natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Da dataenefor sidstnævnte er ufuldstændige, kan dette imidlertid væreskyld i afvigelserne.
However, the known incompleteness ofthe data for the latter may bias the comparison.
Navnlig for Nederlandeneog Norge vedrører de indberettede skøn både illegale stofferog alkohol, hvorfor de endelige tal for de to lande bliverforholdsvis høje i forhold til de øvrige.
In the Netherlands and Norway, in particular, thereported estimates concern both illicit drugs and alcohol,making the final figures for those two countries, incomparison with others, rather high.
Endelig refererer defleste data til 1999 som referenceår for evalueringen af EU’shandlingsplan, men der er visse undtagelser.
Finally, most data referto 1999 as baseline figures for the EU action planevaluation process, but there are some exceptions.
For Irland er deindberettede data baseret på statens planlagte udgifter tilefterspørgselsbegrænsende initiativer for året 2000, mens derfor Frankrig er tale om data, der går tilbage til 1995. For detForenede Kongerige er der tale om data fra budgetåret 20002001.
For Ireland, the figures reported are planned State expenditurein the area of demand reduction for the year 2000, for France, the data date back to 1995; and for the United Kingdom, the data refer to the financial year 2000–01.
Der skal tages højde for ovennævnte begrænsningerved tolkningen af beløbene indeholdt i tabel 6.
Thereading of the amounts shown in Table 6 must thereforetake into account the above-mentioned constraints.
Hvordan disse data skal læses, er ikke helt ligetil, og ikkekun på grund af datamanglen.
The interpretation of this information is not straightforward,and not only because of the lack of data.
Den del af ressourcerne, derbruges til bekæmpelse af stofafhængighed i EU-landene,afspejler omfanget af narkotikaproblemet ellerforanstaltningernes størrelse (eller begge dele) eller niveauetfor de sociale og sundhedsmæssige foranstaltninger blandtbefolkningen.
The proportion ofwealth that is dedicated to drug addiction control in the EUMember States can be interpreted as reflecting the extent ofthe drug problem or the size of the response to it (or both),or the level of the social and health interventions in thepopulation.
En gennemgang af disse spørgsmål kanbidrage til at opnå en bedre og dybere forståelse både affænomenet og de skønsmæssigt anslåede omkostninger.
Exploring such questions can contribute to abetter understanding of the phenomenon and deepercomprehension in the field of cost estimates.
De samlede beløb, der i 1999 er brugt påefterspørgselsbegrænsende aktiviteter i EU-landene, afspejlergrundlæggende hvert lands størrelse og velstand (Kopp og Fenoglio, 2003). Ikke overraskende synes de største og rigestelande (Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige)i absolutte tal at afsætte flere økonomiske ressourcer end desmå lande, om end tallene også er relativt høje for Nederlandene og Norge (muligvis fordi foranstaltningernemod alkoholafhængighed er omfattet af disse tal).
The total amounts spent by EU countries in the field of drugdemand reduction in 1999 basically seem to reflect the sizeand wealth of each country (Kopp and Fenoglio, 2003).Unsurprisingly, the largest and richest countries (Germany,France, Italy and the United Kingdom) appear to allocate,in absolute terms, more financial resources than the smallcountries, although spending is also relatively high in the Netherlands and Norway (possibly because alcoholaddiction interventions are included in the figures).
betragte dem i sammenhæng med det område, de ertiltænkt, i dette tilfælde de problematiske stofbrugere (Ved at benytte det skønnede antal problematiske
Another way of analysing public expenditure is to look at itin the context of the area it is intended to deal with, in thiscase problem drug users (205).
Det fremgår af en række undersøgelser (Kopp og Fenoglio,2003); Origer 2002; Godfrey mfl., 2002), at denne formfor skøn kan være en værdifuld informationskilde pånationalt plan. Sammenligninger over tid i et land kanafsløre stigninger eller fald i budgetterne pånarkotikaområdet.
Research shows (Godfrey et al., 2002; Origer, 2002; Koppand Fenoglio, 2003) that estimates of this kind could be avaluable source of information at national level.Comparisons over time within a country can reveal anincrease or decrease in drugs-related budgets.
Sammenligninger mellem sektorer(efterspørgsel, forsyning, internationalt samarbejde osv.)kan ud over de formelle strategier afsløre den reellefinansielle indsats, som gøres mod narkotikafænomenet.
Comparisonacross sectors (demand, supply, international cooperation,etc.) might reveal, in addition to formal strategies, theconcrete financial effort expended in tackling the drugsphenomenon.
På EU-plan kan sammenligninger mellem landene (de mestkomplekse) fastsætte fælles mønstre eller forskelle, hvadangår de ressourcer, der afsættes til narkotikapolitikken.Således kan udgifterne sammenlignes med det europæiskegennemsnit eller med andre regioner i verden.
At EU level, ‘cross-country’ comparisons (the most complex)can determine common patterns, or differences, in theamounts allocated to drug policy and allow expenditure tobe compared against a European average or across worldregions.
Igen viser vore data, at værdien af de tilbud, der benyttes afden enkelte narkoman, er betydeligt højere i nogle lande(Finland, Luxembourg, Østrig) end i andre (Grækenland,Portugal, Frankrig, Det Forenede Kongerige).
Again, according to our data, the value of services consumedby each drug addict in need is considerably higher in somecountries (Finland, Luxembourg, Austria) than in others(Greece, Portugal, France, United Kingdom).
Dette kan tolkessom resultatet af en større indsats på narkotikaområdet iførstnævnte gruppe, men det er dog mere sandsynligt, attallene afhænger af foranstaltningens kvalitet og type.Forskelle i udgifternes omfang er ikke automatisk et mål forindsatsen, men nærmere for reaktionsmæssige forskelle, somafgøres af den specifikke situation.
This could beinterpreted as the result of a stronger commitment to drugservices in the former group; however, it is more likely thatthe figures depend on the quality and type of intervention.Indeed, differences in the levels of expenditure do notautomatically translate into the level of commitment, butrather represent a different level of reaction, which isdetermined by the specificity of the situation.
Desuden kan brugen af makroøkonomiske indikatorer (såsombruttonationalproduktet (BNP), den samlede befolkning, desamlede regeringsudgifter eller antallet af problematiskestofbrugere) på nationalt og europæisk plan bidrage til atmåle udgifternes omfang og give en mere informativ tolkningaf data, der adskilt ville have begrænset værdi.
In addition, the use of macroeconomic indicators (such asgross domestic product (GDP), total population, totalgovernment expenditure or number of problem drug users)at national and European level can help to measure theextent of the expenditure and to give a more informativeinterpretation of data that, taken alone, would be of littlevalue.
Sammen med udgiften pr. problematisk stofbruger er detnyttigt at beregne den samfundsmæssige byrde af denefterspørgselsbegrænsende narkotikapolitik. Ser man påudgifterne til efterspørgselsbegrænsende initiativer i de 16 undersøgte lande (de 15 medlemslande og Norge) ogde begrænsede tilgængelige data (tabel 6), udgjorde det
Indeed, the comparison of expenditure on drugdemandreduction and, for example, the GDP of each country couldreveal how much of its wealth a country is likely to spend toprevent drug use and combat the consequences of drugs.According to the data collected in this research, it appearsthat in 1999 Norway allocated approximately 0.1 % of its
Sammenligningen af udgifterne tilefterspørgselsbegrænsende initiativer inden fornarkotikaområdet og f.eks.
Together with the expenditure per problem drug user, it isuseful to calculate the burden of drug demand-reductionpolicy on society as a whole.
BNP for hvert land viser, hvormange midler et land anvender til forebyggelse af stofbrugog bekæmpelse af konsekvenserne af narkotika. Det
Considering the expenditureon drugdemand reduction in the 16 countries studied(15Member States and Norway), and from the limited dataavailable (Table 6), the total (minimum) amount spent in the EU in 1999 on prevention of drug use and the care of drugaddicts amounted to around EUR 2.3 billion.
)Intravenøs stofbrug eller langvarig/regelmæssig brug af opiater, kokain og/eller amfetaminer.
)Injecting drug use or long duration/regular use of opiates, cocaine and/or amphetamines.
Udgiften pr. problematisk stofbruger er beregnet på basis af gennemsnitsrater for det skønnede antal problematiske stofbrugere ifølge indberetninger fra de nationale knudepunkter.
To calculate expenditure per problem drug user, the estimates of numbers of problem drug users as reported by the national focal points using average rates were used.
For yderligere informationer se statistisktabel 4: Skønnet antal problematiske stofbrugere i EU-medlemsstaterne, 1995-2001 (onlineversion).
For more information, see Statistical Table 4: Estimatednumber of problem drug users in EU Member States, 1995–2001 (online version).
Tabel 6: Samlede direkte offentlige udgifter i mio. EUR som indberettet i de nationale Reitox-rapporter 2002
Table 6: Breakdown of direct public expenditure figures in millions of euro as reported in the Reitox national reports 2002
Udgiftskategorier i 1999
Categories of expenditure in 1999
Behandling (100); rehabilitering (22,5); metadon (8,9); lokalsamfund og regioner: forebyggelse, omsorg, uddannelse, koordinering (8,3) (ikke indeholdt: 7 mio. EUR til forebyggelse af kriminalitet fra indenrigsministeriet)
Treatment (100); rehabilitation (22.5); methadone (8.9); communities and regions: prevention, care, training, coordination (8.3) (not included:EUR 7 million allocated to the prevention of criminality by the Ministry of Internal Affairs)
Udgifter i forbindelse med »stofmisbrug« for amter og kommuner DKK 495,5, (66,5); forebyggelse på centralt plan DKK 6,2 (0,8), ingen oplysninger for amter og kommuner
Expenditures on ‘drug addiction’ by counties and municipalities DKK 495.5 (66.5); prevention at central level DKK 6.2 (0.8), in counties andmunicipalities not known
Krisefaciliteter (3,0), psykosocial ledsagelse (13,3); 951 ambulante rådgivningsfaciliteter (57,9); hospitalsrehabilitering (25 % af 434 mio. EUR (99,7); integration på arbejdsmarkedet (4,3); omsorgsboliger (8,0); behandling på stofafvænningsklinikker (97,0); substitutionsbehandling (ikke kendt, men vurderet til mindst 30,0), delstatsbudgetter »stofafhængighed« 23,9 (narkotika) af 127 mio. EUR (30,0). (Ikke indeholdt: udgifter til retsforfølgning og retshåndhævelse)
Emergency accommodation (3.0); psychosocial accompanying (13.3); 951 outpatient counselling facilities (57.9); inpatient rehabilitation(25% of EUR 434 million (99.7)); integration in work (4.3); cared housing (8.0); treatment in addiction departments in hospitals (97.0);substitution treatment (not known but estimated minimum of 30.0), Länderbudget ‘addiction’ 23.9 % (drugs share) of EUR 127 million (30.0)(not included: prosecution and enforcement expenditure)
39 forebyggelsescentre (OKANA), løn og personale (KETHEA), boliger og driftsomkostninger (2,4); behandling: stoffri, substitution og lavtærskel (11,9); social rehabilitering (0,3); forskning (0,3); OKANA, ingen data; uddannelse (0,8), centrale forvaltningsomkostninger (0,5)
39 prevention centres (OKANA), salaries and staff (KETHEA), housing and operational costs (2.4); treatment: drug-free, substitution and lowthreshold (11.9); social rehabilitation (0.3); research (0.3) OKANA, data not included; education (0.8), some central administration costs (0.5)
Subutex (91,4); social sundhed og bymæssige anliggender (101,9); uddannelse (forskning) (6,6); ungdom og sport (1,3); beskæftigelse og uddannelse (0,12); MILDT (66 % af 6,9 mio. EUR (3,4) (ikke indeholdt: internationalt samarbejde og tilskud til internationale organisationer)
Subutex (91.4); Social Health and Urban Affairs (101.9); Education (Research) (6.6); Youth and Sport (1.3); Work, Employment and Training(0.12); MILDT (66 % of EUR 6.9 million (4.5) (not included: international cooperation and subsidies to international organisations)
Irland (2000) skønnede statslige udgifter
Ireland (2000) Estimated State exp.
Ministeriet for sundhed og børn (behandling, forebyggelse, forskning) (32,0); erhvervs-, handels- og beskæftigelsesministeriet (reintegration) (6,0); undervisnings- og forskningsministeriet (forebyggelse) (7,5); ministeriet for turisme, sport og fritid (forebyggelse, forskning,evaluering, koordinering) (11,6)
Department of Health and Children (treatment, prevention, research) (32.0); Department of Enterprise, Trade and Employment (reintegration) (6.0); Department of Education and Science (prevention) (7.5); Department of Tourism, Sport and Recreation (prevention,research, evaluation, coordination) (11.6)
Ambulant behandling (99,1); stationær og delvis stationær behandling (88,8); nationale narkotikafondprojekter støttet på lokalt/regionalt plan (67,6); nationale narkotikafondprojekter sponsoreret af ministerierne (23,0).
Outpatient treatment (99.1); residential and semi-residential treatment (88.8); National Drug Fund projects promoted at the local/regionallevel (67.6); National Drug Fund projects sponsored by ministries (23.0).
Ingen tilgængelige data fra otte regioner og kun ufuldstændige oplysninger fra de fleste andre regioner
No data were available from eight regions and only partial datawere available from most other regions
Sundhedsministeriet (5,7); familie, social solidaritet og ungdom (2,3); uddannelse, erhvervsuddannelse og sport (0,5); øvrige ministerier (0,3); godtgørelse af socialsikringsudgifter (4,9)
Ministry of Health (5.7); Family, Social Solidarity and Youth (2.3); Education, Professional Training and Sport (0.5); other ministries (0.3);Social security reimbursement (4.9)
»Lov om forvaltning af specielle sygdomme« (til regionale plejeenheder og afvænningsklinikker) (76,0); ministeriet for sundhed, velfærd og sport (ambulant afvænningsbehandling) (7,4); midler til hjemløse narkomaner, forsømte narkomaner (ca. to tredjedele af 150 mio. EUR (112,5); stofrelateret ulempe (24,1); stofforebyggelsesaktiviteter (1,1) (de fleste tal vedrører både narkotika og alkohol)
General Act on Special Disease Management (to regional care offices and addiction clinics) (76.0); Ministry of Health, Welfare and Sport(outpatient addiction care) (74.2); funds for homeless addicted, neglected drug addiction (about two thirds of EUR 150 million (112.5)); drugrelated nuisance (24.1); drugprevention activities (1.1) (most of the figures concern both drugs and alcohol)
Statslige, provinsielle og kommunale kilder, herunder sygeforsikring, offentlige arbejdsformidlinger og fonden Healthy Austria: primær forebyggelse (2,4); opsøgende arbejde og skadesreduktion (3,3); rådgivning, pleje og behandling (40,7); reintegration (4,2); kvalitetssikring (0,6); øvrige udgifter/kan ikke henføres (0,8)
Federal, provincial and municipal sources including health insurance funds, public employment services and the Healthy Austria Fund: primaryprevention (2.4); outreach work and harm reduction (3.3); counselling, care and treatment (40.7); reintegration (4.2); quality assurance (0.6);other expenditures/not assignable (0.8)
Ministerrådets formandskab (16,2); sundhedsministeriet (41,6); undervisningsministeriet (3,1); beskæftigelses- og socialministeriet (9,5); forsvarsministeriet 1,2
Presidency of the Council of Ministers (16.2); Ministries of Health (41.6); of Education (3.1); of Employment and Social Affairs (9.5); of Defence 1.2
Sundhedspleje (indlagte) (15,1); sundhedspleje (ambulante) (7,9); narkotikarelaterede pensioner (4,3); narkotikarelaterede sygedagpenge (0,5); erstatninger (forsikringsselskaber) (0,9); stofmisbrugstjenester (indlagte/ambulante) (26,5); kontanthjælp (4,8); børneforsorg (10,9); forskning og forebyggelse (5,2)
Healthcare (inpatient) (15.1); healthcare (outpatient) (7.9); drugrelated pensions (4.3); drugrelated sickness benefits (0.5); compensation(insurance companies) (0.9); substance abuse services (in/outpatient) (26.5); living allowances (4.8); child welfare (10.9); research andprevention (5.2)
Meget tilnærmelsesvist skøn over udgifter til begrænsning af alkohol- og narkotikaefterspørgslen (Tullverket, 2000).
Very rough estimate on costs for demandreduction expenditures on alcohol and drugs (Tullverket, 2000).
Kommuner 300 SEK (30 EUR), amter 250 SEK (25 EUR) og stat 50 SEK (5 EUR).
Municipalities SEK 300 (EUR 30),Counties SEK 250 (EUR 25) and State SEK 50 (EUR 5).
Ikke-statslige organisationer, fonde og firmaer 25 SEK (2,5 EUR)
Non-governmental organisations, foundations and companies SEK 25 (EUR 2.5)
Kilder:
Norway
Årsberetning 2003: Narkotikasituationen i Den Europæiske Union og Norge skadesreduktionsaktiviteter, synes at være lavere —sandsynligvis på grund af udgifternes forskellige omfang seti forhold til behandling, eller fordi de delvis indgår heri.
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway and harmreduction activities, seems to be lower, most likelybecause of the different scale of expenditure in comparisonwith treatment or because partially included in it.
samlede (minimums-) beløb, som i 1999 gik til forebyggelseaf narkotikamisbrug og behandling af narkomaner i EU,ca. 2,3 mia. EUR. Dette betyder, at hver EU-borger bidrogmed mellem 5 og 10 EUR.
that each EU citizen contributed between EUR 5 and 10.Ofcourse, it is likely that this amount may be considerablyhigher.
Ved analyse af udgifter på narkotikaområdet skal derskelnes mellem undersøgelser af udgifter på nationalt planog sammenligninger mellem landene i forbindelse meddisse undersøgelser.
Finally, as emphasised by several participants in theresearch, a common methodology would be crucial tocross-country research, assuming that this type ofinformation, and its subsequent analysis, turns out to berelevant for decision-making.
Som det blev fremhævet af adskillige af undersøgelsensdeltagere, er det særdeles vigtigt at benytte en fællesmetode til multinationale undersøgelser, da denne typeinformation og efterfølgende analyse formentlig vil værerelevant i beslutningsmæssig sammenhæng.
As far as analysis of drugrelated expenditure is concerned,a distinction must be made between research onexpenditure at national level and cross-country comparisonsof this research.
Fordeling af udgifter
Repartition of expenditure
Med de aktuelle dataindsamlingssystemer er det særdelesvanskeligt at foretage en pålidelig opdeling af udgifterne påforskellige kategorier.
With current data collection systems, it is very difficult toobtain a reliable breakdown of figures on spending bycategory.
I de enkelte lande kan områder sombehandling, skadesreduktion og forebyggelse ofte være samletunder en hat, og ikke alle lande benytter det samme system tilkategorisering af udgifter.
Nationally, areas such as treatment, harmreduction and prevention often merge into each other, andnot all countries apply the same system of categorisingexpenditure.
Som følge heraf lider internationalesammenligninger under forskellige dataindsamlings- ogklassifikationsmetoder, hvilket gør det særdeles vanskeligt atsammenligne udgifter på specifikke områder.
Consequently, international comparisons arehampered by the use of different data collection andclassification methods, making it very difficult to compareexpenditure in specific areas.
Nylige undersøgelser i en række lande (206) har vist, at derer mulighed for at opnå tilfredsstillende resultater uden atbenytte en internationalt godkendt metode.
Recent studies in some countries (206) have shown thepossibilities of achieving satisfactory results even withoutapplying an ‘internationally agreed methodology’.
Selvfølgelig ersammenligneligheden mellem landene begrænset på etsådant grundlag, men dog kan undersøgelserne øgekendskabet til foranstaltningerne over fornarkotikaproblemet på nationalt plan og være et nyttigtinstrument for beslutningstagere, som giver dem mulighedfor at vurdere udgifterne i deres egne lande over tid (hvisde gentages) og på tværs af sektorerne (hvis de ertilstrækkeligt detaljerede).
Ofcourse, on such a basis, the comparability among countriesis certainly limited, but still at national level this researchcan increase knowledge of the responses to the drugphenomenon and can be a useful instrument for decisionmakers, allowing them to assess the level of expenditure intheir own countries over time (if repeated) and acrosssectors (if detailed enough).
Når de omkostningsmæssigeskøn sammenlignes med andre indikatorer, som dettidligere er set, er det muligt at bedømme, hvor meget derbruges pr. narkoman, og hvor meget udgifterne til denefterspørgselsbegrænsende strategi koster sammenlignetmed andre politikker, eller hvor meget borgerne bidrager tilde efterspørgselsbegrænsende initiativer.
Moreover, when cost estimatesare compared with other indicators, as seen earlier, it ispossible to estimate how much is spent per drug addict orhow much the drugdemand reduction policy costscompared with other policies, or how much citizens mustcontribute to drugdemand reduction.
På trods af metodebegrænsningerne kan der imidlertiddrages en hovedkonklusion på grundlag af de bedste data,denne rapport har givet: området sundhedspleje ogbehandling synes at tiltrække sig broderparten af pengeneog tegner sig for 50-80 % af alle direkte offentlige udgiftertil begrænsning af narkotikaefterspørgslen.
However, the methodological constraints aside, one rathersolid conclusion can be drawn on the basis of the best dataprovided in this report: the area of healthcare andtreatment seems to attract the lion’s share of the money,accounting for 50–80 % of all direct government drugdemandreduction expenditure.
Disse forhold og sammenligninger giver anledning til megetrelevante spørgsmål. Svarene på disse kan findes gennemmere dybtgående undersøgelser.
These ratios and comparisons raise very relevant questionsand hypotheses, the answers to which may be obtainedthrough more in-depth studies.
I Østrig udgjorde »rådgivning, pleje og behandling« afnarkomaner i 1999 78 % af statens udgifter til begrænsningaf narkotikaefterspørgslen.
In Austria, ‘counselling, care and treatment’ for drugaddicts in 1999 accounted for 78 % of federal demandreduction expenditure.
For Grækenland viser tallene, atnæsten 73 % af de kendte udgifter blev allokeret tilbehandling (sekundære udgifter), mens situationen i Spanien i1999 var den, at udgifterne til behandling i lokalområder ogbyer med selvstyre udgjorde 74 % af de samlede udgifter.
In Greece, the data show that almost73 % of known expenditure was allocated to treatment(andsecondary expenditure), while in Spain, in 1999,expenditure on treatment in the communities andautonomous cities accounted for 74 % of the total.
IPortugal gik 49 % af de samlede narkotikaudgifter i 1999 tilbehandling, mens 25 % af de samlede allokerede udgifter giktil forebyggende initiativer, hvilket er en af de højeste rater i EU (af de kendte data) på dette område.
In Portugal, 49 % of total drug expenditure in 1999 went ontreatment, but with 25 % of the total expenditure allocatedto drug-use prevention this is one of the highest rates (of theknown data) in this area in the EU.
Sammenligninger mellem landene (rækkevidden af denneundersøgelse) er en anden dimension af undersøgelserne afskønnene over narkotikarelaterede udgifter. Som detfremgår af denne beretning, er disse undersøgelser megetafhængige af forskellige datakilder og bremses derfor afmanglen på ensartethed mellem landenes metoder,statistikker og tal.
Comparison ‘across countries’ (the scope of this study) isanother dimension of drugrelated cost estimates research.As shown in this report, such studies are highly dependent ondifferent data sources and are therefore hampered by thelack of uniformity among the different countries’methodology, statistics and figures.
For at tackle disse (og andre)vanskeligheder må der gennemføres fællesdataindsamlingsstandarder.
To overcome these (andother) difficulties, common data collection standards shouldbe implemented.