmidler, bortset fra Frankrig hvor kollektive trafikmidler bruges mindre, fordi der er etableret fabriksbusser.
Manual workers commute by public transport except in France where use is less because of the provision of works buses.
2-hjulede køretøjer bruges mere af manuelle end ikke-manuelle arbejdere.
Two wheelers are more used by manual than nonmanual workers.
Forholdet mellem arbejderens køn og pendlingsmønstret
2.11 The relationship of sex of worker to commuting patterns
I tabel 2.15 fra LFS-undersøgelsen 1975 vises en sammenligning mellem de afstande, mandlige og kvindelige arbejdere pendlede i medlemslandene.
A comparison of the distances commuted by men and women workers in Member Countries is shown in Table 2.15 from the 1975 LFS.
Afvigelserne genspejler forskellene mellem mænds og kvinders beskæftigelsesstruktur i medlemslandene, rollemønstret i husstanden, især med hensyn til børnepasning, og forskellene i kønnenes rejsebevægelighed.
Such variations reflect differences between the occupational structure of men and womens work in Member Countries, the pattern of role playing in households particularly with respect to child care, and the variations in travel mobility between the sexes.
Tabel 2.15 viser, at for EF som helhed var lokal beskæftigelse mere almindeligt for kvindelige end for mandlige arbejdere, og det modsatte var tilfældet for arbejdere med længere pendlingsafstande.
Table 2.15 shows that for the EEC as a whole local employment was more marked among women than men workers, the reverse was true for workers commuting longer distances.
78 pet. af de kvindelige arbejdere boede mindre end 10 km fra deres arbejdssted sammenlignet med 67 pet. af de mandlige arbejdere, 6 pet. flere mænd end kvinder pendlede mellemafstande (10-25 km).
Seventy eight per cent of women workers resided within 10 kms of their place of work relative to 67 per cent of men workers; 6 per cent more men commuted intermediate distances (10-25 kms).
På længere rejser over 25 km var der mere end dobbelt så mange mandlige pendlere (9 pet.) som kvindelige (4 pet.).
On longer journeys over 25 kms the proportion of men commuters (9%) was more than twice that of women (4%).
Mere detaljerede undersøgelser i EF-lande har analyseret variationerne i de afstande under 10 km, som mænd og kvinder pendler.
More detailed studies within EEC Member Countries have analysed the variations in distances commuted by men and women on distances under 10 kms.
En undersøgelse af Pickup (1981) af pendlingsmønstre for kvinder i Reading, United Kingdom, viste en tydelig sammenhæng mellem kvindens stade i familiens livscyklus, arbejdstiden, jobtypen og rejsemåden samt pendlingsafstanden.
A study by Pickup (1981) of the commuting patterns of women in Reading, United Kingdom found a strong relationship between women's stage in the family life cycle, working hours, job type and the commuting mode and distance commuted.
Arbejdende kvinder i de grupper, der er mest bundet til pasning af børn, var de grupper, hvor pendlings afstandene var kortest.
Working women in those groups most associated with the largest child care constraints were the groups where commuting distances were shortest.
Mønstret var, at unge ugifte eller unge gifte kvinder oftere pendler til bycentret med bus og har normal arbejdstid.
The pattern was for young single and young married women to commute to the town centre more often by bus and work normal hours.
Arbejdende mødre med børn under den skolepligtige alder og i underskolen, arbejdede lokalt og med forskellige arbejdstider, især om aftenen, hvor mændene kunne passe børnene.
Mothers with pre-schcol and primary school age children who worked did so locally at a variety of hours, particularly evenings when husbands could care for children; most of these
Pendlingsafstande i EF for mandlige og kvindelige arbejdere med hovedbeskæftigelse
Commuting distances among men and women workers with a main occupation in the EEC
9 EF -lande
EUR 9
De fleste af disse pendlede til fods.
40 commuted on foot.
Efterhånden som børnene blev ældre og mødrene mindre bundet, arbejdede de i mere stabile deltidsjob i skoletiden, og de foretrak lokale job, hvis de fandtes.
As the age of children increased and they become less dependent, women worked in more stable part time jobs within school hours, showing a preference for local jobs if available.
I de midaldrende grupper vendte mønstret tilbage til, at arbejdende kvinder pendler længere afstande til bycentret og har normal arbejdstid.
In middle age groups the pattern reverted to working women commuting longer distances to the town centre working normal hours.