natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det står fast, at ethvert nationalt parlament har ret til at føre politisk kontrol med sin regering, herunder gennem proceduren med parlamentarisk forbehold, inden Rådet træffer afgørelse om at indgå den pågældende internationale aftale.
Any national parliament is of course entitled to monitor its government politically, including by means of the "parliamentary reservation" procedure, beforethe Council takes the decision to conclude the international agreement in question.
Det kan endda pålægge sin regering at modsætte sig indgåelsen af en aftale af "vigtige (...) årsager, der vedrører den nationale politik" (jf. artikel 23, stk. 2, i TEU), men det vedrører altid den interne beslutningsprocedure i Rådet.
It could even oblige its government to oppose the conclusion of the agreement for "important … reasons of national policy"(see Article 23(2) TEU), but this still concerns the internal decisionmaking procedure in the Council.
Når Rådet først har truffet afgørelse om at indgå en aftale, har Unionen givet tilsagn om at ville være bundet af denne aftale i overensstemmelse med de folkeretlige bestemmelser.
Once the Council has decided to conclude the agreement, the Union has consented to be bound by the agreement in accordance with the rules of international law.
Den nuværende affattelse af artikel 24 i TEU medfører på den anden side en juridisk usikkerhed i forbindelse med de aftaler, der i medfør af denne bestemmelse normalt bør ophøre med at gælde foreløbigt, hvis en medlemsstat som følge af interne forfatningsprocedurer erklærer, at den ikke agter at tilslutte sig aftalen.
Moreover, the current wording of Article 24 TEU entails legal insecurity in agreements whose provisional application under this provision ought to be terminated if, following internal constitutional procedures, a Member State were to declare its intention of not associating itself with the agreement.
Selv om denne mekanisme aldrig er blevet anvendt, forekommer den imidlertid at være i modstrid med Unionens status som juridisk person, og der er risiko for, at den alvorligt kan skade sammenhængen i EU's udenrigspolitik.
While this mechanism has never been used, it appears to conflict with the legal personality of the Union and could seriously damage the coherence of the Union's external policy.
Et flertal i gruppen foreslår således at lade ovennævnte punktum udgå af artikel 24 i TEU.
Accordingly, a majority in the Working Group proposes that the abovementioned passages from Article 24 TEU should be deleted.
Gruppen henviser i denne forbindelse til Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens juridiske tjenesters holdninger, idet de tre juridiske tjenester ikke har fundet, at der er nogen hindring for at lade henvisningen til den "forfatningsmæssige procedure" i artikel 24 i TEU udgå.
In this connection the Working Group would also refers to the views expressed by the Legal Services of the European Parliament, the Council and the Commission: none of the three saw any impediment to deleting the reference to "constitutional requirements" in Article 24 TEU.
Visse medlemmer har anført, at selv om de ikke går imod at lade denne henvisning udgå, havde de gerne set, at der i artikel 24 i TEU henvises til det forhold, at en medlemsstat i medfør af artikel 23, stk. 1, kan benytte sig af konstruktiv afståelse.
Some members said that, while not opposed to deleting these passages, they would have liked Article 24 TEU to refer to the fact that a Member State could invoke Article 23(1) and have recourse to constructive abstention.
EU's repræsentation udadtil
External representation of the Union
Arbejdsgruppen har fremhævet, at EU's politiske aktion udadtil bliver mere effektiv og troværdig, hvis Unionen i det omfang det er muligt kan tale med én stemme.
The Working Group stressed the idea that the Union's external political action would be more effective and credible if it succeeded in speaking with a single voice as far as possible.
Fremgangsmåder bør sikre, at EU udtrykker en "fælles holdning" såvel inden for rammerne af sin repræsentation i internationale organisationer som inden for rammerne af sin repræsentation i tredjelande.1
Arrangements should be made to ensure that the Union expressed a "common position" both in its representation in international organisations and in its representation vis-à-vis third countries1.
For så vidt angår EU's internationale repræsentation i forskellige internationale organisationer og konferencer2 hedder det i artikel 18, stk. 1, i TEU, at "formandskabet repræsenterer Unionen i anliggender vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik."3 I artikel 19, stk. 1, i
As regards the Union's international representation in the various international organisations and conferences 2, Article 18(1) TEU stipulates that "the Presidency shall represent the Union in matters coming within the common foreign and security policy" 3.
TEU er det fastsat, at "medlemsstaterne samordner deres optræden i internationale organisationer og på internationale konferencer.
Article 19(1) TEU lays down that "Member States shall coordinate their action in international organisations and at international conferences.
De forsvarer de fælles holdninger i disse fora.".
They shall uphold the common positions in such fora."
Endelig er det i artikel 302 i TEF fastsat, at "Kommissionen skal opretholde alle formålstjenlige forbindelser med organerne for De Forenede Nationer og disses særorganisationer. Den opretholder i øvrigt passende forbindelser med alle internationale organisationer."
Lastly, Article 302 TEC states that "it shall be for the Commission to ensure the maintenance of all appropriate relations with the organs of the United Nations and of its specialised agencies.The Commission shall also maintain such relations as are appropriate with all international organisations".
I henhold til de nuværende traktatbestemmelser er der således forskel på Unionens og Fællesskabets repræsentation.
The current provisions of the treaties thus allow for separate representation of the Union and the Community.
Man bør imidlertid notere sig, at et komplekst system, der bl.a. indebærer mere end én repræsentant i internationale forhandlinger, kan hæmme effektiviteten af EU's optræden i den udstrækning det giver anledning til manglende forståelse eller ligefrem modstand hos EU's partnere i internationale forbindelser.
It is worth emphasising that a complex system, involving in particular more than one representative in international negotiations, makes it more difficult for the Union's action to be effective in that it could generate incomprehension or even resistance on the part of the Union's partners in international relations.
Der bør derfor fastsættes mekanismer i traktaten, der kan sikre, at EU i den udstrækning det er muligt udtrykker én enkelt holdning, og at den repræsenteres af én enkelt delegation.
It would therefore be advisable to establish mechanisms in the treaty to ensure that, as far as possible, the Union expresses a single position, and is even represented by a single delegation.
Fra en juridisk synsvinkel kan Unionen ganske vist kun handle inden for rammerne af sin egen kompetence. Hvis sagen hører dels under Unionens, dels under medlemsstaternes kompetence, ville denne delte kompetence indebære, at repræsentanter for såvel Unionen som hver enkelt medlemsstat principielt
Of course, from a legal standpoint, the Union can act only within the limits of its own competence.
Jf. også artikel 37 i TEU vedrørende afsnit VI.
See also Article 37 TEU concerning Title VI.
skal deltage i forhandlingerne. Det vil dog selv i sådanne tilfælde uden tvivl være mere effek- tivt at tilstræbe én enkelt EU-holdning eller ligefrem én enkelt EU-delegation.1
would undoubtedly be more efficient to seek to establish a single Union position and even a
I betragtning af ovenstående anbefaler gruppen, at traktaten i forbindelse med EU's internationale repræsentation i de forskellige internationale organisationer kommer til at indeholde mekanismer, der sikrer, at Unionen kan lade en samlet holdning komme til udtryk eller ligefrem kan lade sig repræsentere af én enkelt delegation, i hvert fald på visse områder i internationale organisationer, som der tages stilling til i hvert enkelt tilfælde.
In view of the above, the Working Group recommends that with regard to the international representation of the Union in international organisations the treaty contain mechanisms to ensure that the Union can express a single position, or even be represented by a single delegation, at least in some fields and within international organisations to be determined on a case-by-case basis.
Denne anbefaling kunne yderligere uddybes af Arbejdsgruppen vedrørende EU's Optræden Udadtil.
This recommendation could be examined further by the Working Group on External Action.
Nødvendigheden af, at Domstolen fører kontrol med de aftaler, der indgås af EU
The need for review by the Court of Justice of agreements concluded by the Union
Fællesskabet er i henhold til Domstolens retspraksis et retsfællesskab, idet både dets medlemsstater og dets institutioner er undergivet kontrol med, at deres retsakter er forenelige med
In accordance with the case-law of the Court of Justice, the Community is a community based on the rule of law in that neither the Member States nor the institutions escape review to ensure that their acts comply with the basic constitutional charter that is the treaty 2
I artikel 6 i TEU er det desuden udtrykkeligt fastsat, at Unionen bygger på retsstatsprincippet og respekten for de grundlæggende rettigheder som generelle principper i fællesskabsretten.
Moreover, Article 6 TEU expressly provides that the Union is founded on the principles of the rule of law and respect for fundamental rights as general principles of Community law.
Domstolens kontrol kan generelt foregå præventivt (undersøgelse af aftalens forenelighed med traktaten som omhandlet i artikel 300, stk. 6, i TEF) eller efterfølgende efter Unionens indgåelse af aftalen (kontrol af lovligheden som omhandlet i artikel 230 i TEF og kontrol som vurdering af gyldighed som omhandlet i artikel 234 i TEF).
In general, judicial review by the Court of Justice can be preventive (examination of the compatibility with the Treaty of the agreement envisaged, as provided in Article 300(6) TEC), or a posteriori, following conclusion of the agreement by the Union (review of legality as laid down in Article 230 TEC or ruling on validity as laid down in Article 234 TEC).
Allerede i 1991 understregede Domstolen i forbindelse med en aftale, der henhørte dels under Fællesskabets, dels under medlemsstaternes kompetence (klassisk blandet aftale), at "der såvel under forhandlings- og tiltrædelsesfasen som i forbindelse med opfyldelsen af de påtagne forpligtelser (må) etableres et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Fællesskabets institutioner.
In 1991, the Court of Justice, referring to an agreement that fell partly within the competence of the Community and partly within that of the Member States (traditional mixed agreement), emphasised the need "to ensure close cooperation between the Member States and the Community institutions, both in the process of negotiation and conclusion and in the fulfilment of the commitments entered into.
Denne forpligtelse til samarbejde (...) følger af kravet om enhed i Fællesskabets optræden udadtil."
That obligation to cooperateflows from the requirement of unity in the international representation of the Community."
(Domstolens udtalelse 2/91 af 19. marts 1993, Sml. 1993, s. I-1061 ff.)
(Opinion 2/91 of the Court of Justice, 19 March 1993, ECR pp. I-1061 et seq.).
Der er ingen tvivl om, at denne udtalelse fra Domstolen kan overføres til en situation, hvor Unionen træder i stedet for Fællesskabet og får status som juridisk person.
There is no doubt that the position of the Court as expressed above is transferable to the situation in which the Union would possess a legal personality replacing that of the Community.
Det fastsættes desuden i artikel 11, stk. 2, i TEU, at medlemsstaterne "afstår fra enhver handling, som strider imod Unionens interesser, eller som kan skade dens effektivitet som en sammenhængende faktor i internationale forbindelser."
Moreover, Article 11(2) TEU stipulates that the Member States "shall refrain from any action which is contrary to the interests of the Union or likely to impair its effectiveness as a cohesive force in international relations".
Dom af 23.4.1986, sag 294/83 (Miljøpartiet "Les Verts" mod Europa-Parlamentet), Sml. 1986, s. 1339, præmis 23.
Judgment of 23 April 1986, Case 294/83 Les Verts v. Parliament [1986] ECR 1339, paragraph 23.
Det er i denne henseende væsentligt at bemærke, at det ifølge Domstolens retspraksis1 ikke er selve aftalen, der gøres til genstand for et annullationssøgsmål, men den retsakt, hvorved den relevante institution indgår aftalen.
subject of an action for annulment is not the agreement itself but the act by which the institution concerned concludes the agreement.
Heraf følger, at hvis der er uoverensstemmelse mellem aftalen og traktaten eller de generelle principper i fællesskabsretten, er det den retsakt, hvorved institutionen har godkendt indgåelsen af aftalen, der annulleres eller erklæres ugyldig, og ikke selve aftalen.
It follows that if the agreement is incompatible with the Treaty or the general principles of Community law, the act by which the institution approved its conclusion is annulled or declared null and void, not the agreement itself.
Det skal på den anden side mere generelt fremhæves, at EU i stigende omfang vedtager akter, der direkte eller indirekte kan berøre enkeltpersoners rettigheder2
Union is adopting instruments liable directly or indirectly to affect the rights of individuals
Der bør derfor åbnes mu- lighed for, at en enkeltperson kan forsvare sin påstand for en domstol.
It should thus be possible for the latter to defend their claims before a court.
Et flertal i gruppen går ind for at give Domstolen forudgående kompetence inden for afsnit V og VI (høringsproceduren i artikel 300, stk. 6), og efterfølgende kompetence i forbindelse med forelæggelse af præjudicielle spørgsmål (artikel 234 i TEF), annulationsspørgsmål (artikel 230 i TEF) og spørgsmål om ansvar (jf. artikel 235 og artikel 288, stk. 2, i TEF).
The majority of the Working Group is in favour of the Court of Justice having jurisdiction ex ante in the field of Title V and Title VI (consultative procedure provided for in Article 300(6)), and ex post in preliminary ruling proceedings (Article 234 TEC), for annulment (Article 230 TEC) and liability (Articles 235 and 288(2) TEC).
Arbejdsgruppen mener dog, at reglerne for Domstolens kompetence på dette område bør uddybes yderligere på et senere tidspunkt.
However, the Working Group feels that the arrangements for the Court of Justice's jurisdiction in this area should be examined in greater depth later.
Nødvendigheden af at høre Europa-Parlamentet
The need to consult the European Parliament
På politisk plan - og i betragtning af de særtræk, der knytter sig til internationale aftaler inden for rammerne af FUSP - forekommer det vanskeligt at finde en begrundelse for at udelukke høring af Europa-Parlamentet om disse aftaler.
At the political level – while being aware of the particular features specific to international agreements within the CFSP framework – it seems difficult to justify the exclusion of the European Parliament from all consultation as regards these agreements.
Dette gør sig ligeledes gældende i fællesskabsanliggender, hvor det i artikel 300 i TEF er ønskeligt at bringe det forhold til ophør, at Euro-pa-Parlamentet ikke spiller nogen rolle i forbindelse med handelsaftaler.
This also applies to Community matters where, in Article 300 TEC, the European Parliament should no longer be denied a role in relation to commercial agreements.
Et stort flertal i gruppen gik ind for at udvide proceduren for høring af Europa-Parlamentet til at omfatte internationale aftaler indgået på grundlag af artikel 38 og artikel 46 i TEU samt artikel 133 i TEF.
A large majority of the Working Group was in favour of extending the procedure for consultation of the European Parliament to international agreements concluded on the basis of Articles 38 and 46 TEU and Article 133 TEC.
Dom af 9.8.1994, sag C-327/91 (Frankrig mod Kommissionen), Sml. 1994, s. I-3641, navnlig præmis 14 og 15.
Judgment of 9 August 1994, Case C-327/91 France v. Commission [1994] ECR I-3641, in particular paragraphs 14 and 15.
En officer, der påberåber sig Unionens ansvar for personskader, han har pådraget sig i Bosni-en-Hercegovina; et selskab, som påberåber sig Unionens ansvar uden for kontraktforhold for tab på grund af sanktionerne mod FRJ; jugoslaviske borgere, der påberåber sig Unionens ansvar for tab, de har lidt som følge af visumforbud på grundlag af en fælles aktion vedtaget af Rådet.
Case of an officer who invoked Union liability for bodily injury sustained in Bosnia and Herzegovina; case of a company invoking the Union's non-contractual liability for damages sustained as a result of sanctions against FRY; case of Yugoslav citizens invoking Union liability for damages sustained as a result of the visa ban on the basis of a Council joint action.
Det vil uden tvivl blive nødvendigt at foretage en række ændringer af teknisk art. Det er ikke på nuværende tidspunkt nødvendigt at være udtømmende, men der kan allerede nævnes to: nu l l
A number of technical modifications will also undoubtedly be required. It is not necessary to analyse such changes exhaustively at this stage, but attention could be drawn to two points as of now:
Unionens status som én enkelt juridisk person er fuldt ud berettiget både af effektivitetsgrunde og ud fra hensynet til juridisk sikkerhed, og af hensyn til Unionens gennemsigtighed og større synlighed, ikke blot over for tredjelande, men også over for Unionens borgere.
A single legal personality for the Union is fully justified for reasons of effectiveness and legal certainty, as well as for reasons of transparency and a higher profile for the Union not only in relation to third States, but also vis-à-vis European citizens.
Disse anspores til i højere grad at identificere sig med Unionen, der forpligter sig til at respektere deres grundlæggende rettigheder og de rettigheder, der følger af unionsborgerskabet.
The latter will be encouraged to identify more closely with the Union, which will undertake to respect their fundamental rights and those arising from European citizenship;
En sammenlægning af Unionens og Fællesskabets juridiske personer baner vejen for en sammenskrivning af traktaterne i én enkelt tekst, hvilket vil bidrage til en forenkling af traktaterne. Denne samlede tekst kunne bestå af to dele, hvoraf den første kunne være grunddelen indeholdende bestemmelser af forfatningsmæssig karakter.
The merger of the legal personalities of the Union and the Community will pave the way for merging the Treaties into a single text, which would contribute to simplifying the Treaties.
Den nye traktat kunne træde i stedet for den nuværende TEU og den nuværende TEF (og i givet fald den nuværende Euratomtraktat).
The new treaty could replace the current TEU and TEC (and, where appropriate, the Euratom Treaty);
Hverken sammenlægningen af de juridiske personer eller sammenskrivningen af traktaterne indebærer som sådan, at søjlerne slås sammen, men det ville være anakronistisk, hvis man i én samlet traktat opretholder den søjleopdelte struktur, således som den i øjeblikket kommer til udtryk.
Neither the merger of legal personalities nor the merger of the Treaties automatically entails merging the "pillars".
Går man bort fra denne struktur, ville det til gengæld bidrage til i betydeligt omfang at forenkle Unionens arkitektur.
But to preserve the current design of the "pillar" structure in a single Treaty would be anachronistic.
En sådan afskaffelse foregriber ikke senere substansændringer, som konventet måtte ønske at foretage af de gældende procedurer og instrumenter i de forskellige søjler.
To eliminate that structure would instead contribute to greatly simplifying the Union's architecture, without prejudging any subsequent substantive amendments that the Convention may wish to make to the current procedures and instruments applying to the various "pillars";
Hvis EU eksplicit tildeles status som juridisk person, vil dette ikke i sig selv medføre nogen ændringer i kompetencefordelingen mellem EU og medlemsstaterne eller i kompetencefordelingen mellem det nuværende EU og det nuværende EF.
The explicit conferral of a single legal personality on the Union does not per se entail any amendment, either to the current allocation of competences between the Union and the Member States or to the allocation of competences between the current Union and Community.
Det medfører heller ikke ændringer med hensyn til procedurer og de enkelte institutioners arbejdsområder i forbindelse med ikke mindst indledning, forhandling og indgåelse af internationale aftaler. Der bør imidlertid formentlig foretages visse ændringer for at øge effektiviteten af EU's optræden udadtil og forenkle de eksisterende procedurer. Disse ændringer vil imidlertid kunne tages op til fornyet overvejelse eller suppleres afhængig af, hvilke retningslinjer konventet senere når frem til.
Nor does it involve any amendments to the respective procedures and powers of the institutions regarding in particular the opening, negotiation and conclusion of international agreements.
Hvis Unionen får status som én enkelt juridisk person (og der eventuelt bliver tale om én enkelt traktat), vil det være hensigtsmæssigt med én enkelt artikel vedrørende internationale aftaler.
If the Union had single legal personality (and perhaps a single treaty), a sole article regarding international agreements would be sufficient;
I denne ene artikel vil der kunne foretages en konsolidering af de eksisterende procedurer, idet den nuværende kompetencefordeling mellem EU's medlemsstater samt de enkelte institutioners beføjelser tænkes videreført.
The single article could consolidate the existing procedures, taking as a point of departure that the existing allocation of competences between the Member States and the Union as well as the respective powers of the institutions should be maintained.
Artiklens indhold kan imidlertid tages op til fornyet overvejelse eller suppleres afhængig af de retningslinjer, som konventet senere når frem til med hensyn til bl.a. procedurer og institutionernes arbejdsområder.
Its content could nevertheless be reviewed or supplemented depending on the line taken subsequently by the Convention, in particular regarding the procedures and powers of the institutions.
Det foreslås i den forbindelse navnlig, at der i artikel 24 i TEU ikke længere åbnes mulighed for en national forfatningsmæssig procedure for godkendelse af aftaler, som EU indgår på grundlag af sine beføjelser.
In this connection, there is in particular a suggestion that Article 24 TEU should no longer provide for the possibility of a national constitutional procedure for the approval of agreements concluded by the Union on the basis of its competences.
De nationale parlamenter vil imidlertid fortsat skulle foretage ratifikation i tilfælde af klassiske blandede aftaler (kumulativ EU- og medlemsstatskompetence).
Ratification by national parliaments could, however, continue to be required for traditional mixed agreements (cumulative competence of the Union and the Member States);
Den procedure for forhandling og indgåelse af aftaler, der skal anvendes, vil blive den, der henhører under det pågældende retsområde (fællesskabsretten og/eller afsnit V eller VI i TEU).
The negotiation and conclusion procedure applicable for agreements would be the one arising from the area of law concerned (Community law and/or Titles V and VI TEU).