natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I denne forbindelse vil sagsanlæg ved de nationale domstole fra konkurrerende erhvervsdrivende have særlige gode muligheder for at bidrage væsentligt til at sikre loyal samhandel og markedsgennemsigtighed inden for Fællesskabet.
In that context actions brought before the national courts by competing operators are particularly suited to contributing substantially to ensuring fair trading and transparency of markets in the Community.
I den forbindelse bemærkes, som det fremgår af fjerde betragtning til forordning nr. 1035/72, at formålet med anvendelsen af fælles
The national courts, whose task it is to apply the provisions of Community law in areas within
Generaladvokat L.A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 13. december 2001.
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 13 December 2001.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
'Article 3(1) of Council Regulation (EC) No 2200/96 on the common organisation of the market in fruit and vegetables (OJ 1996 L 297, p.
Lawrence og 446 andre arbejdstagere, der næsten alle er kvinder (herefter »sagsøgerne i hovedsagen«), og på den anden side Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Group og Mitie Secure Services Ltd (herefter »de i hovedsagen sagsøgte selskaber«), der beskæftiger eller har beskæftiget sagsøgerne i hovedsagen, om krav på lige løn til mænd og kvinder.
Case C-320/00 A.G. Lawrence e.a. ν Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Groups, Mitie Secure Services Ltd Social policy
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Direct effect — Comparison of the work
Under udbudsproceduren anlagde kvindelige arbejdstagere sag mod Council for på grundlag af Equal Pay Aet 1970 (herefter »1970-loven«) at opnå lige løn uden forskelsbehandling på grundlag af køn.
Preliminary ruling (Principle of equal pay for men and women performed for different employers) (Full Court) .
Sagsøgerne i denne sag fik medhold i medfør af dom af 6. juli 1995 afsagt af House of Lords (Det Forenede Kongerige) (ICR 833).
By order of 20 Jury 2000, received at the Court on 22 August 2000, the Court of Appeal of England and Wales (Civil Division) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Article 141(1) EC.
Council havde anerkendt resultaterne af en landsdækkende jobevalueringsundersøgelse fra 1987, hvorefter det arbejde, der blev udført af den pågældende sags kvindelige sagsøgere, havde samme værdi som arbejde, såsom havearbejde, affaldsindsamling og kloakrensning, der blev udført af mænd.
Those questions have arisen in disputes between, on the one hand, Mr Lawrence and 446 other workers, almost all of whom are women (the appellants'), and, on the other, Regent Office Care Ltd, Commercial Catering Group and Mitie Secure Services Ltd ('the respondent undertakings'), who are or were their employers, in regard to a claim for equal pay for men and women.
House of Lords forkastede Councils argument, hvorefter det med føje kunne betale de kvindelige arbejdstagere en lavere løn for under en udbudsprocedure at kunne konkurrere med et privat selskab.
The dispute in the main proceedings and the questions submitted for preliminary ruling ultimately successful after the House of Lords found in their favour in a decision of 6 July 1995 ([1995] ICR 833).
House of Lords forkastede desuden argumentet, hvorefter den pågældende lønforskel var begrundet i en anden omstændighed end kønsforskellen.
The House of Lords rejected the argument that the Council was entitled to pay female workers less to enable it to compete with a commercial company in the competitive tendering process on the open market It also rejected the argument that the difference in pay in question was genuinely due to a material factor other than the difference in sex.
Kort sagt fastslog House of Lords, at sagsøgerne i sagen med hensyn til at opnå lige løn uden forskelsbehandling på grundlag af køn havde ret
In short, the House of Lords ruled that the applicants in those proceedings were entitled, for the purposes of securing equal pay without discrimination based on sex, to compare themselves with men who were employed by the Council in other service areas and who, as the job evaluation study had recognised, performed work of equal value.
Indtil omkring 1990 sørgede North Yorkshire County Council (herefter »Council«) selv for rengøringen og cateringen i sine skoler.
Until approximately 1990 the North Yorkshire County Council ('the Council') itself assumed responsibility for the cleaning and catering services in schools and educational establishments under its control.
Ansvaret for disse opgaver blev som led i en bindende udbudsprocedure fastsat i henhold til Local Government Aet 1988 (lov fra 1988 om
Responsibility for providing those services was subsequently transferred to the respondent undertakings as a result of the process of compulsory competitive tendering imposed by the Local Government Act 1988.
til at sammenligne sig med mænd, der var ansat af Council i andre tjenestegrene, og hvis arbejde var blevet anset for at være af samme art i henhold til jobevalueringsundersøgelsen.
Following that decision of the House of Lords, the female members of the catering and cleaning staff who were still employed by the Council and whose pay was below the level to which they were entitled according to the job evaluation study were compensated by the Council and their pay rates were raised to the level of those men whose work had been adjudged to be of equal value.
at lægge til grund, at sagsøgerne i hovedsagens ansættelsesvilkår er mindre gunstige end dem, der sammenlignes med. Det anføres i forelæggelseskendelsen, at parterne har procederet ud fra følgende forudsætninger:
During the tendering period, female employees brought an action against the Council for equal pay without discrimination based on sex, pursuant to the Equal Pay Act 1970 ('the 1970 Act').
Der fandt en overførsel af en virksomhed sted, da de pågældende catering- og rengøringsaftaler blev indgået med det indstævnte selskab.
The applicants in those proceedings were
På datoen for den pågældende overførsel var sagsøgernes arbejde af samme værdi som de valgte referencepersoners arbejde.
When the Council contracted out catering and cleaning services to the respondent undertakings,
De mandlige referencepersoner var på de pågældende tidspunkter ansat af Council.«
comparators at the respective dates when their originating applications were submitted; d.
Da Council indgik kontrakt med de i hovedsagen sagsøgte selskaber om catering- og rengøringsydelser, genansatte disse selskaber nogle af de tidligere kvindelige ansatte hos Council og tilbød dem en løn, der var lavere end den løn, de havde fået hos Council inden overførslen af virksomheden.
The comparators were, at all material times, employed by North Yorkshire County Council.' the latter re-employed a number of female staff originally employed by the Council at rates of pay lower than those paid by the Council prior to the transfer of activities.
Selskaberne betalte ligeledes nye kvindelige ansatte, som ikke havde været ansat hos Council, en lavere løn end den, som Council betalte sine kvindelige ansatte før overførslen.
They also recruited new female employees, who had never been employed by the Council, at rates of pay lower than those paid by the Council to its female employees prior to the transfer.
Sagsøgerne i hovedsagen er arbejdstagere, der er eller har været ansat hos de tre i hovedsagen sagsøgte selskaber, med henblik på at levere rengørings- eller cateringydelser i skolerne under Council.
The appellants are workers who are or have been employed by the three respondent undertakings in the provision of cleaning and catering services in schools under the Council's control.
De fleste af dem var oprindeligt ansat af Council til at udføre det samme arbejde i de samme skoler.
Most of them were originally employed by the Council in the provision of the same services in the same schools.
For at afgøre tvisten i hovedsagen skal den forelæggende ret tage stilling til, om sagsøgerne i hovedsagen til støtte for deres krav over for de i hovedsagen sagsøgte selskaber om lige løn uden forskelsbehandling på grundlag af køn som sammenligningsgrundlag kan anvende de ansættelsesvilkår, som gælder for mandlige arbejdstagere, der er ansat af Council.
In order to give a ruling in the main proceedings, the Court of Appeal must determine whether the appellants are entitled, for the purposes of establishing their claims to equal pay without discrimination based on sex against the respondent undertakings, to use, for purposes of comparison, the terms and conditions of employment of men employed by the Council.
Under disse omstændigheder har Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen følgende spørgsmål: »1)
In those circumstances the Court of Appeal of England and Wales (Civil Division) decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court:
Er artikel 141 [EF] umiddelbart anvendelig under den foreliggende sags omstændigheder (som beskrevet i denne kendelse), således at sagsøgerne kan påberåbe sig den i nationale søgsmål for at sammenligne deres løn med lønnen for mænd ansat af North Yorkshire County Council, som udfører arbejde af samme værdi som sagsøgernes?
Is Article 141 [EC] directly applicable in the circumstances of this case (as set out in this judgment) so that it can be relied upon by the applicants in national proceedings to enable them to compare their pay with that of men in the employment of the North Yorkshire County Council who are performing work of equal value to that done by the applicants?
I december 1995 anlagde sagsøgerne i hovedsagen på grundlag af 1970-loven sag ved Industrial Tribunal (England & Wales) (Det Forenede Kongerige) mod de i hovedsagen sagsøgte selskaber. De appellerede den af denne ret trufne afgørelse til Employment Appeal Tribunal (Det Forenede Kongerige), som forkastede appellen. Sagsøgerne i hovedsagen iværksatte herefter appel til den forelæggende ret, idet de gjorde gældende, at artikel 141 EF under de i hovedsagen foreliggende omstændigheder gav dem ret til at kræve samme løn, som de mandlige arbejdstagere, der var ansat af Council, fik, og som var referencegrundlag, uden at det var nødvendigt at undersøge, om de tidligere havde været ansat hos Council, eller om de er det i øjeblikket. Med henblik på det forberedende retsmøde i hovedsagen var der enighed mellem parterne om
In December 1995 the appellants instituted proceedings under the 1970 Act against the respondent undertakings before an industrial tribunal for England and Wales. The appellants appealed against the decision of that tribunal to the Employment Appeal Tribunal (United Kingdom), which dismissed their appeal on the substance.
Kan en sagsøger, som vil påberåbe sig den direkte virkning af artikel 141 [EF], kun gøre dette, såfremt det er muligt for den sagsøgte arbejdsgiver at forklare, hvorfor den valgte referencepersons arbejdsgiver aflønner sine ansatte, som han gør?«
The appellants thereupon brought an appeal before the Court of Appeal, arguing that, in the special circumstances of the case, Article 141 EC entitled them to claim equal pay with male comparators employed by the Council, regardless of whether the appellants had been originally employed by the Council or were so employed at present.
Med henblik på besvarelsen af det første spørgsmål bemærkes indledningsvis, at artikel 141, stk. 1, EF opstiller det princip, at der skal betales samme løn for samme arbejde eller for arbejde af samme værdi, hvad enten det udføres af en mand eller en kvinde.
Can an applicant who seeks to place reliance on the direct effect of Article 141 [EC] do so only if the respondent employer is in a position where he is able to explain why the employer of the chosen comparator pays his employees as he does?'
Den forelæggende ret har ikke forelagt et spørgsmål vedrørende den beskyttelse, der i et sådant tilfælde følger af Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter.
For the purposes of the preliminary hearing in the main proceedings, the parties agreed to assume that there was a difference, operating to the appellants' disadvantage, between their terms and conditions of employment and those of their comparators.
Rettens spørgsmål vedrører udelukkende artikel 141, stk. 1, EF.
The order for reference indicates that for those purposes, the parties proceeded on the following assumptions:
I lyset af disse bemærkninger skal det undersøges, om artikel 141, stk. 1, EF, finder anvendelse under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede.
That there was a transfer of an undertaking when the relevant catering and cleaning contracts were contracted out to the respondent;
Endvidere udfører sagsøgerne i hovedsagen det samme arbejde for disse selskaber, som visse af sagsøgerne udførte for Council inden overførslen af virksomheden. Endelig er dette arbejde blevet anerkendt som
In order to reply to the first question, it should be noted at the outset that Article 141(1) EC lays down the principle that equal work or work of equal value must be remunerated in the same way, whether it is performed by a man or a woman.
Det arbejde, der udføres af disse arbejdstagere, og deres lønvilkår kan derfor ikke sammenlignes på grundlag af denne bestemmelse.
The jobs of the [appellants] were of equal value to the jobs of their chosen comparators at the dates of the respective transfer; c.
Det hedder i domskonklusionen:
The jobs of the [appellants] were still of equal value to the jobs of their chosen
»En situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor forskellene i lønvilkårene for arbejdstagere af forskelligt køn, der udfører samme arbejde eller arbejde af samme værdi, ikke kan tilskrives en og samme kilde, er ikke omfattet af artikel 141, stk 1, EF.«
As the Court held in Case 43/75 Defrenne II [1976], paragraph 12, that principle, which is a particular expression of the general principle of equality which prohibits comparable situations from being treated differently unless the
Generaladvokat L.A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 14. marts 2002.
difference is objectively justified, forms part of the foundations of the Community (see Case C-381/99 Brunnhofer [2001], paragraph 28).
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Its questions relate only to Article 141(1) EC.
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
Three features distinguish the present case.
Ved kendelse af 9. juni 2000, indgået til Domstolen den 11. september 2000, har Corte suprema di cassazione i medfør af protokollen af 3. juni 1971 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, forelagt tre præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 5, nr. 1 og 3, i denne konvention.
Second, the work which the appellants perform for those undertakings is identical to that which some of them performed for the Council before the transfer of undertakings. Finally, that work has been recognised as being of equal value to that performed by the chosen comparators employed by the Council and continues to be so recognised.
Den 23. januar 1996 anlagde Tacconi sag ved Tribunale di Perugia mod HWS med påstand om, at det blev fastslået, at en kontrakt mellem leasingselskabet B.N. Commercio e Finanza SpA (herefter »BN«) og HWS om køb af et støbningsanlæg, for hvilket Tacconi, med HWS's samtykke, allerede havde indgået en leasingkontrakt med BN, ikke var kommet i stand.
However, where, as in the main proceedings here, the differences identified in the pay conditions of workers performing equal work or work of equal value cannot be attributed to a single source, there is no body which is responsible for the inequality and which could restore equal treatment.
Derved havde HWS handlet i strid med Tacconis berettigede forventning, idet Tacconi havde haft tiltro til, at kontrakten blev indgået. Tacconi nedlagde på denne baggrund påstand om, at HWS skulle erstatte den skade, som Tacconi hævdede, at HWS havde forvoldt, og som blev opgjort til 3 000 000 000 ITL.
The work and the pay of those workers cannot therefore be compared on the basis of that provision.
Spørgsmålene er blevet rejst i en sag mellem et italiensk selskab, Fonderie Officine Meccaniche Tacconi SpA (herefter »Tacconi«), der har hjemsted i Perugia (Italien), og et tysk selskab, Heinrich Wagner Sinto Maschinenfabrik GmbH (herefter »HWS«), der har hjemsted i Forbundsrepublikken Tyskland, angående et erstatningskrav, som Tacconi har gjort gældende over for HWS, idet Tacconi hævder at have lidt skade som følge af, at HWS har tilsidesat sin loyalitetsforpligtelse i forbindelse med forhandlinger om indgåelse af en kontrakt.
'A situation such as that in the nutin proceedings, in which the differences identified in the pay conditions of workers of different sex performing equal work or work of equal value cannot be attributed to a single source, does not come within the scope of Article 141(1) EC
forud for kontraktindgåelse, er en sag om ansvar uden for kontrakt i Bruxelleskonventionens artikel 5, nr. 3's forstand.
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 14 March 2002.
Det bemærkes indledningsvis, at det følger af Domstolens faste praksis (jf. dom af 22.3.1983, sag 34/82, Peters, præmis 9 og 10, Reichert og Kockler-dommen, præmis 15, og Handtedommen, præmis 10), at begreberne »kontraktforhold« og »uden for kontrakt« i konventionens artikel 5, nr. 1 og 3, skal betragtes som selvstændige begreber, der først og fremmest skal fortolkes ud fra konventionens opbygning og formål.
'In a situation such as that underlying the main proceedings in this case, Article 141 EC is not directly applicable in such a way as to allow the appellants in those proceedings to rely on that article in their claim that they should receive the same pay from their present employers as male employees of their previous employer who perform the same work or work of equal value.'
I sin forelæggelsesdom har den nationale domstol anført, det kriterium, som er opstillet i den specielle kompetenceregel i Bruxelleskonventionens artikel 5, nr. 1, ikke synes at kunne finde anvendelse på erstatningsansvar forud for kontraktindgåelse, idet et sådant ansvar ikke følger af, at en kontraktforpligtelse ikke opfyldes.
Preliminary ruling (Brussels Convention —Article 5(1) and (3) — Special jurisdiction — Precontractual liability) (Full Court) occasion of negotiations with a view to the formation of a contract.
En sådan forpligtelse foreligger ikke i en situation som den, der er genstand for hovedsagen, da der ikke er indgået en kontrakt.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Som Domstolen har fastslået, omfatter begrebet »erstatning uden for kontrakt« i Bruxelleskonventionens artikel 5, nr. 3's forstand ethvert krav, som går ud på, at en sagsøgt pålægges et erstatningsansvar, og som ikke er knyttet til et »kontraktforhold« i artikel 5, nr. l's forstand (jf. Kalfelis-dommen, præmis 18, Reichert og Kockler-dommen, præmis 16, og dom af 27.10.1998, sag C-51/97, Réunion européenne m.fl., præmis 22).
"By order of 9 June 2000, received at the Court on 11 September 2000, the Corte suprema di cassazione (Court of Cassation) referred to the Court for a preliminary ruling under the Protocol of 3 June 1971 on the interpretation by the Court of Justice of the Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters (OJ 1978 L 304, p. 36) three questions on the interpretation of Article 5(1) and (3) of that convention.
Corte suprema di cassazione fandt, at afgørelsen af kompetencespørgsmålet krævede en fortolkning af Bruxelleskonventionen, og retten har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen tre spørgsmål til præjudiciel afgørelse.
On 23 January 1996 Tacconi brought an action against HWS in the Tribunale di Perugia (District Court, Perugia) for a declaration that a contract between HWS and a leasing company B.N. Commercio e Finanza SpA ('BN') for the sale of a moulding plant in respect of which BN and Tacconi had already, with the agreement of HWS, concluded a leasing contract, had not been concluded because of HWS's unjustified refusal to carry out the sale, and hence its breach of its duty to att honestly and in good faith.
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om en sag, hvorunder sagsøgte hævdes at have pådraget sig et ansvar
Tacconi therefore asked the court to order HWS to make good all the damage allegedly caused, which was calculated at ITL 3 000 000 000.
Det skal desuden bemærkes, at selv om Bruxelleskonventionens artikel 5, nr. 1, ikke stiller som betingelse, at der er indgået en kontrakt, er det dog nødvendigt, at der kan identificeres en forpligtelse, fordi det ved fastlæggelsen af en national rets kompetence i sager om kontraktforhold er afgørende, hvor den pågældende forpligtelse er opfyldt eller skal opfyldes.
Those questions were raised in proceedings between Fonderie Officine Meccaniche Tacconi SpA (Tacconi'), a company incorporated under Italian law, established in Perugia (Italy), and Heinrich Wagner Sinto Maschinenfabrik GmbH (•HWS'), a company incorporated under German law, established in the Federal Republic of Germany, concerning compensation claimed from HWS by Tacconi to make good the damage allegedly caused to Tacconi by HWS's breach of its duty to act honestly and in good faith on the
I betragtning af omstændighederne i hovedsagen kan erstatningsansvaret for den påståede skade som følge af en uberettiget afbrydelse af kontraktforhandlingerne alene være en følge af tilsidesættelse af retsregler, navnlig regler, som forpligter parterne til at handle loyalt i forbindelse med forhandlinger med henblik på indgåelse af en kontrakt.
In its defence, HWS pleaded that the Italian court lacked jurisdiction because of the existence of an arbitration clause and, in the alternative, because Article 5(1) of the Brussels Convention was applicable. On the substance, it contended that Tacconi's claim should be dismissed and, 'strictly in the alternative and as a counterclaim', that Tacconi should be ordered to pay it DEM 450 24836.
Endvidere bemærkes, at det følger af Domstolens praksis, at begrebet »kontraktforhold« i Bruxelleskonventionens artikel 5, nr. l's forstand, ikke kan fortolkes således, at det omfatter en situation, hvor der ikke foreligger en forpligtelse, som en part frivilligt har påtaget sig over for en anden (jf. Hand te-dommen, præmis 15, og Réunion européenne m.fl.-dommen, præmis 17).
It should be observed at the outset that the Court has consistently held (see Case 34/82 Martin Peters Bauunternehmung [1983], paragraphs 9 and 10, Reichert and Kockler, paragraph 15, and Handle, paragraph 10) that the expressions 'matters relating to a contract' and 'matters relating to tort, delict or quasi-delict' in Article 5(1) and (3) of the Brussels Convention are to be interpreted independently, having regard primarily to the objectives and general scheme of the Convention.
Under disse omstændigheder må det konstateres, at det ansvar, der i givet fald følger af, at den kontrakt, der er omhandlet i begæringen i hovedsagen, ikke er blevet indgået, ikke kan være af kontraktmæssig art.
Only such an interpretation is capable of ensuring the uniform application of the Brussels Convention, which is intended in particular to lay down common rules on jurisdiction for the courts of the Contracting States and to strengthen the legal protection of persons established in the Community by enabling the claimant to identify easily the court in which he may sue and the defendant reasonably to foresee in which court he may be sued (see Case C-295/95 Farrell [1997], paragraph 13, and Case C-256/00 Besix [2002], paragraphs 25 and 26).