natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I den foreliggende sag har Kommissionen med rette anført, at sagsøgerens virksomhed, for så vidt som selskabet erhverver, besidder og overdrager kapitalinteresser og andre rettigheder, men uden at det tilsigtes systematisk at levere tjenesteydelser mod vederlag, ikke er af økonomisk art og derfor ikke er afgiftspligtig.
In the present case, the Commission is right to point out that, in so far as the applicant acquires, holds and transfers financial holdings and other rights without, however, aiming to carry out systematically a service for consideration, its activity is not of an economic character and is therefore not taxable.
I den udstrækning der ikke kan fradrages moms med hensyn til denne virksomhed, fordi den ikke er af økonomisk art og ikke falder inden for momsens anvendelsesområde, er det udelukket at fradrage afgiften, så meget desto mere som den virksomhed, der udøves ved hjælp af disse udgifter, ikke er omfattet af momssystemet.
To the extent that VAT is not deductible in respect of this activity, because it is not of an economic character and does not fall within the scope of VAT, the deduction of the tax is excluded, all the more so as the activity effected by way of that expenditure is not concerned by the VAT system.
For så vidt kan udgifter, der er afholdt inden for rammerne af udstedelsen af aktier og særlige passive kapitalandele, ikke anses for generalomkostninger eller omkostningselementer i prisen, der har en direkte og umiddelbar forbindelse med hele sagsøgerens økonomiske virksomhed, og dermed er fradragsbererettigede.
To that extent, the expenditure incurred in the framework of the issue of shares and atypical silent partnerships cannot be regarded as overheads or component parts of the price, having a direct and immediate link with the whole economic activity of the applicant and as such deductible.
Det følger heraf, at fradrag af indgående afgift for udgifter forbundet med udstedelse af kapitalandele kun er begrundet, hvis den kapital, der herved erhverves, henføres
It follows that the deduction of the input tax on the expenditure connected with the issue of financial holdings is not justified unless the capital thereby acquired is allo-
Jeg er enig med den forelæggende ret, den tyske regering og Kommissionen i, at sagsøgerens situation næppe er sammenlignelig med den situation, der forelå i Kretz-
I agree with the referring court, the German Government and the Commission that the applicant’s situation is hardly comparable to the situation in Kretztechnik,
17 — Kretztechnik-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 5, og den deri nævnte retspraksis.
17 — Kretztechnik, cited in footnote 5, and the caselaw cited therein.
Dette betød, at Kretztechnik i denne sag havde foretaget kapitalforhøjelsen som afgiftspligtig person, der optræder i denne egenskab.
This meant that in that case Kretztechnik raised the capital in its capacity as a taxable person acting as such.
Følgelig var moms på indgående transaktioner, som kunne henføres til Kretztechniks generalomkostninger vedrørende dets samlede økonomiske virksomhed, fuldt fradragsberettigede.
Hence, VAT on inputs attributable as overheads to Kretztechnik’s whole economic activity was wholly deductible.
Jf. med hensyn til en nyere sag afgjort af Domstolen den ovenfor i fodnote 16 nævnte Investrand-dom.
See, with regard to a more recent case decided by the Court, Investrand, cited in footnote 16.
18 — Kretztechnik-dommen og den deri nævnte retspraksis.
18 — Ibid., and the caselaw cited.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-437/06 tilføje, at en afgiftspligtig person, der udfører såvel transaktioner, der giver ret til fradrag, som transaktioner, der ikke giver ret hertil, i henhold til sjette direktivs artikel 17, stk. 5, første afsnit, alene kan fradrage den del af momsen, der forholdsmæssigt svarer til beløbet for den førstnævnte form for transaktioner 20.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-437/06 who effects both transactions in respect of which VAT is deductible and transactions in respect of which it is not may, under the first subparagraph of Article 17(5) of the Sixth Directive, deduct only that proportion of the VAT which is attributable to the former transactions.
til sagsøgerens økonomiske virksomhed.
20 cated to the applicant’s economic activity.
Udgifter forbundet med udstedelse af aktier eller særlige passive kapitalandele, som kan henføres til sagsøgerens ikkeøkonomiske virksomhed (dvs. sagsøgerens erhvervelse, besiddelse og afhændelse af kapitalinteresser i andre virksomheder), giver ikke sagsøgeren ret til afgiftsfradrag.
However, the expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships and attributable to the applicant’s noneconomic activity (that is to say, to its acquisition, holding and sale of interests in other businesses) does not entitle the applicant to tax deduction.
Som den forelæggende ret har anført, udøver sagsøgeren således, i modsætning til Kretztechnik, ikke produktionsvirksomhed.
Indeed, as the referring court points out, contrary to the situation in Kretztechnik, the applicant does not carry on a business which produces anything.
Heraf følger, at udgifterne i forbindelse med selskabets aktieudstedelse ikke var generalomkostninger, som udelukkende havde virkning inden for rammerne af dets økonomiske virksomhed.
It follows that the costs connected with its share issues were not overheads which had an effect solely in the context of its economic activity.
Jeg må herefter konkludere, at udgifter forbundet med sagsøgerens udstedelse af aktier og særlige passive kapitalandele ikke kan anses for udgifter, som indgår i selskabets generalomkostninger og dermed er omkostningselementer i prisen på dets produkter, der har en direkte og umiddelbar forbindelse med hele sagsøgerens økonomiske virksomhed 21.
I have to conclude that the expenditure connected with the applicant’s issue of shares and atypical silent partnerships cannot be regarded as costs forming part of its overheads and, as such, component parts of the price of its products, having a direct and immediate link with the whole economic activity of the applicant. 21
Som det klart fremgår af det foregående, havde sagsøgerens omkostninger derimod — i det mindste delvist — virkning på dets ikkeøkonomiske virksomhed.
Instead, as is clear from the foregoing, the applicant’s costs had — at least in part — an effect on its noneconomic activity.
Det bemærkes i denne forbindelse, at det af såvel forelæggelsesafgørelsen som parternes indlæg klart fremgår, at sidstnævnte omstændighed er ubestridt mellem parterne.
It is important to note here that it is clear from the order for reference, as well as from the parties’ observations, that the latter fact is not disputed by the parties.
Når en afgiftspligtig person samtidig udøver økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed, kan der kun foretages fradrag af moms, der er pålagt udgifter forbundet med udstedelse af aktier eller særlige passive kapitalandele, i det omfang disse udgifter med rette kan henføres til den afgiftspligtige persons økonomiske virksomhed i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i sjette direktivs artikel 2, nr. 1.
Therefore, where the taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of VAT on expenditure connected with the issue of shares or atypical silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to the taxable person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of the Sixth Directive.
20 — Kretztechnik-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 5, præmis 37 og den deri nævnte retspraksis.
20 — Kretztechnik, cited in footnote 5, paragraph 37 and the caselaw cited therein.
21 — Jf. Kretztechnik-dommen, præmis 36.
21 — See Kretztechnik, ibid., paragraph 36.
Imidlertid indeholder hverken artikel 17 eller 19 — eller for den sags skyld sjette direktiv som sådan — nogen bestemmelse, som vedrører de metoder eller kriterier, som medlemsstaterne skal anvende ved fordelingen af indgående moms mellem økonomisk virksomhed og ikkeøkonomisk virksomhed.
However, neither Article 17 nor Article 19 — nor, for that matter, the Sixth Directive per se — contain any provision which deals with the methods or criteria which should be used by Member States when apportioning input tax between economic activities and noneconomic activities.
Henset til den foreslåede besvarelse af det første spørgsmål skal der også tages stilling til det andet spørgsmål, som i det væsentlige vedrører metoden til fordeling af indgående moms mellem sagsøgerens økonomiske og ikkeøkonomiske virksomhed (og hvorvidt sjette direktivs artikel 17, stk. 5, mutatis mutandi finder anvendelse på denne fordeling).
Given the proposed answer to the first question, it is also necessary to consider the second question, which essentially relates to the method of apportionment of input tax between the applicant’s economic and noneconomic activities (and whether Article 17(5) of the Sixth Directive should be applied mutatis mutandis to that apportionment).
Henset til, at fællesskabslovgiver, tilsigtet eller utilsigtet, er tavs på dette punkt, er det min opfattelse, at Domstolen ikke kan føje særlige betingelser vedrørende fordelingen af indgående moms mellem økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed til sjette direktivs ordlyd.
In view of that silence on the part of the Community legislature, whether intentional or otherwise, I consider that the Court may not graft specific conditions relating to the apportionment of VAT inputs in relation to economic and noneconomic activities on to the text of the Sixth Directive.
Det er efter min opfattelse ikke korrekt at anvende sjette direktivs bestemmelser analogt eller mutatis mutandi, således som navnlig sagsøgeren har argumenteret for.
I do not consider it appropriate, as argued in particular by the applicant, to apply the provisions of the Sixth Directive by analogy or mutatis mutandis.
Det bemærkes, at sjette direktivs artikel 17, stk. 5, omfatter såvel transaktioner, der giver ret til fradrag (ikke-fritagne, afgiftspligtige transaktioner), som til sådanne, der ikke giver ret til fradrag (afgiftsfritagne transaktioner).
It is important to note that Article 17(5) of the Sixth Directive covers transactions in respect of which VAT is deductible (nonexempt taxable transactions) and transactions in respect of which VAT is not deductible (exempt taxable transactions).
Det kan udledes af dommene i Sofitam-sagen, Floridienne og Berginvestsagen, Cibo Participations-sagen og EDM-sagen, at der skal ses bort fra transaktioner, der falder uden for sjette direktivs anvendelsesområde, ved beregningen af den i sjette direktivs artikel 17 og 19 omhandlede pro ratasats for fradraget 22.
It can be inferred from the judgments in Sofitam, Flor­idienne and Berginvest, Cibo Participations and EDM that transactions outside the scope of the Sixth Directive must be excluded from the calculation of the deductible proportion referred to in Articles 17 and 19 of the Sixth Directive. 22
Eftersom sjette direktiv ikke indeholder nogen bestemmelse vedrørende metoden til fordeling af indgående afgift mellem økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed, skal det følgelig konkluderes, at dette er et spørgsmål, som henhører under medlemsstaternes skønsbeføjelse 23.
Consequently, as the Sixth Directive makes no provision regarding the method for apportioning input tax between economic and noneconomic activities, it must be concluded that this is a matter which lies within the discretion of the Member States. 23
23 — Det bemærkes i denne forbindelse, at Kommissionen allerede sit indlæg i Cibo Participations-sagen anførte, at eftersom sjette direktivs artikel 17 ikke indeholder regler om omsætning som følge af en økonomisk virksomhed, som ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde, påhviler det medlemsstaterne at fastlægge en metode, hvorefter fradragsretten er udelukket. Jf. generaladvokat Stix-Hackls forslag til afgørelse i Cibo Participations-sagen, nævnt ovenfor i fodnote 14, punkt 31.
22 — Case C-333/91 Sofitam [1993] ECR I-3513, paragraphs 13 and 14; Case C-142/99 Floridienne and Berginvest [2000] ECR I-9567, operating part; Cibo Participations, cited in footnote 14, paragraph 44; and EDM, cited in footnote 7, paragraph 54. In Floridienne and Berginvest, for example, the Court held that Article 19 of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the following must be excluded from the denominator of the fraction used to calculate the deductible proportions: share dividends paid by its subsidiaries to a holding company which is a taxable person in respect of other activities and which supplies management services to those subsidiaries.
I, s. 9567, domskonklusionen, Cibo Participations-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 14, præmis 44, og EDM-dommen, nævnt i fodnote 7, præmis 54.
See Opinion of Advocate General Stix-Hackl in Cibo Participations, cited in footnote 14, point 31.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-437/06 bestemmelses formål og placering i opbygningen af sjette direktiv« 24.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-437/06 to the aims and role of the provision at issue within the scheme of the Sixth Directive’. 24
Jeg vil imidlertid understrege, at medlemsstaternes skønsbeføjelse i forbindelse med fordelingen af indgående afgift mellem økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed ikke er uden begrænsninger, og at de skal overholde visse principper, der følger af sjette direktiv, således som det fortolkes i Domstolens praksis.
However, I would stress that when apportioning input tax between economic and noneconomic activities, the Member States’ discretion is not unfettered and they must comply with certain principles resulting from the Sixth Directive as interpreted in the caselaw of the Court.
Fradragsretten i henhold til sjette direktivs artikel 17 ff. er en integrerende del af momsordningen og kan som udgangspunkt ikke begrænses.
The right of deduction provided for in Article 17 et seq. of the Sixth Directive is an integral part of the VAT scheme and in principle may not be limited.
I henhold til Domstolens faste praksis har enhver begrænsning i fradragsretten betydning for afgiftsbyrdens størrelse og må finde ensartet anvendelse i samtlige medlemsstater 25.
The Court has consistently held that any limitation on the right of deduction affects the level of the tax burden and must be applied in a similar manner in all the Member States. 25
Den metode og de kriterier, som medlemsstaterne anvender ved fordelingen, skal være af en sådan art, at de sikrer opfyldelsen af de mål, der forfølges med sjette direktiv.
The method and criteria used by the Member States for the apportionment must be such as to ensure that the objectives pursued by the Sixth Directive are respected.
Følgelig må de ikke være i strid med det princip om afgiftsneutralitet, som den fælles momsordning, der er indført ved sjette direktiv, hviler på, og som er til hinder for, at erhvervsdrivende, som udfører de samme transaktioner, behandles forskelligt med hensyn til opkrævning af moms 26.
Accordingly, they must not be contrary to the principle of fiscal neutrality on which the common system of VAT established by the Sixth Directive is based, and which precludes economic operators carrying out the same transactions from being treated differently in relation to the levying of VAT. 26
25 — Jf. navnlig dom af 6.7.1995, sag C-62/93, BP Soupergaz, Sml. I, s. 1883, præmis 18 og den deri nævnte retspraksis.
25 — See, in particular, Case C-62/93 BP Soupergaz [1995] ECR I-1883, paragraph 18 and the caselaw cited.
Jf. også betragtning 12 i præamblen til sjette direktiv.
Cf. also the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive.
I denne henseende bemærkes, at Domstolen i en sag vedrørende et andet område (nemlig anvendelsen af fast ejendom, der er bestemt for virksomheden, til privat brug), men en tilsvarende problemstilling, efter at have bemærket, at sjette direktiv »ikke indeholder de nødvendige oplysninger for en ensartet og præcis definition af reglerne til fastsættelse af de omhandlede udgifter«, fastslog, at »medlemsstaterne har en vis skønsfrihed med hensyn til disse regler, under betingelse af, at de tager hensyn til den omhandlede
In that regard, it should be noted that in a case concerning a different area (namely, the use of property forming part of the assets of a business for private purposes) but a similar issue, after noting that the Sixth Directive did not ‘contain the guidance necessary for defining uniformly and precisely the rules for establishing the full cost concerned’, the Court held that ‘it must be accepted that the Member States therefore have a certain margin of discretion as regards those rules provided that they do not fail to have regard
Herefter foreslår jeg, at Domstolen besvarer de spørgsmål, der er forelagt af Niedersächsisches Finanzgericht, således:
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answers to the questions referred by the Niedersächsisches Finanzgericht:
»1) Når en afgiftspligtig person samtidig udøver økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed, kan der kun foretages fradrag af indgående afgift, der er pålagt udgifter forbundet med udstedelse af aktier eller særlige passive kapitalandele, i det omfang disse udgifter med rette kan henføres til den afgiftspligtige persons økonomiske virksomhed i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 2, nr. 1, i direktiv 77/388.
‘(1) Where a taxable person simultaneously engages in an economic activity and a noneconomic activity, the deduction of input tax on the expenditure connected with the issue of shares or silent partnerships is allowed only to the extent that that expenditure is correctly to be attributed to that person’s economic activity within the meaning of Article 2(1) of Directive 77/388/EEC.
2) Metoden til fordeling af indgående afgift mellem økonomisk og ikkeøkonomisk virksomhed er et spørgsmål, som henhører under medlemsstaternes skønsbeføjelse.
(2) The method of apportionment of the input tax between economic activities and noneconomic activities is a matter which lies within the discretion of the Member States.
Ved udøvelsen af denne skønsbeføjelse skal medlemsstaterne navnlig sikre, at princippet om afgiftsneutralitet overholdes.«
When exercising that discretion, the Member States must ensure, in particular, that the principle of fiscal neutrality is respected.’
I sag C-437/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Niedersächsisches Finanzgericht (Tyskland) ved afgørelse af 5. oktober 2006, indgået til Domstolen den 24. oktober 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Niedersächsisches Finanzgericht (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 24 October 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne R. Silva de Lapuerta (refererende dommer), E. Juhász, J. Malenovský og T. von Danwitz,
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász, J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
SECURENTA generaladvokat: J. Mazák justitssekretær: R. Grass, på grundlag af den skriftlige forhandling, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— den portugisiske regering ved L. Fernandes og R. Laires, som befuldmægtigede
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and R. Laires, acting as Agents,
— Det Forenede Kongeriges regering ved Z. Bryanston-Cross, som befuldmægtiget, bistået af barrister P. Harris
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by P. Harris, Barrister,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Triantafyllou, som befuldmægtiget, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 11. december 2007,
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 11 December 2007,
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 2, nr. 1, og artikel 17, stk. 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1, herefter »sjette direktiv«).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 2(1) and 17(5) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1) (‘the Sixth Directive’).
Anmodningen er indgivet under en sag mellem Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (herefter »Securenta«) og Finanzamt Göttingen (herefter »Finanzamt«) vedrørende omfanget af retten til at fradrage merværdiafgift (herefter »moms«).
The reference has been made in the course of proceedings between Securenta Göttinger Immobilienanlagen und Vermögensmanagement AG (‘Securenta’) and the Finanzamt Göttingen (‘the Finanzamt’) concerning the scope of the right to deduct amounts of value added tax (‘VAT’).
»Merværdiafgift pålægges:
‘The following shall be subject to value added tax:
1. levering af goder og tjenesteydelser, som mod vederlag foretages i indlandet af en afgiftspligtig person, der optræder i denne egenskab
1. the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such;
Som afgiftspligtig person anses enhver, der selvstændigt og uanset stedet udøver en af de i stk. 2 nævnte former for økonomisk virksomhed uanset formålet med eller resultatet af den pågældende virksomhed.
“Taxable person” shall mean any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2, whatever the purpose or results of that activity.
»Med forbehold af andre fællesskabsbestemmelser fritager medlemsstaterne på betingelser, som de fastsætter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af nedennævnte fritagelser, og med henblik på at forhindre enhver mulig form for svig, unddragelse og misbrug:
‘Without prejudice to other Community provisions, Member States shall exempt the following under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions and of preventing any possible evasion, avoidance or abuse:
5. transaktioner, herunder forhandlinger, med undtagelse af forvaring og forvaltning, i forbindelse med aktier, andele i selskaber eller andre sammenslutninger, obligationer og andre adkomstbeviser, […]
5. transactions, including negotiation but not management or safekeeping, in shares, interests in companies or associations, debentures and other securities …
I det omfang goder og tjenesteydelser anvendes i forbindelse med den afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner, er han berettiget til i den afgift, der påhviler ham, at fradrage følgende beløb: a) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt i indlandet for goder og tjenesteydelser, der er eller vil blive leveret til ham af en anden afgiftspligtig person b) den merværdiafgift, som skyldes eller er erlagt i indlandet for indførte goder c) den merværdiafgift, som skyldes i medfør af artikel 5, stk. 7, litra a), og artikel 6, stk. 3.
(c) value added tax due under Articles 5(7)(a) and 6(3).
Medlemsstaterne indrømmer ligeledes enhver afgiftspligtig person fradrag for eller tilbagebetaling af den i stk. 2 omhandlede merværdiafgift, dersom goderne og tjenesteydelserne anvendes til: a) hans transaktioner i forbindelse med de i artikel 4, stk. 2, omhandlede former for økonomisk virksomhed, som udføres i udlandet, når de ville give ret til fradrag, såfremt de blev udført i indlandet
(a) transactions relating to the economic activities as referred to in Article 4(2) carried out in another country, which would be eligible for deduction of tax if they had occurred in the territory of the country;