natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I Tyskland, Frankrig,Østrig og Portugal lå gældskvoten lidt over referenceværdien på 60 pct., og i alle disse landeundtagen Østrig steg gældskvoten i forhold til2003.
Germany, France,Austria and Portugal posted debt ratiosmoderately above the reference value of 60% of GDP, and in all of these countries except Austria the ratio increased by comparison with2003.
Den fortsatte forværring af budgetsaldieneog den stigende gældskvote afspejles også i udestående gældsinstrumenter udstedt af den offentlige sektor (se boks 8).
The continued deterioration of budgetbalances and the rising debt-to-GDP ratio isalso reflected in the amount of outstandinggovernment debt securities (see Box 8).
UDVIKLINGEN I GÆLDSINSTRUMENTER UDSTEDT AF DEN OFFENTLIGE SEKTOR I EUROOMRÅDET
DEVELOPMENTS IN GENERAL GOVERNMENT DEBT SECURITIES IN THE EURO AREA
Figur A. Udestående gældsinstrumenter udstedt af euroområdets offentlige sektor i 2004 fordelt efter udstederland
ECB Annual Report 2004
Strukturen i udestående gældsinstrumenter udstedt af den offentlige sektor i euroområdet vi- ser tre hovedtræk.
The evolution of the structure of outstandinggeneral government debt securities in the euroarea has three key features.
For det første tegner staten sig for langt størstedelen af udstedelsen af gældsinstrumenter, nemlig 94,3 pct. af udestående gældsinstrumenter i 2004, hvor andre dele af den offentlige sektor udstedte de resterende 5,7 pct. (se nedenstående tabel).
First, governmentdebt is issued predominantly by centralgovernment, which accounted for 94.3% ofoutstanding debt securities in 2004, withother general government responsible forthe remaining 5.7% (see the table below).Nevertheless, the other general governmentsector has become more active.
Andre dele af den offentlige sektor er imidlertid blevet mere aktive udstedere.
Second, regarding the breakdown of government debt securities by maturity, longterm debtaccounted for around 91.6% of outstanding debt securities at the end of 2004.
Andelen af gældsinstrumenter udstedt afstaten er faldet støt siden 1998, mens andelen af gældsinstrumenter udstedt af andre dele af denoffentlige sektor næsten er fordoblet mellem 1998 og 2004.
The table belowshows that the share of shortterm debt declined between 1998 and 2000 but subsequently roseagain.
Vækstraterne er baseret på finansielle transaktioner og korrigeret for omklassifikationer, værdiændringer, valutakursudsving og andreikke-transaktionsrelaterede ændringer.
Third, the table also indicates that the vast majority of longterm general government debtsecurities are issued at a fixed rate.
Se også den tekniske note vedrørende afsnit 4.3 og 4.4 i afsnittet "Statistik for euroområdet" i ECB Månedsoversigt.
Over time, the relative importance of floating-rate issueshas decreased substantially, from 12.3% of the total in 1998 to 7.6% in 2004.
Udestående gældsinstrumenter udstedt af euroområdets offentlige sektor
Structure of amounts outstanding of debt securities issued by euro area governments
(I pct. af den offentlige sektors samlede udstedelse af gældsinstrumenter; ultimo perioden)
(as a percentage of total debt securities issued by general government; end of period)
Staten Langfristede gældsinstrumenter Kortfristede gældsinstrumenter Andre dele af den offentlige sektor Langfristede gældsinstrumenter Kortfristede gældsinstrumenter Den offentlige sektor i alt Langfristede gældsinstrumenter Fastforrentede Variabelt forrentede Kortfristede gældsinstrumenter Den offentlige sektor i alt, i milliarder euro
Central government Longterm securities Shortterm securities Other general government Longterm securities Shortterm securities Total general government Longterm securities fixed-rate floating-rate Shortterm securities Total general government in EUR billions
Figur B. Spænd i den lange statsobligationsrente over for Tyskland1)
Chart B Longterm government bond yield spreads against Germany
(Basispoint; månedlige observationer)
(basis points; monthly data)
Kilder: BIS og ECBs beregninger.1) De lange statsobligationsrenter vedrører 10årige obligationer eller den nærmeste tilsvarende løbetid for obligationen.
Sources: BIS and ECB calculations.1) Longterm government bond yields refer to ten-year bonds or to the closest available bond maturity.
Tabellen ovenfor viser, at andelen af kortfristet gæld faldt mellem 1998 og 2000, men steg igen efterfølgende.
where the share of floating-rate debt securities is 20.7%, is the only country significantly abovethe euro area average.
For det tredje indikerer tabellen også, at langt størstedelen af langfristede gældsinstrumenter udstedt af den offentlige sektor er fastforrentede.
For example, the euro area average ten-year government bond yield declined froman average of 7% in the period 1994-98 to an average of 4.7% in the period 1999-2004.
Med tiden er den relative betydning af udstedelsertil variabel rente faldet betydeligt fra 12,3 pct. af den samlede udstedelse i 1998 til 7,6 pct. i 2004.Baggrunden for denne udvikling er et gradvist fald mod slutningen af 1990'erne i den løbetidsrisikopræmie, som nogle lande betalte i forbindelse med fastforrentede langfristede gældsinstru-
Asshown in Chart B, however, there are differences between government bond yields across euroarea countries, which could reflect differences in liquidity and credit risk.
2) over for Tyskland1) og ændringer i rentespændmellem 2001 og 2004
Chart C Changes in relative debt-to-GDPratios against Germany1) and changes inyield spreads2) between 2001 and 2004
Den faldende risikopræmie er kommet til udtryk i gunstigere gældsstiftelsesforhold i de seneste år.
German longterm bond yields have been thelowest in the euro area primarily because German government bonds are relativelyliquid.
Den gennemsnitlige 10årige statsobligationsrente i euroområdet er fx faldet fra 7pct. i perioden 1994-98 til 4,7 pct. i perioden1999-2004.
The most significantdecreases in yield spreads have beenexperienced in Belgium, Greece, Italy,Portugal and Spain.
Figur B viser imidlertid, at statsobligationsrenten varierer mellem eurolandene,hvilket kan afspejle forskelle med hensyn til likviditet og kreditrisiko.
One of the factorsunderlying this convergence may have beenthe fiscal developments in Germany, where,between 2001 and 2004, the debt-to-GDPratio worsened relative to that of all other euroarea countries except France.
Kilder: Eurostat og ECB.1) X-akse: Ændring i forskellen mellem Tysklands gældskvote ogandre eurolandes gældskvote mellem 2001 og 2004.2) Y-akse: Indsnævring af rentespænd over for den tyske 10-årigestatsobligationsrente mellem januar 2001 og december 2004.Anm.: Belgien er brugt som eksempel i figuren, der bør læses somfølger.
Sources: Eurostat and ECB.1) X-axis: decrease in the relative debt-to GDP ratio against Germany, i.e. in the difference between the debt-to-GDP ratioof Germany and that of other euro area countries, between2001 and 2004.2) Y-axis: decrease in yield spreads against German ten-yeargovernment bonds between January 2001 and December2004.Note: The chart should be read as follows, using Belgium as anexample.
Gældskvoten var 108,0 pct. i 2001 og 95,6 pct. i 2004,mens den i Tyskland var 59,4 pct. i 2001 og 66,0 pct. i 2004.
The debt-to-GDP ratio in Belgium was 108.0% in2001 and 95.6% in 2004, while in Germany it was 59.4% in2001 and 66.0% in 2004.
Forskellen mellem Tysklands og Belgiens gældskvote – Belgiens relative gældskvote over for Tyskland – var således 48,6 pct. i 2001og 29,9 pct. i 2004.
Thus, the difference between thedebt-to-GDP ratio of Germany and that of Belgium – a relativedebt-to-GDP ratio of Belgium against Germany – was48.6% in 2001 and 29.6% in 2004.
Denne forskel aftog mellem 2001 og 2004med 19,0 procentpoint – en forbedring i den relative gældskvoteover for Tyskland – som vist på X-aksen.
This difference decreasedbetween 2001 and 2004 by 19.0 percentage points – animprovement in the relative debt-to-GDP ratio against Germany – as shown on the x-axis.
I samme periode indsnævredes spændet mellem de belgiske og tyske statsobligationsrenter med 28 basispoint, som vist på Y-aksen. Den lige linjerepræsenterer den tilpassede regressionslinje.
Over the same period, thespread between Belgian and German government bond yieldsdecreased by 28 basis points, as shown on the y-axis.
De foreliggende observationer tyder på, at de lande, hvis gældskvote blev forbedret i forhold til Tyskland mellem 2001 og 2004, også oplevede en indsnævring af rentespændet for langfristedestatsobligationer over for Tyskland, hvilket fremgår af det positive forhold i figur C. Andre faktorer, navnlig i forbindelse med obligationernes likviditet, kan også spille en rolle, men dette kanvære et første tegn på, at investorerne i et vist omfang tager højde for eurolandenes budgetstillingved prisfastsættelsen af obligationer.
Available data suggests that those countriesthat experienced an improvement in theirdebt-to-GDP ratio relative to Germanybetween 2001 and 2004 also experienced adecrease in longterm yield spreads vis-à-vis German government bonds, as depicted by thepositive relationship in Chart C. Althoughother factors, mainly related to the liquidity of the bonds, may also be of importance, this may be regarded as a first indication that investors tosome extent take into account the fiscal positions of euro area governments when pricingbonds.
De seneste tendenser i den offentlige sektors finansiering afspejler de betydelige makroøkonomiske fordele ved de seneste 10 års mere stabilitetsorienterede politikker.
Overall, recent trends in the structure of government financing reflect the significantmacroeconomic advantage which has arisen in conjunction with the move to more stabilityoriented policies over the last decade.
Den mest synlige fordelfor offentligheden er, at en betydeligt mindre del af det offentlige budget går til rentebetalinger.
The most visible benefit for the public is thesignificantly lower proportion of government budgets spent on interest payments.
området som helhed at falde med ca. ½ procentpoint af BNP. Både en marginal nedgang i renteudgifterne og en behersket forbedring af denprimære saldo forventes at bidrage hertil.
FISCAL PLANS FOR 2005The latest update of the stability programmessuggests that, despite some progress, too littleis planned to address the problem of budgetdeficits and that comprehensive structuralreform agendas are still lacking.
Denøkonomiske vækst forventes at holde sig tæt påden potentielle vækst.
For 2005 theaverage deficit for the euro area as a whole isexpected to decline by about half a percentagepoint of GDP.
Der skønnes imidlertidstadig at foreligge underskud på eller tæt på 3
Both a marginal decline in interest expenditure and a moderateimprovement of the primary balance shouldcontribute to this development.
BUDGETPLANER FOR 2005 De seneste opdaterede stabilitetsprogrammer tyder på, at der trods visse fremskridt ikke er tilstrækkelige planer til imødegåelse af underskudsproblemerne, og at der stadig mangleromfattende strukturreformagendaer.
Economicgrowth is expected to stay near potential.However, about half the euro area countries,i.e. Germany, Greece, France, Italy, the Netherlands and Portugal, are projected tocontinue to report deficits close to or at 3%of GDP.
For 2005forventes det gennemsnitlige underskud i euro-
Only a few are projected to be in a
pct. af BNP i ca. halvdelen af eurolandene, dvs.Tyskland, Grækenland, Frankrig, Italien, Holland og Portugal.
close-to-balance or in-surplus position.
Kun få lande forventes at haveen budgetstilling tæt på balance eller i overskud.Gældskvoten forventes at falde med ca. ½ procentpoint af BNP.
Thedebt-to-GDP ratio is expected to decline byabout half a percentage point of GDP.
Den kendsgerning, at det gennemsnitlige underskud i euroområdet ligger tæt på referenceværdien på 3 pct., og at en række lande har underskud tæt på eller over denne værdi, understregerdet kraftige behov for at styrke de offentlige finanser.
The fact that the euro area average deficit isnear the 3% reference value and that a numberof countries have deficits close to or abovethis value underlines the urgent need tostrengthen the position of public finances.
De forbedrede økonomiske forhold givergode muligheder for at fremskynde budgetkonsolideringen.
Theimproved economic environment offers a goodopportunity to accelerate the process of fiscalconsolidation.
Højere skatteindtægter end forventet bør anvendes til at mindske budgetproblemerne. Lande med uforholdsmæssigt storeunderskud bør afhjælpe situationen så hurtigtsom muligt og opfylde deres forpligtelser.
Growth dividends in the formof higher than expected tax revenues shouldbe assigned to reducing budget imbalances.Countries with excessive deficits shouldcorrect this situation as soon as possible andfulfil their commitments.
Desuden skal det hindres, at der igen opstår uforholdsmæssigt store underskud.
Moreover, therecurrence of excessive deficits needs to beavoided.
Det skal også tilstræbes, at de eurolande, som ikke har enbudgetstilling tæt på balance eller i overskud,men som heller ikke har et uforholdsmæssigtstort underskud, fortsætter med budgetkonsolidering i overensstemmelse med Eurogruppensaftale fra oktober 2002, ifølge hvilken den underliggende underskudskvotient skal nedbringesmed mindst 0,5 procentpoint af BNP om året.
It is also desirable that those euro areacountries which do not have a budgetaryposition close to balance or in surplus, but arenot in an excessive deficit situation either,progress with budgetary consolidation in linewith the Eurogroup agreement of October2002, according to which underlying deficitratios should be cut by at least 0.5 percentagepoint of GDP per year.
BEHOV FOR KONSOLIDERING IFØLGE TIDLIGERE FORPLIGTELSEREuroområdet står over for tre store udfordringeri forbindelse med de offentlige finanser.
CONSOLIDATION IN LINE WITH PRIORCOMMITMENTS NEEDEDPublic finances face three major challengesin the euro area.
For detførste er der behov for en betydelig budgetkonsolidering. Den makroøkonomiske stabilitet afhænger af de offentlige finansers holdbarhed,dvs. en regerings evne til at opfylde sine forpligtelser (se boks 9).
First, there is a needfor substantial fiscal consolidation:macroeconomic stability hinges significantlyon the sustainability of public finances, whichis the ability of a government to meetits outstanding obligations (see Box 9).Compliance with the EU fiscal framework andthe strict application of the rules are criticalbecause this contributes to the sustainabilityof public finances in EMU.
Nøje overholdelse af EUs finanspolitiske regler er afgørende, da det bidragertil de offentlige finansers holdbarhed i ØMUen.Navnlig er underskudsgrænsen på 3 pct. af BNP– hvis kriteriet opfyldes på troværdig vis – et anker for forventningerne til budgetdisciplinen ogden fremtidige gældsudvikling.
In particular,the deficit limit of 3% of GDP – if crediblyimplemented – provides an anchor forexpectations of fiscal discipline and future debtdevelopments.
Den sender derfor et vigtigt signal om sunde finanser til de finansielle markeder og offentligheden.
It is therefore an importantsignal of fiscal soundness for financial marketsand the public.
FINANSPOLITIK OG MAKROØKONOMISK STABILITET
FISCAL POLICY AND MACROECONOMIC STABILITY
I denne boks beskrives, hvordan finanspolitikken påvirker den makroøkonomiske stabilitet ogprisudviklingen, og hvordan EUs finanspolitiske rammer afspejler denne påvirkning.
This box discusses the main influences of fiscal policy on macroeconomic stability and pricedevelopments, as well as the way in which the EU fiscal framework reflects these influences.
Finanspolitikken kan indvirke på de makroøkonomiske forhold på kort sigt via diskretionære tiltag og automatiske stabilisatorer.
Fiscal policies can have an impact on the short-run macroeconomic environment viadiscretionary measures and automatic stabilisers.
Diskretionære tiltag, dvs. aktiv ændring af den offentlige sektorsindtægter eller udgifter, kan påvirke den økonomiske vækst og priserne via effekten på både densamlede efterspørgsel og det samlede udbud.
Discretionary measures, i.e. active changesto government revenue or expenditure, can affect economic growth and prices, via their effecton both aggregate demand and aggregate supply.
De sidste årtiers erfaring har dog vist, at diskretionær finanspolitisk finjustering med henblik på at stabilisere økonomien ofte er procyklisk.
Experience over the last few decades hasshown, however, that discretionary fiscal fine-tuning, aimed at stabilising the economy, oftenproves to be pro-cyclical.
Endvidere har asymmetrisk anvendelse af finjusterende tiltag (først og fremmest under konjunkturnedgange og i meget mindre grad under konjunkturopgange) med tiden medført højere budgetunderskud.
Moreover, the asymmetrical use of fine-tuning measures (mainlyduring downturns and to a much lesser extent during upswings) has led to higher fiscal deficitsover time.
På den anden side kan frit virkende automatiske stabilisatorer bidrage til at udjævne økonomiske udsving via den stabiliserende effekt af skatter og arbejdsløshedsunderstøttelse på husholdningernes disponible indkomst.
The free operation of automatic stabilisers, on the other hand, can help to smootheconomic fluctuations, via the stabilising impact of taxes and unemployment benefits on thedisposable income of households.
At stabilisatorerne er automatiske, gør dem aktuelle og mereforudsigelige, mens det, at de virker symmetrisk, betyder, at de ikke påvirker den offentlige gældi løbet af en konjunkturcyklus.
Their automatic nature makes them timely and morepredictable, while their symmetrical operation leaves the government debt level unaffectedover a business cycle.
Hvad angår budgeteffekten på mellemlangt sigt, er tilrettelæggelsen af finanspolitikken særligvigtig med henblik på holdbarheden af de offentlige finanser og den potentielle økonomiskevækst.
As regards mediumterm fiscal effects, the setting of fiscal policies is particularly importantfor the sustainability of public finances and potential economic growth.
De offentlige finansers holdbarhed kan beskrives som regeringens evne til at opfylde sine
Fiscal sustainabilitycan be described as the ability of a government to meet its outstanding obligations. The ratio of
Således øges den økonomiske tillid, det bliverlettere at træffe langsigtede beslutninger (fx vedrørende private investeringer), og de finansielleforhold bliver gunstigere.
Economic confidence is thus enhanced, long-termdecision-making (e.g. for private investment) is facilitated and financial conditions are morefavourable.
Med hensyn til den potentielle økonomiske vækst kan finanspolitisketiltag, som forbedrer "kvaliteten" af de offentlige finanser, have en gavnlig effekt på den økonomiske vækst i overensstemmelse med prisstabilitet.
As regards potential economic growth, fiscal measures that improve the “quality”of public finances can have a beneficial effect on the economic growth rate compatible withprice stability.
De offentlige udgifter til fysisk og menneskelig kapital kan fx medføre en forbedring af produktionsfaktorernes kvalitet.
For example, government expenditure on physical and human capital mayimprove the quality of production factors.
Skatterne har desudenindvirkning på incitamentet til at arbejde, spare op, investere og forny.
Furthermore, tax rates have an impact on incentivesto work, save, invest and innovate.
Kraftigere vækst fremmerigen holdbarheden, da der er et større økonomisk grundlag for betaling af renter og afdrag på deneksisterende gæld.
Higher growth, in turn, supports sustainability, as existingdebt is serviced by a larger economic base.
Dette kræver naturligvis, at reglerneoverholdes. Fordelene ved at følge regler er endnu større i en monetær union som ØMU, hvor forvridninger i de finanspolitiske incitamenter kan forværres.
Of course, the rules must be observed in order for these benefits to materialise.The advantages of following rules are even greater in a monetary union such as EMU, wheredistortions in fiscal incentives can be exacerbated.
Tendensen til skæv budgetudviklingkan fx være større, da renteeffekten af stigninger i et lands gæld er mindre end tidligere på grundaf den fælles valuta og de mere integrerede finansielle markeder.
For instance, a larger deficit bias may ariseas, with a single currency and more integrated financial markets, the impact of a country’shigher debt level on interest rates is smaller than before.
Finanspolitiske regler i en monetær union skal være lette at anvende, eftersom de gælder på samme måde for alle medlemslande,så der sikres ligebehandling.
Fiscal rules in a monetary union needto be applicable in a straightforward manner, given that they need to apply to all membercountries in a uniform way in order to ensure equal treatment.
Gennemsigtige finanspolitiske rammer øger også de finansielle markeders og offentlighedens opmærksomhed og kan bidrage til at sikre, at reglerne overholdes.
A transparent fiscal frameworkalso raises awareness in the financial markets and the public at large, and can help to enforcecompliance with the rules.
De mellemfristede, regelbaserede rammer for ØMU tager højde for både stabilisering på kort sigtog holdbarhed på langt sigt.
The medium-term, rule-based framework adopted in EMU takes into account both short-termstabilisation and longterm sustainability considerations.
Referenceværdierne for budgetunderskud og offentlig gæld er medtil at fremme en ansvarlig finanspolitisk adfærd.
The reference values for the budgetdeficit and government debt are ways of promoting responsible fiscal behaviour.
En budgetstilling tæt på balance eller i overskudpå mellemlangt sigt bidrager til økonomisk stabilitet på kort sigt via frit virkende automatiske stabilisatorer. Samtidig forhindrer den uforholdsmæssigt store underskud i fremtiden og øger de offentlige finansers holdbarhed, da den medfører en lavere offentlig gældskvote.
A mediumterm budgetary position close to balance or in surplus contributes to shortterm economicstabilisation via the free operation of automatic stabilisers, while preventing excessive deficitsin the future and ensuring improvements in the sustainability of public finances by inducinglower government debt ratios.
For en centralbank, hvis hovedmål er at fastholde prisstabilitet, er fokus i den finanspolitiske analyse rettet mod finanspolitikkens indvirkning på inflation og makroøkonomisk stabilitet, da finanspolitikken er en del af det miljø, hvori pengepolitikken skal virke.
From the perspective of a central bank whose primary objective is to maintain price stability,the focus of fiscal policy analysis is on the impact of fiscal policies on inflation andmacroeconomic stability because these policies form part of the environment in whichmonetary policy has to operate.
En sund finanspolitik gørdet lettere at føre pengepolitik, da den skaber et miljø med stabile økonomiske forhold på bådekort og langt sigt.
Sound fiscal policies facilitate monetary policy by creating anenvironment of stable economic conditions, in both the short and long term.
2.6 UDVIKLINGEN I VALUTAKURSER OG BETALINGSBALANCEN
2.6EXCHANGE RATES AND BALANCE OFPAYMENTS DEVELOPMENTS
STRUKTURREFORMER ER FORTSAT AFGØRENDEEn anden udfordring i forbindelse med de offentlige finanser i euroområdet består i at samle budgetkonsolideringsplanerne til en strukturreformagenda, som fremmer vækst, konkurrenceevneog beskæftigelse.
STRUCTURAL REFORMS REMAIN VITALA second challenge for public finances in theeuro area is to integrate fiscal consolidationplans into a structural reform agenda that favoursgrowth, competitiveness and employment.
Produktive investeringer i infrastrukturog menneskelig kapital bør prioriteres inden forde givne udgiftsbudgetter.
Within given expenditure budgets,productive investments in infrastructure andhuman capital should be prioritised.