natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Indledningsvis bemærkes, at en afgift, som opkræves efter de samme regler for indenlandske og importerede varer, og hvis provenu udelukkende anvendes til fordel for indenlandske varer, således at de heraf følgende fordele opvejer den byrde, der er pålagt disse varer, på grund af anvendelsen af provenuet, kan udgøre en statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne for at anvende artikel 87 EF
It should be noted at the outset that a charge applied under the same conditions as regards its collection to both domestic and imported products, the revenue from which is used for the benefit of domestic products alone, so that the advantages accruing from it offset the burden borne by those products, may constitute, having regard to the use to which the revenue from that charge is put, State aid incompatible
En foranstaltning, der gennemføres ved hjælp af en diskriminerende afgift, og som også kan betragtes som værende en del af en støtte i artikel 87 EF’s forstand, kan nemlig være omfattet af såvel artikel 25 EF eller 90 EF som af bestemmelserne vedrørende statsstøtte (jf. i denne retning dom af 21.5.1980, sag 73/79, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1533, præmis 9, og af 29.4.1982, sag 17/81, Pabst & Richarz, Sml. s. 1331, præmis 22). 60
A measure carried out by means of a discriminatory taxation and which is liable at the same time to be considered as forming part of an aid within the meaning of Article 87 EC, is governed both by the provisions of Articles 25 EC or 90 EC and by those applicable to State aid (see, to that effect, Case 73/79 Commission v Italy [1980] ECR 1533, paragraph 9, and Case 17/81 Pabst & Richarz [1982] ECR 1331, paragraph 22). 60
Mens artikel 25 EF og 90 EF har til formål at beskytte varernes frie bevægelighed og konkurrencen mellem indenlandske og importerede varer, har artikel 87 EF det mere overordnede formål at beskytte konkurrencen mellem virksomhederne ved at forbyde enhver støtte, tildelt af en medlemsstat, og som opfylder betingelserne i artikel 87 EF.
While Articles 25 EC and 90 EC seek to preserve the free movement of goods and competition between domestic products and imported products, Article 87 EC has the objective, more generally, of preserving competition between undertakings by prohibiting any aid granted by a Member State which satisfies the conditions of the latter article.
Ifølge denne bestemmelse er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
According to that provision, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Det skal efterprøves, om de beløb, der er overført til SEP i overensstemmelse med OEPS’ artikel 9, er omfattet af dette begreb.
It must be ascertained whether the sums paid to SEP under Article 9 of the OEPS comply with that definition.
Det bemærkes, at ifølge fast retspraksis skal alle betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 1, være opfyldt, for at der kan være tale om »støtte« (jf. dom af 21.3.1990, sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen, den såkaldte »Tubemeuse«-sag, Sml. I, s. 959, præmis 25, af 24.7.2003, sag C-280/00, Altmark Trans og Regierungspräsidium
According to settled caselaw, the classification as ‘aid’ within the meaning of Article 87(1) of the Treaty requires that all the conditions set out in that provision are fulfilled (see Case C-142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, ‘Tubemeuse’, paragraph 25; Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg
For det fjerde skal den fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene (jf. bl.a. dom af 30.3.2006, sag C-451/03, Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, Sml. I, s. 2941, præmis 56, og dommen i sagen Chronopost og La Poste mod UFEX m.fl., præmis 126).
Fourth, it must distort or threaten to distort competition (see, inter alia, Case C-451/03 Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti [2006] ECR I-2941, paragraph 56, and Chronopost and La Poste v Ufex and Others, paragraph 126).
For så vidt angår den første betingelse skal det efterprøves, om de beløb, der blev overført til SEP, udgør statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler.
As regards the first condition, it is necessary to ascertain whether the amounts paid to SEP constitute intervention by the State or through State resources.
OEPS’ artikel 9 bestemmer, at det udpegede selskab, dvs. SEP, skal tildeles 400 mio. NLG, og at det overskydende beløb af den opkrævede afgift skal overføres til ministeren, som skal anvende dette til finansiering af de omkostninger, som er nævnt i OEPS’ artikel 7 — hvilken lov imidlertid ikke er trådt i kraft — dvs. ikkemarkedskonforme omkostninger til fjernvarmeprojektet og anlægget til fremstilling af gas, Demkolec.
Article 9 of the OEPS provides for the payment to the designated company, namely SEP, of NLG 400 million and for the payment of the excess of the charge received to the Minister, who must set that amount aside for the purpose of defraying the costs referred to in Article 7 of the OEPS — which will not, however, enter into force — namely the non-market-compatible costs associated with urban heating and the Demkolec coal gas plant.
I denne forbindelse bemærkes, at disse beløb hidrører fra det pristillæg, staten pålagde elektricitetskunderne i henhold til OEPS’ artikel 9. Det blev i denne doms præmis 47 fastslået, at dette beløb udgør en afgift.
In that regard, it must be borne in mind that those amounts have their origin in the price surcharge imposed by the State on purchasers of electricity under Article 9 of the OEPS, a surcharge with regard to which it has been established, in paragraph 47 of this judgment, that it constitutes a charge.
Beløbet hidrører således fra statsmidler.
Those amounts thus have their origin in a State resource.
Ifølge OEPS’ artikel 9, stk. 5, beholder SEP et beløb, som ikke overstiger 400 mio. NLG, og overdrager det overskydende beløb til ministeren.
Under Article 9(5) of the OEPS, SEP is to retain a sum amounting to not more than NLG 400 million and to pay the excess to the Minister.
I hovedsagen er systemoperatøren Essent Netwerk.
In the case in the main proceedings, the company which is the net operator is Essent Netwerk.
Som det følger af dette selskabs besvarelse af et spørgsmål stillet af Domstolen, er der tale om et datterselskab, som
As is apparent from the answer given by that company to a question asked
er 100% ejet af selskabet Essent NV, hvis aktionærer er Nederlandenes provinser for 74%’s vedkommende og denne medlemsstats kommuner for 26%’s vedkommende.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS by the Court, Essent Netwerk is a 100% a subsidiary of Essent NV, 74% of whose shareholders are Netherlands provinces and 26% of which are municipalities of that Member State.
Hvad angår SEP, hvis kapital ejes fuldstændig af elproduktionsvirksomhederne, var dette selskab på daværende tidspunkt i henhold til lov udpeget til at administrere en økonomisk tjenesteydelse i almenhedens interesse.
As for SEP, whose capital is held in its entirety by the electricity generating undertakings, it was at that time an undertaking which had been given the task by statute of operating an economic service of general interest.
Det følger af bestemmelserne i OEPS, at det udpegede selskab ikke har mulighed for at anvende provenuet fra afgiften til andet end det i loven fastsatte.
It is apparent from the provisions of the OEPS that the designated company is not entitled to use the proceeds from the charge for purposes other than those provided for by the Law.
Selskabet udøver desuden opgaven under streng kontrol, eftersom det i henhold til OEPS’ artikel 9, stk. 5, er forpligtet til at lade udarbejde en revisorattest vedrørende opgørelsen af de opkrævede og overførte beløb.
Furthermore, it is strictly monitored in carrying out its task, since Article 9(5) of the OEPS requires it to have the detailed account of the sums received and transferred certified by an auditor.
Det er uvæsentligt, om dette udpegede selskab på en gang er centralorganet for den opkrævede afgift, administrator af de indsamlede midler og begunstiget af en del af disse midler.
It is of little account that that designated company was at one and the same time the centralising body for the tax received, the manager of the monies collected and the recipient of part of those monies.
De mekanismer, der er fastsat i denne lov, og navnlig de af en revisor attesterede opgørelser, gør det muligt at sondre mellem de forskellige roller og at kontrollere anvendelsen af midlerne.
The mechanisms provided for by the Law and, more specifically, the detailed accounts certified by an auditor, make it possible to distinguish those different roles and to monitor the use of the monies.
Heraf følger, at så længe dette udpegede selskab ikke har fået tildelt beløbet på 400 mio. NLG, fra hvilket tidspunkt det ville få fri rådighed herover, er midlerne til stadighed under offentlig kontrol og står dermed til rådighed for de nationale myndigheder, hvilket er tilstrækkeligt til at anse dem for statsmidler (jf. i denne retning dom af 16.5.2002, sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen, Sml. I, s. 4397, præmis 37).
It follows that as long as that designated company did not appropriate to itself the amount of NLG 400 million, at the time when it was freely able to do so, that amount remained under public control and therefore available to the national authorities, which is sufficient for it to be categorised as State resources (see, to that effect, Case C-482/99 France v Commission [2002] ECR I-4397, paragraph 37).
Formålet med OEPS’ artikel 9 er således at gøre det muligt for elproduktionsvirksomhederne, gennem deres datterselskab SEP, at få dækket de ikkemarkedskonforme omkostninger, som de tidligere har afholdt.
The objective of Article 9 of the OEPS appears to be that of enabling the electricity generating undertakings, through their subsidiary SEP, to recover the non-market-compatible costs which they have incurred in the past.
Denne bestemmelse vedrører omkostninger i år 2000, mens visse omkostninger de efterfølgende år kompenseres i form af tilskud, som Kommissionen har godkendt som statsstøtte.
That provision relates to the costs for 2000, whereas certain costs in respect of subsequent years are to be offset by subsidies which are to be authorised by the Commission as State aid.
Disse forskellige omstændigheder adskiller den i hovedsagen omhandlede foranstaltning fra den i dom af 15. juli 2004, Pearle m.fl. (sag C-345/02, Sml.
Those different circumstances distinguish the measure at issue in the main proceedings from that referred to in Case C-345/02 Pearle and Others [2004] ECR I-7139.
I, s. 7139), omhandlede. De i denne sag omhandlede midler, som blev anvendt til en reklamekampagne, blev indsamlet af et erhvervsorgan fra de medlemmer, der drog fordel
The monies at issue in that case, which were used for an advertising campaign, had been collected by a professional body from its members who benefited from the
Der var således hverken tale om en byrde for staten eller statskontrollerede midler, i modsætning til det af SEP opkrævede beløb, som hidrører fra en afgift, og som kun kan anvendes i overensstemmelse med loven.
They were, therefore, neither revenue for the State nor monies which remained under State control, by contrast to the amount received by SEP, which has its origin in a charge and can be used for no other purpose than that provided for by the Law.
I den sag, som gav anledning til dommen i sagen Pearle m.fl., var reklamekampagnen, selv om midlerne blev indsamlet af en erhvervsorganisation, tilrettelagt af en privat optikerorganisation med et udelukkende kommercielt formål og indgik på ingen måde i en af myndighederne fastlagt politik (dommen i sagen Pearle m.fl., nævnt i præmis 37 og 38).
Furthermore, in the case which gave rise to the judgment in Pearle and Others, although the monies were collected by a professional body, the advertising campaign was organised by a private association of opticians, had a purely commercial purpose and had nothing to do with a policy determined by the authorities (Pearle and Others, paragraphs 37 and 38).
I den foreliggende hovedsag er tildelingen af et beløb på 400 mio. NLG til det udpegede selskab derimod fastsat af lovgiver.
By contrast, in the case in the main proceedings, the payment of the amount of NLG 400 million to the designated company had been the subject of a decision by the legislature.
Den omhandlede foranstaltning adskiller sig endvidere fra den, som er genstand for dom af 13. marts 2001, PreussenElektra (sag C-379/98, Sml. I, s. 2099), hvor Domstolen i præmis 59 fastslog, at den forpligtelse, der påhviler de private elforsyningsvirksomheder til at købe elektricitet fremstillet fra vedvarende energikilder til fastsatte mindstepriser, ikke udgør nogen direkte eller indirekte overførsel af statsmidler til producenterne af denne type elektricitet.
Likewise, the measure in question differs from that referred to in Case C-379/98 PreussenElektra [2001] ECR I-2099, in which the Court held, at paragraph 59, that the obligation imposed on private electricity supply undertakings to purchase electricity produced from renewable energy sources at fixed minimum prices did not involve any direct or indirect transfer of State resources to undertakings which produced that type of electricity.
I det sidstnævnte tilfælde var virksomhederne ikke udpeget af staten til at administrere statsmidler, men var bundet af en forpligtelse til køb for deres egne finansielle midler.
In the latter case, the undertakings had not been appointed by the State to manage a State resource, but were bound by an obligation to purchase by means of their own financial resources.
Det følger af alle disse omstændigheder, at de beløb, der blev overført til SEP, udgør en statslig foranstaltning finansieret ved hjælp af statsmidler.
It follows from all of those points that the amounts paid to SEP constitute intervention by the State through State resources.
Hvad angår den anden betingelse, dvs. muligheden for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, bemærkes, at der ifølge Domstolens praksis ikke findes en grænseværdi eller en procentsats, hvorunder samhandelen mellem medlemsstater ikke vil blive påvirket.
As regards the second condition, namely the possibility of affecting trade between Member States, it must be borne in mind that, according to the Court’s caselaw, there is no threshold or percentage below which it may be considered that trade between Member States is not affected.
Den omstændighed, at en støtte er forholdsvis ubetydelig, eller at den støttemodtagende virksomhed er af beskeden størrelse, udelukker således ikke på forhånd, at samhandelen mellem medlemsstaterne kan være påvirket (jf. Tubem-euse-dommen, præmis 43, og dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 81).
The relatively small amount of an aid or the relatively small size of the undertaking which receives it does not as such exclude the possibility that trade between Member States might be affected (see Tubemeuse, paragraph 43, and Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 81).
Det bemærkes, at SEP og de indenlandske elproduktionsvirksomheder konkurrerer med elektricitetsproducenterne i de andre medlemsstater.
In that regard, it must be stated that SEP and the domestic electricity generating undertakings are in competition with the electricity producers of other Member States.
Henses der desuden til liberaliseringen af elektricitetsmarkedet og den intense konkurrence, der følger heraf, er dette element tilstrækkeligt til at fastslå, at støtten kan påvirke samhandelen.
Furthermore, having regard to the context of the liberalisation of the market in electricity and the resulting intense competition, that factor is sufficient to establish that the aid is liable to affect trade.
Hvad angår den tredje og den fjerde betingelse følger det af loven, af betragtningerne hertil og af forklaringerne for Domstolen, at beløbet på de 400 mio. NLG, som SEP opkrævede, skulle gøre det muligt for selskabet at betale de ikkemarkedskonforme omkostninger for år 2000, uden at arten af og kilden til disse omkostninger analyseres.
Regarding the third and fourth conditions, it appears to follow from the Law, from its Explanatory Memorandum and from the explanations submitted before the Court, that the amount of NLG 400 million received by SEP was to enable it to pay the non-market-compatible costs for 2000 without analysis of the nature and the origin of those costs.
For 2001 og de følgende år blev bestemte omkostninger, såsom fjernvarmeprojektet og Demkolecanlægget, af Herkströter-udvalget derimod anset for at være foranlediget af den nederlandske stat, og staten havde afsat støtte for at kompensere herfor.
By contrast, in respect of 2001 and the years following that, the Herkströter Committee regarded the Netherlands State as having been responsible for certain costs, such as the urban heating projects and the Demkolec plant, and subsidies from that State were provided for in order to offset those costs.
I denne forbindelse bemærkes, at foranstaltninger — uanset hvilken form de end måtte have — anses for statsstøtte, hvis de direkte eller indirekte kan favorisere visse virksomheder, eller den begunstigede virksomhed opnår en økonomisk fordel, som den ikke ville have opnået under sædvanlige markedsvilkår (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 84, dom af 27.11.2003, forenede sager C-34/01 — C-38/01, Enirisorse, Sml. I, s. 14243, præmis 30, og dommen i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 59).
In that regard, it must be borne in mind that measures which, whatever their form, are likely directly or indirectly to favour certain undertakings or are to be regarded as an economic advantage which the recipient undertaking would not have obtained under normal market conditions are regarded as State aid (see Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 84; Joined Cases C-34/01 to C-38/01 Enirisorse [2003] ECR I-14243, paragraph 30; and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, paragraph 59).
I den udstrækning en statslig foranstaltning derimod skal betragtes som en kompensation, der er et vederlag for de af de begunstigede virksomheder leverede ydelser til opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste, således at disse virksomheder reelt ikke har en økonomisk fordel, og denne foranstaltning således ikke har den virkning at sætte disse virksomheder i en konkurrencemæssigt fordelagtig stilling i forhold til de konkurrerende virksomheder, hører en sådan foranstaltning ikke under artikel 87, stk. 1, EF (dommen i sagen Altmark Trans et Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 87, Enirisorse-dommen, præmis 31, og dommen i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 60).
By contrast, where a State measure must be regarded as compensation for the services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations, so that those undertakings do not enjoy a real financial advantage and the measure thus does not have the effect of putting them in a more favourable competitive position than the undertakings competing with them, such a measure is not caught by Article 87(1) EC (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 87; Enirisorse, paragraph 31; and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, point 60).
For at en sådan kompensation i det enkelte tilfælde alligevel kan falde uden for begrebet statsstøtte, hvilket i øvrigt ikke er blevet gjort gældende i hovedsagen, skal en række betingelser imidlertid være opfyldt (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 88, Enirisorse-dommen, præmis 31, og dommen i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 61).
However, for such compensation to escape classification as State aid in a particu- lar case, and there was, moreover, no submission to that effect in the case in the main proceedings, a number of conditions must be satisfied (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 88; Enirisorse, paragraph 31; and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, paragraph 61).
For det første skal den virksomhed, der nyder godt af en sådan kompensation, faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart defineret (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 89, Enirisorse-dommen, præmis 32, og dommen i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 62).
First, the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined. (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 89; Enirisorse, paragraph 32; and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, paragraph 62).
For det andet skal de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemskuelig måde for at undgå, at kompensationen indebærer en økonomisk fordel, der kan begunstige den pågældende virksomhed i forhold til de konkurrerende virksomheder (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 90, Enirisorse-dommen, præmis 35, og dommen i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 64).
Second, the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings. (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 90; Enirisorse, paragraph 35; and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, paragraph 64).
For det tredje må kompensationen ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 92, og i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 66).
Third, the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 92, and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, paragraph 66).
For det fjerde må kompensationen fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med de nødvendige midler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at opfylde forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (dommen i sagen Altmark Trans og Regierungspräsidium Magdeburg, præmis 93, og i sagen Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, præmis 67).
Fourth, the compensation must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with the requisite means so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations (Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg, paragraph 93, and Servizi Ausiliari Dottori Commercialisti, point 67).