natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det skal for det første og generelt bemærkes, at for så vidt angår den britiske »advance corporate tax« (ACT) har Domstolen præciseret, at den udgjorde en forskudsbetaling af selskabsskat, selv om den blev opkrævet i forbindelse med en udlodning af udbytte og blev beregnet af dette udbytte 15.
First of all, generally speaking, it must be observed that, in relation to the British advance corporation tax (ACT), the Court has stated that it is a payment of corporation tax in advance, even though it is levied in advance when dividends are paid and calculated by reference to the amount of those dividends. 15
Det skal dernæst erindres, at den af den tyske skatteforvaltning foretagne korrektion i overensstemmelse med § 28, stk. 4, i KStG 1996 kommer efter udbetalingen af udbytte
Secondly, it must be borne in mind that the correction by the German tax authority in accordance with Paragraph 28(4) of
Det er i denne henseende ubestridt, at Burdas udlodning af overskud oprindeligt blev selskabsbeskattet med en sats på 30%, mens overskuddet ville være blevet beskattet med en sats på 45%, hvis dette selskab havde beholdt overskuddet.
In that connection, it is common ground that the distribution of profits obtained by Burda was initially subject to corporation tax of 30% whereas, if it had retained the profits, they would have been taxed at a rate of 45%.
Denne beskatning vedrører dermed inden korrektion
Consequently, the tax before correction does not affect income which is taxed only when dividends are paid, but affects the income generated by Burda’s economic activity in
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-284/06 til afgørelse i den sag, der gav anledning til Athinaïki Zythopoiïa-dommen 16, at det ikke kan tillægges afgørende betydning, at skattebyrden henføres til datterselskabet.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06
Relevant er snarere den økonomiske effekt af, at datterselskabet beskattes, hvilket svarer til, at moderselskabet var blevet beskattet, eftersom skatten tilbageholdes og indbetales direkte til skatteforvaltningen af det selskab, der udlodder overskud.
Athinaïki Zythopoiïa, 16 they consider that no decisive importance attaches to the fact that the tax burden is imposed on the subsidiary, but rather it is necessary to look to the economic effect of taxation of the subsidiary, which is tantamount to taxation of the parent company, since the tax is retained and paid directly to the tax authority by the company making the distribution.
Ifølge Burda og Kommissionen blev denne fremgangsmåde godtaget i Athinaïki Zythopoiïa-dommen.
According to Burda and the Commission, this approach was approved in Athinaïki Zythopoiïa.
til aktionærerne med henblik på at garantere opretholdelsen af skattesatsen på 30% på det udbytte, som datterselskabet oprindeligt udloddede, uden at den blev påvirket af en eventuel modregning af den af Burda erlagte selskabsskat i den selskabsskat, der er opkrævet hos aktionærerne.
the KStG 1996 was made after payment of the dividends to the shareholders so as to ensure that the tax rate would remain at 30% on the profits originally distributed by the subsidiary, without affecting the possibility of setting off the corporation tax paid by Burda against the corporation tax collected from their shareholders on their profits.
Sammenfattende ændrer beskatningen efter korrektionen ikke på det tyske datterselskabs globale skattebyrde og synes snarere at være en regnskabsmæssig fremgangsmåde, som gør det muligt at opretholde den selskabsskattesats, som datterselskabet oprindeligt har erlagt, efter at udbyttet er blevet udloddet til moderselskaberne.
To sum up, the tax calculated after correction does not alter the overall tax charge of the subsidiary resident in Germany and appears rather to be an accounting procedure enabling the corporation tax rate originally paid by the subsidiary to remain the same after the dividends are paid to the parent companies.
Jeg må indrømme, at jeg ikke er overbevidst af denne argumentation.
I must confess that I am not persuaded by this argument.
Endelig er det udbytte, som det ikkehjemmehørende moderselskab har modtaget, ikke genstand for beskatning i Tyskland, således som den tyske regering har præciseret i de skriftlige bemærkninger, uden at de andre parter, der har indleveret bemærkninger i denne sag, har modsagt dette. Dette gælder ikke for opkrævning af kildeskat på kapitalindkomst, som efter gennemførelsen af direktiv 90/435 i national ret ikke finder anvendelse i hovedsagen (jf. punkt 48 i dette forslag til afgørelse).
Finally, as the German Government pointed out in its written observations, without being contradicted by the other parties lodging observations in the present case, apart from the deduction at source of tax on investment income which, following the implementation in national law of Direct ive 90/435, is not applicable in the present case (see point 48 above), the dividends received by the nonresident parent company were not subject to tax in Germany.
Selv efter korrektion bæres den pågældende beskatning derfor i princippet af datterselskabet og ikke af moderselskaberne.
Therefore, after correction, the tax in question is borne by the subsidiary and not by the parent companies.
For det første tager den af Burda og Kommissionen foreslåede fremgangsmåde ikke hensyn til den sondring, der fremgår af direktiv 90/435, mellem en kildeskat, der i den medlemsstat, hvor udlodningen af overskud finder sted, belaster moderselskaber med hjemsted i en anden medlemsstat, og en forskudsbetaling af den selskabsskat, der i udlodningsmedlemsstaten belaster datterselskabet med hjemsted på denne sidstnævnte stats område.
In the first place, the approach suggested by Burda and the Commission tends to disregard the distinction, made in Directive 90/435 itself, between, on the one hand, a deduction at source affecting, in the Member State where the profit distribution is carried out, parent companies established in another Member State and, on the other hand, a prepayment of corporation tax affecting, in the Member State of distribution, the subsidiary company residing in that State.
Domstolen har imidlertid efter Athinaïki Zythopoiïa-dommen gentaget, at et af kriterierne til identifikation af en kildeskat er det forhold, at den skattepligtige var indehaver af andele, nemlig at moderselskabet havde hjemsted i en anden medlemsstat end den stat, hvor udlodningen af overskud fandt sted 17.
Even after the judgment in Athinaïki Zythopoiïa, the Court repeated that one of the criteria for identifying a withholding tax is the fact that the taxable person was the holder of the shares, that is to say, the parent company residing in a Member State other than that where the profit distribution was made. 17
Burda og Kommissionen er af den opfattelse, at denne sidste omstændighed er uden betydning.
Burda and the Commission consider that this is of no importance, however.
De mener nemlig, idet de har henvist til generaladvokat Albers forslag
Referring to the Opinion of Advocate General Alber in
BURDA at ikke-skattepligtig indkomst, der udelukkende blev skattepligtig ved datterselskabets udlodning af overskud, medførte en forøgelse af den skattebyrde, som moderselskaberne i den sidste ende skulle bære.
BURDA an increase in the tax charge borne ultimately by the parent companies.
For det andet og selv om den af Burda og Kommissionen foreslåede økonomiske fremgangsmåde skulle anvendes, følger det ikke heraf, at den pågældende opkrævning i hovedsagen udgør en kildeskat i direktiv 90/435’s forstand, der svarer til den beskatning, der var genstand for Athinaïki Zythopoiïa-dommen.
Second, even if the economic approach favoured by Burda and the Commission were to be upheld, it would not necessarily follow that the levy in question in the main proceedings is a withholding tax within the meaning of Directive 90/435, similar to that which was the subject-matter in Athinaïki Zythopoiïa.
Således som jeg allerede har understreget, ændrer den efterfølgende anvendelse af § 28, stk. 4, i KStG 1996, nemlig efter at datterselskabet faktisk har udloddet udbytte til aktionærerne, imidlertid hverken den skatteordning, som dette selskab var underlagt inden skatteforvaltningens korrektion, eller den globale skattebyrde, som dette selskab skal bære, eftersom det udloddede overskud fortsat beskattes med en sats på 30%.
As I have already pointed out, the subsequent application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, namely after dividends were actually distributed to the shareholders by the subsidiary, does not alter either the tax rules to which that company was subject before the correction by the tax authority or the overall tax charge borne by that company because the distributed profits remain taxed at the rate of 30%.
Den påvirker heller ikke den oprindelige udbetaling af udbytte til moderselskaberne for de to regnskabsår i hovedsagen.
Nor does it affect the initial dividend distribution to the parent companies for the two financial years at issue in the main proceedings.
Det skal erindres, at Domstolen i den sag udtalte, at der foreligger »kildeskat« som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/435, når det i en national retsforskrift er fastsat, at der ved udlodning af overskud fra et datterselskab til moderselskabet ved beregningen af datterselskabets skattepligtige overskud skal tages hensyn til, at den samlede nettofortjeneste, der omfatter indtægter, som er underlagt en særlig beskatning, som medfører, at skattetilsvar bortfalder, og som også omfatter skattefrie indtægter, medregnes i beskatningsgrundlaget, idet disse to kategorier efter nationale regler ikke ville blive beskattet, hvis de blev i datterselskabet og ikke blev udloddet til moderselskabet 18.
It will be recalled that, in that case, the Court held that there is a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435 where national legislation provides that, in the event of distribution of profits by a subsidiary to its parent company, in order to determine the taxable profits of the subsidiary, its total net profits, including income which has been subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxable income, must be reincorporated into the basic taxable amount, when income falling within those two categories would not be taxable on the basis of the national legislation if they remained with the subsidiary and were not distributed to the parent company. 18
Denne analyse bygger klart på det forhold, at det ikke er datterselskabets overskud i sig selv, der er kildeskattens genstand, men udlodningen af dette overskud til moderselskabet.
This conclusion is clearly based on the fact that it is not the subsidiary’s profits themselves which are subject to the withholding tax, but the distribution of those profits to the parent company.
I den sag, der gav anledning til Athinaïki Zythopoiïa-dommen, medførte medtagelsen af den indkomst, der var pålagt en særskat, at skattegælden bortfaldt, og
In the Athinaïki Zythopoiïa case, the inclusion of income which was subject to special taxation entailing extinction of tax liability and non-taxa-ble income in the subsidiary’s basic taxable amount on a profit distribution gave rise to
Endvidere skyldes det forhold, at de aktionærer, der ikke er hjemmehørende i Tyskland, ikke drager fordel af en skattegodtgørelse svarende til det selskabsskattebeløb, som Burda har erlagt, ikke anvendelsen af § 28, stk. 4, i KStG 1996, men følger reelt af anvendelsen af bestemmelser i KStG 1996 vedrørende den oprindelige beskatning af udloddet overskud med en sats på 30%, hvilket er mindre end satsen i tilfælde af hoarding af overskuddet hos datterselskabet, uden at udelukkelsen af en sådan fordel for ikkehjemmehørende moderselskaber efter min opfattelse kan ændre denne beskatnings retlige art i forhold til direktiv 90/435.
Furthermore, the fact that the shareholders who are nonresident in Germany do not receive a tax credit equivalent to the corporation tax paid by Burda is not due to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996, but in fact results from the application of the provisions of the KStG 1996 on the initial 30% tax on distributed profits, which is less than if the profits were retained by the subsidiary. In my view, the fact that that advantage is not available to the nonresident parent companies does not alter the legal nature of the tax in relation to Directive 90/435.
I denne forbindelse er spørgsmålet, om den medlemsstat, på hvis område udlodningen finder sted, i en sådan situation skal give ikkehjemmehørende selskaber skattegodtgørelse,
In that connection, the question whether the Member State in whose territory the distribution is carried out must, in such a situation, allow a tax credit to the nonresident parent companies does not form part of the problem of the classification of the measure in issue as a withholding tax
18 — Jf. dommens præmis 29 og domskonklusionen.
18 — See paragraph 29 and the operative part of the judgment.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-284/06 ikke en del af problematikken vedrørende kvalificeringen af det pågældende regelsæt i hovedsagen som en kildeskat i direktiv 90/435’s forstand, men vedrører nærmere det andet af den forelæggende ret stillede spørgsmål, som omhandler fortolkningen af traktatens grundlæggende frie bevægelser.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 within the meaning of Direct ive 90/435, but relates rather to the national court’s second question concerning the interpretation of the fundamental freedoms of movement provided for by the Treaty.
Jeg skal også bemærke, at det forhold, at datterselskabets skattebyrde eventuelt skal forøges på grund af, at det overskud, der modregnes i egenkapitalen, anses for hoardet og dermed pålagt en sats på 45% på grund af Burdas overdrevne udlodning af overskud (jf. punkt 40 i dette forslag til afgørelse), viser sig at udgøre en omstændighed, der er uafhængig af anvendelsen af § 28, stk. 4, i KStG 1996.
I must also point out that the fact that the subsidiary’s tax burden may be increased because, as a result of the excessive profit distribution by Burda, more profits set off against the capital and reserves will be deemed to have been retained and will therefore be subject to the 45% rate (see point 40 above) is ultimately a circumstance unrelated to the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996.
Jeg skal tilføje, at hvis dette bliver Domstolens svar på det første af den forelæggende rets spørgsmål, er der således ikke behov for at fortolke den undtagelse, som den tyske regering også har gjort gældende, og som findes i artikel 7, stk. 2, i direktiv 90/435, hvorefter — således som det allerede er fremgået — dette direktiv »ikke berører anvendelsen af interne bestemmelser eller bestemmelser i henhold til overenskomster, der har til formål at ophæve eller lempe økonomisk dobbeltbeskatning af udbytter, især bestemmelser om betaling af skattegodtgørelse til udbyttemodtagerne« 19.
I would add that, if Court were to reply in that manner to the first question from the national court, it would not be necessary to interpret the derogation in Article 7(2) of Directive 90/435, on which the German Government also relies, and which states, again, that that directive ‘shall not affect the application of domestic or agreementbased provisions designed to eliminate or lessen economic double taxation of dividends, in particular provisions relating to the payment of tax credits to the recipients of dividends’.
Under alle omstændigheder forekommer denne undtagelse til artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/435 mig ikke at kunne anvendes i hovedsagen.
19 In any event, it seems to me that this exception to Article 5(1) of Directive 90/435 cannot be applied to the main proceedings.
Således som Kommissionen med rette har anført i svaret på Domstolens skriftlige spørgsmål, er det således, at selv om direktiv 90/435’s anvendelsesområde vedrører forholdet mellem et datterselskab og dets moderselskab, der er hjemmehørende i forskellige medlemsstater, ydes skattegodtgørelsen til datterselskabets aktionærer — som fastsat i skattelovgivningen, og som ifølge den tyske regering opfylder betingelserne i direktivets artikel 7, stk. 2 — kun til moderselskaber med hjemsted på tysk område efter udstedelse af en skatteattest.
As the Commission rightly observed in its reply to the written question from the Court, whereas the scope of Directive 90/435 covers the relationship between a subsidiary and its parent company residing in different Member States, the tax credit for shareholders of the subsidiary, provided for by the German legislation and alleged by the German Government to fulfil the conditions of Article 7(2) of the directive, is paid, after the issue of a tax certificate, only to the parent companies established in German territory.
Under disse omstændigheder og navnlig henset til de anderledes omstændigheder, der kendetegner hovedsagen og den sag, der gav anledning til Athinaïki Zythopoiïa-dommen, er det min opfattelse, at denne sidstnævnte ikke kan finde analog anvendelse i den foreliggende sag.
Therefore, particularly since the circumstances of the main proceedings differ from those of Athinaïki Zythopoiïa, I do not think that the latter can be applied by analogy to the present case.
Påberåbelsen af denne problematik indebærer nu, at jeg vil undersøge det andet af den forelæggende ret stillede spørgsmål.
The mention of that issue now leads me to examine the national court’s second question.
19 — Det skal for fuldstændighedens skyld nævnes, at Domstolen i Océ Van der Grinten-dommen (præmis 86-89) faktisk udtalte, at artikel 7, stk. 2, i direktiv 90/435 kunne tillade en kildeskat i den i samme direktivs artikel 5, stk. 1, omhandlede forstand.
19 — By way of reminder, in Océ Van der Grinten, paragraphs 86 to 89, the Court held that Article 7(2) of Directive 90/435 could authorise a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of the same directive.
Det er på baggrund af alle disse årsager min opfattelse, at anvendelsen af en bestemmelse i national ret, såsom § 28, stk. 4, i KStG 1996, inden for rammerne af opbygningen af den skatteordning, som den er en del af, ikke udgør en kildeskat i den i artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/435 omhandlede forstand.
For all those reasons, I consider that the application of a provision of national law, such as Paragraph 28(4) of the KStG 1996, as part of the general scheme of tax rules of which it forms a part, is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435.
C — Det andet præjudicielle spørgsmål bets drift, og ikke bestemmelserne om de frie kapitalbevægelser 20.
C — The second question be applied and not those relating to the free movement of capital. 20
Således som jeg allerede har haft lejlighed til at anføre i en anden sag, er det ikke altid let at afgøre, hvilken af disse to former for fri bevægelse, der er tale om, ikke mindst i en præjudiciel sag, hvor den nationale ret er bedre i stand til konkret at vurdere de rettigheder, en aktionær opnår som følge af sine kapitalandele i det pågældende selskab 21.
As I have already had occasion to observe in another case, it is not always easy to delimit those two freedoms, particularly in the context of a reference for a preliminary ruling, where the national court is better able to assess, in a particular case, the rights conferred upon a shareholder by the shares he holds in the company concerned. 21
Den forelæggende ret har med det andet spørgsmål, såfremt den i hovedsagen omtvistede beskatning ikke udgør en kildeskat i den i artikel 5, stk. 1, i direktiv 90/435 omhandlede forstand, i det væsentlige spurgt, om denne beskatning er forenelig med etableringsfriheden (traktatens artikel 52) eller de frie kapitalbevægelser (traktatens artikel 73 B og 73 D), når den anvendes på et ikkehjemmehørende moderselskab, som i modsætning til hjemmehørende moderselskaber ikke kan drage fordel af en skattegodtgørelse svarende til det selskabsskattebeløb, som datterselskabet (Burda) med hjemsted i Tyskland har erlagt.
By its second question, the national court asks in essence whether, if the tax at issue in the main proceedings is not a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Directive 90/435, it is compatible with the freedom of establishment (Article 52 of the EC Treaty) or the free movement of capital (Articles 73b and 73d of the EC Treaty) where it applies to a nonresident parent company which cannot, unlike resident parent companies, be given a tax credit equivalent to the amount of corporation tax paid by the subsidiary (Burda) resident in Germany.
Inden jeg foreslår et svar på dette spørgsmål, vil jeg komme med nogle bemærkninger om anvendelsen af de to frie bevægelser, som den forelæggende ret har henvist til.
Before suggesting a reply to that question, it is appropriate to make a few remarks about the applicability of the two freedoms of movement referred to by the national court.
Som jeg allerede har bemærket i dette forslag til afgørelse, vedrører tvisten i hovedsagen et selskab med hjemsted i Tyskland, nemlig Burda, hvoraf 50% ejes af et ikkehjemmehørende selskab, i denne sag RCS.
As I have already noted in the present Opinion, the dispute in the main proceedings concerns a company resident in Germany, Burda, 50% of whose shares are held by a nonresident company, RCS.
Således som Kommissionen med rette har anført, giver en sådan deltagelse sædvanligvis en vetoret i forbindelse med datterselskabets strategiske beslutninger og giver i princippet det selskab, der ejer andelen, mulighed for at udøve en vis indflydelse på datterselskabets drift 22.
As the Commission correctly points out, a holding of that size normally confers a right of veto concerning the subsidiary’s strategic decisions and therefore generally enables the company holding the shares to exercise a definite influence over the subsidiary’s activity.
Endvidere er der i forelæggelseskendelsen ikke påberåbt noget kontraktuelt forhold, såsom en aktionæroverenskomst, som gør det muligt at svække moderselskabernes fælles kontrol af datterselskabet.
22Fur-thermore, the order for reference provides no evidence of a contractual nature, such as a shareholders’ agreement, which would negate joint control of the subsidiary by the parent companies.
21 — Jf. punkt 51 i mit forslag til afgørelse fremsat den 29.3.2007 i den sag, der gav anledning til Columbus Container Services-dommen.
21 — See point 51 of my Opinion delivered on 29 March 2007 in Columbus Container Services.
22 — Jf. ligeledes i denne retning Rettens dom af 23.2.2006, sag T-282/02, Cementbouw Handel & Industrie mod Kommissionen, Sml. II, s. 319, præmis 67. Det bemærkes, at denne dom var genstand for en appel vedrørende andre spørgsmål, som gav anledning til dom af 18.12.2007, sag C-202/06 P, Cementbouw Handel & Industrie mod Kommissionen, Sml. I, s. 12129. 82.
22 — See also, to that effect, Case T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2006] ECR II-319, paragraph 67. It should be noted that an appeal was lodged against that judgment on other points, leading to Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129. 82.
Det skal erindres, at i henhold til fast retspraksis er det traktatbestemmelserne om etableringsfriheden, der finder anvendelse, når en statsborger i en medlemsstat ejer en kapitalandel i et selskab med hjemsted i en anden medlemsstat, hvilken andel giver ham mulighed for at udøve en bestemmende indflydelse på beslutningerne i dette selskab og for at træffe afgørelse om selska-
It must be borne in mind that, according to the caselaw, where a national of a Member State holds shares in the capital of a company established in another Member State which enable the shareholder to exercise definite influence over the company’s decisions and to determine the company’s activities, it is the provisions of the Treaty on the freedom of establishment that are to
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MENGOZZI — SAG C-284/06 har hjemsted i en anden medlemsstat, ville traktatens artikel 52 blive indholdsløs 24.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06