natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår imidlertid af formålet med artikel 3 og 5 i forordning nr. 615/98, at eksportørens fremlæggelse af disse dokumenter ikke udgør et uafkræfteligt bevis for, at forordningens artikel 1 eller direktiv 91/628 er overholdt.
However, as is clear from the aim of Articles 3 and 5 of Regulation No 615/98, presentation by the exporter of those documents does not constitute irrefutable proof of compliance with Article 1 of that regulation, or of compliance with Directive 91/628.
Beviset er nemlig kun tilstrækkeligt, såfremt den kompetente myndighed ikke råder over oplysninger, som giver den grundlag for at antage, at direktivet ikke er blevet overholdt.
That evidence is sufficient only in so far as the competent authority does not have at its disposal elements in the light of which it may find that the directive has not been complied with.
Denne fortolkning bekræftes af ordlyden af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, hvorefter den kompetente myndighed kan undlade at udbetale eksportrestitutioner for dyr, for hvis vedkommende den på grundlag af dokumenterne efter artikel 5, stk. 2, rapporterne om kontrollen efter artikel 4 og/eller andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 1 skønner, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
That interpretation is confirmed by the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98, under which the competent authority is entitled not to pay the export refund for animals in respect of which it considers — in the light of the documents referred to in Article 5(2), the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or any other element at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation — that Directive 91/628 has not been complied with.
Det må derfor fastslås, at den kompetente myndighed på trods af de dokumenter, eksportøren har fremlagt i medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98, kan skønne, at eksportøren hverken har overholdt denne forordnings artikel 1 eller bestemmelserne i direktiv 91/628, forudsat at betingelserne i forordningens artikel 5, stk. 3, er opfyldt.
It is clear that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider that the exporter has complied neither with Article 1 of that regulation nor with Directive 91/628, provided, inter alia, that the conditions laid down in Article 5(3) of that regulation are met.
Da det ifølge artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98 påhviler eksportøren at fremlægge bevis for, at bestemmelserne i forordningens artikel 1 er opfyldt, er det den kompetente myndigheds pligt at gennemgå disse beviser og andre foreliggende oplysninger for at afgøre, om direktiv 91/628 er blevet overholdt, og om eksportrestitutionen skal udbetales.
Given that it is for the exporter, pursuant to Article 5(2) of Regulation No 615/98, to furnish proof of compliance with Article 1 of that regulation, the obligation incumbent upon the competent authority is to analyse that evidence, together with any other element available to it, in order to reach a finding as to whether or not Directive 91/628 has been complied with and decide whether or not to grant the export refund.
Artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 kan dog ikke fortolkes således, at den kompetente myndighed vilkårligt kan drage de beviser i tvivl, som eksportøren har fremlagt til støtte for sin ansøgning om eksportrestitutioner.
However, Article 5(3) of Regulation No 615/98 cannot be interpreted as entitling the competent authority arbitrarily to call into question the evidence attached by the exporter to its export refund application.
Domstolen har herom fastslået, at den kompetente myndigheds skønsbeføjelse ikke er ubegrænset, idet den skal udøves inden for rammerne af artikel 5 i forordning nr. 615/98 (jf. i denne retning dom af 17.1.2008, forenede sager C-37/06 og C-58/06, Viamex Agrar Handel
The Court has held, in that regard, that the discretion which the competent authority enjoys is not unlimited, since it is circumscribed by Article 5 of Regulation No 615/98 (see, to that effect, Joined Cases C-37/06
VIAMEX AGRAR HANDEL og ZVK, Sml. I, s. 69, præmis 39).
VIAMEX AGRAR HANDEL and C-58/06 Viamex Agrar Handel and ZVK [2008] ECR I-69, paragraph 39).
Skønsbeføjelsen er navnlig begrænset hvad angår karakteren og bevisværdien af de oplysninger, som den kompetente myndighed kan påberåbe sig.
That discretion appears, in particular, limited as to the nature and the evidentiary value of the elements on which the competent authority relies.
Hvad angår oplysningernes karakter bemærkes for det første, at Domstolen navnlig har fastslået, at det alene er på grundlag af dokumenterne vedrørende dyrenes sundhed efter artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98, rapporterne om kontrollen efter forordningens artikel 4 og/eller andre foreliggende oplysninger af betydning for dyrenes velfærd, som den kompetente myndighed råder over angående overholdelsen af forordningens artikel 1, at den kan skønne, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt (jf. dommen i sagen Viamex Agrar Handel og ZVK, præmis 39-41).
First, regarding the nature of those elements, the Court has held inter alia that it is only in the light of the documents relating to animal health referred to in Article 5(2) of Regulation No 615/98, the reports on the checks referred to in Article 4 of that regulation and/or other elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation and having a bearing on animal welfare that the competent authority may conclude that Directive 91/628 has not been complied with (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraphs 39 to 41).
Hvad for det andet angår bevisværdien af de oplysninger, som der kan tages hensyn til, bemærkes, at den kompetente myndighed ikke er berettiget til som grundlag for at drage de beviser i tvivl, som eksportøren har fremlagt i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98, at henholde sig til blotte antagelser eller mistanker om, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
Second, concerning the evidentiary value of the elements capable of being taken into account, the competent authority cannot confine itself to noting mere suppositions or doubts concerning compliance with Directive 91/628, in order to call into question the evidence presented by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98.
En sådan fortolkning vil uvægerligt medføre, at forordningens artikel 5, stk. 2, fratages sin effektive virkning, og skabe retlig usikkerhed for eksportørerne vedrørende de betingelser, som kræves for udbetaling af eksportrestitutioner.
Such an interpretation would inevitably render Article 5(2) redundant and create legal uncertainty for exporters as to the conditions required for payment of export refunds.
Den kompetente myndighed er derfor ifølge forordningens artikel 5, stk. 3, forpligtet til at basere sig på objektive og konkrete oplysninger vedrørende dyrenes velfærd, som godtgør, at de dokumenter, eksportøren har vedlagt sin ansøgning om eksportrestitutioner, ikke kan anses for tilstrækkeligt bevis for, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er blevet overholdt ved transporten, idet eksportøren i givet fald har bevisbyrden for, at de oplysninger, som den kompetente myndighed påberåber sig til støtte for, at forordning nr. 615/98 og direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt, er irrelevante (jf. analogt Fleisch-Winter-dommen, præmis 35).
The competent authority is thus required, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, to base itself on objective and specific elements relating to the welfare of the animals which are capable of establishing that the documents attached by the exporter to its export refund application do not prove compliance with the provisions of Directive 91/628 during transportation, and it is for the exporter to show, where appropriate, that the elements relied on by the competent authority to substantiate its finding of noncompliance with Regulation No 615/98 and Directive 91/628 are not relevant (see, by analogy, Fleisch­Winter, paragraph 35).
Den kompetente myndighed er under alle omstændigheder forpligtet til at begrunde sin afgørelse og angive, hvorfor den er af den opfattelse, at de af eksportøren fremlagte beviser ikke giver grundlag for at antage, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er blevet overholdt.
In any event, the competent authority is required to justify its decision by stating the reasons why it considers the evidence presented by the exporter does not enable it to be concluded that Directive 91/628 was complied with.
Den kompetente myndighed er herved navnlig forpligtet til at foretage en objektiv vurdering af de fremlagte dokumenter og påvise, at det godtgøres af de omstændigheder, som kan udledes af de oplysninger, den kompetente myndighed påberåber sig, at den dokumentation, som er vedlagt ansøgningen om eksportrestitutioner, ikke beviser, at de relevante bestemmelser i direktiv 91/628 er blevet overholdt.
For that purpose, the authority is required, in particular, to make an objective assessment of the documents presented to it and to show the pertinence of the elements it has relied on in order to establish that the documentation attached to the export refund application was not sufficient to show compliance with the relevant provisions of Directive 91/628.
En sådan begrundet afgørelse er navnlig nødvendig for eksportøren af hensyn til hans mulighed for at anlægge sag til prøvelse af det fuldstændige eller delvise afslag på hans ansøgning om eksportrestitutioner.
Such a reasoned decision is particularly indispensable to the exporter as it may wish to bring an action against a decision rejecting totally or in part its export refund application.
Det påhviler den forelæggende ret at efterprøve i hovedsagen, om skibet opfyldte kravene i direktiv 91/628 på tidspunktet for transporten af dyrene, navnlig henset til de dokumenter, som Viamex havde vedlagt sin ansøgning om eksportrestitutioner, og den negativliste, som er nævnt ovenfor i præmis 16, 21 og 25.
It is for the national court to verify, in the main proceedings, whether, in the light, inter alia, of the documents attached by Viamex to its export refund application and of the negative list referred to at paragraphs 16, 21 and 25 of this judgment, the vessel complied with Directive 91/628 at the time when the animals were transported.
På grundlag af de foranstående betragtninger må det første og andet spørgsmål besvares med, at den kompetente myndighed trods de dokumenter, som eksportøren har fremlagt i overensstemmelse med forordningens artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98, i medfør af forordningens artikel 5, stk. 3, kan skønne, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
In view of the foregoing, the answer to the first and second questions must be that, despite the documents produced by the exporter in accordance with Article 5(2) of Regulation No 615/98, the competent authority may consider, pursuant to Article 5(3) of the regulation, that Directive 91/628 has not been complied with.
Den kompetente myndighed kan dog kun drage denne konklusion på grundlag af de dokumenter, der er nævnt i artikel 5 i forordning nr. 615/98, og de rapporter vedrørende dyrenes sundhed, som er nævnt i samme forordnings artikel 4, eller på grundlag af andre objektive oplysninger af betydning for dyrenes velfærd, som rejser tvivl om de af eksportøren fremlagte dokumenter, idet denne i givet fald har bevisbyrden for, at de oplysninger, som den kompetente myndighed påberåber sig til støtte for, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt, er irrelevante.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning the health of the animals, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority, in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, are irrelevant.
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om den kompetente myndighed kan afslå at udbetale eksportrestitutioner i medfør af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, selv om der ikke foreligger nogen oplysninger, som gør det muligt konkret at fastslå, at de transporterede dyrs velfærd har lidt skade på grund af tilsidesættelsen af bestemmelserne i direktiv 91/628.
By its third question, the national court asks essentially whether the competent authority may refuse the export refund pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98 even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected by reason of the failure to comply with Directive 91/628.
Herom bemærkes, at under hensyn til ordlyden af artikel 1 og artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 samt denne forordnings formål, er det en betingelse for at udbetale eksportrestitutioner, at bestemmelserne i direktiv 91/628 om dyrs sundhed er overholdt (jf. dommen i sagen Viamex Agrar Handel og ZVK, præmis 37).
In that regard, it should be borne in mind that, in the light of the wording of Articles 1 and 5(3) of Regulation No 615/98 and the purpose of that regulation, compliance with the provisions of Directive 91/628 relating to animal health constitutes a prerequisite for payment of export refunds (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 37).
Endvidere fremgår det klart af ordlyden af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, således som generaladvokaten har angivet i punkt 44 i forslaget til afgørelse, at fællesskabslovgiver har gjort udbetalingen af eksportrestitutioner betinget af, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er overholdt, uanset om det er fastslået, at dyrene konkret har lidt nogen skade under transporten.
Moreover, as the Advocate General pointed out at point 44 of his Opinion, the wording of Article 5(3) of Regulation No 615/98 clearly shows that the Community legislature made the payment of export refunds conditional upon compliance with Directive 91/628, regardless of any proof of actual and specific injury suffered by the animals during their transportation.
Det fremgår således, at fællesskabslovgiver har antaget på grundlag af videnskabelige og veterinære undersøgelser samt vurderinger vedrørende anvendelsen af fællesskabslovgivningen på området for beskyttelse af dyr, at disses velfærd kan lide skade og ikke længere kan sikres, såfremt bestemmelserne i direktiv 91/628 om dyrs sundhed tilsidesættes.
It appears that the Community legislature considered, on the basis of scientific and veterinary studies as well as assessments of the application of Community legislation carried out in the animal protection field, that once the provisions of Directive 91/628 concerning the health of those animals are no longer complied with, the welfare of the animals is liable to be endangered and can no longer be guaranteed.
En sådan opfattelse forekommer i øvrigt fuldt ud begrundet under hensyn til, at det ikke altid er muligt i praksis for den kompetente myndighed at fastslå, at dyrene konkret er blevet påført lidelser eller kommet til skade på grund af tilsidesættelsen af disse bestemmelser.
Such an approach appears moreover to be fully justified by the circumstance that, in practice, it is not always possible for the competent authority to ascertain that the animals have actually suffered, or been injured, as a result of noncompliance with those provisions.
Under disse omstændigheder er den kompetente myndighed, når den fastslår, at et skib, navnlig i strid med punkt 17 i bilaget til direktiv 91/628, ikke har været udstyret således, at dyr kan transporteres uden at udsættes for skade eller unødvendige lidelser, berettiget til at afslå eksportrestitutioner.
In those circumstances, a competent authority which ascertains that, in breach inter alia of point 17 of the Annex to Directive 91/628, the fittings of a vessel are not such as to enable the animals to be transported without being exposed to injury or unnecessary suffering, is entitled to refuse the export refund.
Det tilkommer den kompetente myndighed at afgøre, om tilsidesættelse af en bestemmelse i direktiv 91/628 har betydning for dyrenes velfærd, om tilsidesættelsen i givet fald kan afhjælpes, og om den skal medføre, at eksportrestitutionen fortabes, nedsættes eller udbetales.
It is for the competent authority to assess whether failure to comply with a provision of Directive 91/628 has had an impact on the welfare of the animals, whether such a failure can, if appropriate, be remedied and whether it must result in the export refund being forfeited, reduced or retained.
Det tilkommer endvidere den kompetente myndighed at afgøre, om eksportrestitutionen skal nedsættes forholdsmæssigt i forhold til det antal dyr, som efter dens opfattelse kan være blevet påført lidelser på grund af tilsidesættelsen af direktiv 91/628, eller om restitutionen ikke skal udbetales under hensyn til, at tilsidesættelsen af en bestemmelse i direktivet uundgåeligt har påvirket alle dyrenes velfærd (jf. dommen i sagen Viamex Agrar Handel og ZVK, præmis 44).
It is also for that authority to decide whether the export refund must be reduced on a pro rata basis according to the number of animals which may, in its view, have suffered as a result of noncompliance with Directive 91/628 or whether that refund should not be paid since the failure to comply with a provision of that directive has inevitably had an impact on the welfare of all the animals (see Viamex Agrar Handel and ZVK, paragraph 44).
Det tredje spørgsmål må herefter besvares med, at den kompetente myndighed i medfør af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 kan afslå at udbetale eksportrestitutionen på grund af tilsidesættelsen af bestemmelserne i direktiv 91/628 om dyrs sundhed, selv om der ikke foreligger nogen oplysninger, der gør det muligt at fastslå, at de transporterede dyrs velfærd konkret har lidt skade.
The answer to the third question must therefore be that, pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, the competent authority may refuse the export refund for failure to comply with the provisions of Directive 91/628 concerning animal health, even in the absence of evidence showing that the welfare of the animals transported was, in fact, adversely affected.
Den kompetente myndighed kan dog kun drage denne konklusion på grundlag af de dokumenter, der er nævnt i artikel 5 i forordning nr. 615/98, og de rapporter vedrørende dyrenes sundhed, som er nævnt i samme forordnings artikel 4, eller på grundlag af andre objektive oplysninger af betydning for dyrenes velfærd, som rejser tvivl om de af eksportøren fremlagte dokumenter, idet denne i givet fald har bevisbyrden for, at de oplysninger, som den kompetente myndighed påberåber sig til støtte for, at direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29, ikke er blevet overholdt, er irrelevante.
However, the competent authority can arrive at that conclusion only if it bases itself on the documents referred to in Article 5 of Regulation No 615/98, on the reports referred to in Article 4 of that regulation concerning animal health, or on any other objective element with implications for the welfare of the animals such as to call into question the documents presented by the exporter, it being for the latter to show, if appropriate, that the elements relied on by the competent authority in substantiation of its finding of noncompliance with Directive 91/628, as amended by Directive 95/29, are irrelevant.
Sag C-125/06 P
Case C-125/06 P
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Infront WM AG
Commission of the European Communities v Infront WM AG
»Appel — direktiv 89/552/EØF — tv-spredningsvirksomhed — annullationssøgsmål — artikel 230, stk. 4, EF — begrebet beslutning, der berører en fysisk eller juridisk person »umiddelbart og individuelt««
(Appeal — Directive 89/552/EEC — Television broadcasting — Action for annulment — Fourth paragraph of Article 230 EC — Meaning of decision of ‘direct and individual’ concern to a natural or legal person)
Når beslutningen berører en gruppe personer, som var identificerede eller kunne identificeres på tidspunktet for vedtagelsen af retsakten og på grundlag af kriterier, som er specifikke for medlemmerne af denne gruppe, kan disse herved antages at være individuelt berørt af denne retsakt, da de indgår i en sluttet gruppe af erhvervsdrivende.
In that regard, where the decision affects a group of persons who were identified or identifiable when that measure was adopted by reason of criteria specific to the members of the group, those persons might be individually concerned by that measure inasmuch as they form part of a limited class of traders.
Dette kan bl.a. være tilfældet, når beslutningen ændrer vedkommendes rettigheder, der er erhvervet før dens vedtagelse.
That can be the case particularly when the decision alters rights acquired by the individual prior to its adoption.
Foranstaltninger, der indeholder nærmere bestemmelser for, hvorledes eneret til at dække begivenheder af væsentlig samfundsmæssig interesse kan udøves, og som er truffet af en medlemsstat og godkendt ved en beslutning fra Kommissionen, hvori det fastslås, at foranstaltningerne er forenelige med fællesskabsretten, pålægger nævnte tv-spredningsforetagender en vis række begrænsninger.
Measures aimed at regulating the exercise of exclusive television broadcasting rights to events of major importance for society, adopted by a Member State and approved by a Commission decision finding them to be compatible with Community law, impose certain restrictions on television broadcasters.
I det omfang disse begrænsninger vedrører de betingelser, som gælder for disse foretagender ved deres erhvervelse af tv-rettighederne til angivne begivenheder fra indehaveren af de eksklusive tv-rettigheder, har de foranstaltninger, der er truffet af denne medlemsstat, og den beslutning, hvorved foranstaltningerne godkendes, til virkning, at rettigheder, der indehaves af et selskab, der har erhvervet tv-rettigheder, møder begrænsninger, der ikke eksisterede på det tidspunkt, hvor selskabet erhvervede disse rettigheder, og som gør det vanskeligere at udnytte disse.
Since those restrictions are linked to the circumstances in which those broadcasters acquire the television broadcasting rights to designated events from the holder of the exclusive television rights, the effect of the measures adopted by that Member State and of the decision approving them is to subject the rights held by a company which has acquired the television broadcasting rights to new restrictions which did not exist when it acquired those rights and which render their exercise more difficult.
En sådan beslutning fra Kommissionen berører således umiddelbart retsstillingen for indehaveren af disse rettigheder.
Thus, such a Commission decision directly affects the legal situation of the holder of those rights.
Endvidere skyldes den skade, der er tilføjet nævnte indehavers retsstilling, blot kravet om at nå det resultat, der er fastsat i disse foranstaltninger og i Kommissionens beslutning, uden at de nationale myndigheder har noget skøn med hensyn til gennemførelsen af dette resultat, der vil kunne påvirke denne situation.
Moreover, the prejudice to that right-holder’s legal situation is due solely to the requirement to attain the result determined by those measures and the Commission decision, without the national authorities having any discretion, which could affect that situation, in the implementation of that decision.
(jf. præmis 50-52, 59, 62 og 63)
(see paras 50-52, 59, 62, 63)
(jf. præmis 70-72)
(see paras 70-72)