natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Italien anvendes denne integrerede metode ud fra en mere dynamisk synsvinkel, da forskerne i stedet for at tale om "målgrupper" retter opmærksomheden mod den kategori, der består af "nye emner for en samfundsradikalisering" (de studerende, de unge og de arbejdsløse), som repræsenterer nye værdier, idet de har et anderledes forhold til arbejde og dagligdagens tid (ANDOLFI, BELLARDI, INGROSSO, MANGHI, og ROLLIER 1980).
In Italy this integrated approach is made from a more dynamic viewpoint since, rather than talking about "target groups", research pays more attention to the category of "new subjects of social radicalization" (students, young people and the unemployed) who are the bearers of new values in that they live in a different relationhip to work and to time in daily life. (ANDOLFI, BELLARDI, INGROSSO, MANGHI, and ROLLIER 1980).
Det kan også nævnes, at en del af forskningen i Tyskland har fokuseret på den "alternative bevægelse" (HUBER 1978).
It may also be observed that this approach is shared by some of the research in Germany centred upon the "alternative movement" (HUBER 1978).
Rapportens konklusion er i alt væsentligt, at der må en nytænkning i gang med hensyn til teorier om fritid, som ikke længere kan betragtes som et gode forårsaget af sociale fremskridt, men nærmere som et socialt problem der fører til eksklusion eller marginalisering af de samfundskategorier, som har for meget påtvunget fritid.
The finding is in effect a demand for a complete rethinking of theories concerning free time, which it no longer considers as a benefit arising from social progress but rather as a social problem leading to the exclusion or marginalization of those social categories who have an excessive amount of involuntary free time.
I den seneste forskning opfordres der således til et bedre samspil mellem de forskellige faktorer.
Hence the most recent research calls for more interaction.
Mens mange forskere således betragter arbejdsdeling som en vigtig foranstaltning til afhjælpning af arbejdsløshedsproblemet, mener andre, at det i lige så høj grad er en metode til udligning af inaktiviteten og en absolut nødvendig forudsætning for at bekæmpe den marginaliseringsproces, som visse befolkningskategorier er udsat for. (THEO BECKERS.)
Thus, while many researchers see job sharing as a priority measure to ease the unemployment problem, others regard it just as much as a means of redistributing inactivity and an indispensable prerequisite for combating the process of marginalization to which certain categories of people are subject. (THEO BECKERS).
Beckers mener, at denne nyintegrering af arbejdets og fritidens værdier bevarer den centrale værdi ved arbejdet, mens den samtidig baner vejen for oprettelsen af et nyt forhold mellem arbejde og fritid.
Beckers sees this reintegration of the values of work and free time as preserving the central value of work whilst at the same time facilitating the establishment of a new type of relationship between work and free time.
Han pointerer, at det vil kræve politisk vilje at gennemføre forandringen, og det er værd at bemærke, at den interministerielle gruppes rapport om emnet, som udkom i 1981, viste de første tegn på en sådan politisk vilje.
He notes that it will require a political will to effect the transformation, and it is notable that the interministerial group report on the subject, which appeared in 1981, showed the first stirrings of such a political will.
Begrebet frivilligt arbejde er det punkt, som alle disse analyser samler sig i (se også J. VAN NIEUWBERG, 1981).
The concept of voluntary work is the point on which all these analyses converge (see also J. VAN NIEUWBERG, 1981).
I Storbritannien analyseres de arbejdsløses livsstil i et stort antal undersøgelser.
In Great Britain, many studies analyse the style of life of the unemployed.
I en undersøgelse, som i øjeblikket er i gang (P. KELVIN, vil blive offentliggjort i 1982), forsøger man fra de arbejdsløse ved hjælp at interviewer at finde ud af, hvordan de opfatter deres tid, deres fritid og de faktorer, som bestemmer stukturen af deres fritidsaktiviteter.
A field study now in progress (P. KELVIN, to be published in 1982), sets out to discover from unemployed people, by means of interviews, how they perceive their time, their leisure, and the factors which structure their leisure activities.
Andre studier fremhæver "formløsheden" af de arbejdsløses tid, og forbinder
Other studies emphasize the "shapelessness" of the time of the unemployed, and link this with upholding the centrality of the work value as a determinant of social identity.
Skønt Irland på trods af den højeste arbejdsløshed i EF hidtil har været bagud med hensyn til denne type forskning, synes der nu at være en ny bevidsthed om arbejdsløshedens virkninger. Et tegn herpå er det projekt, som er indgivet til National Board of Science and Technology af to forskere fra Trinity College, Dublin (J. WICKHAM/P. MURRAY, 1982).
Although, notwithstanding the highest unemployment rate among EEC countries, Ireland has so far lagged behind in respect of research of this type, there appears to be a new awareness of the effects of unemployment, of which one sign is the project submitted to the National Board of Science and Technology by two researchers from Trinity College, Dublin (J. WICKHAM/ P. MURRAY, 1982).
Målet var først at analysere de arbejdsløses holdninger i deres søgen efter arbejde (her spillede spørgsmålet om den "sorte økonomi" en fremtrædende rolle) og derefter at måle virkningerne af arbejdsløshedssituationen på familien (opgavefordelingen mellem kønnene), på fritidsaktiviteterne og, mere generelt , på mønstrene for tidsudnyttelse.
The objective would be first to analyse the attitudes of unemployed persons in their search for work and income (here the question of the "black economy" is in the forefront of their thinking), and then to measure the effects of the unemployment situation on the family (division of tasks between the sexes), on leisure activities and more generally on the patterns of time utilization.
Institutionel aktivitet med hensyn til at bringe arbejdstid i relation til fritid
Institutional activity in relating working time to leisure time
2.5.1 Tidsspørgsmålets forsvinden fra den offentlige debat
2.5.1 Disappearance of the time question from public discussion
2.5.2 Tiden som en centralt emne i den offentlige debat
2.5.2 Time as central to current public discussion
I dette kapitel behandler vi de forskellige problemtyper vedrørende arbejdstid og fritid, som i dea offentlige debat om emnet fremføres af organisationer, der repræsenterer arbejdsgivere, fagforeninger, politiske partier og regeringer.
In this chapter we discuss the various groups of problems concerning working time and leisure time which are propounded by organizations representing employers or trade unions and the political parties and governments in the current public debate on the subject.
Hvis vi inddeler landene efter den betydning, som tid i øjeblikket tillægges i sådanne debatter, når vi frem til to grupper af lande.
If we group countries according to the place at present occupied by time in such discussions, two groups of countries emerge.
I Luxembourg og Forbundsrepublikken Tyskland gør arbejdsmarkedets parter og politikerne ikke længere dette til et centralt punkt i deres drøftelser.
In Luxembourg and in West Germany the social partners and politicians no longer make this a central point in their discussions.
I Luxembourg er der opstået enighed om en 40 timers arbejdsuge og 25 dages betalt ferie, og på dette punkt betragter man sig som værende forud for andre europæiske lande.
In Luxembourg a consensus has formed around a 40 hour working week and 25 days' paid holidays, and this is considered to be in advance of other European countries.
Imidlertid foregår der nu en vis debat om, hvorvidt disse fordele omfatter alle lønmodtagere, og man diskuterer også loven af 1977, som forbyder overarbejde, og hvortil der ifølge fagforeningerne er for mange undtagelser.
However, there is now some discussion regarding the extension of these advantages to all wage earners, and also about the application of the law of 1977 forbidding overtime working and which, the unions believe, is subject to too many exceptions.
Endelig er beskyttelsen af deltidsarbejdere (gennemførelsen af EF-direktivet) og den eksperimentelle indførelse af fleksible arbejdstider for offentligt ansatte også centrale emner i debatten.
Finally, the protection of part-time workers (implementation of the European Directive) and the introduction of flexible working hours experimentally for public employees are also central to the discussions.
Men det er stadig bevarelsen af beskæftigelsen i lyset af stålindustriens problemer, som landet er mest optaget af.
But it is the protection of employment in the context of the problems of the steel industry which still holds first place in the country's preoccupations.
En aktiv kampagne for mere fritid mener arbeidsmarkedets parter ikke hører ind under dem, men snarere lokale foreninger, som er der til det samme.
As for active campaigning on the question Of free time, the social partners consider that this is not their responsibility but rather that of local associations, which exist for that purpose.
På den anden side er den offentlige debat i Forbundsrepublikken om en arbejdstidsreduktion kun indstillet, for så vidt som arbejdstiden efter en mislykket strejke i stålindustrien i 1979 for en 35 timers uge hverken har været diskuteret eller er blevet reduceret i de øvrige sektorer.
On the other hand, in Germany public discussion on the reduction of working hours has only been suspended insofar as, following the failure of the strike in the steel industry in 1979 for a 35 hour week, hours of work have been neither discussed nor reduced in the other sectors.
Og af hensyn til det gode forhold mellem parterne må fagforeningerne vente, indtil de kollektive overenskomster skal
And in the interest of good community relations the unions will have to wait until the collective agreements come up for renewal
I Øjeblikket drejer diskussionen både i forskningsinstitutterne og i de repræsentative organisationer sig om hvilke ændringer, der kan foretages i arbejdstiden, således at der åbnes mulighed for en forbedring af fritidsaktiviteterne, og således at sådanne aktiviteter i det mindste kan foretages med færre afbrydelser.
For the present, discussion both in research institutes and within the representative organizations centres around what modifications could be made to working hours such as to permit the enrichment of leisure time occupations, and in any event enable a more sustained pursuit of such activities.
De lægger alle store vægt på spørgsmålet om samfundsmæssig kontrol af disse ændringers indførelse på de enkelte virksomheder.
All pay much attention to the question of social control of the introduction of these modifications within firms.
Der findes to hovedanskuelser. Fortalerne for den ene anskuelse foretrækker en opretholdelse af kollektive kontrolformer (GENSIOR og WOLF 1980, HOFF 1981, KOHL og SEIFERT 1980, BÄCKER og SEIFERT 1982), mens den anden anskuelse går ud på, at de ansatte selv fører forhandlinger (TERIET 1980, 1981, 1982).
There are two schools of thought; one is in favour of maintaining collective forms of control (GENSIOR and WOLF 1980, HOFF 1981, KOHL and SEIFERT 1980, BÄCKER and SEIFERT 1982), whilst the other would leave the employees to negotiate for themselves (TERIET 1980, 1981, 1982).
Nogle understreger de mere kvalitative virkninger, som de forventer af ændringen, såsom et fremskridt henimod en omfordeling af roller mellem mænd og kvinder (TERIET 1981, D.G.B. 1981), mens andre betragter disse arbejdstidsændringer som et middel til en familiepolitik (landsmøde for C.D.U./ C.S.U. 1981).
Some emphasize the more qualitative effects that they expect the change to bring about, such as progress towards a redistribution of roles between men and women (TERIET 1981, D.G.B. 1981) while others look upon these changes in working hours as the instruments of a policy on families (C.D.U./C.S.U. political party, 1981 conference).
2.5.2 Tiden som et centralt emne i den offentlige debat
2.5.2 Time as central to current public discussion
I den anden gruppe lande er tiden imidlertid, undtagen i Danmark, det centrale tema i den nuværende offentlige debat, skønt det må indrømmes, at størstedelen af debatten hovedsagelig har været fokuseret på arbejdstiden uden at skabe nogen egentlig forbindelse med fritiden.
In the second group of countries on the other hand, with the exception of Denmark, time is the central feature in current public discussion, though it must be admitted that most of it focusses mainly on working time, without establishing any real connection with free time.
Desuden har debatten særligt drejet sig om problemerne ved ene arbejdstidsreduktion, især det økonomiske aspekt, d.v.s. på den ene side virkningen på produktiviteten og på den anden side arbejdsdeling.
Moreover they have centred more on the discussion of the problems posed by the reduction in hours of work, especially from the economic aspect of their effect on productivity on the one hand and of job-sharing on the other.
Ikke desto mindre synes der i flere lande for ganske nylig at være opstået en tendens henimod en mere samlet overvejelse af arbejdstid og fritid.
Nonetheless there does seem to be a very recent trend in several countries towards a more integral consideration of working time and free time.
Denne nye udvikling synes at være drevet frem af to bevægelser.
This new thrust seems to be powered by two movements.
På den ene side opfordrer både arbejdstidsreduktionen og de forskellige metoder til ændring af arbejds-tidsplanerne arbejdstagerne til at foretage byttehandler
On the one hand, both the reduction in hours of work and the various ways of modifying work schedules are encouraging employees to opt for trade-offs between working time/free time and levels of earnings.
På den anden side fremgår det af en række undersøgelser af forskellige udvalg af arbejdstagere i hvert land, at mange i høj grad er imod denne form for byttehandel.
From a number of sample surveys made amongst employees in each country it is evident that many of them are very much opposed to trade-offs of this kind.
Denne modstand må give anledning til eftertanke både for de repræsentative organisationer, hvis opgave det er at tage sig af arbejdstagernes interesser, og for de ministerielle afdelinger, der er ansvarlige for udformningen af socialpolitikken.
These resistances must give food for thought both to the representative organizations whose task it is to look after the interests of the employees and to the government departments responsible for formulating social policies.
Imidlertid giver det stigende antal arbejdsløse, de der er "udelukket fra det betalte arbejdes verden", i stigende grad anledning til bekymring i fagbevægelsen.
However, the increasing numbers of workless, of those "shut out from the world of paid employment", are becoming the cause of considerable anxiety to the trade union movement.
Efter i så lang tid at have været muret inde i en verden af betalt arbejde bevæger fagforeningerne sig i retning af at miste deres repræsentative status. Denne udvikling kan kun standses, hvis de også gør krav på repræsentation på arbejdsløshedsområdet.
Having been immured for so long within the walls of the world of paid employment, trade union organizations are heading towards a loss of their representative status which can be halted only if they also stake a claim in the field of unemployment.
I Irland er debatten begyndt at fokusere på en nedsættelse af overarbejde, som er meget fremherskende, idet det forekommer i 88% af produktionsindustrien og 72% af serviceindustrien; overarbejdstiden er her ofte lang. (BRENNAN/GAULT/O'KELLY 1980.)
In Ireland discussion has come to focus upon the reduction of overtime working, which is very prevalent, being in use in 88% of productive industry and 72% of service industries, with long hours of overtime worked.
Den mest udbredt fremgangsmåde over for dette spørgsmål domineres af beskæftigelsesproblemet.
The mainstream approach to this question is dominated by the problem of employment; the authors of the study estimate that 40,000 jobs would become available if a standard week of 40 hours were adopted: the solutions assume both a limit on overtime working and a reduction in the legal working week which at present is 48 hours, although in practice firms work 40 hours.
Undersøgelsens forfattere anslår, at der ville opstå 40.000 job, hvis en standarduge på 40 timer blev indført: i løsningerne forudsættes både et loft for overarbejde og en nedsættelse af den tilladte arbejdsuge, som i øjeblikket er 48 timer., for en såden reform med hensyn til en forbedring af livskvaliteten og samfundslivets organisation kommer i anden række.
The need for such a reform in order to improve the quality of life and the organization of the life of society is a secondary consideration.
Men samtidig er det lave lønniveau og den kendsgerning, at levestandarden er lavere end i andre europæiske lande incitamenter for den enkelte til at gå ind for overarbejde eller, hvis dennes arbejdstid er kortere, til at investere den herved indvundne tid i et ekstra job.
But at the same time the low level of wages and the fact that living standards are below those of other European countries induce individuals to go in for overtime working or, if they work fewer hours, to reinvest the time so gained in a second job.
Det samme gælder for pensionister, (se A. RYAN /L. GONZALEZ 1980.)
The same thing applies to pensioners - (cf. A. RYAN/L. GONZALEZ 1980).
I Storbritannien deler fagforeningerne på nationalt og centralt plan ikke denne særlige stræben. De forsøger stadig at sikre en arbejdstidsreduktion uden nedgang i lønnen.
In Great Britain the trade unions at national and joint level do not share this particular thrust; they are still trying only to secure a reduction in working hours without loss of earnings.
Men den nye tendens viser sig i overenskomster mellem ledelser og fagforeninger på virksomhedsniveau.
But the new trend is coming through in agreements between managements and unions at employer level.
Disse indeholder langt fra nogen fast generel reduktion i arbejdstiderne, men indfører en hel række nye valgmuligheder - førtidspensionering, arbejdsdeling, ændrede arbejdstidsplaner for holdarbejde, flekstid, en reduktion i overarbejdet og i arbejdsugen, og nogle går så vidt, at de fjerner pauser i arbejdstiden, såsom te- og spise pauser (M. SMITH 1980-1981).
Far from providing for flat overall reductions in working times, they introduce a whole range of choices - early retirement, job sharing, changed time schedules for work in teams, Flexitime, a reduction in overtime working and of the working week, some going so far as to do away with free-time periods during working hours, such as tea and meal breaks (M. SMITH 19801981).
Hovedmålet er her igen beskæftigelse - hvis ikke en forøgelse, så en bevarelse heraf -skønt virksomhedslederne muligvis vil opgive forbedrede levevilkår for arbejderne som et af deres mål.
Here too, the main objective is employment - to preserve it even if not to increase it - even though managements may cite improved living conditions for the workers as one of their aims.
Et andet emne, der i de seneste år har været genstand for offentlig debat, et det problem, som er rejst af Equal Opportunities Commission (E.O.C.) (Ligestillingsrådet) angående det tilrådelige i at afskaffe lovbestemmelsen, der beskytter kvinder med natarbejde.
Another subject of public discussion during recent years is the problem raised by the Equal Opportunities Commission (E.O.C.) of the advisability of ending the legislative provision for the protection of women on night-work.
E.O.C, hævder, at denne lovgivning øger diskriminationen mod kvinder på arbejdsmarkedet.
The E.O.C, maintains that this legislation is a factor increasing the discriminations against women on the labour market.
Fagforeningerne er stærkt imod en sådan ændring, og det er ikke vanskeligt at se følgevirkningerne for saraspillet mellem fritid og arbejdstid.
Trade unions are firmly against such a change, and the implications as regards the interaction of free time and working time implicit in such a discussion are not hard to see.
Det fremgår af nogle hollandske undersøgelser, at der er modstand blandt arbejdstagerne mod indførelsen af arbejdstidsændringer og arbejdstidsreduktioner, som ville indebære en spredning af skifteholdsarbejdet og forstyrre deres fritidsmønster. (Sociaal en Cultureel Rapport 1980.)
In the Netherlands some surveys have shown resistance by employees to the introduction of patterns of modifying and reducing working hours which involve the spread of shiftwork and would disturb the pattern of their leisure time. (Sociaal en Cultureel Rapport 1980).
En række undersøgelser viser, at arbejdstagere i Holland, skønt der er et udbredt og stigende ønske om mere fritid, ikke har i sinde at gå med til nogen lønnedgang. (GOEDHART et al. 1977.)
A number of studies reveal that although there is a widespread and growing wish to enjoy more free time, employees in the Netherlands are not prepared to tolerate any reduction in their earnings. (GOEDHART et al 1977).
Fagforeningerne er klare over dette, og havnearbejderstrejken i Rotterdam i 1979 var et tydeligt eksempel, fordi arbejdstagerne både krævede kortere arbejdstid og højere løn. Endelig havde
The trade unions are aware of this and the Rotterdam dockers' strike in 1979 provided a clear example, because the employees were demanding both shorter working hours and higher
I Frankrig bragte de seneste tværindustrielle forhandlinger ora en reduktion i arbejdsugen og en nedsættelse af pensionsalderen ikke fritidsproblemet på bane.
In France, the recent industry-wide negotiations on a reduction of the working week and the lowering of the retirement age did not include any consideration of the problem of free time.
Kløften mellem det arbejderne er ude efter og de måder, hvorpå fagforeningerne repræsenterer dem og handler på deres vegne, er imidlertid begyndt at bekymre en række fagforeninger.
However, a number of trade unions are beginning to be worried about the gap that exists between what the workers want and the ways in which the unions represent them and act on their behalf.
For eksempel har Albert DETRAZ fra C.F.D.T. (1981) udtalt, at fagforeningernes holdning til spørgsmålet om en arbejdstidsreduktion ikke altid tager tilstrækkeligt hensyn til nye holdninger til arbejdet blandt arbejdstagerne, især blandt de yngre arbejdere.
For example, Albert DETRAZ of the CF.D.T. (1981) said that the attitude taken by the unions on the question of a reduction in working hours is not always sufficiently accommodating to include a response to new attitudes to work among employees, particularly the younger ones.
For så vidt som den personlige tilværelse efterhånden anses for at være det forhold, der har størst betydning, mener han, at der bør søges en reduktion i arbejdstiden parallelt med generobringen af fritiden.
Inasmuch as personal life is acquiring primary importance, he believes that a reduction in working hours should be pursued in parallel with the reconquest of leisure time.
I Italien rettede de, der deltog i den offentlige debat, ikke nogen opmærksomhed mod fritidsprobleraent og mod samspillet mellem arbejdstid og fritid.
In Italy too, those involved in the public debate paid little attention to the problems of free time and of the interaction between working time and leisure.
For eksempel begyndte fagforeningerne ikke at interessere sig for problemet med "ikke-arbejdstid" før i 1970erne, hvor de dannede "regionale råd", og det er først meget senere, at de er begyndt at udarbejde en fritidspolitik.
For example, not until the 1970's did the unions begin to take an interest in the problem of non-working time by the formation of "zonal councils", and only much more recently have they begun to work out a policy on leisure.