natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Desuden svarer det forhold, at varen vederlagsfrit skal bringes i overensstemmelse, til direktivets formål, som er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
Furthermore, the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity is consistent with the purpose of the Directive which is to ensure a high level of consumer protection.
Det følger nemlig af såvel affattelsen som af de relevante forarbejder til direktivet, at fællesskabslovgiver har ønsket, at den omstændighed, at sælgeren vederlagsfrit skal bringe varen i overensstemmelse, er et væsentligt element i den forbrugerbeskyttelse, direktivet sikrer.
It follows from the wording of the Direct- ive, as well as from the related travaux préparatoires, that the Community legislature intended to make the ‘free of charge’ aspect of the seller’s obligation to bring goods into conformity an essential element of the protection afforded to consumers by the Directive.
Forpligtelsen til vederlagsfrit at bringe varen i overensstemmelse, hvad enten dette sker ved afhjælpning eller omlevering af den mangelfulde vare, har til
The ‘free of charge’ requirement attaching to the seller’s obligation to bring the goods into conformity, whether by repair or replacement, is intended to protect consumers from the risk of financial burdens which
(jf. præmis 33, 34, 36 og 43 samt domskonkl.)
(see paras 33, 34, 36, 43, operative part)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-404/06
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06
I — Indledning krævet, at Quelle undlader at kræve betaling af værdierstatning for brugen af en mangelfuld vare og tilbagebetaler den erstatning, der er betalt i denne sag.
I — Introduction of defective goods and requiring it to repay the amount paid in the present case by way of compensation for use.
I den foreliggende sag har den forelæggende ret spurgt, om bestemmelserne i Bürgerliches Gesetzbuch, hvorefter sælger, i tilfælde af omlevering af en mangelfuld vare, kan kræve, at køber betaler en finansiel værdierstatning for brugen af denne vare, er i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/44/EF af 25. maj 1999 om visse aspekter af forbrugerkøb og garantier i forbindelse hermed 2(herefter »direktiv 1999/44«).
In the present case, the national court asks whether the provisions of the German Bürgerliches Gesetzbuch (Civil Code; ‘the BGB’) under which, in cases where defective goods are replaced, the seller may require the purchaser to pay compensation for the use of those goods are compatible with Direct- ive 1999/44/EC of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees 2(‘Directive 1999/44’ or ‘the Directive’).
Det er således første gang, at Domstolen fortolker direktiv 1999/44 i forbindelse med en præjudiciel forelæggelse.
This is the first time the Court has been asked to interpret Direct- ive 1999/44 within the framework of a reference for a preliminary ruling.
Dette spørgsmål er rejst ved Bundesgerichtshof, der har få et forelagt en sag mellem virksomheden Quelle AG (herefter »Quelle«) og en tysk forbrugerorganisation, Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (herefter »Bundesverband«), i hvilken Bundesverband har
The question arises in proceedings before the Bundesgerichtshof (German Federal Court of Justice) between Quelle AG (‘Quelle’) and the Bundesverband der Verbraucherzentralen und Verbraucherverbände (Federal Association of Consumer Offices and Consumer Associations; ‘the Bundesverband’) in which the Bundesverband is seeking an order directing Quelle to refrain from invoicing consumers for the use
Artikel 3, stk. 1, litra t), EF fastsætter, at Fællesskabets virke under de betingelser og i det tempo, som er foreskrevet i denne traktat, indebærer bidrag til styrkelse af forbrugerbeskyttelse.
Article 3(1)(t) EC provides that the activities of the Community are to include, as provided in the Treaty and in accordance with the timetable set out therein, a contribution to the strengthening of consumer protection.
Artikel 153, stk. 1, EF har følgende ordlyd: på videnskabelige kendsgerninger.
Article 153(1) EC provides: of any new development based on scientific facts.
»For at fremme forbrugernes interesser og sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau bidrager Fællesskabet til at beskytte forbrugernes sundhed, sikkerhed og økonomiske interesser og til at fremme deres ret til oplysning og uddannelse og til at organisere sig for at beskytte deres interesser.«
‘In order to promote the interests of consumers and to ensure a high level of consumer protection, the Community shall contribute to protecting the health, safety and economic interests of consumers, as well as to promoting their right to information, education and to organise themselves in order to safeguard their interests.’
»1. […] Rådet […] vedtager de foranstaltninger med henblik på indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion.
‘1. … [T]he Council shall … adopt the measures for the approximation of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States which have as their object the establishment and functioning of the internal market.
Det anføres i anden betragtning til direktiv 1999/44, at »det indre marked udgør et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital«, og at de frie varebevægelser også indebærer, »at forbrugere, der bor i én medlemsstat, frit bør kunne købe varer på en anden medlemsstats område på grundlag af et minimum af rimelige ensartede regler for køb af forbrugsvarer«.
The second recital in the preamble to Directive 1999/44 states that ‘the internal market comprises an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is guaranteed; … it implies that consumers resident in one Member State should be free to purchase goods in the territory of another Member State on the basis of a uniform minimum set of fair rules governing the sale of consumer goods’.
Kommissionens forslag i henhold til stk. 1 inden for […] forbrugerbeskyttelse skal bygge på et højt beskyttelsesniveau under hensyntagen til navnlig enhver ny udvikling baseret
The Commission, in its proposals envisaged in paragraph 1 concerning … consumer protection, will take as a base a high level of protection, taking account in particular
Ifølge fjerde betragtning til dette direktiv spiller »forbrugere, som søger at drage fordel af det indre marked ved at købe varer i en anden medlemsstat end deres bopælsstat, […] en grundlæggende rolle for gennemførelsen af det indre marked«.
The fourth recital in the preamble to the Directive states that ‘consumers who are keen to benefit from the large market by purchasing goods in Member States other than their State of residence play a fundamental role in the completion of the internal market; …’.
Det fremgår af femte betragtning, at »skabelsen af et fælles grundlag af minimumsrettigheder for forbrugerne, som gælder, uanset hvor i Fællesskabet varerne er købt, vil øge forbrugernes tillid og give dem bedre mulighed for at udnytte fordelene ved det indre marked«.
According to the fifth recital, ‘the creation of a common set of minimum rules of consumer law, valid no matter where goods are purchased within the Community, will strengthen consumer confidence and enable consumers to make the most of the internal market’.
I tilfælde af manglende overensstemmelse har forbrugeren ret til at få forbrugsvaren bragt i overensstemmelse med købsaftalen ved gratis afhjælpning eller omlevering i overensstemmelse med stk. 3 eller til et passende afslag i prisen, eller til at hæve købet med hensyn til de leverede varer, jf. stk. 5 og 6.
In the case of a lack of conformity, the consumer shall be entitled to have the goods brought into conformity free of charge by repair or replacement, in accordance with paragraph 3, or to have an appropriate reduction made in the price or the contract rescinded with regard to those goods, in accordance with paragraphs 5 and 6.
I første omgang kan forbrugeren kræve, at sælgeren afhjælper den manglende overensstemmelse eller omleverer, i begge tilfælde uden vederlag, medmindre dette ikke er muligt eller er uforholdsmæssigt.
In the first place, the consumer may require the seller to repair the goods or he may require the seller to replace them, in either case free of charge, unless this is impossible or disproportionate.
I henhold til 15. betragtning kan »medlemsstaterne […] fastsætte, at en eventuel tilbagebetaling til forbrugeren kan nedsættes under hensyn til forbrugerens brug af varen i den tid, der er gået siden leveringen«, og at »nærmere bestemmelser om vilkår for at hæve købet kan fastsættes i den nationale lovgivning«.
The 15th recital states that ‘Member States may provide that any reimbursement to the consumer may be reduced to take account of the use the consumer has had of the goods since they were delivered to him; … the detailed arrangements whereby rescission of the contract is effected may be laid down in national law’.
Et krav om afhjælpning eller omlevering anses for uforholdsmæssigt, hvis den pågældende beføjelse vil påføre sælgeren omkostninger, der i forhold til omkostningerne ved den alternative beføjelse er urimelige under hensyn til
A remedy shall be deemed to be disproportionate if it imposes costs on the seller which, in comparison with the alternative remedy, are unreasonable, taking into account:
I henhold til 24. betragtning bør »medlemsstaterne […] have mulighed for på det område, der er omfattet af dette direktiv, at vedtage eller opretholde strengere bestemmelser for at sikre forbrugerne et endnu højere beskyttelsesniveau«.
The 24th recital states that ‘Member States should be allowed to adopt or maintain in force more stringent provisions in the field covered by this Directive to ensure an even higher level of consumer protection’.
— den værdi, varen ville have, hvis den var i overensstemmelse med aftalen
— the value the goods would have if there were no lack of conformity,
Artikel 3 i direktiv 1999/44 omhandler forbrugerens rettigheder:
Article 3 of the Directive, which governs the rights of consumers, provides as follows:
— betydningen af den manglende overensstemmelse, og
— the significance of the lack of conformity, and
Sælgeren skal over for forbrugeren være ansvarlig for manglende overensstemmelse med købsaftalen, der foreligger ved forbrugsvarens levering.
The seller shall be liable to the consumer for any lack of conformity which exists at the time the goods were delivered.
— om den alternative beføjelse vil kunne gennemføres uden væsentlig ulempe for forbrugeren.
— whether the alternative remedy could be completed without significant inconvenience to the consumer.
— hvis sælgeren ikke har afhjulpet uden væsentlig ulempe for forbrugeren.
— if the seller has not completed the remedy without significant inconvenience to the consumer.
Afhjælpning eller omlevering skal ske inden for rimelig tid og uden væsentlig ulempe for forbrugeren under hensyntagen til varens art og forbrugerens formål med at anskaffe varen.
Any repair or replacement shall be completed within a reasonable time and without any significant inconvenience to the consumer, taking account of the nature of the goods and the purpose for which the consumer required the goods.
Udtrykkene »gratis/uden vederlag« i stk. 2 og 3 henviser til de omkostninger, der er nødvendige for at bringe varen i overensstemmelse, navnlig forsendelsesomkostninger, arbejdsløn og materialeomkostninger.
The terms “free of charge” in paragraphs 2 and 3 refer to the necessary costs incurred to bring the goods into conformity, particularly the cost of postage, labour and materials.
Artikel 5, stk. 1, første afsnit, i direktiv 1999/44 fastsætter, at sælgeren er »ansvarlig i medfør af artikel 3, når den manglende overensstemmelse viser sig senest to år efter leveringen af varen«.
The first sentence of Article 5(1) of the Directive provides that ‘[t]he seller shall be held liable under Article 3 where the lack of conformity becomes apparent within two years as from delivery of the goods’.
Forbrugeren kan kræve et passende afslag i prisen eller hæve købet:
The consumer may require an appropriate reduction of the price or have the contract rescinded:
I henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 1999/44 kan »medlemsstaterne […] på det af dette direktiv omfattede område vedtage eller opretholde strengere bestemmelser, der er forenelige med traktaten, for at sikre forbrugerne et højere beskyttelsesniveau«.
Under Article 8(2) of the Directive, Member States may ‘adopt or maintain in force more stringent provisions, compatible with the Treaty in the field covered by this Directive, to ensure a higher level of consumer protection’.
— hvis sælgeren ikke har afhjulpet inden for en rimelig tid,
— if the consumer is entitled to neither repair nor replacement, or
Direktiv 1999/44 er gennemført i tysk ret i forbindelse med reformen af Bürgerliches Gesetzbuch (herefter »BGB«) 3.
Directive 1999/44 was transposed into German law as part of the reform of the BGB. 3
I 2001, nr. 61, af 29.11.2001, som trådte i kraft den 1.1.2002.
3 — Gesetz zur Modernisierung des Schuldrechts (Law on the modernisation of the law of obligations) (BGBl. 2001 I, p.
I dette tilfælde er køberens ret begrænset til den anden form for efterfølgende opfyldelse; dette berører ikke sælgerens ret til ligeledes at afslå at gennemføre denne på de i første punktum anførte vilkår.
In such cases the right of the purchaser shall be restricted to the alternative means of subsequent performance; this is without prejudice to the right of the seller also to refuse the alternative remedy, subject to the conditions laid down in the first sentence.
»1) Såfremt en aftalepart gør brug af en fortrydelsesklausul i aftalen eller i loven, skal de tjenesteydelser, der er modtaget, og det faktisk opnåede udbytte tilbageleveres, hvis købet hæves.
Paragraph 346 of the BGB, which governs the effects of termination of contracts, provides as follows:
I denne forbindelse tages navnlig hensyn til den værdi, varen ville have, hvis den var i overensstemmelse med aftalen, betydningen af den manglende overensstemmelse, og om den efterfølgende opfyldelse tilbagelevering efter det opnåedes art er udelukket
In that regard, account must be taken in particular of the value that the goods would have if there were no lack of conformity, the significance of the lack of conformity, and whether the alternative remedy could be effected without
den vare, der er modtaget, er brugt, overdraget, forarbejdet eller omformet hvis, såfremt der er tale om en lovfæstet resolutiv betingelse, forringelsen eller bortkomsten er indtruffet hos den pågældende, selv om han har udvist den samme omhu, som han normalt udviser i egne anliggender.
(3) if, in the case of a statutory right of termination, the deterioration or destruction has occurred in the hands of the person entitled, even though he has taken the care that he customarily exercises in relation to his own affairs.
Såfremt der i aftalen er fastsat en modydelse, skal der tages hensyn til denne ved beregningen af erstatningsbeløbet; såfremt der skal betales erstatning for den fordel, der er opnået ved et lån, kan der fremlægges dokumentation for, at denne fordel havde en lavere værdi.
If the contract specifies a counter-perform-ance, such counter-performance shall be taken as a basis for calculation of the compensation for value; if compensation is to be paid for the benefit deriving from a loan, it shall be sufficient to show that the value of such benefit was lower.
»1) Såfremt debitor, i strid med reglerne for god økonomi, ikke har opnået udbytte af varen, selv om dette var muligt, skal han betale erstatning til kreditor.
If, contrary to the rules of proper management, the debtor has failed to obtain any benefits even though it would have been possible for him to do so, he must compensate the creditor for their value.
I tilfælde af en lovfæstet resolutiv betingelse skal rettighedsindehaveren, hvad angår udbyttet, kun garantere den samme omhu, som han ville udvise i egne anliggender.
In the case of termination based on a statutory right, the person entitled must display with regard to the benefits only the standard of care which he customarily exercises in relation to his own affairs.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-404/06
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06 excluded pursuant to points 1 or 2 of Paragraph 346(3), he must be reimbursed for necessary expenditure.
De øvrige udgifter betales, såfremt kreditor herved opnår en berigelse.«
Other expenditure must be reimbursed in so far as the creditor is enriched by it.’
På grundlag af en tilsvarende fuldmagt fra køberen anlagde Bundesverband sag mod Quelle med to påstande: at Quelle pålægges at tilbagebetale beløbet på 67,86 EUR 4 med tillæg af renter og afholder sig fra i fremtiden at opkræve brugserstatning ved omlevering af en mangelfuld vare.
On the basis of authorisation from the purchaser specifically for that purpose, the Bundesverband brought proceedings against Quelle. It claimed that Quelle should be directed, first, to refund the amount of EUR 67.86, 4together with interest, and, secondly, to desist in future from invoicing consumers for the use of defective goods on delivery of replacement goods.
I § 100 i BGB fastslås det, at udbyttet er »produktet af en vare eller en rettighed samt de fordele, der er opnået ved brug af varen eller rettigheden«.
Paragraph 100 of the BGB provides that ‘benefits’ are ‘the fruits of a thing or of a right, including the benefits arising from use of the thing or exercise of the right’.
III — De faktiske omstændigheder, hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
III — Facts, main proceedings and the question referred
Landgericht Nürnberg-Fürth gav sagsøgeren medhold i påstanden om tilbagebetaling af beløbet og frifandt i øvrigt sagsøgte. Oberlandesgericht Nürnberg stadfæstede dommen afsagt af førsteinstansretten og godkendte en revisionsanke.
The Landgericht (Regional Court) Nüremberg-Fürth granted the claim for reimbursement of the amount paid and dismissed the remainder of the action.
I sin begrundelse anførte Oberlandesgericht Nürnberg, at § 439, stk. 4, i BGB ikke kan danne retsgrundlag for et krav om brugserstatning, og at lovgivers begrundelse for denne ret til erstatning ikke var overbevisende 5.
In the grounds for its judgment, the Oberlandesgericht explained that Paragraph 439(4) of the BGB could not be cited as the legal basis for the claim for compensation for use and that the reasons stated by the legislature in relation to the right to compensation were not convincing.
Retten påpegede, at der ikke var grundlag for at anvende bestemmelserne om ophævelse af købet i forbindelse med omlevering af en
5The Oberlandesgericht pointed out that there was no justification for applying the provisions concerning termination of contract to cases in which goods are replaced, given that although the purchaser receives new
4 — Årsagen til, at Bundesverband har krævet et lavere beløb end det, der er betalt af køberen, fremgår hverken af den nationale rets forelæggelseskendelse eller de to underinstansers domme.
4 — Neither the order of the national court nor either of the judgments of the two courts below indicates why the Bundesverband sought a lower amount than that which the purchaser paid.
Af den offentliggjorte dom fra Landgericht Nürn-berg-Fürth fremgår det ganske vist, at køberen har betalt et beløb på 67,86 EUR, men ifølge både dommen afsagt af Oberlandesgericht Nürnberg og den nationale rets forelæggelseskendelse har køberen betalt et (højere) beløb på 69,97 EUR. I dommen afsagt af Oberlandesgericht Nürnberg fastslås det endog, at »der ikke er gjort rede for forskellen til det faktiske beløb på 69,97 EUR«. Jf. dom af 23.8.2005 afsagt af Oberlandesgericht Nürnberg, 3 U 991/05, Neue Juristische Wochenschrift, nr. 41/2005, s. 3000.
According to the published version of the judgment of the Nuremberg-Fürth Landgericht, the purchaser paid EUR 67.86, but according to the judgment of the Nuremberg Oberlandesgericht and the order of the national court the purchaser paid the (higher) amount of EUR 69.97.
I august 2002 leverede virksomheden Quelle pr. postordre køberen et komfursæt til privat brug til en pris af 524,90 EUR.
In August 2002, in the context of a mailorder sale, Quelle supplied a stove-set to the purchaser for her private use at a price of EUR 524.90.
I januar 2004 opdagede køberen, at emaljelaget på indersiden af den ovn, der hørte til komfur-sættet, havde løsnet sig.
In January 2004, the purchaser noticed that the enamel layer had come away from the interior of the oven which was part of the ‘stove-set’.
Da det ikke var muligt at reparere apparatet, krævede køberen i samme måned — og således inden for garantiperioden — en omlevering af varen.
Since it was not possible to repair the appliance, the purchaser requested — in the same month, hence within the guarantee period — a replacement.
Køberen returnerede hele det defekte komfursæt til Quelle, som leverede et nyt sæt og i denne forbindelse krævede en brugserstatning på først 119,97 EUR og senere på 69,97 EUR, som køberen betalte.
She returned the defective appliance to the seller (Quelle), who supplied her with a new stove-set and claimed payment by way of compensation for use, initially in the amount of EUR 119.97, but ultimately of EUR 69.97. The purchaser paid the latter sum.
QUELLE vare, da køberen ved en omlevering rent faktisk modtager en ny genstand, mens sælgeren beholder hele betalingen samt et eventuelt udbytte af denne betaling 6.
QUELLE goods by virtue of the exchange, the seller retains the full purchase price together with any profit. 6 By contrast, where a contract is terminated the purchaser and the seller must each return what they have received. 7
skal omleveres »gratis« og »uden væsentlig ulempe for forbrugeren«, og deler ikke den opfattelse, at dette direktiv udelukkende omhandler gratis levering 10.
Moreover, it does not share the view that the Directive governs only the ‘free of charge’ requirement attaching to delivery.
I denne henseende nævner retten desuden, at der er delte meninger i den tyske litteratur hvad angår den tyske lovgivnings forenelighed med direktiv 1999/44 11.
10 In that connection, the Bundesgerichtshof also points out that opinion in German legal literature is divided on the question whether the German legislation is compatible with Directive 1999/44. 11
Under disse omstændigheder har den forelæggende ret ved kendelse af 16. august 2006 besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:
In those circumstances, by order of 16 August 2006, the Bundesgerichtshof stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice for a prelim -inary ruling:
Bundesgerichtshof har visse forbehold med hensyn til det ensidige krav om betaling af brugserstatning, der pålægges køberen, men ser ingen muligheder for at rette op på dette misforhold i forbindelse med fortolkningen af de nævnte lovbestemmelser, idet den klare ordlyd af disse samt lovgivers utvetydige vilje, der klart fremgår af begrundelsen til forslaget til Gesetz zur Modernisierung des Schuldrechts, også taler imod 8.
The Bundesgerichtshof has doubts concerning the unilateral burden placed on the purchaser by the obligation to pay compensation for use, but does not see any way of correcting that imbalance by means of interpretation, since that is precluded both by the plain wording of the relevant provisions and the unambiguous intention of the legislature as disclosed by the explanatory memorandum accompanying the draft Schuldrechtsmodernisierungsgesetz (Law on the modernisation of the law of obligations).
Muligheden for fortolkning slipper op, når der opstår konflikt med lovens bogstav og med lovgivers udtrykkelige ønske 9.
8The Bundesgerichtshof points out that the possibility of interpretation is ruled out wherever it would contradict the wording of the statute and the clearly expressed intention of the legislature. 9