natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I tvisten for den forelæggende ret er det nødvendigt at få afgjort, om der tilsvarende er en uforenelighed mellem direktivet og de samme nationale bestemmelser, fordi de nationale bestemmelser forpligter enhver, som udøver eller ønsker at udøve virksomhed som handelsagent, til at lade sig optage i registeret for handelsagenter og handelsrejsende, hvorved de indirekte gør dette til en betingelse for optagelse i selskabsregisteret.
In the dispute at present before the Tribunale, that court takes the view that it is necessary to establish whether there is also such an incompatibility with regard to the same national provisions where, by requiring any person engaged in, or proposing to engage in, the activity of a commercial agent to enrol in the register of commercial agents and representatives, those provisions indirectly make registration in the register of undertakings subject to that condition.
Under disse omstændigheder har Tribunale civile e penale besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Tribunale civile e penale di Trento decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
»Er Rådets direktiv 86/653/EØF om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter til hinder for en national ordning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter?«
'Does Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 on the coordination of the laws of the Member States relating to self-employed commercial agents preclude a rule of national law which makes the enrolment of a commercial agent in the register of undertakings conditional on that agent's name having been entered in an appropriate register?'
Direktivet er principielt ikke til hinder for, at medlemsstaterne fører registre, hvor handelsagenter skal eller kan lade sig optage, herunder selskabsregistre svarende til det register, som hovedsagen vedrører.
The Directive does not therefore, in principle, preclude Member States from maintaining registers in which commercial agents must or may register, including a register of undertakings such as that in issue in the main proceedings.
Direktivet får således kun betydning i de tilfælde, hvor manglende optagelse i et register har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af direktivet.
It is only when the consequences of non-registration have an adverse effect on the protection which the Directive confers on commercial agents in relations with their principals that such non-registration becomes relevant.
Nationale bestemmelser, som de i hovedsagen omhandlede, og som fastsætter, at en handelsagent, der ikke er optaget i registeret for handelsagenter og handelsrejsende, ikke kan blive optaget i selskabsregisteret, synes ifølge den forelæggende rets oplysninger ikke at påvirke agenturkontraktens gyldighed eller forholdet mellem kontraktparterne.
National provisions such as those in issue in the main proceedings, which state that an agent who is not enrolled in the register of commercial agents and representatives cannot be registered in the register of undertakings do not, according to the information provided by the national court, appear to affect the validity of the agency contract or otherwise have a bearing on the relations between the parties to that contract.
Det må overlades til den forelæggende ret at afgøre, om dette er tilfældet henset til omstændighederne i hovedsagen.
It is a matter for the national court to determine, in the light of the specific circumstances, whether that is indeed the case.
»Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter optagelse af handelsagenter i selskabsregisteret er betinget af, at de er optaget i et særligt register for handelsagenter, såfremt manglende optagelse i førstnævnte register ikke har betydning for gyldigheden af agenturkontrakten mellem agent og agenturgiver, eller såfremt manglende optagelse ikke på anden måde har konsekvenser, der indskrænker den retsbeskyttelse, som handelsagenter har i forhold til deres agenturgivere i medfør af dette direktiv.*
'On a proper reading, Council Directive 86/653/EEC of 18 December 1986 on the coordination of the laws of the Member States relating to self-employed commercial agents does not preclude national legislation from making registration of a commercial agent in the register of undertakings subject to that agent's enrolment in a register provided for that purpose, on condition that non-registration in the register of undertakings does not affect the validity of an agency contract which that agent has concluded with his principal or that the consequences of such non-registration do not adversely affect in any other way the protection which that directive confers on commercial agents in their relations with theirprincipals.' principals.'
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 21. november 2002.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 21 November 2002.
Sag C-240/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Republikken Finland Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-240/00 Commission of the European Communities ν Republic of Finland Environment and consumers
»Direktiv 79/409/EØF - beskyttelse af vilde fugle og deres levesteder — særligt beskyttede områder* (Sjette Afdeling)
(Directive 79/409/EEC — Protection of wild birds and their habitats — Special protection areas) (Sixth Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 15. juni 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 4, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (herefter »fugledirektivet«), idet den ikke fuldstændigt og endeligt har udlagt særligt beskyttede områder.
By application lodged at the Court Registry on 15 June 2000, the Commission of the European Communities brought an action, under Article 226 EC, for a declaration that, by failing to classify special protection areas fully and definitively, the Republic of Finland has failed to fulfil its obligations under Article 4(1) and (2) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds ('the Birds Directive').
Ifølge Kommissionen har Republikken Finland for det første ikke foretaget nogen endelig udlægning af SBO, og for det andet har den ikke foretaget en fuldstændig udlægning af disse.
First, the Commission complains that the Republic of Finland has not made a definitive classification of the SPAs and second, that it has not made a full classification.
»1) Republikken Finland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 4, stk log 2, i Rådets direktiv 79/409/EØF af Ζ april 1979 om beskyttelse af vildefugle, idet den ikke fuldstændigt og endeligt har udlagt særligt beskyttede områder beliggende på dens område.
Declares that, by failing to classify fully and definitively the SPAs in its territory, the Republic of Finland has failed to fulfil its obligations under Article 4(1) and (2) of Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
The main proceedings and the question referred for a preliminary ruling
Præjudiciel »Fælles markedsordning — mælk og mejeriprodukter — støtteordning for skummetmælk gyldigheden af forordning (EF) nr. 2799/1999 - Kommissionens beføjelser (artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1255/1999) princippet om forbud mod forskelsbehandling (artikel 34, stk. 2, EF) —principperne om retssikkerhed og om beskyttelse af den berettigede forventning* (Sjette Afdeling)
By decision of 22 February 2000, the Bezirksregierung Hannover dismissed the objection on the ground that it was obliged to apply the new rules and that there was no other legislation which might justify the grant of the aid sought.
Ved kendelse af 6. december 2000, indgået til Domstolen den 12. januar 2001, har Verwaltungsgericht Hannover i medfør af artikel 234 EF forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver.
Niemann then brought an action before the national court seeking annulment of the decision to dismiss its administrative objection and the decision refusing the grant of the aid in question. In support of that action, it contested the validity of Regulation No 2799/1999, claiming, inter alia, that its adoption infringed Article 11(1) of Regulation No 1255/1999 and the prohibition of discrimination.
Hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
Accordingly, the Verwaltungsgericht Hannover decided to stay proceedings and refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Niemann indgav den 8. januar 2000 en ansøgning til Bezirksregierung Hannover om støtte vedrørende en mængde flydende skummetmælk for januar 2000.
The question referred for a preliminary ruling
Bezirksregierung Hannover afslog ansøgningen ved afgørelse af 13. januar 2000 under henvisning til, at efter vedtagelsen af forordning nr. 2799/1999 var retsgrundlaget for den støtte, der var ansøgt om, bortfaldet pr. 31. december 1999.
By its question, which is expressed in three parts, the national court asks essentially whether, inasmuch as it precludes, without providing for a transitional period, the grant of aid for skimmed milk and buttermilk in liquid form intended for use in animal feed where those products have not been processed into compound feedingstuffs or into skimmed-milk powder, Regulation No 2799/1999 is valid in view of:
Niemann påklagede afslaget og bestred i denne forbindelse gyldigheden af forordning nr. 2799/1999.
— the limits on the Commission's powers of implementation as defined in Article 11(1) of Regulation No 1255/1999; the prohibition of discrimination laid down in the second subparagraph of Article 34(2) EC; and the principle of the protection of legitimate expectations.
Bezirksregierung Hannover afviste klagen ved afgørelse af 22. februar 2000 under henvisning særligt til, at myndigheden var bundet af den nye ordning, og at der ikke fandtes anden hjemmel for ydelse af den støtte, der var ansøgt om.
According to the Court, it does not appear that the Commission committed a manifest error of assessment, misused its powers or exceeded the limits of its discretion by making the grant of aid subject to the condition that skimmed milk in liquid form intended for use as feed must first be processed into compound feedingstuffs or skimmed-milk powder.
Herefter anlagde Niemann sag ved den forelæggende ret med påstand om annullation af afslaget på hans klage såvel som af afslaget på den omhandlede støtteansøgning.
That change in market conditions is capable of justifying the abolition of the least effective and most burdensome measures of that scheme.
Til støtte for søgsmålet anfægtede virksomheden gyldigheden af forordning nr. 2799/1999, idet den særligt gjorde gældende, at forordningen dels var udstedt i strid med artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 1255/1999, dels er i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling.
Moreover, the case-file shows that, as early as August 1999, the Commission informed the German Farmers' Association and the National Association of Veal Farmers of its intention to adopt the measures in question.
Det er under disse omstændigheder, at Verwaltungsgericht Hannover har udsat sagen og forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
Therefore, the Commission did not infringe the principle of the protection of legitimate expectations by adopting Regulation No 2799/1999.
Det præjudicielle spørgsmål
The Court ruled:
Den forelæggende ret ønsker med sit spørgsmål, der består af tre led, nærmere bestemt oplyst, hvorvidt forordning nr. 2799/1999, for så vidt som den ophæver støtte til flydende skummetmælk og kærnemælk
'Examination of the question referred for a preliminary ruling has revealed no factor of such a kind as to affect the legality of Commission Regulation (EC) No 2799/1999 of 17 December 1999 laying down detailed rules for applying Regulation (EC) No 1255/1999 as
bestemt til foderbrug uden forudgående forarbejdning til foderblandinger eller skummetmælkspulver, og den ikke fastsætter en overgangsfrist, er gyldig henset til grænserne for Kommissionens gennemførelsesbeføjelser, således som defineret i artikel 11, stk. 1, i forordning nr. 1255/1999, det princip om forbud mod forskelsbehandling, som er fastsat i artikel 34, stk. 2, andet afsnit, EF, og
regards the grant of aid for skimmed milk and skimmed-milk powder intended for animal feed and the sale of such skimmed-milk powder.'
- princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 27 June 2002.
Denne udvikling af markedsforholdene kan begrunde, at ordningens mindst effektive og mest omkostningskrævende foranstaltninger ophæves.
Case C-41/00 Ρ Interporc Im- und Export GmbH ν Commission of the European Communities Law governing the institutions
Desuden fremgår det af sagens akter, at Kommissionen siden august 1999 havde oplyst den tyske landbrugsforening og den tyske kvægavlerforening om, at den påtænkte at vedtage de omhandlede foranstaltninger.
(Appeals —Decision 94/90/ECSC, EC, Euratom —Access to documents — Documents held by the Commission and emanating from the Member States or third countries —Authorship rule) (Full Court)
Kommissionen har således ikke med udstedelsen af forordning nr. 2799/1999 tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
By application lodged at the Registry of the Court of Justice on 11 February 2000, Interporc Im- und Export GmbH ('Interporc') brought an appeal pursuant to Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice against the judgment in Case Ύ-92/98 Interporc ν Commission [1999] ('the judgment under appeal'), by which the Court of First Instance partially dismissed its action for annulment of the Commission Decision of 23 April 1998 refusing it access to certain documents held by the Commission ('the contested decision').
»Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver. *
The first plea of an error of law by the Court of First Instance as regards the assessment made by the Commission of the request for access to the file
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 27. juni 2002.
The Court of First Instance was correct in ruling, in the judgment under appeal, that the Secretary-General was entitled to undertake a full review of the applications for access and, therefore, could rely, in the contested decision, on grounds other than those on which he based the decision of 29 May 1996, notably the authorship rule.
»Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse af støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver.«
According to the Court, it must be held that the Court of First Instance did not err in law in holding, at paragraph 66 of the judgment under appeal, that, in the absence, at the time when the contested decision was adopted, of a principle or general rules of Community law expressly providing that the Commission
Sag C-41/00 Ρ Interporc Im- und Export GmbH / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Regler for institutionerne
was not empowered, under its power of internal organisation, to enact the authorship rule as provided for by the Code of Conduct adopted by Decision 94/90, that rule could be applied in the case.
Ved appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 11. februar 2000 har Interporc Im- und Export GmbH (herefter »Interporc«) i medfør af artikel 49 i EF-statutten for Domstolen iværksat appel af dom afsagt den 7. december 1999 af Retten i Første Instans i sag T-92/98, Interporc mod Kommissionen (herefter »den appellerede dom«), hvorved Retten delvis frifandt Kommissionen for appellantens påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 23. april 1998 om ikke at give appellanten aktindsigt i visse dokumenter, som Kommissionen lå inde med (herefter »den anfægtede afgørelse«).
In the contested decision, the Commission justifies its refusal of access to certain documents by the authorship rule as provided for by the Code of Conduct adopted by Decision 94/90. It refers expressly to the rule, provides a detailed list of the documents requested which it holds but of which it is not the author, indicates the author of each of them and informs the appellant that it must apply directly to the authors of those documents to obtain access to the information contained in them.
Det andet led af det andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at forfatterreglen i retlig henseende er fortolket og anvendt fejlagtigt
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 12 March 2002.
Det tredje led af det andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at begrundelsespligten er tilsidesat
Case C-466/00 Arben Kaba ν Secretary of State for the Home Department Freedom of movement for persons
I den anfægtede afgørelse har Kommissionen baseret afslaget på begæringen om aktindsigt i nærmere angivne dokumenter på hensynet til overholdelse af forfatterreglen, således som denne er fastlagt i den ved afgørelse 94/90 vedtagne adfærdskodeks.
Preliminary ruling (Free movement of workers — Regulation (EEC) No 1612/68 — Social advantage — Right of the spouse of a migrant worker to obtain leave to remain indefinitely in the territory of a Member State) (Full Court)
har udleveret en detaljeret liste over de dokumenter, der er begæret indsigt i, og som den ligger inde med, men som den ikke har forfattet, har angivet forfatteren til hvert enkelt af de pågældende dokumenter og underrettet appellanten om, at denne skulle henvende sig direkte til de pågældende dokumenters forfattere for at få adgang til de heri indeholdte oplysninger.
By order of 19 December 2000, received at the Court on 27 December 2000, the Immigration Adjudicator referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of the general principles of law governing proceedings before the Court of Justice and on the interpretation of Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
Det hedder i domskonklusionen:
Facts and dispute in the main proceedings
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 12. marts 2002.
The hearing before the Court took place on 15 June 1999 and the Advocate General delivered his Opinion on 30 September 1999 (the first Opinion').
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
An English version of this Opinion was sent to Mr Kaba on 27 January 2000.
Arben Kaba, der er jugoslavisk statsborger, ankom den 5. august 1991 til Det Forenede Kongerige.
Arguing that these inaccuracies amounted to
Arben Kaba fik opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige for den samme periode i sin egenskab af ægtefælle til en EF-statsborger, der i Det Forenede Kongerige udøver de rettigheder, hun har i henhold til EF-traktaten.
exceptional grounds justifying the re-opening of the oral procedure, Mr Kaba stated that further observations would shortly be lodged.
Den 23. januar 1996 indgav Arben Kaba ansøgning om tidsubegrænset opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige.
By fax dated 16 March 2000 Mr Kaba submitted further written observations, which concluded as follows:
Hans ansøgning blev afslået ved afgørelse af 9. september 1996 fra Secretary of State for the Home Department.
The points made above are demonstrated by the documents already submitted to the Court.
Ved skrivelse af 3. oktober 1996 anførte Secretary of State, at Arben Kaba ikke opfyldte de betingelser, der er fastsat i afsnit 255 i Immigration Rules, eftersom hans ægtefælle kun havde opholdt sig i Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med EEA Order i et år og ti måneder.
However, if the Court considers that it is necessary to reopen the oral procedure to ensure that it fully understands the critical facts and corrects any erroneous conclusions reached by the Advocate General, Mr Kaba's representatives would offer the Court every assistance.'
Den 15. september 1996 indbragte Arben Kaba denne afgørelse for Immigration Adjudicator, idet han gjorde gældende, at de bestemmelser i Immigration Rules, der fandt anvendelse over for »herværende og fastboende« personer i Det Forenede Kongerige, var mere gunstige end dem, der gjaldt for hans ægtefælle og ham.
By letter dated 31 March 2000, the Registrar of the Court acknowledged receipt of these further written submissions and pointed out, for Mr Kaba's information, that the Rules of Procedure of the Court made no provision for the submission of observations after the oral procedure had been closed. In those circumstances, the submissions were returned and were not accepted as forming part of the Court file.
Det er under disse omstændigheder, at Immigration Adjudicator ved kendelse af 25. september 1998 (herefter »den første forelæggelseskendelse«) besluttede at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In its judgment of 11 April 2000 in Case C-356/98 Kaba [2000], as rectified by an unpublished order of 4 May 2001, the Court ruled as follows:
»1) Er retten til at ansøge om tidsubegrænset opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige og retten til at få ansøgningen behandlet en »social fordel« i den i artikel 7, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68 forudsatte betydning?
'Legislation of a Member State which requires spouses of migrant workers who are nationals of other Member States to have resided in the territory of that Member State for four years before they become entitled to apply for indefinite leave to remain and to have their applications considered, but which requires residence of only 12 months for the spouses of persons who are present and settled in that territory and are not subject to any restriction on the period for which they may remain there, does not constitute discrimination contrary to Article 7(2) of Regulation ... No 1612/68 ...'.
Foreligger der ulovlig forskelsbehandling i strid med artikel 7, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1612/68 i forbindelse med kravet til ægtefæller til EF-borgere om, at de skal have boet i Det Forenede Kongerige i fire år, inden ansøgningen om tidsubegrænset opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige kan fremsættes og behandles (jf. afsnit 255 i United Kingdom Immigration Rules, House of Commons Paper 395), sammenlignet med det krav om 12 måneders ophold, før en sådan ansøgning kan fremsættes, som gælder for ægtefæller til britiske statsborgere og ægtefæller til »herværende og fastboende« personer i Det Forenede Kongerige (afsnit 287 i United Kingdom Immigration Rules, House of Commons Paper 395)?«
Following that judgment, Mr Kaba argued before the Immigration Adjudicator that the first Opinion was based on a misunderstanding of the facts found in the first order for reference and of the relevant national law.