natgillin/translations-raw huggingface dataset:
DOMSTOLEN (Anden Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne L. Bay Larsen, K. Schiemann (refererende dommer), P. Kūris og C. Toader,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann (Rapporteur), P. Kūris and C. Toader, Judges,
DOM AF 21.2.2008 — SAG C-507/06 generaladvokat: P. Mengozzi justitssekretær: R. Grass, på grundlag af den skriftlige forhandling, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— Malina Klöppel ved D. Rief
— Ms Klöppel, by D. Rief,
— Tiroler Gebietskrankenkasse ved A. Bramböck, som befuldmægtiget
— the Tiroler Gebietskrankenkasse, by A. Bramböck, acting as Agent,
— den østrigske regering ved C. Pesendorfer, som befuldmægtiget
— the Austrian Government, by C. Pesendorfer, acting as Agent,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved V. Kreuschitz, som befuldmægtiget, og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse,
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz, acting as Agent, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
KLÖPPEL afsagt følgende
KLÖPPEL gives the following
Anmodningen er blevet indgivet inden for rammerne af en retssag mellem Malina Klöppel og Tiroler Gebietskrankenkasse vedrørende længden af den periode, hvori den pågældende kan oppebære børnepasningsydelse (»Bundeserziehungsgeld«) i Østrig.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Klöppel and the Tiroler Gebietskrankenkasse (Tyrol Regional Health Insurance Fund) concerning the duration of the period during which Ms Klöppel is entitled to receive childcare allowance in Austria.
Denne forordning finder anvendelse på enhver lovgivning om sociale sikringsgrene, der vedrører:
This Regulation shall apply to all legislation concerning the following branches of social security:
[…] h) familieydelser.
(h) family benefits.
Artikel 72 i forordning nr. 1408/71 med overskriften »Sammenlægning af forsikrings- eller beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig virksomhed« bestemmer:
Article 72 of Regulation No 1408/71, headed ‘Aggregation of periods of insurance, employment or self-employment’, provides:
»Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning erhvervelse af ret til ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt forsikrings- eller beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig erhvervsvirksomhed, medregner i fornødent omfang forsikrings- eller beskæftigelsesperioder eller perioder med selvstændig erhvervsvirksomhed, der er tilbagelagt i enhver anden medlemsstat, som om det drejede sig om perioder, der var tilbagelagt efter den for denne institution gældende lovgivning.«
‘Where the legislation of a Member State makes acquisition of the right to benefits conditional upon completion of periods of insurance, employment or self-employ-ment, the competent institution of that State shall take into account for this purpose, to the extent necessary, periods of insurance, employment or self-employment completed in any other Member State, as if they were periods completed under the legislation which it administers.’
Artikel 10a i forordning nr. 574/72 med overskriften »Regler, der anvendes, når arbejdstageren eller den selvstændige erhvervsdrivende successivt har været omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i samme periode eller del af en periode«:
Under Article 10a of Regulation No 574/72, headed ‘Rules applicable where an employed or selfemployed person is subject successively to the legislation of several Member States during the same period or part of a period’:
»Dersom en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende successivt har været omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i løbet af en udbetalingsperiode, således som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser i den ene eller begge de pågældende stater, gælder følgende regler: a) De familieydelser, som den pågældende kan gøre krav på efter lovgivningen i hver af disse stater, svarer til antallet af de daglige ydelser, der udbetales efter den
‘Where an employed or selfemployed person has been subject successively to the legislation of two Member States during the period separating two dates for the payment of family benefits as provided for by the legislation of one or both of the Member States concerned, the following rules shall apply:
Dersom lovgivningen i de pågældende stater ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af daglige ydelser, tilkendes familieydelserne efter forholdet mellem det tidsrum, i hvilket den pågældende har været omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater, og det i den pågældende lovgivning fastsatte tidsrum.
Where such legislation does not provide for daily benefits, the family benefits shall be granted in proportion to the length of time during which the person concerned has been subject to the legislation of each one of the Member States in relation to the period fixed by the legislation concerned;
b) Når familieydelserne er udbetalt af en institution for et tidsrum, hvor de skulle have været udbetalt af en anden institution, skal der foretages en afregning mellem disse institutioner.
(b) where the family benefits have been provided by an institution during a period when they should have been provided by another institution, there shall be an adjustment of accounts between the said institutions;
§ 5 i lov om børnepasningsydelse (Kinderbetreuungsgeldgesetz) af 8. august 2001 (BGBl I, 103/2001, herefter »KBGG«) bestemmer:
Paragraph 5 of the Law on childcare allowance (Kinderbetreuungsgeldgesetz) of 8 August 2001 (BGBl. I 103/2001, the ‘KBGG’) provides:
Børnepasningsydelse tilkendes højst, indtil barnet er fyldt 36 måneder, såfremt andet ikke fremgår af nedenstående bestemmelser.
Childcare allowance shall be paid at the most until the child reaches the age of 36 months unless otherwise provided below.
Såfremt kun en af forældrene oppebærer børnepasningsydelsen, tilkendes ydelsen højst, indtil barnet er fyldt 30 måneder.
If only one parent claims childcare allowance it shall be paid at the most until the child reaches the age of 30 months.
Såfremt også den anden af forældrene oppebærer børnepasningsydelse, forlænges retten til ydelsen ud over de 30 måneder med den periode, på grundlag af hvilken den anden af forældrene anmoder om tilkendelse af den pågældende ydelse, dog højst indtil barnet er fyldt 36 måneder.
If the second parent also claims childcare allowance then the duration of entitlement is extended beyond the age of 30 months for such period as the second parent claims childcare allowance, but not later than the date on which the child reaches the age of 36 months.
Børnepasningsydelse kan oppebæres af begge forældre på skift, dog med højst to skift pr. barn […]«
Both parents may take it in turns to draw childcare allowance, in the course of which two changes per child are permitted. …’
Malina Klöppel, der er tysk statsborger og tjenestemandsansat i delstaten Nordrhein-Westfalen, er bosat i Østrig og ansat som lærer på et gymnasium i Tyskland.
Ms Klöppel, a German national and a civil servant of the Land of North Rhine-West-phalia, is resident in Austria and is employed as a teacher at a grammar school in Germany.
Hun boede indtil den 18. august 2004 i Tyskland, hvor hendes datter blev født den 11. april 2004.
Until 18 August 2004, she was resident in Germany, where, on 11 April 2004, her daughter was born.
Christian Kraler, der er østrigsk statsborger, Malina Klöppels partner og far til barnet, flyttede den 1. marts 2004 ind hos Malina Klöppel for at støtte hende op til fødslen og for at passe barnet efter fødslen.
Mr Kraler, an Austrian national and Ms Klöppel’s partner and father of that child, came to live at the home of Ms Klöppel from 1 March 2004 onwards, in order to help her in the period before the birth of the child and to care for the child after her birth.
Christian Kraler fik i denne anledning bevilget tjenestefrihed uden løn af sin arbejdsgiver, universitetet i Innsbruck.
For that purpose, Mr Kraler’s employer, the University of Innsbruck, granted him unpaid leave.
Efter datterens fødsel fik Malina Klöppel og Christian Kraler, der stadig boede i Tyskland, børnepasningsydelse i denne medlemsstat.
On 18 August 2004, Ms Klöppel and Mr Kraler, together with their child, established themselves in Austria, where Mr Kraler resumed his professional activity.
Fra denne dato og indtil den 11. oktober 2006 fik Malina Klöppel udbetalt østrigsk børnepasningsydelse.
From that date onwards until 11 October 2006, Ms Klöppel received childcare allowance in Austria.
Hendes ansøgning om forlængelse af udbetalingsperioden til den 10. april 2007 blev afslået ved afgørelse af 3. maj 2006 fra Tiroler
Her application for payment of that allowance to be extended until 10 April 2007 was rejected by a decision of the Tiroler Gebietskrankenkasse of 3 May 2006.
Dette afslag er støttet på KBGG’s § 5, stk. 2, hvori det er fastsat, at børnepasningsydelsen, når en af forældrene oppebærer denne alene, maksimalt tilkendes i 30 måneder efter barnets fødsel, hvorimod retten til denne ydelse kan tilkendes i 36 måneder, hvis den anden forælder ligeledes oppebærer (eller har oppebåret) den, idet forældrene skiftevis modtager ydelsen.
2008 — CASE C-507/06 where only one parent claims childcare allowance, it is to be paid for a maximum of 30 months following the birth of the child concerned, but that if the second parent also claims (or has claimed) childcare allowance, the right to that allowance can be granted for 36 months, with both parents taking it in turns to draw that allowance.
Den omstændighed, at Christian Kraler oppebar børnepasningsydelse i Tyskland i perioden fra den 11. april 2004 til den 11. august 2004, blev der imidlertid ikke taget hensyn til ved fastsættelsen af Malina Klöppels ret til børnepasningsydelse i 36 måneder.
However, Mr Kraler’s drawing of the child-raising allowance in Germany between 11 April 2004 and 11 August 2004 was not taken into account when Ms Klöppel’s entitlement to childcare allowance for a period of 36 months was being examined.
Malina Klöppel anlagde herefter en sag til prøvelse af denne afgørelse.
Ms Klöppel appealed against that decision.
Landesgericht Innsbruck tiltrådte Tiroler Gebietskrankenkasses argumentation og gav kassen medhold i sagen, idet retten fandt, at Malina Klöppel kun havde ret til børnepasningsydelse i 30 måneder.
The Landesgericht Innsbruck followed the reasoning of the Tiroler Gebietskrankenkasse and dismissed Ms Klöppel’s appeal by holding that the latter was entitled to receive the childcare allowance for a period of 30 months only.
Malina Klöppel indbragte denne afgørelse for Oberlandesgericht Innsbruck, der under disse omstændigheder besluttede at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Ms Klöppel appealed against that decision; it is in those circumstances that the Oberlandesgericht (Higher Regional Court) Innsbruck decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
»Skal artikel 72 i […] forordning […] nr. 1408/71 […], sammenholdt med samme forordnings artikel 3, samt med artikel 10a i […] forordning […] nr. 574/72 […], fortolkes således, at perioder, hvori der er oppebåret familieydelser i en medlemsstat [i dette tilfælde børnepasningsydelse (»Bundeserziehungsgeld«) i Tyskland], skal behandles lige med henblik på at erhverve ret til en lignende ydelse i en anden medlemsstat [i dette tilfælde børnepasningsydelse (»Kinderbetreuungsgeld«) i Østrig], og således at disse perioder skal sidestilles med perioder, hvori der i den anden medlemsstat er oppebåret børnepasningsydelse, for at opnå ret til ydelser i
‘Must Article 72 of Regulation … No 1408/71 …, in conjunction with Article 3 of that regulation and Article 10a of Regulation … No 574/72 …, be interpreted to the effect that periods of drawing family benefits in one Member State (in this case the national child-raising allowance in the Federal Republic of Germany (Bundeserziehungsgeld)) must be treated equally for the purposes of founding an entitlement to draw a comparable benefit in another Member State (in this case childcare allowance in Austria (Kinderbetreuungsgeld)) and, accordingly, must be treated in the same
KLÖPPEL denne sidstnævnte medlemsstat, når begge forældre i disse perioder kan defineres som arbejdstagere i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a), nr. i), i forordning nr. 1408/71?«
KLÖPPEL way as domestic periods of drawing for the purposes of entitlement in that second Member State, if, during those periods of drawing, both parents are to be regarded as employed persons under Article 1(a)(i) of Regulation No 1408/71?’
Den forelæggende ret har anført, at de referenceperioder, der tages i betragtning for at erhverve ret til børnepasningsydelse, i Malina Klöppels tilfælde vurderes forskelligt afhængigt af, om de er tilbagelagt i Østrig eller i en anden medlemsstat.
The Oberlandesgericht Innsbruck observes that, in Ms Klöppel’s case, the reference periods which are taken into consideration as a precondition to entitlement to childcare allowance are assessed differently depending on whether they were completed in Austria or in another Member State.
Hvis Christian Kraler således havde passet barnet i Østrig og i den anledning havde oppebåret børnepasningsydelse i denne stat, ville Malina Klöppel have haft krav på denne ydelse i en længere periode.
Accordingly, if Mr Kraler had cared for his child in Austria and had, on that basis, drawn childcare allowance in that Member State, Ms Klöppel would have a right to claim that allowance for a longer period.
Det er i denne sammenhæng og efter at have konstateret, at Malina Klöppels situation kan henføres under anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71, at den forelæggende ret har spurgt, om forordningens bestemmelser kan fortolkes således, at de perioder, hvori der er oppebåret familieydelser i Tyskland, skal sidestilles med perioder, hvori der er oppebåret lignende ydelser i Østrig.
It is in this context, and after having found that Ms Klöppel’s case falls within the scope of Regulation No 1408/71, that the Oberlandesgericht Innsbruck asks whether the provisions of that regulation may be interpreted to the effect that periods of drawing family allowances in Germany must be treated in the same way as periods during which comparable allowances are drawn in Austria.
Herved bemærkes for det første, at den østrigske regering med rette har anført, at fællesskabsretten ikke begrænser medlemsstaternes kompetence til selv at udforme deres sociale sikringsordninger, og at det i mangel af en harmonisering på fællesskabsplan tilkommer hver medlemsstat i lovgivningen at fastsætte betingelserne for tildeling af sociale sikringsydelser samt størrelsen af disse ydelser og den periode, hvori de kan oppebæres. Ved udøvelsen af denne kompetence skal medlemsstaterne
In this respect, first of all, it must be observed — as the Austrian Government submits — that Community law does not limit the power of the Member States to organise their social security schemes and that, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to lay down the
DOM AF 21.2.2008 — SAG C-507/06 imidlertid overholde fællesskabsretten og navnlig EF-traktatens bestemmelser om arbejdskraftens frie bevægelighed og om den ret i øvrigt, der tilkommer enhver unionsborger til at færdes og opholde sig på medlemsstaternes område (dom af 23.11.2000, sag C-135/99, Elsen, Sml. I, s. 10409, præmis 33).
However, when exercising that power, the Member States must comply with Community law and, in particular, the EC Treaty provisions on freedom of movement for workers or again the freedom of every citizen of the European Union to move and reside in the territory of the Member States (Case C-135/99 Elsen [2000] ECR I-10409, paragraph 33).
Princippet om forbud mod forskelsbehandling, der er fastsat ved artikel 39, stk. 2, EF og konkretiseret ved artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 hvad angår social sikring af vandrende arbejdstagere, forbyder ikke blot åbenlys forskelsbehandling, begrundet i nationaliteten hos de personer, der er berettiget i henhold til en social sikringsordning, men enhver form for skjult forskelsbehandling, som ved anvendelse af andre sondringskriterier faktisk fører til samme resultat (jf. dom af 18.1.2007, sag C-332/05, Celozzi, Sml. I, s. 563, præmis 13 og 23).
The principle of nondiscrimination, as laid down in Article 39(2) EC and implemented, as far as concerns social security for migrant workers, by Article 3(1) of Regulation No 1408/71, prohibits not only overt discrimination based on the nationality of the beneficiaries of social security schemes but also all covert forms of discrimination which, through the application of other distinguishing criteria, lead in fact to the same result (see Case C-332/05 Celozzi [2007] ECR I-563, paragraphs 13 and 23).
Nationale retsforskrifter må derfor antages at medføre indirekte forskelsbehandling, når de heri indeholdte betingelser, selv om de gælder uden forskel efter nationalitet, først og fremmest berører vandrende arbejdstagere eller dog overvejende berører sådanne arbejdstagere, eller når de heri indeholdte betingelser gælder uden forskel, men lettere kan opfyldes af indenlandske end af vandrende arbejdstagere eller navnlig risikerer at ramme de sidstnævnte (Celozzi-dommen, præmis 24).
Accordingly, conditions imposed by national law must be regarded as indirectly discriminatory where, although applicable irrespective of nationality, they affect essentially migrant workers or the great majority of those affected are migrant workers, where they are applicable without distinction but can more easily be satisfied by national workers than by migrant workers, or where there is a risk that they may operate to the particular detriment of the latter (Celozzi, paragraph 24).
Afvisningen af med henblik på tildeling af østrigsk børnepasningsydelse til Malina Klöppel at tage hensyn til den periode, hvori hendes partner Christian Kraler oppebar en lignende ydelse i Tyskland, kan imidlertid føre til et sådant resultat, da det i almin-
The refusal to take into account, for the purposes of granting Ms Klöppel the Austrian childcare allowance, the period during which her partner, Mr Kraler, received a comparable benefit in Germany is likely to lead to such a result, given that, as a general rule, it is workers who are nationals of other Member Sates who, prior to their establishment in Austria, would have received family benefits paid in those other States.
Det bemærkes, at Domstolen ikke er i besiddelse af oplysninger, der sætter den i stand til at bedømme, om en sådan forskelsbehandling til skade for vandrende arbejdstagere eventuelt skulle være berettiget.
It should be noted that the Court does not possess the information that would allow it to examine a possible justification for such a difference in treatment to the detriment of migrant workers.
Da fortolkningen af artikel 3 i forordning nr. 1408/71 i sig selv gør det muligt at give den forelæggende ret de oplysninger, der er nødvendige for at sætte den i stand til at afgøre den sag, der verserer for den, er det ufornødent, at Domstolen foretager en fortolkning af artikel 72 i forordning nr. 1408/71 og af artikel 10a i forordning nr. 574/72.
Given that the interpretation of Article 3 of Regulation No 1408/71 on its own suffices to provide the Oberlandesgericht Innsbruck with the necessary information to allow it to resolve the dispute before it, it is not necessary for the Court to proceed to an interpretation of Article 72 of Regulation No 1408/71 and Article 10a of Regulation No 574/72.
Henset til ovenstående bemærkninger skal den forelæggende rets spørgsmål besvares med, at artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 er til hinder for, at en medlemsstat med henblik på tildeling af en familieydelse som den østrigske børnepasningsydelse afviser at tage hensyn til den periode, hvori der er oppebåret en lignende ydelse i en anden medlemsstat, på samme måde som den ville have gjort, såfremt denne periode var blevet tilbagelagt på dens eget område.
In the light of the foregoing, the answer to the question referred must be that Article 3(1) of Regulation No 1408/71 precludes a Member State from refusing to take into account, for the purposes of granting a family benefit such as the Austrian childcare allowance, the period during which a comparable benefit was drawn in another Member State as if that period had been completed in its own territory.
Artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1386/2001 af 5. juni 2001, er til hinder for, at en medlemsstat med henblik på tildeling af en familieydelse som den østrigske børnepasningsydelse afviser at tage hensyn til den periode, hvori der er oppebåret en lignende ydelse i en anden medlemsstat, på samme måde som den ville have gjort, såfremt denne periode var blevet tilbagelagt på dens eget område.
Article 3(1) of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to selfemployed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, as amended in turn by Regulation (EC) No 1386/2001 of the European Parliament and of the Council of 5 June 2001, precludes a Member State from refusing to take into account, for the purposes of granting a family benefit such as the Austrian childcare allowance, the period during which a comparable benefit was drawn in another Member State as if that period had been completed in its own territory.
Sag C-132/05
Case C-132/05
»Traktatbrud — forordning (EØF) nr. 2081/92 — beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler — »Parmigiano Reggiano«-ost — anvendelse af betegnelsen »parmesan« — forpligtelse for en medlemsstat til ex officio at retsforfølge uretmæssig brug af en beskyttet oprindelsesbetegnelse«
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Regulation (EEC) No 2081/92 — Protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs — ‘Parmigiano Reggiano’ cheese — Use of the name ‘Parmesan’ — Obligation on a Member State to proceed on its own initiative against the abuse of a protected designation of origin)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat J. Mazák fremsat den 28. juni 2007 . . .
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 28 June 2007 . . . . . .
Domstolens dom (Store Afdeling) af 26. februar 2008 . . . . . . . . . . . .
I - 962Judgment of the Court (Grand Chamber), 26 February 2008 . . . . . . .
Landbrug — ensartede lovgivninger — beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler — forordning nr. 2081/92
Agriculture — Uniform legislation — Protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs — Regulation No 2081/92
Institutionernes retsakter — forordninger — umiddelbar anvendelighed (Art. 249 EF; Rådets forordning nr. 2081/92)
Acts of the institutions — Regulations — Direct applicability (Art. 249 EC; Council Regulation No 2081/92)
[Rådets forordning nr. 2081/92, art. 10 og art. 13, stk. 1, litra b)]
(Council Regulation No 2081/92, Arts 10 and 13(1)(b))