natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Frankrig faldt den konstaterede nedgang i dødeligheden blandt stofbrugere sammen med indførelsen af antivirale behandlinger med tre stoffer, udviklingen af en skadesreduktionspolitik og adgangen til opioidsubstitutionsbehandling; i Spanien ytrede det faldende antal intravenøse brugere kombineret med let adgang til metadonvedligeholdelsesbehandling sig i et fald i antallet af tilfælde af infektionssygdomme og narkotikarelaterede dødsfald blandt brugere (De la Fuente et al., 2006), og i Portugal viser de foreliggende data en stabilisering af infektionssygdommene, hvilket formentlig delvis kan tilskrives en øget adgang til skadesreduktion og behandlingsforanstaltninger.
Surveys carried out between 2001 and 2006 show that the proportion of prisoners (29) who report having ever used an illicit drug varies greatly between prison populations, detention centres and countries, from a third or less (Bulgaria, Hungary, Romania) to above 50% in most studies, and up to 84% in a women’s prison in England and Wales.
Fængsler er et vigtigt sted at iværksætte sundhedsmæssige og sociale tiltag for stofbrugere.
Although estimates of lifetime use of other substances can be very low in some prisons (down to 1%), some studies report lifetime prevalence levels of 50–60% for heroin, amphetamines or cocaine among prisoners (30).
I dette afsnit gennemgås data om stofbrug og stofbrugere i europæiske fængsler sammen med den seneste information om udbuddet af tjenester til indsatte stofbrugere og nye love om narkotikabehandling i fængsler.
The most damaging forms of drug use may also be concentrated among prisoners, with some studies reporting that more than a third of those surveyed have ever injected drugs (31).
Der er ofte en høj grad af arbejdsløshed og hjemløshed blandt stofbrugere i behandling.
Homelessness, together with living in unstable accommodation, is one of the most serious forms of social exclusion facing drug users, affecting about 10% of drug users entering treatment in 2006 (27).
Disse vanskelige forhold ser også ud til at være mere udbredt blandt specifikke brugergrupper, især kvinder, heroin- og crackbrugere, brugere blandt etniske minoriteter og personer med comorbide psykiatriske problemer.
While housing support is provided to drug treatment clients in many countries, shortages have also been documented, and two countries report that it is difficult for drug users to gain access to the general services for the homeless that are traditionally used by problem alcohol users (Ireland, Italy).
Social reintegration anerkendes som et væsentligt element i omfattende narkotikastrategier, og kan gennemføres på et hvilket som helst stadium af stofbrug og i forskellige miljøer.
The fact that drugs find their way in to most prisons, despite all measures being taken to reduce the supply of drugs, is recognised by both prison experts and policymakers.
Målene for sociale reintegrationstiltag kan nås gennem kapacitetsopbygning, forbedring af de sociale færdigheder, foranstaltninger til at lette og fremme beskæftigelsen og opnå eller forbedre boligforholdene.
Studies carried out between 2001 and 2006 in Europe show that between 1% and 56% of inmates report having used drugs within prison, and up to a third of inmates have injected drugs while in custody (32).
I praksis kan reintegrationstjenesterne tilbyde erhvervsvejledning, jobaktivering og boligstøtte, mens fængselsbaserede tiltag kan knytte indsatte til lokalsamfundsbaserede boligmæssige og sociale støttetjenester som forberedelse til deres løsladelse.
This raises concerns around the potential spread of infectious diseases, especially in relation to the sharing of injection equipment.
Hjemløshed er sammen med ustabile boligforhold en af de alvorligste former for social udstødelse, stofbrugere står over for, og rammer omkring 10 % af de stofbrugere, der kom i behandling i 2006 (27).
Helping drug treatment clients find employment is a key element in social reintegration, as one in every two clients entering treatment is unemployed (28).
Selv om der i mange lande gives boligstøtte til klienter i behandling for stofbrug, er der også dokumenteret mangler, og to lande melder om, at det er vanskeligt for stofbrugere at få adgang til de generelle tilbud for hjemløse, der traditionelt benyttes af problematiske alkoholbrugere (Irland, Italien).
New approaches to helping clients to find and hold down employment are reported to have shown success, these include: ‘mentoring schemes’, subsidised workplaces (since 2006 also possible in Lithuania), and special coaching of employers and employees, as carried out under the ‘Ready for work’ project in Ireland, or various ‘work and social agencies’ in the Czech Republic.
Der er ved
Health and social responses in prison
Oplysninger fra forskellige undersøgelser peger fortsat på en overrepræsentation af stofbrugere i europæiske fængsler sammenlignet med den almindelige befolkning.
Prisons represent an important setting for the delivery of health and social interventions to drug users. In this section, data on drug use and drug users in European prisons is reviewed along with recent information on the
Undersøgelser, der er foretaget mellem 2001 og 2006, viser, at andelen af indsatte (29), som anfører, at de på et tidspunkt har taget et ulovligt stof, svinger stærkt mellem de enkelte fængselspopulationer, frihedsberøvende institutioner og lande, fra en tredjedel eller derunder (Bulgarien, Rumænien, Ungarn) til over 50 % i de fleste undersøgelser og op til 84 % i et kvindefængsel i England og Wales.
The prison population in the European Union is over 607 000 (33), with an estimated annual turnover of more than 860 000 prisoners.
Cannabis er og bliver det ulovlige stof, de indsatte oftest anfører, med langtidsprævalenser på op til 78 %.
In most countries, the proportion of prisoners sentenced for drug law offences is in the range of 10–30%.
Selv om skøn over langtidserfaring med andre stoffer kan være meget lave i nogle fængsler (ned til 1 %), melder visse undersøgelser om langtidsprævalensniveauer på 50-60 % for heroin, amfetamin eller kokain blandt indsatte (30).
From the data available, it can be estimated that more than 400 000 people with past or current experience of illicit drug use pass through EU prisons every year. And among these, there will be a considerable number of problem drug users.
De mest skadelige former for stofbrug kan også være koncentreret blandt indsatte, idet nogle undersøgelser viser, at over en tredjedel af deltagerne
The healthcare needs of this large population of former or current drug users in European prisons will, to some extent, be determined by health problems related to drug use, notably infectious diseases such as hepatitis B and C viruses and HIV/AIDS (see Chapter 7).
29) Udtrykket »indsatte« bruges her i bred betydning og omfatter både varetægtsfængslede og dømte fængslede personer.30) Se tabel DUP-1 i Statistical bulletin 2008.
The term ‘prisoners’ is used in a broad sense here, and includes both on-remand and convicted incarcerated persons. See Table DUP-1 in the 2008 statistical bulletin.
Nyere lovgivning om narkotikabehandling i fængsler
Healthcare areas: drugrelated information and prevention; screening for infectious diseases and vaccinations; and drug dependence treatment, including substitution treatment.
I 2006 og starten af 2007 reviderede seks lande deres retsgrundlag og retningslinjer vedrørende indsattes ret til narkotikabehandling.
In addition, these interventions have become more widely available within countries.
I Rumænien blev der etableret et nyt retsgrundlag for indførelse af substitutionsbehandling i fængsler i maj 2006 via den fælles ministerielle anordning fra justitsministeren, ministeren for offentlig sundhed og ministeren for administration og indre anliggender vedrørende videreførelse af integrerede medicinske, psykologiske og sociale hjælpeprogrammer for indsatte.
Prison-based substitution treatment is officially available in all countries except Bulgaria, Estonia, Latvia, Lithuania, Cyprus, Slovakia and Turkey, though, in many countries, the overall accessibility of this treatment option is limited. Spain is currently the only European country that provides a wide range of harmreduction measures in prisons.
I Belgien fremgår det af justitsministerens direktiv fra 2006, at indsatte har ret til alle de samme behandlingsmuligheder som dem, der findes uden for fængslet.
The responsibility for healthcare in prison lies, in most countries, with the Ministry of Justice.
I de nye Prison Service-retningslinjer i Irland understreges det endvidere, at sundhedsplejestandarden for behandlingstjenester skal være sammenlignelig med den, der er tilgængelig i samfundet, samtidig med at den er tilpasset fængselsmiljøet.
However, this is changing, and in a growing number of European countries, the responsibility has been transferred to the health system (France, Italy, England and Wales in the United Kingdom, Norway).
I Norge styrkede et cirkulære fra 2006 udstedt af justitsministeriet og sundheds- og socialministeriet samarbejdet mellem de to sektorer, hvilket havde til formål at yde bedre opfølgning under og efter afsoningen af fængselsstraffe.
In Spain, comprehensive services for drug users are developed in all prisons according to the action plan of the national strategy on drugs (2000–08) and based on a cooperation protocol between the Ministry of Health and the Ministry of the Interior, signed in 2005.
Mere specifikt åbnede en lov fra 2006 i Slovakiet mulighed for, at der ydes psykologhjælp til varetægtsfængslede stofbrugere med abstinenser.
In other countries, in order to meet the needs of increasing numbers of incarcerated drug users, prisons have established cooperation with public health services and specialist non-governmental drugs agencies in the community.
Formålet med loven er at yde stofbrugere denne hjælp på det tidspunkt, hvor de har størst behov for den, nemlig ved tvungen afholdenhed umiddelbart efter varetægtsfængslingen.
Interventions targeting drug-using prisoners have expanded in the European Union.
Med denne lov blev der også indført en lovramme om støtte til eksisterende specialbehandlingsenheder for fængslede stofbrugere.
Compared to five years ago, more countries now report activities in the following
I Danmark giver en ændring af lovgivningen fra januar 2007 indsatte stofbrugere ret til gratis behandling for deres stofbrug.
In 2006, only four Member States reported sociodemographic data and information on drug use patterns of prisoners in drug treatment through their national treatment monitoring systems.
Det fremgår af loven, at behandlingen normalt skal påbegyndes inden for 14 dage, efter at den indsatte har anmodet fængselsvæsenet herom. Denne ret eksisterer dog ikke, hvis lovovertræderen forventes at blive løsladt inden for tre måneder eller anses for at være uegnet eller umotiveret til at modtage behandling.
In France, Cyprus and Slovakia, an opioid, usually heroin, is most often reported as the primary drug by those entering drug treatment; while in Sweden, primary amphetamine use is the main reason for entering treatment in prison, reflecting broadly the patterns of problem drug use within these countries.
i undersøgelsen på et tidspunkt har brugt stoffer
Recent legislation on drug treatment in prison
Narkotikarelaterede smitsomme sygdomme og narkotikarelaterede dødsfald).
In 2006 and early 2007, six countries revised their legal frameworks and guidelines affecting prisoners’ rights to drug treatment.
Undersøgelser, der er gennemført mellem 2001 og 2006 i Europa, viser, at mellem 1 % og 56 % af de indsatte anfører at have taget stoffer i fængslet, og op til en tredjedel af de indsatte har injiceret stoffer, mens de var indsat (32). Dette giver anledning til bekymring for potentiel spredning af smitsomme sygdomme, især i forbindelse med fælles brug af injektionsudstyr.
In Romania, a new legal basis for establishing substitution treatment in prisons was created in May 2006 by the Common Order of the Ministries for Justice, Public Health, and Administration and Internal Affairs regarding the continuation of integrated medical, psychological and social assistance programmes for inmates.
Ansvaret for sundhedspleje i fængslerne ligger i de fleste lande hos justitsministeriet. Imidlertid er det ved at ændres, og i et voksende antal EU-lande er ansvaret blevet overført til sundhedsvæsenet (England og Wales i Det Forenede Kongerige, Frankrig, Italien, Norge).
In Belgium, a 2006 directive from the Ministry for Justice states that inmates have the right to the same range of treatment options as are available outside prison.
For at imødekomme behovene hos et stigende antal indsatte stofbrugere, har fængsler i andre lande indledt samarbejde med de offentlige sundhedsmyndigheder og specialiserede, ikke-statslige narkotikatjenester i lokalsamfundet.
Meanwhile, in Ireland new Prison Service guidelines emphasise the healthcare standard for treatment services, which should be comparable to those available in the community, while being appropriate to the prison setting.
Målrettede tiltag for indsatte stofbrugere har bredt sig i EU.
In Denmark, a change in the law from January 2007 entitles imprisoned drug users to free treatment for their drug use.
Sammenlignet med for fem år siden melder flere lande nu om aktiviteter på følgende områder: narkotikarelateret information og forebyggelse, screening for smitsomme sygdomme, vaccinationer samt behandling for stofafhængighed, herunder substitutionsbehandling.
The law stipulates that the treatment should normally start within 14 days of the prisoner requesting it from the Danish Prison and Probation Service.
Fængselspopulationen i EU er på over 607 000 (33) med en anslået årlig omsætning på over 860 000 indsatte. I de fleste lande ligger andelen af indsatte med domme for narkotikalovovertrædelser i størrelsesordenen 10-30 %.
In Norway, a circular in 2006 from the Ministry of Justice and the Ministry of Health and Social Affairs strengthened cooperation between the two sectors and aimed at providing better follow-up during and after the serving of sentences.
Af de foreliggende data kan det anslås, at over 400 000 mennesker med tidligere eller aktuel erfaring med ulovlig stofbrug passerer gennem fængsler i EU hvert år. Blandt disse vil der være et betydeligt antal problematiske stofbrugere.
More specifically, in Slovakia, a 2006 law permitted the provision of psychological services to drug users on remand who are suffering from withdrawal symptoms.
Behovet for sundhedsydelser hos denne store gruppe af tidligere eller nuværende stofbrugere i europæiske fængsler vil til en vis grad afgøres af helbredsproblemer i forbindelse med stofbrug, især smitsomme sygdomme såsom hepatitis B- og C-virusser samt hiv/aids (se kapitel 7:
The aim of this law is to provide drug users with such services at the time when they are most needed, at the time of enforced withdrawal immediately upon entering custody.
31) Se tabel DUP-2 i Statistical bulletin 2008.32) Se tabel DUP-3 og DUP-4 i Statistical bulletin 2008.33) Europarådets årlige statistikker på det strafferetlige område (SPACE), baseret på en fængselspopulationsundersøgelse pr. 1.9.2006.
It also created a legislative framework to support the existing special treatment units for convicted drug users.
Udbud og tilgængelighed af stoffer — data og kilder
Drug supply and availability — data and sources
Systematiske og rutinemæssige oplysninger til beskrivelse af markederne for ulovlige stoffer og smugling er stadig begrænsede.
Systematic and routine information to describe illicit drug markets and trafficking is still limited.
Skøn over produktionen af heroin, kokain og cannabis opnås på grundlag af skøn over dyrkningen baseret på feltarbejde (udtagelse af prøver på jorden) og luft- og satellitfotos.
Production estimates of heroin, cocaine and cannabis are obtained from cultivation estimates based on fieldwork (sampling on the ground) and aerial or satellite surveys.
Disse skøn er underlagt store begrænsninger, der f.eks. hænger sammen med udsving i udbytte eller med problemet med at overvåge afgrøder, der ikke dyrkes i afgrænsede geografiske områder, såsom cannabis.
These estimates have some important limitations linked, for instance, with variations in yield figures or with the difficulty of monitoring crops which are not grown in restricted geographical areas, like cannabis.
Narkotikabeslaglæggelser betragtes sædvanligvis som en indirekte indikator for udbud, smuglerruter og tilgængelighed af narkotika, selv om de også afspejler de retshåndhævende myndighedernes ressourcer, prioriteringer og strategier, smuglernes sårbarhed og indberetningsprocedurerne.
Drug seizures are often considered as an indirect indicator of the supply, trafficking routes and availability of drugs; however, they also reflect law enforcement priorities, resources and strategies, the vulnerability of traffickers and reporting practices.
Oplysninger om renhed eller styrke og detailpriser på ulovlige stoffer kan også analyseres for at forstå detailmarkederne for narkotika.
Data on purity or potency and retail prices of illicit drugs may also be analysed in order to understand retail drug markets.
Tilgængeligheden af denne type oplysninger kan imidlertid være begrænset, og der kan være tvivl om pålidelighed og sammenlignelighed.
However, the availability of this type of data may be limited and there may be questions of reliability and comparability.
Efterretningsoplysninger fra de retshåndhævende myndigheder kan bidrage til at tegne et klarere billede.
Intelligence information from law enforcement agencies may help complete the picture.
Det europæiske billede med hensyn til cannabis har udviklet sig betydeligt i det seneste tiår, og det samme gælder debatten om, hvordan man skal reagere hensigtsmæssigt på den udbredte brug af dette stof.
The European picture in respect to cannabis has evolved considerably over the last decade, as has the debate on how to respond appropriately to the widespread use of this drug.
I begyndelsen og midten af 1990’erne skilte nogle få lande sig ud med en høj prævalens, mens den europæiske standard var brugsniveauer, som i forhold til i dag var lave.
In the early and mid-1990s a few countries stood out as having a high prevalence, whereas the European norm was levels of use which, by today’s standards, were low.
I næsten alle lande voksede brugen af cannabis i 1990’erne og begyndelsen af 2000’erne, og det har i dag resulteret i et langt mindre varieret europæisk billede, selv om der stadig er forskelle landene imellem.
In almost all countries, cannabis use increased during the 1990s and early 2000s, and this has resulted today in a far less varied European picture, even if differences between countries still exist.
Endvidere har man de sidste par år oplevet en voksende forståelse af følgerne for folkesundheden af langvarig og udbredt brug af dette stof, og der meldes om øget behandlingsefterspørgsel som følge af cannabisrelaterede problemer.
Moreover, the last few years have seen a growing understanding of the public health implications of the long-term and widespread use of this drug, and rising reported levels of treatment demand for cannabis-related problems.
Europa kan nu være på vej ind i en ny fase, idet dataene peger på en stabiliseret situation eller endog et fald.
Europe may now be moving in to a new phase, as data are pointing to a stabilising or even decreasing situation.
Brugsniveauerne er imidlertid fortsat høje efter en historisk målestok, og hvad der er effektive tiltag mod cannabisbrug er fortsat et centralt spørgsmål i den europæiske narkotikadebat.
Levels of use remain high by historical standards, however; what constitutes an effective response to cannabis use remains a key question in the European debate on drugs.
EONN indsamler nationale oplysninger om beslaglæggelser af narkotika, renhed og detailpriser i Europa.
The EMCDDA collects national data on drug seizures, purity and retail prices in Europe.
Andre data om narkotikaudbuddet stammer i vid udstrækning fra UNODC’s informationssystemer og analyser suppleret med yderligere oplysninger fra Europol.
Other data on drug supply comes largely from UNODC’s information systems and analyses, complemented by additional information from Europol.
Information om narkotikaprækursorer fås fra INCB, der er involveret i internationale initiativer til forebyggelse af utilsigtet anvendelse af prækursorkemikalier, der anvendes ved fremstillingen af ulovlige stoffer.
Information on drug precursors is obtained from the INCB, which is involved in international initiatives to prevent the diversion of precursor chemicals used in the manufacture of illicit drugs.
Da mange dele af verden mangler avancerede informationssystemer vedrørende narkotikaudbuddet, må nogle af skønnene og andre indberettede data fortolkes med forsigtighed, selv om de repræsenterer de bedste tilgængelige skøn.
As many parts of the world lack sophisticated information systems related to drug supply, some of the estimates and other data reported, though representing the best approximations available, must be interpreted with caution.
Cannabis kan dyrkes i en lang række miljøer og vokser vildt i mange dele af verden, og man mener, at planten i øjeblikket dyrkes i 172 lande og territorier (UNODC, 2008) (34).
Cannabis can be cultivated in a wide range of environments and grows wild in many parts of the world, and it is currently believed that the plant is cultivated in 172 countries and territories (UNODC, 2008) (34).
Disse forhold tilsammen betyder, at det sandsynligvis vil være meget vanskeligt at udarbejde præcise skøn over den verdensomspændende produktion af cannabis.
These facts taken together mean that producing estimates of the worldwide production of cannabis with any precision is likely to be very difficult.
Det seneste tal fra UNODC for den globale produktion af cannabisblade lyder på 41 600 tons (2006), hvoraf over halvdelen dyrkes i Nord- og Sydamerika og næsten en fjerdedel i Afrika (UNODC, 2008).
The latest UNODC figure for the global production of herbal cannabis stands at 41 600 tonnes (2006), of which more than half is accounted for by the Americas (North America and South America) and close to a quarter by Africa (UNODC, 2008).
Den udbredte dyrkning af cannabis betyder også, at en betydelig del af den ulovlige handel sandsynligvis foregår mellem regioner.
The widespread cultivation of cannabis also means that a significant proportion of trafficking is likely to be intraregional. This is the case for some herbal cannabis in
Det er tilfældet for en del cannabisblade anført Albanien og Nederlandene som kildelande (nationale Reitox-rapporter).
Global production of cannabis resin was estimated at 6 000 tonnes in 2006, down from 7 500 tonnes in 2004 (UNODC, 2007a), with Morocco remaining the main international producer.
Cannabisblade i Europa meldes også at komme fra andre dele af verden, herunder: Vest- og Sydafrika (Nigeria, Angola), Sydøstasien (Thailand), Sydvestasien (Pakistan) samt i Europa, hvor man ud over hjemlig produktion (35
The area under cannabis resin production declined from 134 000 hectares in 2003 to and the Netherlands have been noted as source countries
) For oplysninger om datakilder for udbud og tilgængelighed af stoffet se boksen på denne side.) Se »Cannabisproduktion i Europa«, s. 38.
For information on the sources of data for drug supply and availability, see the box on this page.
Arealet med cannabisharpiksproduktion faldt fra 134 000 ha i 2003 til 76 400 ha med en produktion på 1 066 tons i 2005 (UNODC og den marokkanske regering, 2007). Der meldes også om harpiksproduktion i Afghanistan, hvor den er hastigt voksende, Pakistan, Indien, Nepal og Centralasien samt andre SNG-lande (UNODC, 2008).
76 400 hectares producing 1 066 tonnes in 2005 (UNODC and Government of Morocco, 2007).
Cannabisharpiks produceret i Marokko smugles typisk ind i Europa via Den Iberiske Halvø (Europol, 2008), hvorefter noget af det videredistribueres fra Nederlandene.
Cannabis resin produced in Morocco is typically smuggled in to Europe via the Iberian peninsula (Europol, 2008), with some of it being further distributed from the Netherlands.