natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Således fastslog Retten hvad angår de regler vedrørende retten til aktindsigt i dokumenter, som gjaldt forud for forordning nr. 1049/2001, at beskyttelsen af retslige procedurer »ikke alene [omfatter] indgivne indlæg eller processkrifter og interne dokumenter, der vedrører bevisoptagelsen i relation til en verserende sag, men også meddelelser vedrørende sagen, som udveksles mellem det berørte generaldirektorat og den juridiske tjeneste eller et advokatkontor« 11.
In the legislative context of the right of access to documents prior to Regulation No 1049/2001, the Court of First Instance had held that the protection of court proceedings covered ‘not only the pleadings or other documents lodged, internal documents concerning the investigation of the case before the court, but also correspondence concerning the case between the Directorate-General concerned and the Legal Service or a lawyers’ office’.
Der er som udgangspunkt ikke grund til at afvige fra denne opfattelse af begrebet »retslige procedurer« i det nye regelsæt, som forordning nr. 1049/2001 udgør 12, da udtrykket »juridisk rådgivning« er blevet indføjet i forordningen med kendskab til opfattelsen i domspraksis af begrebet retslige procedurer.
11There is, prima facie, no reason to depart from that understanding of the expression ‘court proceedings’ in the context of the new legislative instrument constituted by Regulation No 1049/2001, 12because it was with knowledge of that caselaw meaning of ‘court proceedings’ that the reference to ‘legal advice’ was added to that regulation.
Dette resultat, som følger af ordlyden af artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, bekræftes af de konklusioner, som kan uddrages af den historiske baggrund for udtrykket »juridisk rådgivning« i denne bestemmelse.
That outcome, which is apparent from the wording of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, is reinforced by the lessons provided by the history of the reference to legal advice in that provision.
De bestemmelser vedrørende retten til aktindsigt i dokumenter, som gjaldt før forordning nr. 1049/2001, indeholdt udtrykkelig kun en undtagelse af hensyn til fortroligheden for så vidt angår retslige procedurer og ikke nogen undtagelse for så vidt angår institutionernes juridiske udtalelser 10(o.a.: jf. anmærkningen i punkt 14 vedrørende det franske udtryk »avis juridiques«).
The legislation which, prior to Regulation No 1049/2001, governed the right of access to documents provided expressly for an exception on the ground of confidentiality only in respect of the protection of court proceedings and not in favour of the protection of the legal advice of the institutions. 10 That is why the Community legislature intended to provide, in Regulation No 1049/2001, for an exception relating to legal advice alongside that relating to court proceedings.
Det er grunden til, at fællesskabslovgiver ønskede at optage en undtagelse for juridisk rådgivning i forordning nr. 1049/2001 ud over undtagelsen for retslige procedurer.
advice drawn up in the context of court proceedings is already included in the exception relating to the protection of court proceedings laid down in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, the exception relating to ‘legal advice’ provided for in the same provision must necessarily have a distinct meaning and cover
9 — Jf. den appellerede doms præmis 61.
9 — Paragraph 61 of the judgment under appeal.
11 — Rettens dom af 7.12.1999, sag T-92/98, Interporc mod Kommissionen, Sml. II, s. 3521, præmis 41.
11 — Case T-92/98 Interporc v Commission [1999] ECR II-3521, paragraph 41.
12 — Retten har i øvrigt udtrykkeligt gentaget denne opfattelse i dom af 6.7.2006, forenede sager T-391/03 og T-70/04, Franchet og Byk mod Kommissionen, Sml. II, s. 2023, præmis 89, og i dommen i sagen API mod Kommissionen, præmis 60.
12 — The Court of First Instance has, moreover, explicitly held that this is the case: see Joined Cases T-391/03 and T-70/04 Franchet and Byk v Commission [2006] ECR II-2023, paragraph 89, and API v Commission, paragraph 60.
SVERIGE OG TURCO MOD RÅDET nernes juridiske tjenester afgiver vedrørende lovforslag.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL legal opinions issued by the legal services of the institutions in respect of draft legislation.
Den første undtagelse blev derpå omformuleret, således at den omfattede »institutionernes adgang til at indhente udtalelse fra deres juridiske tjenester« 17, og efter drøftelser under lovgivningsproceduren blev denne formulering endelig forkortet og præciseret, således at den fik den affattelse, som er optaget i forordning nr. 1049/2001 18.
16 The first exception was subsequently reworded to include ‘the ability of the institutions to seek the advice of their legal services’ 17and, following legislative discussion, the wording was finally abridged and clarified to become that in Regulation No 1049/2001. 18
B — Anvendelsen af artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001
B — The application of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001
Maurizio Turco har imidlertid gjort gældende, at indføjelsen af udtrykket »juridisk rådgivning« i forordning nr. 1049/2001 alene har til formål at præcisere rækkevidden af undtagelsen vedrørende beskyttelsen af retslige procedurer, således som denne undtagelse fremgår af dommen i sagen Interporc mod Kommissionen.
Mr Turco however submits that the insertion of ‘legal advice’ in Regulation No 1049/2001 is designed solely to clarify the scope of the exception relating to the protection of court proceedings as interpreted in Interporc v Commission.
Hvis dette var tilfældet, ville forordningens koncipister imidlertid utvivlsomt have valgt en anden formulering i lighed med den, som jeg har angivet ovenfor, såsom »retslige procedurer, herunder navnlig juridisk rådgivning«.
However, if that were the case, another formulation of the kind already mentioned above would undoubtedly have been used by the drafters of that regulation, such as ‘court proceedings and in particular legal advice’.
Desuden modsiges denne opfattelse af forarbejderne til forordning nr. 1049/2001.
Furthermore, the applicant’s assertion is disproved by the drafting history of Regulation No 1049/2001.
Af dem fremgår det nemlig klart, at det ikke har været hensigten at knytte nogen forbindelse mellem »retslige procedurer« og »juridisk rådgivning«, men at man med indføjelsen af det sidstnævnte begreb har villet fastslå i lovgivningen, at der gælder den løsning, som er antaget i retspraksis 14, hvorefter man for at beskytte fortroligheden af udtalelser fra institutionernes juridiske tjenester vedrørende lovforslag havde tilføjet kategorierne »fællesskabsrettens stabilitet« og »fællesskabsinstitutionernes mulighed for at udøve dens funktioner« 15blandt de kategorier af hensyn til den offentlige interesse, som udtrykkeligt var nævnt i de dagældende retsforskrifter vedrørende retten til aktindsigt i dokumenter.
That history clearly indicates that there was no intention at all to establish a link between ‘court proceedings’ and ‘legal advice’, but that the purpose of inserting ‘legal advice’ was to enshrine in legislation the judicial approach 14which, in order to protect the confidentiality of the opinions of the legal services of the institutions relating to draft legislation, had added to the categories of public interest expressly referred to by the legislative instruments then in force governing the right of access to documents those of ‘the stability of the Community legal order’ and the ‘proper functioning of the institutions’.
Som anført af Rådet indeholdt Kommissionens oprindelige forslag til forordning to særskilte undtagelser vedrørende »fællesskabsrettens stabilitet« og »retslige
15As the Council has pointed out, the initial Commission proposal for a regulation provided for two separate exceptions, relating to the
14 — Jf. kendelse afsagt af Rettens præsident den 3.3.1998, sag T-610/97 R, Carlsen m.fl. mod Rådet, Sml. II, s. 485.
14 — See the Order of the President of the Court of First Instance in Case T-610/97 R Carlsen and Others v Council [1998] ECR II-485.
16 — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2000/C 177 E/10 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2000 C 177 E, s. 70) (bilag B 1).
16 — Proposal for regulation 2000/C 177 E/10 of the European Parliament and of the Council regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2000 C 177 E, p. 70).
17 — Kompromisforslag udarbejdet af det franske formandskab i december 2000 (dok.
17 — Proposal compromise drafted by the French presidency in December 2000 (Doc.
14938/00 af 22.12.2000, bilag B 2).
14938/00 of 22 December 2000).
18 — Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (KOM(2001) 299 endelig udg., EFT 2001 C 240 E, s. 165) (bilag B 3).
18 — Amended proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (COM(2001) 299 final, OJ 2001 C 240 E, p. 165).
15 — Teorien tog i øvrigt ikke fejl ved at antage, at man her overtog løsningen i Carlsen-sagen: jf. bl.a. M.E. De Leeuw, »The regulation on public access to European Parliament, Council and Commission documents in the European Union: are citizens better off?«, ELR, vol. 28 (2003), nr. 3, s. 324, på s. 334, og S. Peers, »The new regulation on access to documents: a critical analysis«, YEL, 2002, s. 385, på s. 400.
15 — Academic legal writing has not, moreover, been mistaken in regarding that as a restatement of the approach in Carlsen: see in particular, De Leeuw, M.E., ‘The regulation on public access to European Parliament, Council and Commission documents in the European Union: are citizens better off?’, ELR Vol.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-39/05 P OG C-52/05 P vedrørende juridisk tilgængelig.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P disclosure of the legal opinion requested.
Jeg skal undersøge disse to punkter hver for sig.
I will examine those two points in turn.
for undtagelsen rådgivning.
incorrect understanding of the scope of the exception relating to legal advice.
a) Princippet om en konkret undersøgelse
(a) The principle of a case-by-case examination
Opgaven tegner til at være vanskelig.
The task promises to be difficult.
Artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001 er en af disse retsforskrifter, som det kan forekomme en umulig opgave at anvende.
The second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 is one of those provisions whose application can seem to be mission impossible.
Lovgiver har her forsøgt at få to bestemmelser, som er i direkte modstrid med hinanden og vanskelige at forene, til at fungere side om side i samme retsforskrift. Man kan her være fristet til at citere, hvad Elisabeth Taylor siger til Paul Newman i filmen »Cat on a Hot Tin Roof«, der bygger på teaterstykket af Tennessee Williams: »I’m not living with you. We occupy the same cage, that’s all«.
The legislature has in fact sought to bring together in the same legislative space two requirements which are perfectly contradictory and difficult to reconcile, irresistibly calling to mind Elizabeth Taylor’s words to Paul Newman in the film Cat on a Hot Tin Roof, based on the play by Tennessee Williams: ‘I’m not living with you.
Domstolen kan næppe gøre meget mere end at bestræbe sig på at gøre sameksistensen i denne normative »cage« så gnidningsfri som mulig.
The Court will scarcely be able to do more than attempt to reduce as much as possible the discomfort of cohabitation in that legislative ‘cage’.
Spørgsmålet om den konkrete anvendelse af den undtagelse vedrørende juridisk rådgivning, som er begrundet i hensynet til fortroligheden
The question of the application on a case-by-case basis of the exception on the ground of confidentiality laid down in respect of legal advice
Det fremgår af fast retspraksis, at der kun kan gives afslag på aktindsigt i dokumenter efter en vurdering af, om udbredelsen af det pågældende dokument i betragtning af dets indhold ville være i strid med en offentlig interesse, som er beskyttet af en undtagelsesbestemmelse, der er begrundet i hensynet til fortroligheden.
It is, admittedly, apparent from wellestablished caselaw that access to documents which have been requested can be refused only following an assessment, carried out in respect of each document requested, to determine, in the light of the information which it contains, whether its disclosure would actually undermine a public interest protected by an exception on the ground of confidentiality.
Dette krav om en konkret og individuel undersøgelse er for det første en følge af princippet om en indskrænkende fortolkning og anvendelse af undtagelserne fra adgangen til aktindsigt 19.
That requirement for a specific and individual examination stems firstly from the principle that the exceptions to the right of access must be interpreted and applied strictly.
Dette følger endvidere af proportionalitetsprincippet, hvorefter en institution er forpligtet til at overveje, om der kan gives delvis aktindsigt i et dokument, således at de elementer i dokumentet, som indeholder oplysninger, der ikke er omfattet af undtagelsen fra adgangen til aktindsigt i dokumenter, gøres tilgængelige 20. Hensynet til fortroligheden bør nemlig ikke tillægges større betydning end det er nødvendigt af hensyn til beskyttelsen af den offentlige interesse, som begrunder fravigelsen af princippet om åbenhed.
19It is also imposed by the principle of proportionality which requires an institution to contemplate partial access to a document for the purpose of disclosing items of information therein which are not covered by an exception to the access to documents; 20 confidentiality can be extended only in so far as is necessary to protect the public interest justifying the derogation from the principle of transparency.
Disse løsninger, som allerede blev antaget inden for rammerne af den ordning, som gjaldt
Those approaches, which were already current under the law as it stood prior to Regulation No 1049/2001, are all the more valid under
Efter begge appellanters opfattelse har Retten fejlagtigt antaget, at der findes et generelt behov for at beskytte fortroligheden af juridiske udtalelser, således at disse undtages fra den kategori af dokumenter, for hvilken der er adgang til aktindsigt.
According to both appellants, the Court of First Instance erred in upholding the existence of a general need for confidentiality in respect of legal opinions, resulting in the exclusion of those opinions as a document category from the right of access.
Hermed har Retten ikke taget hensyn til nødvendigheden af, at der foretages en individuel og konkret undersøgelse, idet der ikke bør gives afslag på en begæring om aktindsigt før efter en undersøgelse af det ønskede dokuments indhold.
In doing so, it failed to have regard to the requirement for an individual and specific examination since a request for access can be refused only in the light of the content of each document requested.
Dette anbringende kan ikke tages til følge, da det dels er baseret på en urigtig fortolkning af den appellerede dom, dels på en fejlagtig opfattelse af anvendelsesområdet
That plea cannot be upheld as it is based in part on an incorrect reading of the judgment under appeal and in part on an
I den foreliggende sag har Retten ikke, som hævdet af appellanterne, godtaget, at Rådet foretog en abstrakt og overordnet vurdering af risikoen for en tilsidesættelse af den beskyttelse af juridiske udtalelser, som en udbredelse af det ønskede dokument ville have medført, men har henholdt sig til de førnævnte principper.
In the present case, however, the Court of First Instance, far from permitting the Council, as the appellants allege, to carry out an abstract and overall assessment of the risk of undermining the protection of legal advice which disclosure of the document requested would have created, acted in accordance with the principles set out above.
Den henviste således udtrykkeligt til, at Rådet er forpligtet til »i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om de dokumenter, hvori der ønskes aktindsigt, er omfattet af de undtagelser, der er opregnet i forordning nr. 1049/2001« 24, hvorefter den efterprøvede, om Rådet behørigt havde opfyldt denne forpligtelse.
After expressly pointing out the Council’s obligation ‘to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001’, 24 it investigated whether that institution had correctly fulfilled that obligation.
før forordning nr. 1049/2001, har endnu større gyldighed efter denne forordning, da den tilsigter at fastsætte bestemmelser for udøvelsen af en ret, der har fået karakter af en grundlæggende ret, i kraft af at den er blevet fastsat i artikel 255 EF, som blev indføjet ved Amsterdamtraktaten 21.
that regulation, in so far as the regulation seeks to govern the exercise of a right which, due to its being enshrined in Article 255 EC by the Treaty of Amsterdam, has acquired the status of a fundamental right.
Det kan derfor ikke overraske, at man i retspraksis har videreført de samme løsninger ved anvendelsen af forordning nr. 1049/2001.
21It thus comes as no surprise that the caselaw has transposed them into the context of the application of Regulation No 1049/2001.
Da formålet med denne forordning ifølge praksis ved Fællesskabets retsinstanser er at give offentligheden den videst mulige adgang til aktindsigt i institutionernes dokumenter, skal de undtagelser, som er begrundet i fortrolighedshensynet, fortolkes og anvendes indskrænkende 22.
According to the Community judicature, as the purpose of that piece of legislation is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents held by the institutions, the exceptions on the ground of confidentiality which are provided for must be interpreted and applied strictly.
Følgelig skal den undersøgelse, som det er nødvendigt at foretage i forbindelse med behandlingen af en begæring om aktindsigt i dokumenter, først og fremmest have en konkret karakter, da den omstændighed alene, at et dokument vedrører en interesse, som er beskyttet af en undtagelse, ikke i sig selv er tilstrækkelig til at anvende undtagelsen. Det er tillige en betingelse, at den pågældende institution på grundlag af de oplysninger, dokumentet indeholder, først har undersøgt, om aktindsigten heri konkret og faktisk kan krænke den beskyttede interesse, og om risikoen herfor er rimeligt forudsigelig og ikke rent hypotetisk.
22 It follows that the examination required for the purpose of processing a request for access to documents must, first, be specific in nature because the mere fact that a document concerns an interest protected by an exception is not sufficient to justify application of that exception and, in addition, the institution to which the request is made must have previously assessed, having regard to the items of information which the document contains, whether access to the document was likely specifically and actually to undermine the protected interest, and the risk of a protected interest being undermined must be reasonably foreseeable and not purely hypothetical.
Undersøgelsen skal endvidere have en individuel karakter og udføres for hvert enkelt dokument, da kun en sådan undersøgelse giver institutionen mulighed for at vurdere, om der kan gives den begærende part delvis aktindsigt 23.
The examination must also be individual in nature and be carried out in respect of each document requested because only such an examination can enable the institution to assess the possibility of granting the applicant partial access. 23
21 — Hvad angår denne »ophøjelse« af retten til aktindsigt i dokumenter skal jeg henvise til min redegørelse i forslag til afgørelse af 18.7.2007 i sag C-64/05 P, Sverige mod Kommissionen m.fl., punkt 37-40, der verserer ved Domstolen.
21 — In respect of that ‘promotion’ of the right of access to documents, I refer to the demonstration in my Opinion in Case C-64/05 P Sweden v Commission and Others (points 37 to 40), which is still pending before the Court.
Med henblik herpå forvissede Retten sig først om, at det ønskede dokument virkelig var en juridisk udtalelse, og fastslog, at det er »en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende et forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne« 25.
For that purpose, the Court of First Instance first satisfied itself that the document requested was indeed a legal opinion and found that it was an ‘opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States’.
Retten begrænsede imidlertid ikke kravet om en konkret undersøgelse hertil.
25However, the Court of First Instance did not limit the requirement of a case-by-case examination to that.
Den efterprøvede også, om »Rådet i den foreliggende sag har gjort sig skyldig i et urigtigt skøn, da det antog, at udbredelsen af den pågældende juridiske udtalelse ville være til skade for den beskyttelse, der kan gives et dokument af denne art«, da »[d]en omstændighed, at det pågældende dokument har karakter af juridisk rådgivning, […] ikke i sig selv [kan] begrunde anvendelsen af den påberåbte undtagelse« 26.
It also investigated whether ‘the Council has made an error of assessment in finding … that the disclosure of the legal opinion in question would undermine the protection to which that type of document may be entitled’ because ‘the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify application of the exception relied upon’.
Først efter at have fastslået, at Rådet sluttelig havde gjort det indledende afsnit i den pågældende juridiske udtalelse offentligt tilgængelig, forkastede Retten anbringendet om, at Rådet ikke havde undersøgt udtalelsens indhold, da det traf afgørelse vedrørende den omtvistede begæring om aktindsigt.
26In addition, it was only after noting that the Council had finally disclosed the introductory paragraph of the legal opinion in question that the Court of First Instance rejected the complaint that the Council had not considered the content of the opinion for the purpose of giving a decision on the request for access in question.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-39/05 P OG C-52/05 P oplysninger, som dokumentet faktisk indeholder 28.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P requested is one, but must be based on items of information which are actually to be found in that document.
Det fremgår dog af retspraksis, at det er lovligt at give en generel begrundelse, der henviser til en bestemt kategori af dokumenter i de tilfælde, hvor det er umuligt at angive de særlige grunde, som retfærdiggør afslaget på aktindsigt i et dokument, uden at afsløre dettes indhold eller et væsentligt element heri, og uden dermed at tilsidesætte den interesse, som undtagelsen af hensyn til fortroligheden skal beskytte, og således fratage undtagelsen dens hovedformål 29.
28 However, it is apparent from the caselaw that a general statement of reasons referring to a category of documents is acceptable in cases where it proves impossible to give specific reasons justifying the refusal of access to a document without disclosing the content of the document or an essential aspect of it and, accordingly, by undermining the interest which the exception on the ground of confidentiality is designed to protect, depriving the exception of its very purpose.
Af denne grund kan Maurizio Turco ikke med føje kritisere Retten for at have undladt at afkræve Rådet en særskilt begrundelse for afslaget på aktindsigt i det ønskede dokument.
29 That is why Mr Turco cannot justifiably complain that the Court of First Instance did not require the Council to provide a statement of reasons specific to the document requested.