natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For Domstolen var den vigtigste begivenhed i 2008 indvielsen af den nye retsbygning, der konsoliderede og udvidede de eksisterende bygninger.
The outstanding event for the Court of Justice in 2008 was the inauguration of the new buildings of the Court,‘the new Palais’, which consolidates and extends the existing buildings.
Den nye retsbygning, der har en innovativ arkitektonisk udformning, er opført med respekt for og i forlængelse af de gamle retsbygningers eksisterende struktur.
The new Palais is of an innovative architectural design and has been constructed in away that respects and builds on the structure of the original Palais.
Den nye retsbygning består af det gamle justitspalæ, der er genopbygget for at huse retssalene, Ringen, en bygning på to etager, der trods sin rektangulære form kaldes således, fordi den fuldstændigt omkranser justitspalæet og huser Domstolens medlemmers samt disses direkte medarbejderes kontorer, det o tårne, der skal huse oversættelsestjenesten, og Galleriet, en lang lys passage, der, som en arkitektonisk enhed forbinder ikke blot de gamle og de nye retsbygninger, men også institutionens forskellige aktiviteter.
It is made up of the original Palais, remodelled so as to accommodate the courtrooms, the Anneau (‘Ring’in English), a two-storey building which is so called, despite its rectangular form, because it completely encircles the original Palais, and which houses the offices of the Members of the Court and staff working directly with them, two Towers intended for the translation service and the Gallery, along luminous passage by way of an architectural link connecting not only the original and new buildings with each other but also the institution’s various activities.
Under det højtidelige retsmøde for indvielsen af den nye retsbygning den 4. december 2008 i nærværelse af Storhertugen og Storhertuginden af Luxembourg talte bl.a. næstformand for Europa-Parlamentet, DianaWallis, Den Franske Republiks justitsminister, Rachida Dati, Europa-Kommissionens formand, José Manuel Barroso, og Storhertugdømmet Luxembourgs premierminister, Jean-Claude Juncker.
At the formal sitting for the inauguration of the new Palais, which took place on 4 December 2008 in the presence of Their Royal Highnesses the Grand Duke and Grand Duchess of Luxembourg, speeches were given by Ms Diana Wallis, Vice-President of the European Parliament, Ms Rachida Dati, Minister for Justice of the French Republic, Mr José Manuel Barroso, President of the European Commission, and Mr Jean-Claude Juncker, Prime Minister of the Grand Duchy of Luxembourg.
Med hensyn til de tekster, der regulerer institutionernes funktion, indførte ændringen af Domstolens procesreglement den 8. juli 2008 et nyt afsnit 4a, der indeholder bestemmelser om iværksættelse af proceduren til fornyet prøvelse af afgørelser truffet af Retten iFørsteIn-stans i appelsager i henhold til artikel 62 i statutten for Domstolen.
With regard to the provisions governing the institution’s operation, the amendment of the Rules of Procedure of the Court of Justice on 8 July 2008 involved the insertion of Title IVa, which contains the provisions designed to introduce the procedure, provided for in Article 62 of the Statute of the Court of Justice, for review of decisions of theCourtofFirstInstance on appeal.
Den mest markante tilføjelse blandt disse nye bestemmelser (artikel 123a til 123e) består i oprettelsen af en særlig afdeling, hvis opgave er på forslag af førstegeneraladvokaten at afgøre, om en afgørelse truffet af Retten iFørsteInstans skal underkastes fornyet prøvelse.
The most noteworthy element of these new provisions (Articles 123a to 123e) is the creation of a special chamber entrusted with the task of determining, upon a proposal of the First Advocate General, whether a decision of theCourtofFirstInstance should be reviewed.
Denne afdelinger sammensat af Domstolens præsident og fire af formændene for afdelingermedfemdommere .
This chamber is to be composed of the President of the Court of Justice and of four Presidents of five-judge chambers.
Der er blevet indbragt 592 nye sager for Domstolen, hvilket overstiger antallet i 2007, der var det højeste antal i Domstolens historie 1.
The Court had 592 new cases brought before it, a number which exceeds even the number in 2007, which had been the highest in the Court’s history (1).
Antallet af verserende sager ved udgangen af 2008 er dog ikke steget betydeligt (767 sager, bruttotal) i forhold til antallet ved udgangen af 2007 (741 sager, bruttotal).
The number of cases pending at the end of 2008 did not, however, increase substantially (767 cases, gross figures) beyond the number at the end of 2007 (741 cases, gross figures).
Hvad i øvrigt angår sagsbehandlingstiden i 2008 har udviklingen været betydelig.
The duration of proceedings in 2008 showed a considerable change.
For så vidt angår præjudicielle forelæggelser var sagsbehandlingstiden således i gennemsnit 16,8 måneder, hvorimod den var 19,3 måneder i 2007 og 19,8 måneder i 2006.
In the case of referencesfora preliminaryruling , the average duration of proceedings was 16.8 months, as against 19.3 months in 2007 and 19.8 months in 2006.
En sammenligning viser, at den gennemsnitlige sagsbehandlingstid for præjudicielle sager i 2007 har nået sit laveste niveau i hele den periode, for hvilken Domstolen er i besiddelse af pålidelige data.
A comparative analysis covering the entire period for which the Court has reliable data shows that the average time taken to deal with referencesfora preliminaryruling reached its shortest in 2008.
Med hensyn til direkte søgsmål og appelsager er den gennemsnitlige sagsbehandlingstid henholdsvis 16,9 og 18,4 måneder (18,2 og 17,8 måneder i 2007).
The average time taken to deal with directactions and appeals was 16.9 months and 18.4 months respectively (18.2 months and 17.8 months in 2007).
Ud over de reformer af arbejdsmetoderne, der er lanceret i de seneste år, skyldes forbedringen i institutionens effektivitet med hensyn til behandlingen af sagerne også en bredere udnyttelse af de forskellige processuelle muligheder, Domstolen har for at fremme behandlingen af visse sager, bl.a. den præjudicielle hasteprocedure, muligheden for pådømmelse af en sag forud for andre, hasteproceduren, den forenklede procedure og muligheden for at pådømme sagen uden generaladvokatens forslag til afgørelse.
In addition to the reforms in working methods that have been initiated in recent years, the improvement in the institution’s efficiency in dealing with cases can also be explained by the wider use of the various procedural instruments at its disposal to expedite the handling of certain cases, in particular the urgent preliminaryruling procedure, priority treatment, the accelerated or expedited procedure, the simplified procedure and the possibility of giving judgment without an opinion of the Advocate General.
I dette år er der anmodet omanvendelse af den præjudicielle hasteprocedure i seks sager, og den udpegede afdeling fandt i tre af disse, at betingelserne i procesreglementets artikel 104b var opfyldt.
In 2008 use of the urgent preliminaryruling procedure was requested in six cases and the designated chamber considered that the conditions under Article 104b of the Rules of Procedure were met in three of them.
Disse nye bestemmelser om den præjudicielle hasteprocedure har givet Domstolen mulighed for i 2008 at afslutte disse sager inden for en gennemsnitlig frist på 2,1 måned.
These new provisions relating to the urgent preliminaryruling procedure enabled the Court in 2008 to complete those cases in an average period of 2.1 months.
Der er blevet forelagt otte begæringerom anvendelse af hasteproceduren, mende i procesreglementet opstillede betingelser var kun opfyldt i to sager, der blev afsluttet inden for en gennemsnitlig frist på 4,5 måneder.
Use of the expedited or accelerated procedure was requested eight times, but the conditions under the Rules of Procedure were met in only two cases, which were completed in an average period of 4.5 months.
I overensstemmelse med den praksis, der blev indført i 2004, antages eller afvises begæringerom anvendelsen af hasteproceduren ved en begrundet kendelse afsagt af Domstolens præsident.
Following a practice established in 2004, requests for the use of the expedited or accelerated procedure are granted or refused by reasoned order of the President of the Court.
I øvrigt er en sag blevet behandlet forud for andre.
Priority treatment, on the other hand, was granted in one case.
Desuden har Domstolen fortsat anvendt den forenklede procedure i procesreglementets artikel 104, stk. 3, med henblik på at besvare visse præjudicielle spørgsmål.
Also, the Court continued to use the simplified procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminaryruling .
Ialt 39 sager er blevet afsluttet ved kendelse i henhold til denne bestemmelse, hvilket er en fordobling i forhold til 2007.
A total of 39 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision, double the number in 2007.
Domstolen fem dommere i ca. 58% og afdelinger bestående af tre dommere i ca. 26% af de afsluttede sager i 2008.
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the GrandChamber dealt with approximately 14 %, chambers of five judges with 58 %, and chambers of three judges with slightly over 26% , of the cases brought to a closein 2008.
I forhold til det foregående år bemærkes en svag stigning i den forholdsmæssige andel af sager, der er blevet behandlet af StoreAfdeling (11% i 2007), og i den andel af sager, der er blevet behandlet af afdelingermedfemdommere (55% i 2007), til skade for antallet af sager, der er blevet behandlet af afdelingermedtre dommere (33% i 2007).
Compared with the previous year, as light increase may be noted in the proportion of cases dealt with by the GrandChamber ( 11% in 2007) and by five-judge chambers (55 % in 2007), while the number of cases dealt with by three-judge chambers declined ( 33% in 2007).
Mere detaljerede statistiske oplysninger om retsåret 2008 findes i punkt C i dette kapitel.
Part C of this chapter should be consulted for more detailed information regarding the statistics for the 2008 judicial year.
Hvad angår de væsentlige principper, som ligger til grund for fællesskabssamarbejdet, er lighedsprincippet endnu engang i vidt omfang blevet behandlet i Domstolens praksis.
As regards the fundamental principles underpinning Community integration, the principle of equality has, once again, featured largely in the case-law of the Court.
Tre domme, som viser betydningen heraf på forskellige områder, skal nævnes.
The three judgments highlighted below demonstrate the implications of this principle in different spheres.
I Feryn-sagen (dom af 10.7.2008, sag C-54/07) var spørgsmålet, om den omstændighed, at en arbejdsgiver offentligt erklærede, at han ikke ville ansætte medarbejdere, der har en bestemt etnisk eller racemæssig oprindelse, udgjorde direkte forskelsbehandling ved ansættelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/43 2.
In Case C-54/07 Feryn (judgment of 10 July 2008), the question arose whether the fact that an employer states publicly that it will not recruit employees of a certain ethnic or racial origin amounts to direct discrimination in respect of recruitment within the meaning of Article 2(2)(a) of Council Directive 2000/43 (2).
Domstolen fandt, at dette var tilfældet, idet sådanne erklæringer kan afholde visse ansøgere fra at indgive ansøgning og dermed hindre disse ansøgeres adgang til arbejdsmarkedet.
The Court held that it does, such statements being likely strongly to dissuade certain candidates from submitting their candidature and, accordingly, to hinder their access to the labour market.
En sådan direkte forskelsbehandling forudsætter ikke, at der kan identificeres en klager, som er blevet udsat for forskelsbehandling.
The existence of such direct discrimination is not dependent on the identification of a complainant who claims to have been the victim of discrimination.
Domstolen t og endvidere stilling til spørgsmålet om beviset for forskelsbehandling.
The Court went on to rule on the issue of the proof of discrimination.
Den konstaterede, at de omhandlede offentlige erklæringer var tilstrækkelige til at skabe en formodning for – i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk.1, i direktiv 2000/43 – at der forelå en direkte diskriminerende ansættelsespolitik.
It held that the public statements at issue are sufficient for a presumption of the existence of a recruitment policy which is directly discriminatory within the meaning of Article 8(1) of Directive 2000/43.
Det påhviler derfor arbejdsgiveren at bevise, at princippet om ligebehandling ikke er blevet tilsidesat, hvilket kan ske ved, at han godtgør, at virksomhedens faktiske ansættelsespraksis ikke stemmer overens med hans erklæringer.
It is then for the employer to prove that therewas no breach of the principle of equal treatment, which it c and o by showing that the undertaking’s actual recruitment practice does not correspond to those statements.
Det tilkommer dernæst den forelæggende ret at undersøge, om de anførte omstændigheder kan anses for godtgjort, og om de forhold, som er anført til støtte for arbejdsgiverens påstande, hvorefter han ikke har tilsidesat princippet om ligebehandling, er tilstrækkelige.
It is for the national court to verify that the facts alleged are established and to assess the sufficiency of the evidence submitted in support of the employer’s contentions that it has not breached the principle of equal treatment.
Rådets direktiv 2000/43/EF af 29.6.2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (EFT L 180, s. 22).
Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin (OJ 2000 L 180, p. 22).
Udviklingen og arbejdet nerende behandling ikke har nogen tilknytning til fællesskabsretten.
Equal treatment from the point of view of the prohibition of age discrimination formed the subject matter of Case C-427/06 Bartsch (judgment of 23 September 2008).
En sådan forbindelse er ikke etableret, hverken ved artikel 13 EF eller i tilfælde af en erhvervstilknyttet pensionsordning, der udelukker retten til pension for en efterlevende ægtefælle, der er mere end 15 år yngre end den afdøde tidligere medarbejder, ved direktiv 2000/78 3, før udløbet af den pågældende medlemsstats frist for gennemførelse heraf.
No such link arises either from Article 13 EC, or, in the case of an occupational pension scheme excluding the right to a pension of a spouse more than 15 years younger than the deceased former employee, from Directive 2000/78 (3) before the time limit allowed to the Member State concerned for its transposition has expired.
I Wood-sagen (dom af 5.6.2008, sag C-164/07) var Domstolen forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende foreneligheden med fællesskabsretten – henset til det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet – af en fransk bestemmelse, der fører til udelukkelse af erstatning fra Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions, alene på grund af statsborgerskab for en EF-borger, der er bosiddende i Frankrig og far til et barn med fransk statsborgerskab, som er omkommet som følge af en lovovertrædelse, der ikke blev begået på denne stats område.
In Case C-164/07 Wood (judgment of 5 June 2008), a question was referred to the Court for a preliminaryruling on the compatibility with Community law, in the light of the general principle of non-discrimination on grounds of nationality, of French legislation which has the effect of excluding from the grant of compensation awarded by the Fonds de garantie des victimes des actes de terrorisme et d’autres infractions (Guarantee Fund for the Victims of Acts of Terrorism and Other Crimes), on the sole ground of his nationality, a citizen of the European Community who is residing in France and is the father of a child having French nationality who died in consequence of a crime which was not committed on the territory of that State.
Domstolen fandt, at fællesskabsretten er til hinder for sådanne bestemmelser.
The Court held that Communitylaw precludes such legislation.
For så vidt angår fællesskabsrettens generelle principper og de nationale myndigheders overholdelse heraf, når de iværksætter disse regler, skal der gøres opmærksom på sagen Heemskerk og Schaap (dom af 25.11.2008, sag C-455/06) om eksportrestitutioner og beskyttelse af kvæg under transport, der gav Domstolen anledning til at udtale sig om en national bestemmelse om reformatio in pejus.
As regards the general principles of Communitylaw and observance of those principles by national authorities when implementing Community law, Case C-455/06 Heemskerk and Schaap (judgment of 25 November 2008), concerning export refunds and the protection of cattle during transport, allowed the Court to adjudicate on the national rule of reformatio in pejus.
Domstolen fandt, at en national domstol ikke efter fællesskabsretten er forpligtet til af egen drift at anvende en bestemmelse i fællesskabsretten, når anvendelsen heraf ville medføre, at den tilsidesatte princippet om forbud mod reformatio in pejus, som gælder efter den relevante nationale ret.
The Court decided that Communitylaw does not require national courts to apply, of their own motion, a provision of Communitylaw where such application would lead them to deny the principle, enshrined in the relevant national law, of the prohibition of reformatio in pejus.
En sådan forpligtelse ville ikke blot være i strid med princippet om retten til forsvar, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, som ligger til grund for det nævnte forbud, men ville også udsætte den person, som har anlagt sag til prøvelse af en forvaltningsakt, der er bebyrdende for vedkommende, for risikoen for, at han på grund af sagsanlægget stilles endnu ringere, end han ville være stillet, hvis han ikke havde anlagt sag.
Such an obligation would not only be contrary to the principles of respect for the rights of the defence, legal certainty and protection of legitimate expectations, which underlie the prohibition, but would expose an individual who brought an action against an act adversely affecting him to the risk that such an action would place him in a less favourable position than he would have been in, had he not brought that action.
På området for sager ved Fællesskabets retsinstanser er der flere domme, der er af en særlig betydning.
There area number of judgments of particular interest in relation to proceedings before the Community judicature.
En af disse vedrører selve kompetencen for Fællesskabets retsinstanser.
One of these concerns the very jurisdiction of the Community judicature.
Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).
In Joined Cases C-402/05 P and C-415/05 P Kadi and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission (judgment of 3 September 2008), although the Court upheld the judgments of theCourtofFirstInstance under appeal (in Case T-315/01 Kadi v Council and Com-
Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27.5.2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban, og omophævelse af forordning (EF) nr. 467/2001 (EFT L 139, s. 9).
Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
Ifølge Domstolen skal prøvelse af gyldigheden af enhver fællesskabsretsakt under hensyn til de grundlæggende rettigheder betragtes som udtryk, inden for et retsfællesskab, for en forfatningsmæssig garanti, der hidrører fra EF-traktaten som en selvstændig retsorden, som en international aftale ikke kan gribe ind i.
According to the Court of Justice, the review of the validity of any Community measure in the light of fundamental rights must be considered to be the expression, in a community based on the rule of law, of a constitutional guarantee, stemming from the ECTreaty as an autonomous legal system, which cannot be prejudiced by an international agreement.
Den legalitetskontrol, som sikres af Fællesskabets retsinstanser, vedrører den fællesskabsretsakt, som har til formål at gennemføre den internationale aftale, og ikke den internationale aftale i sig selv.
The review of lawfulness ensured by the Community judicature applies to the Community act intended to give effect to the international agreement at issue, and not to the latter as such.
Fællesskabets retsinstanser skal sikre en – i princippet fuldstændig – legalitetsprøvelse af alle fællesskabsretsakter under hensyn til de grundlæggende rettigheder, der udgør en integrerende del af fællesskabsrettens almindelige retsgrundsætninger, herunder fællesskabsretsakter, der som den omhandlede forordning har til formål at gennemføre resolutioner vedtaget af Sikkerhedsrådet.
The Community judicature must ensure the review, in principle the full review, of the lawfulness of all Community acts in the light of fundamental rights, which form an integral part of the general principles of Community law, including review of Community measures which, like the regulation in question, are designed to give effect to resolutions adopted by the Security Council.
Endvidere fandt Domstolen, henset til de konkrete omstændigheder i forbindelse med optagelsen af Kadi og Al Barakaats navne på den liste over personer og enheder, der er omfattet af indefrysningen af midler, at det skulle fastslås, at deres ret til forsvar, navnlig retten til kontradiktion, og deres ret til effektiv domstolsprøvelse klart ikke var blevet overholdt.
Moreover, the Court found that, in the light of the actual circumstances surrounding the inclusion of Mr Kadi and Al Barakaat in the list of persons and entities covered by the freezing of funds, it had to be held that the rights of the defence, in particular the right to be heard, and the right to effective judicial review of those rights were patently not respected.
Hertil bemærkede Domstolen, at hensynet til en effektiv domstolskontrol kræver, at fællesskabsmyndigheden er forpligtet til i videst muligt omfang at meddele begrundelsen for den omhandlede foranstaltning til den berørte person eller enhed enten på det tidspunkt, hvor foranstaltningen blev besluttet, eller idet mindste så hurtigt som muligt herefter, med henblik på, at disse adressater sættes i stand til rettidigt at udøve deres klageadgang. Selv om Domstolen annullerede Rådets forordning, for så vidt som Kadi og Al Barakaats midler indefryses herved, anførte den, at annullationaf forordningen med øjeblikkelig virkning ville kunne være til alvorlig og uoprettelig skade for effektiviteten af de restriktive foranstaltninger, idet den omfattede person og den omfattede enhed i tiden, indtil den eventuelt erstattes, ville kunne træffe foranstaltninger for at undgå, at der på ny ville kunne foretages indefrysning af deres midler, eftersom det ikke kan udelukkes, at det alligevel kan vise sig, at det i realiteten er begrundet at pålægge Kadi og Al Barakaat sådanne foranstaltninger.
In regard to that point, the Court observed that the effectiveness of judicial review means that the Community authority is bound to communicate to the persons or entities concerned the grounds on which the measure in question is founded, so far as possible, either when that measure is decided on or, at the very least, as swiftly as possible after that decision in order to enable those persons or entities to exercise, within the periods prescribed, their right to bring an action.