natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Tredjelandes deltagelse er koncentreret om de central­ og østeuropæiske lande (85 %) og i mindre grad de nyligt udviklede lande (NUS) ( 1 lr/r) eller landene i
• Third country participation concentrates on CEECs (85 %) and to a lesser degree on NIS (11%) or Mediterranean countries (4%).
Middelhavsområdet (4%). Hvad angår de central­ og østeuropæiske landes deltagelse, drejer det sig mest om de lande, der har deltaget i programmet siden 1991: Polen ( 189Í­), Ungarn og Tjekkiet (13%). Andre som Bulgarien.
CEEC­participation shows the highest participation rates for those who participated in the programme since 1991: Poland (18%). Hungary and the Czech Republic (13*).
Rumænien eller Slovakiet, som er tiltrådt senere, deltager i betydelig lavere grad (omkring 9%).
Rumania or Slovakia who joined more recently had a significantly lower degree (about 99c each).
NUS­deltagere kommer hovedsageligt fra Rusland og Ukraine, og der er meget lav deltagelse fra de to andre støtteberettigede landes side, nemlig Hviderusland og Moldova.
NIS­participants mainly come from Russia and Ukraine, with limited participation from the two other eligible countries, i.e. Belarus and Moldova.
Middelhavsområdet karakteriseres ved en stor andel af aktører fra Cypern, Marokko. Libanon og Tunesien.
Mediterranean participation shows a strong involvement of players from Cyprus. Morocco.
141 i den næste fase (1994/1995) os (i2 i den tredje fase siden 1996.
141 in the second phase (1994/1995) and 62 in the third phase since 1996.
• Projekternes løbetid udvidedes fra 1 ar til 2 ar. Det gennemsnitlige projektbudget var meget lille i begyndelsen (1991­1995: mindre end 150.000 EUR), men steg i høj grad efter 1996 (400.000 EUR).
• The lifetime of projects increased from 1 year to 2 years, while the average project budget was rather small in the beginning (1991-1995: less than 150,000 EURO), but drastically increase since 1996 (4Ò0.000EURO).
En kvantitativ undersøgelse af Phare­BPF og Tacis­CBC­SPF αι giver nogle grundlæggende oplysninger om projekter øm netværkssamarbejde, der er indledt mellem lokale og regionale myndigheder fra EU og de baltiske lande, den baltiske del af Polen samt den vestlige del af NUS (nordvestligt Rusland.
A quantitative assessment of PHARE-BPF and TACIS-CBC-SPF '4Ireveals some basicinformation about network-cooperation projects established between local and regional authorities from the EU and in Baltic States, the Baltic part of Poland as well as in the western part of the NIS (North-western Russia. Belarus. Ukraine. Moldovia).
• Ifølge de projekter, der blev godkendt endeligt til de tre komponenter under Phare­BPF (Baltic Small Project Facility; Phare/lnterreg.
• According to the projects finally approved for the three components of the PHARE-BPF (Baltic Small Project Facility: PHARE/INTERREG.
Micro­Projects), viser samarbejdets hovedområder en dominans af temaerne "lokale øg regionale tjenester øg politikker" (35%) øg "miljø og energi" (31 %).
Micro-Projects), the main spheres of cooperation show a domination of the themes "urban and regional services and policies" (35%) and "environment and energy" (31%).
De fleste BPF­projekter blev varetaget af lokale/regionale myndigheder fra Estland, mens antallet af projekter, som blev varetaget af ansøgere fra Pølen.
The majority of BPF-projects are led by local/regional authorities from Estonia, while the number of projects led by applicants from Poland.
Litauen øg Letland har en tendens til at være mere ligeligt fordelt.
Lithuania and Latvia tends to become more balanced.
• Ifølge de 62 projekter, der blev endelig godkendt til TACIS­CBC­SPF (Small Project Facility, Micro Project Facility), var samarbejdets høvedomrader "lokal økonomisk udvikling" (22 projekter) og "miljø og energi" ( 13 projekter).
• According to the 62 projects finally approved for TACIS-CBC-SPF (Small Project Facility. Micro Project Facility), main spheres of cooperation were "local economic development" (22 projects) and "environment and energy" (13 projects).
Langt de fleste godkendte projekter kom fra Rusland (og blev hovedsageligt varelaget af et russisk/finsk partnerskab), men antallet af ansøgninger om projekter fra Hviderusland, Moldova øg Ukraine er dog stigende.
The vast majority of approved projects are from Russia (and mainly led by a Russian/Finnish partnership), however the number of project applications from Belarus, Moldova and Ukraine is increasing.
I modsætning til projektbaseret ad hoc­samarbejde er strategisk samarbejde mellem to eller flere lokale og regionale myndigheder sædvanligvis langsigtet eller uden tidsbegrænsning.
In opposition to project-based "one oft" cooperation, strategic cooperation between two or more local and regional authorities normally takes place in a timely undetermined or longterm orientated framework.
Det er ofte baseret på skrevne aftaler mellem partnerne, f.eks. en venskabsbyaftale, et memorandum, udveksling af breve, en samarbejdsprotokol eller en hensigtserklæring.
It is frequently based on written agreements concluded between the partners that can take the form of a "town-twinning agreement", a "memorandum", an "exchange of letters", a "cooperation protocol" or a "declaration of intent".
Strategiske samarbejdsordninger omfatter som regel gennemførelse af adskillige fælles tiltag (projekter) på et bredt felt af emner, der forinden er aftalt mellem partnerne (samarbejde om flere emner), men kan også koncentreres om et enkelt emne af fælles interesse (samarbejde øm et enkelt emne).
Strategic cooperation schemes normally implement more joint actions (projects), which can be undertaken in a broad range of thematic fields previously agreed by the partners (pluri-thematic cooperation) or concentrate on one issue of common interest (single issue cooperation).
I praksis har man fundet mange forskellige strukturelle løsninger på organisering og forvaltning af strategisk tværregionalt samarbejde.
A plethora of different structural solutions has been chosen in practice to organise and to manage strategic interterritorial cooperations.
Afhængigt al antallet øg typen af partnere skelner man mellem tre hovedgrupper: I ) bilaterale venskabsbyaftaler, 2) bilaterale partnerskaber mellem regioner på niveau 1 øg 3) trilaterale eller multilaterale samarbejdsnetværk.
According to the number and type of partners involved, one can generally distinguish between three groups: ( 1) Bilateral towntwinnings, (2) bilateral partnerships between first level regions and (3) trilateral or multilateral cooperation networks.
Mellem disse grupper er der forskel på graden af samarbejdsforvaltningens interne organisering.
Between these groups, there are differences with regard to the degree of internal organisation for managing the cooperation.
1 bilaterale samarbejdsordninger organiserer partnerne sig som regel ikke sa formelt, mens partnere i trilaterale eller multilaterale samarbejdsnetværk arbejder sammen i mere formelle fælles ad hoc­strukturer ­ maske skaber de endda nye juridiske enheder.
In the framework of bilateral cooperation schemes, partners normally tend to establish a less formal organisational framework between each other. Partners of trilateral or multilateral cooperation networks frequently work together in the framework of more formal joint ad-hoc structures or even create new legal entities.
Et bilateralt samarbejde mellem byerl4,starter som regel med udvælgelse af en partner, indledende kontakter og sonderende besøg.
The road to bilateral town-twinning"7normally begins with the selection of a partner and moves on through first contacts and exploratory visits.
På et senere stadium indgas specifikke venskabsbyaftaler, som regel mellem lokale myndigheder på niveau 2 eller 3.
At a later stage, specific twinning agreements are normally concluded between second or third layer authorities of territorial government.
Aftalerne er formelle kontraktlige tilsagn mellem lokale myndigheder. Nogle af dem fastlægger fra starten en række emner af fælles interesse for det praktiske samarbejde (kultur, sport eller uddannelse), som kan bidrage til at nå de overordnede mål.
These agreements are formal contractual engagements between local authorities and some of them already identify a certain number of practical cooperation issues of common interest (culture, sport or education), which can help achieving the overall objectives.
Den geografiske fordeling af bilaterale venskabsbyaftaler er stadig meget ujævn, og samarbejdets intensitet varierer meget fra land til land.
At date, the geographic distribution of bilateral town-twinnings still is uneven and the intensity of cooperation strongly differs from one country to another.
I 1995 var der indgået over 7.000 venskabsbyaftaler mellem kommuner eller større byer i de 15 EU-medlemsstateru\ Omkring 80% af de lokale myndigheder, der deltager i disse ordninger, er små byer eller kommuner (mindre end 30.000 indbyggere).
As of 1995, more than 7,000 town-twinnings have been established between municipalities or bigger towns of the 15 EU-Member States.14' About 80% of local authorities involved in twinning schemes are small towns or municipalities (less than 30,000 inhabitants).
I 1995 havde Frankrig og Tyskland det højeste antal venskabsbyaftaler pr. land - hhv. 2.837 og 2.485.
In 1995, the highest number of twinnings established per country can be observed in France (2,837) and Germany (2,485).
Sætter man imidlertid antallet af venskabsbyaftaler pr. land i forhold til det samlede antal lokale myndigheder i den pågældende medlemsstat, må man konstatere, at lande som Sverige (93%), Danmark (84%), Finland (81%) og Nederlandene (59%) er de mest aktive på dette felt. Nederst på skalaen ligger samhørighedslandene i Middelhavsområdet: Grækenland (2%), Portugal (3%) og Spanien (5%).
If the number of town-twinnings established per country is put in relation to the total figure of local authorities in the respective Member State, one can however observe that countries such as Sweden (93%). Denmark (84%), Finland (81%) and the Netherlands (59%) are the most active in twinning.
Bilateralt venskabsbysamarbejde kan også spille en vigtig rolle i EU's udvidelsesproces.
Bilateral town twinnings can also play an important role in the EU-enlargement process: As of 1997, a total of 2,581 twinning arrangements between EU-Members State and Central and Eastern European Countries (CEEC) qualified for EU-aid.
I 1997 var i alt 2.581 venskabsbyaftaler mellem EU-medlemsstater og central- og østeuropæiske lande berettiget til EU-støtte.
The reinforced town-twining projects that have developed during the 1990s between many municipalities in northern Europe (including Sweden.
De styrkede venskabsbyprojekter, der i løbet af 1990'erne har udviklet sig mellem mange kommuner i Nordeuropa (herunder Sverige, Finland og Danmark) og kommuner i Østersøregionen og Polen, viser, hvordan sådanne ordninger kan blive et vigtigt middel til at øge kvalifikationerne i de central- og østeuropæiske lande.
Finland. Denmark) and municipalities in the Baltic Sea Region and Poland show how these schemes can be developed into an important tool for increasing skills in the CEECs.
Venskabsbysamarbejde har både betydet overførsel af knowhow i stor målestok og støtte til udviklingen af' et demokratisk lokalt myndighedsniveau i disse Iandeu'.
Town twinnings have provided both large-scale transfers of know-how and support in the development of a democratic local tier in those countries.14J
En vis kritik er dog på sin plads: Samarbejdet foregår ofte på grundlag af den laveste fællesnævner, og aktiviteterne under venskabsbyaftalerne følger ikke en langsigtet plan.
Some critical aspects should however be mentioned: Frequently, cooperation operates at the lowest common denominator and activities foreseen in twinning arrangements are not "planned" on a long term basis.
Samarbejdet omfatter ikke et bredt tværsnit af projekter, og ofte er der uenighed om deres reelle merværdi.
Furthermore, town twinnings do not embrace a cross-section of projects and there is often a lack of consensus on their real added value.
Det skal dog nævnes, at traditionelle venskabsbyordninger på forskellig vis kan give væsentlige ekstragevinster:
In this respect one should however mention that "traditional" town-twinning schemes can generate important added value in various ways:
• De fremmer offentlighedens forståelse for de lokale myndigheders foranstaltninger til fremme af internationalt samarbejde. • De bidrager til at give nødvendige kvalifikationer som f.eks. kendskab til fremmedsprog og erfaringer med at forhandle med repræsentanter for andre lande. • De skaber tillid mellem lokale myndigheder i forskellige lande, hvilket er afgørende for iværksættelse af mere kostbare projekter.
• They foster understanding by the public of measures taken by local authorities to promote international cooperation. • They help to acquire necessary skills such as foreign languages and experience in negotiating with representatives from other countries. • They generate trust between local authorities in different countries, which is vital for the launch of more expensive projects.
Det sidste aspekt bekræftes også af en intern evaluering af Kommissionens (Generaldirektorat XVI) "Erfaringsudvekslingsprogram" (EEP), som offentliggjordes i 1993: Bilateralt venskabsbysamarbejde var ofte en vigtig forløber for og det første skridt mod projektbaseret netværkssamarbejde mellem lokale myndigheder.
The latter aspect is also confirmed by an internal evaluation of DG XVI's "Exchange of Experience Programme" (EEP) published in 1993: Bilateral town-twinnings were often important precursors for and initial steps towards project-based networking between local authorities.
Halvdelen af deltagerne i EEP-programmet har faktisk tyet til gamle venskabsbyforbindelser for at finde samarbejdspartnere1^. Mange
In fact, half of the participants in the EEP-programme have "fallen back" on some
Venskabsbykonceptet (forskellige udgaver).
The town-twinning concept (Various editions).
Regionsudvalget: Udtalelse om grænseoverskridende og transnationalt samarbejde mellem kommuner (CdR 145/98 lin).
Committee of the Regions: Opinion on crossborder and transnational cooperation between local authorities (CdR 145/9S fin).
I 1997 var der 7.621 venskabsbyaftaler i EU 15. Regionsudvalget: Udtalelse om grænseoverskridende og transnationalt samarbejde mellem kommuner (CdR 145/98 fin).
'■*· In 1997. about 7.621 town twinnings did exist in EU 15. '■*"* Committee of the Regions: Opinion on crossborder and transnational cooperation between local authorities (CdR 145/98 fin).
venskabsbyordiiinger er nu begyndt at udvide de aktiviteter (især kultur, sports- og ungdomsudveksling), der hidtil har givet gode resultater, og tilføje nye forbindelser eller andre indsatsområder.
of their twinning relationships in order to identify their cooperation partners."5Many town twinning schemes have now begun to expand their previously successful activities (especially in culture, sports, youth exchanges) and add on new links or other fields of action.
Et sådant styrket venskabsbysamarbejde er en station på vejen mellem traditionelle venskabsbyaktiviteter og et bredere samarbejde i tværregionale netværk.
Such "reinforced town-twinnings" are a halfway house between traditional town-twinning activities and more extensive cooperation in the framework of interterritorial networks.
Strategisk samarbejde i form af bilaterale regionale partnerskabsaftaler
Strategic cooperation in the framework of bilateral regional partnership agreements
Det er næsten umuligt at opregne alle aftaler om bilateralt samarbejde, der er indgået i de seneste år mellem niveau 1regioner i EU. eller mellem disse og niveau I-regioner i andre europæiske lande.
It is nearby impossible to list all bilateral cooperation agreements that have been concluded in recent years between first level regions of the European Union, or even between them and first level regions coming from other European countries.
På grundlag af resultaterne af flere større studier14' kan der fremlægges en ikke-udtommende liste over samarbejdsaftaler i EU (se tabel 15). el kort resumé af fællestræk og et overblik over regionernes deltagelse i bilateralt samarbejde i medlemsstater søm Tyskland. Frankrig og Italien.
Based on the results of several larger studies'*, one can draw up a non-exhaustive list of existing cooperation agreements concluded in the EU (See: Table 15). briefly summarise common features and give an overview of the countrywide situation of regional involvement in "bilateral cooperation" for some Member States such as Germany.
En klar strategisk fremgangsmåde ved udvælgelsen af den fremtidige partnerregion synes imidlertid at være undtagelsen.
A clear strategic approach in the selection process of the future partnerregion seems however to be the exception.
Mange regioner undlader at foretage en forudgående vurdering af deres kommende partner, måske til dels fordi de ikke selv er i stand til præcist at gøre rede for deres egne strategiske præferencer.
It can be observed that regions very often do not proceeded to an "ex-ante evaluation" of their future partner, which may partly be a result of the fact that they are not able to precisely state "their own" strategic preferences.
Størstedelen af aftalerne mellem EU-regiøner er generelle rammeaftaler, der fremmer samarbejde på en lang række områder. Dog fokuserer nogle på et specifikt emne.
The large majority of agreements concluded between EU-regions are general framework agreements promoting cooperation in a broad range of fields, although some agreements exist that focus on a specific field of cooperation.
Eksempler pa hyppigt forekommende emner er kontakt mellem forvaltninger og politiske institutioner, økonomisk udvikling, social- øg arbejdsmarkedspolitik, ungdomspolitik, uddannelse og forskning, samarbejde mellem subregionale myndigheder osv. Mange aftaler har desuden til formål at stimulere aktiv inddragelse al' forskellige andre aktorer fra den halvoffentlige sektor (universiteter, forsknings- og uddannelsescentre) eller fra den private sektor (brancheforeninger, handelskamre osv.).
Frequent issues covered are. for example, contacts between administrations and political institutions, economic development, social and labour policy, youth policy, education and science, cooperation between subregional authorities etc. Many agreements also aim at stimulating the active involvement of various other players coming from the semipublic (universities, research/training centres) or private sector (industry associations, chambers of commerce etc.).
Begge varianter synes dog at have det fælles mål at etablere forbindelser mellem regioner, som kan fremme fælles ansøgninger til EU-programmer.
Nevertheless, both variants seem to have a parallel objective of creating links between regions favouring joint applications to EU-programmes.
I Tyskland begyndte delstaterne først at etablere bilateralt tværregionalt samarbejde i slutningen af 1980'erne - dog med undtagelse af de yderst aktive delstater Bayern og Baden-Württemberg, der må betragtes som foregangsregioner på området.
In Germany, the Länder have set up bilateral interregional cooperations only since the end of the 1980s. An exception to this are the highly active Lander of Bayern and Baden-Württemberg, who can be considered "precursors" in this field.
Antallel af indgåede aftaler er imidlertid den eneste disponible indikator, da der endnu ikke er foretaget kvalitative evalueringer al' dette samarbejde.
The quantity of cooperations established is however the only indicator available, as a qualitative evaluation of these cooperation still lack.
De mest populære samarbejdsområder ligger i tyskernes føretrukne feriemål (Italien, Frankrig.
The most popular partner areas are located in the preferred "holiday destinations" preferred by the Germans (Italy. France.
Spanien), mens der endnu ikke er tværregionalt samarbejde med lande som Belgien.
Spain), whereas interregional cooperation is still lacking in the case of Belgium. Denmark.
Hvad angår det "diplomatiske valg" af partnerregioner, er partnerskab med kun én region det fremherskende princip14''.
With regard to the "diplomatic choice" of partner regions, strict singularity"' prevails. These "diplomatic
Mange andre særtræk ved det bilaterale tværregionale samarbejde i Tyskland er diplomatisk begrundet.
'^^ European Commission (Directorate General XII). Forecasting and Assessment in Science and Technology, FAST Dossier Vol.
En lysk delstat indgår kun partnerskab meti en enkelt region i en given EU-medlemsstat.
A German Land establishes a partnership only with one region of a given EU-Mcmber State.
En undtagelse herfra er tien spanske region Valencia, som har to tyske partnerregioner.
An exception to this is the Spanish Region Valencia, which has two German partner-regions.
tysktalende fællesskab, regionen Vallonien og regionen Flandern).
reasons" explain several other features that characterise bilateral inter­regional cooperation in Germany: They explain to a certain extent the lack of bilateral inter­regional cooperations with regions in Belgium and Denmark, as they cooperate on a cross­border basis with the German Länder Nordrhein­Westfalen and Rheinland­Pfalz (German speaking Community, Région Wallonne and Flemish Region).
Diplomatisk valg ligger også bag de tyske delstaters begrænsede engagement i multilaterale aftaler, da mange interessante regioner i andre europæiske lande allerede har etableret partnerskaber over hele kontinentet.
They also explain the limited engagement of German Länder in multilateral agreements, as many interesting regions in other European countries have already established partnerships throughout the continent.
I Italien har regionen Emilia­Romagna indgået det bredeste spektrum af formelle tværregionale samarbejdsaftaler og indtager derfor en lederposition i national sammenhæng.
In the case of Italy, the region Emilia­Romagna has established the broadest range of formal inter­regional cooperation agreements and therefore has a leading position in the national context.
En del andre italienske regioner har dog etableret formelt samarbejde på et tidligere tidspunkt (Lombardia, Toscana, Veneto, de selvstyrende provinser Trentino og Südtirol).
However, a number of other Italian regions have established formal cooperations at an earlier stage (Lombardia, Toscana. Veneto, Autonomous Provinces of Trentino and Südtirol).
På landsplan er der slør forskel på samarbejdet i nord (stærkt) øg i syd (svagt). I Frankrig må Aquitaine­regionen betragtes som en af de mest aktive med hensyn til internationale samarbejdsaktiviteter.
On a countrywide level, the intensity of cooperation strongly differs between the North (strong) and the South (weak).
Dens netværk al' bilaterale samarbejdsprojekter med andre niveau 1­regioner baseret på skriftlige aftaler må betragtes som temmelig enestående.
Especially its web of bilateral cooperations with other first­level regions that are based on written agreements must be considered rather unique.
Tabel 15: Eksempler på bilaterale samarbejdsaftaler indgået mellem regioner i Europa
Table 15: Examples for bilateral cooperations agreements concluded between regions in Europe
Maj 1978 Oktober 1981 Juli 1987 November 1994 Juli 1994 Oktober 1991 Siden 1985 Juli 1992 Siden 1962 December 1992
May 1978 October 1981 July 1987 November 1994 July 1994 October 1991 Since 1985 July 1992 Since 1962 December 1992
Siden 1992
Since 1992
Marts 1994 Juli 1994 Juli 1992 December 1991 Marts 1992
March 1994 July 1994 July 1992 December 1991 March 1992 March 1988
Bilaterale tværregionale partnerskaber etablerer sædvanligvis færre formelle strukturer, og organisationsomkostningerne er derfor som regel begrænsede.
Generally' speaking, bilateral "inter­regional" partnerships tend towards establishing less formal structures and therefore generate relatively limited organisational costs.
I forbindelse med næsten alle aftaler nedsættes et fælles sekretariat, der skal forvalte og fremme samarbejdsprojekter.
Practically all agreements set­up a joint secretariat to manage and promote cooperation projects.