natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»EF-varemærker — indsigelsessag — manglende fremlæggelse af beviser på processproget i indsigelsessagen — regel 17, stk 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 - åbenbart ubegrundet søgsmål« (Anden Afdeling)
(a) Do the provisions of Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981, and Council Regulation (EEC) No 193/82 of 26 January 1982, preclude those authorities from stipulating that such a transfer or reallocation of quotas is for value and, therefore, that the recipient undertaking or undertakings must pay financial consideration?
Sag T-383/02 GD Searle LLC / Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), Phyto-Esp SL Intellektuel ejendomsret
(b) Even if the answer is in the negative, do the same provisions nevertheless preclude the price of the quota to be transferred, and the distribution thereof, from being decided by public auction?
»EF-varemærker—ugyldighedsbegæring—relativ ugyldighedsgrund — mindelig løsning af sagen — stillingtagen til sagen ufornøden« (Første Afdeling)
In those circumstances, a measure such as that being challenged in the main proceedings cannot be criticised for making approval of a merger of sugar-producing undertakings subject to the reallocation of part of the quotas of the undertaking resulting from the merger, pursuant to national competition law.
Sag C-304/01 Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Those characteristics of the system of quotas in the sugar sector mean that the quotas cannot be transferred from one undertaking to another for consideration, in accordance with market forces.
Generaladvokat J. Kokött fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling*) den 18. november 2003.
Accordingly, the application of national competition law to a transfer of sugar quotas cannot in any way mean that such transfer should be for consideration.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
The second part of the question
Sag C-159/02 Turner
The third part of the question
Præjudiciel — House of Lords — Bruxelles-konventionen — retssager anlagt ved retterne i én medlemsstat og ved retterne i en anden medlemsstat — retssag anlagt i en anden kontraherende stat af sagsøgte i den sag der verserer i den første kontraherende stat — sagsøgt, der handler i skadehensigt og for at lægge hindringer i vejen for gennemførelsen af retssagen — spørgsmålet, om kompetencen til at nedlægge forbud mod, at sagsøgte gennemfører retssagen i den anden kontraherende stat, er i overensstemmelse med konventionen
It is apparent from paragraphs 6 to 11 of the present judgment that the content of the relevant provisions of Regulation No 1785/81 was in fact subsequently reproduced in Regulation No 2038/1999 and then in Regulation No 1260/2001. Likewise, the content of the relevant provisions of Regulation No 193/82 was reproduced in Regulation No 1260/2001, which replaced it.
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslap til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum') den 20. november 2003.
In the circumstances, the answer to the third part of the question must be that the entry into force of Regulation No 1260/2001 does not alter the interpretation of Community law.
Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 26. februar 2002 i sag T-17/00, Rothley m.fL mod Parlamentet, hvorved Retten afviste en sag hvorunder der var nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 18.11.1999 om ændringer af dettes forretningsorden som følge af den interinstitutionelle aftale om de interne undersøgelser, som foretages af OLAF
If, in the exercise of its power of administrative review of a merger of undertakings, the competent authority of a Member State deems it necessary to redistribute sugar production quotas among undertakings situated in its territory in order to safeguard competition, the provisions of Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organisation of the markets in the sugar sector and Council Regulation (EEC) No 193/82 of 26 January 1982 laying down general rules for transfers of quotas in the sugar sector preclude that authority from stipulating that such a transfer or reallocation of quotas should be for value.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 20. november 2003.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 15 May 2003.
Sag C-164/01 Ρ G. van den Berg / Rådet for Den Europæiske Union Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Case T-13/02 Falk-Ulrich von Hoff ν European Parliament Staff Regulations of Officials
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling') den 20. november 2003.
(Officials - Temporary staff - Installation allowance - Change in place of employment -Default interest) (Fifth Chamber)
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 20. november 2003.
(Officials - European Central Bank staff - Pay - Method of calculating the annual pay adjustment - Consultation of staff committee -Articles 13, 45 and 46 of the Conditions of Employment) (Third Chamber)
Generaladvokat L.A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 20. november 2003.
Case T-235/02 Strongline A/S ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), Scala Inc. Intellectual property
Denne publikation udarbejdes af Domstolens Presse- og Informationsafdeling (L-2925 Luxembourg) med henblik på en hurtig orientering om arbejdet ved Domstolen og Retten i Første Instans.
(Community trade mark — Opposition procedure — Failure to produce evidence in the language of the opposition procedure — Rule 17(2) of Regulation (EC) No 2868/95 —Action manifestly inadmissible) (Second Chamber)
Dommene og de fremsatte forslag til afgørelse offentliggøres senere i »Samling af Afgørelser«, som er eneste gyldige udgave.
Case T-383/02 GD Searle LLC ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), Phyto-Esp SL Intellectual property
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 17.2.2004 Katalognr.: QD-AC-03-031-DA-C
(Community trade mark — Application for a declaration of invalidity — Relative ground for invalidity — Amicable settlement — No need to adjudicate) (First Chamber)
Ugen 1. - 5. december 2003
Week of 1 to 5 December 2003 n° 33/03
Sag C-63/01
Case C-63/01
Sag T-16/02 Audi AG / Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) Intellektuel ejendomsret
Case T-16/02 Audi AG ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Sag T-208/01 Volkswagen AG / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Konkurrence
Case T-208/01 Volkswagen AG ν Commission of the European Communities Competition
Sag T-305/02 Nestlé Waters France / Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) Intellektuel ejendomsret
Case T-305/02 Nestlé Waters France ν Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) Intellectual property
Sag T-334/02
Case T-334/02
Præjudiciel »Tilnærmelse af lovgivningerne — direktiv 84/5/EØF — obligatorisk ansvarsforsikring for motorkøretøjer — skade forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede motorkøretøjer — beskyttelse af skadelidte — fejlagtig gennemførelse af direktivet — medlemsstatens ansvar* (Femte Afdeling)
Preliminary ruling (Approximation of laws — Directive 84/5'/EEC — Compulsory insurance against civil liability in respect of motor vehicles — Damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles — Protection of victims — Defective transposition of the directive — Liability of the Member State concerned) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 17. maj 2000 har High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division, forelagt fem præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 1, stk. 4, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983. I Det Forenede Kongerige er andet direktivs artikel 1, stk. 4, gennemført i form af aftaler indgået mellem Secretary of State og MIB.
By order of 17 May 2000 the High Court of Justice of England and Wales, Queen's Bench Division, referred to the Court for a preliminary ruling five questions on the interpretation of Article 1(4) of Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
The main proceedings and the questions referred to the Court
Den 25. december 1991 blev Samuel Evans påkørt af et ukendt køretøj, hvilket påførte ham fysisk skade.
On 25 December 1991, Mr Evans was struck by a vehicle which was never traced, causing him physical injury.
Den 11. juni 1992 rejste Samuel Evans krav om erstatning over for Motor Insurers' Bureau (herefter »MIB«) i henhold til overenskomsten.
On 11 June 1992, Mr Evans submitted a request for compensation under the Agreement
Den 11. januar 1996 oplyste MIB Samuel Evans, at det var blevet besluttet at fastsætte erstatningen til 50 000 GBP.
On 11 January 1996, the MIB informed Mr Evans that it had decided to make an award of GBP 50 000.
Samuel Evans påklagede denne afgørelse.
Mr Evans appealed against that decision.
Den 27. august 1996 afsagde voldgiftsmanden sin kendelse.
On 27 August 1996 the arbitrator made her award.
Voldgiftsmanden vurderede, på grundlag af et samlet ansvar, at Samuel Evans burde have fået 58 286 GBP i erstatning, men at der fra dette beløb skulle fratrækkes 20% på grund af hans uagtsomme adfærd, hvilket resulterede i en erstatningssum på 46 629 GBP.
She considered that Mr Evans's damages on a full liability basis would have been GBP 58 286 but that that figure should be reduced by 20% by reason of his contributory negligence, resulting in an award of GBP 46 629.
Under hensyn til visse beviser fandt voldgiftsmanden desuden, at Samuel Evans havde handlet i ond tro, og pålagde ham følgelig at betale omkostningerne ved voldgiftssagen.
Taking into account certain evidence, the arbitrator also took the view that Mr Evans had been dishonest and therefore ordered him to pay the fees of the arbitration.
Voldgiftsmanden tilkendte ham ingen renter af den tilkendte erstatning.
She did not award him interest on the damages.
I december 1996 fik Samuel Evans tilladelse til at iværksætte appel til prøvelse af voldgiftskendelsen ved High Court for så vidt angik beslutningen om ikke at tilkende ham renter. Denne appel blev forkastet.
In December 1996, Mr Evans was granted leave to appeal to the High Court against the arbitrator's refusal to award him interest.
I september 1998 forkastede Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Det Forenede Kongerige) en ny appel iværksat af Samuel Evans. I januar 1999 afviste House of Lords (Det Forenede Kongerige) at give ham tilladelse til at iværksætte appel. Den 25. februar 1999 anlagde Samuel Evans sag mod Secretary of State, der er ansvarlig for gennemførelsen af første og andet direktiv i Det Forenede Kongerige.
In September 1998, the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) dismissed a further appeal by Mr Evans.
Samuel Evans gjorde i det væsentlige gældende, at Det Forenede Kongerige har undladt at gennemføre andet direktiv eller ikke har gennemført det korrekt på følgende punkter:
In January 1999, the House of Lords refused his application for leave to appeal.
Overenskomsten indeholder ingen bestemmelser om betaling af renter af den tilkendte erstatning.
Mr Evans submitted, in essence, that the United Kingdom had failed to implement the Second Directive or had done so inadequately in the following respects:
Overenskomsten indeholder heller ikke bestemmelser om godtgørelse for omkostninger afholdt af skadelidte i forbindelse med erstatningsproceduren.
- the Agreement also fails to make provision for payment of the costs incurred by victims in proceedings for compensation;
De skadelidte har ikke tilstrækkelig adgang til domstolskontrol, idet de kun har ret til at iværksætte appel vedrørende hele MIB's afgørelse for en voldgiftsmand og ikke ved en domstol.
— victims' access to court is insufficient in that they have a full right of appeal against the determination of the MIB only to an arbitrator and not to a court;
Det Forenede Kongerige har undladt på korrekt måde at udpege et organ, der har til opgave at give erstatning til personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte motorkøretøjer, således som andet direktiv kræver det, idet overenskomsten ikke giver nævnte skadelidte rettigheder, som de kan gøre gældende direkte mod MIB.
— the United Kingdom has not duly authorised a body to provide compensation for victims of untraced drivers, as required by the Second Directive, since the Agreement does not create rights which such victims can enforce directly against the MIB.
Samuel Evans har gjort gældende, at disse mangler ved gennemførelsen af andet direktiv har påført ham et tab, og at disse mangler udgør en tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af fællesskabsretten, der giver ham ret til at søge erstatning ved Secretary of State.
Mr Evans maintains that those defects in the transposition of the Second Directive adversely affected him and constitute a sufficiently grave and manifest breach of Community law to found a right to recover damages from the Secretary of State.
Under disse omstændigheder har High Court of Justice besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen en række præjudicielle spørgsmål.
It was in those circumstances that the High Court of Justice stayed proceedings and referred a number of questions to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Det fremgår, at fællesskabslovgivers hensigt var at give de personer, som har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede køretøjer, en tilsvarende og lige så omfattende beskyttelse som den, der gælder for personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af kendte og forsikrede køretøjer.
It is clear that the Community legislature's intention was to entitle victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles to protection equivalent to, and as effective as, that available to persons injured by identified and insured vehicles.
Det skal imidlertid understreges, at det organ, der har til opgave at udbetale erstatning, ikke nødvendigvis — for at opfylde betingelserne i andet direktiv — skal sidestilles med en sagsøgt, såsom føreren af et kendt og tilstrækkeligt forsikret køretøj, for så vidt angår det privatretlige ansvar.
It must nevertheless be emphasised that, to meet the requirements of the Second Directive, the body responsible for awarding compensation does not necessarily have to be placed, as far as civil liability is concerned, on the same footing as a defendant such as the driver of an identified and sufficiently insured vehicle.
Arten af det organ, som er omhandlet i andet direktivs artikel 1, stk 4
The nature of the body referred to in Article 1(4) of the Second Directive
Andet direktivs artikel 1, stk. 4, indeholder ingen bestemmelse om organets retlige status eller om, hvordan organet skal godkendes.
The first subparagraph of Article 1(4) of the Second Directive contains no provision concerning the legal status of the body or the detailed arrangements for its authorisation.
Samme bestemmelses andet afsnit bestemmer imidlertid, at personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af et ukendt eller utilstrækkeligt forsikret køretøj, skal kunne henvende sig direkte til det godkendte organ, der har til opgave at udbetale erstatning.
The second subparagraph of Article 1(4) makes it clear, however, that a victim of damage or injury caused by an unidentified or insufficiently insured vehicle must be able to apply directly to the authorised body responsible for paying compensation to him.
således, at nævnte organ har pligt til at yde den erstatning til skadelidte personer, som andet direktiv garanterer dem, og således, at det er muligt for skadelidte direkte at henvende sig til det organ, der har til opgave at udbetale denne erstatning.
The fact that the source of the obligation of the body in question lies in an agreement concluded between it and a public authority is immaterial, provided that that agreement is interpreted and applied as obliging that body to provide victims with the compensation guaranteed to them by the Second Directive and as enabling victims to address themselves directly to the body responsible for providing such compensation.
Skadelidtes appelmuligheder
The remedies available to victims
Det må fastlås, at de processuelle bestemmelser, der er fastsat i den pågældende nationale lovgivning, ikke gør det praktisk umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at håndhæve den ret til erstatning, som personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede køretøjer, har i medfør af andet direktiv, og således er i overensstemmelse med effektivitetsprincippet.
It must be held that the procedural arrangements laid down by the national law in question do not render it practically impossible or excessively difficult to exercise the right to compensation conferred on victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles by the Second Directive and thus comply with the principle of effectiveness.
Under hensyn til andet direktivs formål, som er at gøre det muligt at indføre en enkel mekanisme for erstatning tü skadelidte, fremgår det ligeledes, at den samlede virkning af samtlige de kontrolmuligheder, der er fastsat ved den proceduremæssige ordning, der er indført i Det Forenede Kongerige, på den ene side, og de praktiske fordele, der følger af denne ordning, på den anden side, giver personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede køretøjer, en beskyttelse, som svarer til den, der er foreskrevet i nævnte direktiv.
In view of the objective pursued by the Second Directive which is to provide a simple mechanism for compensating victims, it further appears that the cumulative effect of the possibilities of review available under the procedure established in the United Kingdom and also the practical advantages associated with that procedure confer on victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles a level of protection corresponding to that provided for by that directive.
Det skal imidlertid understreges, at den proceduremæssige ordning, der er indført, såvel i forhold til MIB som i forhold til voldgiftsmanden, skal garantere, at skadelidte personer får oplysning om ethvert forhold, der kan være bebyrdende for dem, og at de har mulighed for at fremsætte bemærkninger i den forbindelse.
Nevertheless it is important to stress that the procedure established must guarantee that, both in dealings with the MIB and before the arbitrator, victims are made aware of any matter that might be used against them and have an opportunity to submit their comments thereon.
Når der ikke er udstedt fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer det medlemsstaterne at fastsætte regler på de områder, der er omfattet af andet direktiv, og navnlig regler om, at den tid, der er forløbet, skal tages i betragtning, såvel som om begrænsning af den periode, der skal tages i betragtning med henblik på at sikre, at personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede køretøjer, får den tilstrækkelige erstatning, som tilsigtes med direktivet.
In the absence of Community rules it is for the Member States to decide on the rules to be applied to areas covered by the Second Directive and in particular the question of the effluxion of time and definition of the period to be taken into account to guarantee the victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles the adequate compensation which that directive seeks to provide.
Herved kan medlemsstaterne frit, med henblik på at kompensere det tab, som skadelidte har lidt som følge af den tid, der er forløbet, vælge mellem at betale rente eller at udbetale et samlet erstatningsbeløb, der tager den forløbne tid i betragtning.
In that connection, the Member States are free, in order to compensate for the loss suffered by victims as a result of the effluxion of time, to choose between awarding interest or paying compensation in the form of aggregate sums which take account of the effluxion of time.
Godtgørelse f or omkostninger afholdt iforbindebe med kravet om erstatning
Reimbursement of costs incurred in connection with the application for compensation
Ifølge den opfattelse, der er fremherskende i hovedparten af medlemsstaterne, er spørgsmålet om godtgørelse for omkostninger afholdt i forbindelse med en erstatningssag et processuelt spørgsmål.
The view of most of the Member States is that the question of reimbursement of costs incurred in connection with the procedure for obtaining compensation is a procedural matter.
Det tilkommer, når der ikke er udstedt fællesskabsbestemmelser på området, hver medlemsstat i sin interne retsorden at fastsætte de processuelle regler for sagsanlæg til sikring af beskyttelsen af de rettigheder, som fællesskabsretten medfører for borgerne, dog med forbehold for iagttagelse af principperne om ækvivalens og effektivitet.
In the absence of Community rules governing the matter, it is for the domestic legal system of each Member State to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, in conformity with the principles of equivalence and effectiveness.
Den pågældende medlemsstats eventuelle erstatningsansvar
Possible liability on the part of the Member State concerned
Hvis det efter den vurdering, som den forelæggende ret skal foretage i overensstemmelse med de angivelser, som Domstolen har givet, må lægges til grund, at den erstatningsordning, der er indført i Det Forenede Kongerige, indebærer, at der er begået en eller flere fejl i forbindelse med gennemførelsen, tilkommer det således den forelæggende ret at fastslå, om denne eller disse fejl har forvoldt Samuel Evans et tab.
If in light of the examination to be undertaken by the national court in accordance with the guidance given by the Court, the compensation system set up in the United Kingdom is found to be subject to one or more defects of transposition, then it will be incumbent on the national court to determine whether or not those defects have adversely affected Mr Evans.
Hvis dette er tilfældet, skal det herefter vurderes, om tilsidesættelsen af den pligt til at gennemføre andet direktiv, der påhviler Det Forenede Kongerige, er tilstrækkeligt kvalificeret.
If they have, it will then be necessary to determine whether the non-fulfilment of the United Kingdom's obligation to transpose the Second Directive is sufficiently serious.
Et organ kan anses for godkendt af en medlemsstat i denne bestemmelses forstand, når organets pligt til at udbetale erstatning til personer, der har lidt skade ved uheld forvoldt af ukendte eller utilstrækkeligt forsikrede køretøjer, følger af en overenskomst indgået mellem dette organ og en offentlig myndighed i medlemsstaten, på den betingeke, at overenskomsten fortolkes og anvendes således, at nævnte organ har pagt til at udbetale den erstatning til skadelidte personer, som direktiv 84/5 garanterer dem, og således, at det er muligt for de skadelidte direkte at henvende sig til dette organ.
A body may be regarded as authorised by a Member State within the meaning of that provision where its obligation to provide compensation to victims of damage or injury caused by unidentified or insufficiently insured vehicles derives from an agreement concluded between that body and a public authority of the Member State, provided that the agreement is interpreted and applied as obliging the body to provide victims with the compensation guaranteed to them by Directive 84/5 and provided that victims may apply directly to that body.