natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen fastsætter sine egne strategier under hensyntagen til to vigtige faktorer: signalerne fra de repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, der deltager aktivt i Fællesskabets foranstaltninger, og de "fælles udtalelser" -navnlig om uddannelsespolitik - der vedtages på fællesskabsplan som led i dialogen på arbejdsmarkedet.
As far as the Commission is concerned, the active involvement of representatives of the social partners in Community activities and the contributions made in the form of joint opinions adopted at Community level as part of the social dialogue, in particular on training, are two fundamental factors in the process of determining its own policy approach.
I debatten om disse spørgsmål er det endvidere vigtigt at tage højde for de særlige forpligtelser, der påhviler arbejdsmarkedets parter i medfør af de konventionelle overenskomster, de indgår, navnlig om spørgsmål vedrørende tilrettelæggelsen af arbejdet og retningslinjerne for efter- og videreuddannelse.
Within this debate, it is also important to take account of the responsibilities which fall specifically to the social partners as a result of collective agreements they conclude with each other, in particular on matters relating to the organization of work and to continuing training policies.
Selv om arbejdsmarkedets parter ikke omtales i artikel 127, er det tvingende nødvendigt at konsultere dem.
In spite of the fact that Article 127 makes no reference to
Det er i vidt omfang arbejdsmarkedets parter, der skal gennemføre erhvervsuddannelsespolitikken, og de har samtidig ansvaret for alle de opgaver, der ikke henhører under 1. og 2. led, hvad angår den grundlæggende erhvervsuddannelse, efter- og videreuddannelse og tilpasning til den industrielle udvikling.
17 the social partners, it remains essential that they be consulted: to a large extent, it is they who will put vocational training policy into practice and who will be responsible for everything which ensues from the first and second indents on vocational training, in particular continuing training and training for adjusting to industrial change.
Spørgsmålet er, hvordan medlemsstaterne kan formå arbejdsgiverne til at udarbejde en uddannelsespolitik inden for de enkelte virksomheder.
How might the Member States force employers to adopt an in-house training plan? That is the problem.
Kommissionen ønskede oprindelig, at hver enkelt arbejdstager skulle sikres automatisk ret til erhvervsuddannelse, men arbejdsmarkedets parter kunne ikke tilslutte sig dette forslag.
The Commission would have preferred an automatic right to vocational training for every individual, but the social partners rejected this.
De multinationale selskaber rejste indvendinger, fordi de henregner efter- og videreuddannelse til deres "knowhow". På dette område er Kommissionen i færd med at behandle et dokument om adgang til erhvervsuddannelse, "Instrument sur l'accès à la formation professionnelle".
The problem stems from the multinationals: they are opposed to continuing training, which they regard as part of their 'know-how'.
Selv om arbejdsmarkedets parter ikke er parat til at anerkende hver enkelt arbejdstagers automatiske ret til uddannelse, erkender de dog, at det er nødvendigt at forbedre og udvide arbejdstagernes muligheder for uddannelse i hele den erhvervsaktive del af tilværelsen.
Despite their unwillingness to accept an automatic right to vocational training for every worker, the social partners recognize the need to increase and broaden workers' access to training throughout working life.
Således vedtog arbejdsmarkedets parter i oktober 1991 en fælles udtalelse om, hvordan man sikrer den bredest mulige adgang til uddannelse.
In October 1991, accordingly, they adopted a joint opinion on ways of facilitating the broadest possible effective access to training opportunities.
FORCE- og PETRA-programmerne åbner mulighed for at fremme erhvervslæreres mobilitet og yde økonomisk støtte
Unlike the efforts that have been made for teachers and students, the Community has done little to realize the objective of mobility in this area.
til udvekslinger af unge under uddannelse.
Under the FORCE and PETRA programmes, provision is made for mobility of instructors and financial aids for exchanges of young persons on training courses.
Der er imidlertid ikke i større omfang blevet satset på disse aspekter af programmerne.
These aspects of the programmes have not been developed very far.
Det bemærkes, at programmet for udveksling af unge arbejdstagere, "Echanges de jeunes travailleurs", har til formål at give unge arbejdstagere eller arbejdssøgende i aldersgruppen 18-28 år samt registrerede arbejdsløse uddannelse og praktisk erfaring via et ophold og et job i en anden medlemsstat, så snart de har gennemgået en grundlæggende erhvervsuddannelse eller opnået en vis praktisk erfaring på arbejdsmarkedet.
We should also mention the young workers' exchange programme, the aim of which is to provide practical training and experience - via a period of residence and work in another Member State - for young workers or job-seekers aged between 18 and 28 or registered unemployed persons who have received basic vocational training or acquired practical work experience.
Fællesskabet bør tage højde for fordelene ved mobilitet inden for erhvervsuddannelserne ved at udbygge de eksisterende programmer og foreslå nye.
In view of the importance of mobility in the area of vocational training, the Community should take action along these lines by enlarging upon existing programmes and proposing new ones.
mellem at stimulere samarbejdet om erhvervsuddannelse uddannelsesinstitutioner og virksomheder,"
'— stimulate cooperation on training between educational or training establishments and firms;'
De grundlæggende mål for erhvervsuddannelsespolitikken, der opstilles under det andet princip i Rådets afgørelse af 2. april 1963 (63/266/EØF), sigter navnlig på at tilvejebringe en på den almindelige skoleuddannelse baseret faglig uddannelse, der er tilstrækkeligt omfattende til, at den kan bidrage til at tilfredsstille de krav, de tekniske fremskridt stiller, og på at oprette nærmere forbindelser mellem de forskellige faglige uddannelser og erhvervsområder.
The fundamental objectives of a vocational training policy, set out in the second principle of Council Decision 63/266/EEC of 2 April 1963, are, in particular, to make vocational training sufficiently broad, on the basis of a general education, to meet requirements arising from technical progress, on the one hand, and, on the other, to establish closer relations between the various forms of vocational training and the various sectors of the economy.
Ved sin afgørelse 86/365/EØF af 24. juli 1986 har Rådet vedtaget COMETT-programmet.
The COMETT programme was launched by the Council in its Decision 86/365/EEC of 24 July 1986.
Formålet med dette led i artiklen er at lancere et program af samme type som COMETT-programmet, men mellem undervisnings- eller erhvervsuddannelsesinstitutioner og virksomheder.
The purpose behind this indent is to launch a COMETT-type programme, but one involving educational or training establishments and firms.
De små og mellemstore virksomheder (SMV), der udgør mere end 80% af virksomhederne i Fællesskabet, spiller en fremtrædende rolle, også ved iværksættelsen af nye tiltag på dette område.
As regards this new action, we should not disregard the fundamental role of SMUs, which account for more than 80% of firms in the Community.
SMV bør kunne udvikle deres uddannelsesmæssige foranstaltninger i lyset af tidsmæssige hensyn, driftsforhold og økonomiske muligheder.
SMUs should be in a position to develop their training activities in the light of the time constraints they face, the environment in which they operate and the financial resources at their disposal.
"at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om spørgsmål, der er fælles for medlemsstaternes uddannelsessystemer."
Accordingly, given in particular their importance to most regions in terms of economic growth, they should constitute a priority area of Community action.
Den nye artikel 128 er en decideret nyskabelse på det kulturelle område; den oprindelige artikel 128 har dannet udgangspunkt for en politik på uddannelsesområdet, hvorimod det manglende retsgrundlag for kulturforanstaltninger på fællesskabsplan hidtil har tvunget Fællesskabet til at begrænse sig til pilotprojekter og enkeltstående initiativer inden for kulturlivet.
New Article 128 constitutes a genuine innovation in the field: unlike for education, where, in Article 128, there were the beginnings of an education policy, the complete lack of a legal basis for any Community action within culture has always compelled the Community to take action in the form of pilot projects or ad hoc measures.
Dette nye retsgrundlag sætter Fællesskabet i stand til at iværksætte konkrete flerårige programmer, der kan samfinansieres med medlemsstaterne.
This new basis enables it to act via specific, multiannual programmes co-financed by the Member States.
Endnu foreligger der ikke nye retningslinjer fra Kommissionens side med konkrete oplysninger om, hvordan den vil udnytte sine nye beføjelser.
We shall have to await the 'new guidelines' from the Commission in order to gain some insight into how it proposes to use its new responsibilities.
Tilsyneladende har Kommissionen store vanskeligheder med at udarbejde en konkret politisk strategi, idet flere forslag allerede er blevet afvist i Rådet.
It would nonetheless appear to be the case that, even within the Commission, there are many difficulties involved in laying down a specific policy, since a number of proposals have already been rejected by the Council.
De sagsområder, der allerede prioriteres højt (kulturarv, bøger og læsning, audiovisuelle midler), vil formentlig blive udbygget og udvidet, og samtidig vil andre områder blive gjort til genstand for fællesskabsforanstaltninger (teater, musik, museer, biblioteker etc.).
To all appearances, the existing priority areas (heritage, books and reading, and audiovisual media) should be developed further and enlarged upon, while other areas (theatre, music, museums, libraries, etc.) should be the subject of Community action.
Med andre ord er det egentlig for tidligt at søge at forudsige, hvorledes de nye beføjelser, der opregnes i de forskellige led i artiklen, vil blive udnyttet.
It is therefore a little premature to venture to forecast how the new responsibilities set out in the various indents of the article will be acted on.
Ikke desto mindre kaster vi os ud i dette tvivlsomme forehavende, idet vi tager udgangspunkt i de foranstaltninger, der allerede er gennemført.
We, however, shall carry out this parlous exercise on the basis of what has already been achieved.
"forbedring af kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie;"
'- improvement of the knowledge and dissemination of the culture and history of the European peoples;'
Spørgsmålet om adgang til kulturelle værdier er et meget omfattende emneområde.
This is a huge area concerning access to cultural resources.
I denne sammenhæng bør Fællesskabet først og fremmest satse på at forbedre EF-borgernes sprogkundskaber.
The Community should concentrate its activities on improving its citizens' language knowledge.
Fællesskabets mange sprog er et tegn på kulturel rigdom, men samtidig kan sproglige barrierer undertiden stille sig hindrende i vejen for bedre gensidig forståelse.
The multilingual nature of the Community is a feature of its cultural richness, but it is also often a barrier to greater mutual understanding.
Hovedformålet er at fremme kulturelle udvekslinger og kulturel viden samt kulturlivet som helhed ved at støtte den indbyrdes kommunikation (dvs. sprogundervisning, oversættelse, eftersynkronisering, anvendelse af undertekster etc.).
By providing aids to communication (i.e. language training, translation, dubbing, subtitling, etc.), the basic aim is to help to enhance cultural exchanges, knowledge of cultures and, ultimately, the very content of culture.
En anden indfaldsvinkel til denne opgave er at gennemføre arrangementer af symbolsk værdi.
Another way of doing this would be to carry out symbolic actions.
Det første arrangement, der er gennemført på det kulturelle område, er "Den Europæiske Kulturby" - et initiativ, kulturministrene tog den 13. juni 1985 "som en hjælp til at bringe befolkningerne i Det Europæiske Fællesskabs lande nærmere hinanden". Dette arrangement har haft stor succes i Fællesskabet.
The first such action concerns the 'European City of Culture' arrangement, which was established on 13 June 1985 by the Ministers responsible for Cultural Affairs in order to help to bring the peoples of the Member States closer together.
Navnlig er det lykkedes at gøre kulturelle aktiviteter mere tilgængelige for offentligheden, at fremme møder og udvekslinger mellem professionelle udøvere inden for kulturlivet og at stimulere turisme og jobskabelse.
This has been a genuine success in the Community, providing, in particular, a framework for better public access for meetings and exchanges between cultural workers and making it possible to boost tourism and job creation.
På denne baggrund etablerede kulturministrene den 18. maj 1990 -på Kommissionens foranledning - et særligt arrangement, "Den Europæiske Kulturmåned", der hvert år finder sted i en europæisk by.
On 18 May 1990, accordingly, the Ministers responsible for Cultural Affairs created, on the basis of a Commission initiative, a special event to be held each year in a European city: 'European Cultural Month'.
kunstnere med forskellig kulturel baggrund.
All these measures have been instrumental in ensuring better dissemination of different cultures and have led to cooperation between artists who have been trained in different cultures.
De forskellige europæiske priser bidrager ligeledes til at skabe øget opmærksomhed omkring og udbrede kendskabet til den europæiske kultur.
The various European prizes also help to bring about better dissemination and better knowledge of European culture.
Andre initiativer spiller også en vigtig rolle i denne sammenhæng, f.eks. afholdelsen af europæiske musik, teater- og balletfestivaler, tilrettelæggelsen af store udstillinger og frem for alt museernes bidrag til kulturlivet.
We must also bear in mind the important role played by other actions in realizing this objective, such as the holding of European music, theatre and dance festivals, plus major exhibitions, and, in particular, the role of museums with a view to improved knowledge and dissemination of culture.
Kommissionen har forsøgt at strukturere sine tiltag til fremme af kulturlivet. Det er således lykkedes at sikre en mere retfærdig fordeling af tilskud mellem lande og forskellige sektorer af kulturlivet.
The Commission has attempted to structure its actions with a view to better dissemination of culture, which has made it possible for subsidies to be shared out among countries and cultural areas on a more equitable basis.
Fællesskabets økonomiske bidrag er nu spredt på færre områder og ydes i en mere struktureret form.
The Community's financial contribution has become less piecemeal and more structured.
Tilskud fra Fællesskabet er efterhånden blevet koncentreret omkring en række højt prioriterede områder.
Community subsidies have gradually come to be concentrated on priority activities.
Fra 1991 har Kommissionen fastsat udvælgelseskriterierne og betingelserne for deltagelse i ordningen for tildelingen af kulturpriser, "Europæisk Kulturforum", der med virkning fra 1992 ændres til "Kalejdoskop-programmet" (91/C205/18, EFT nr. C 205 af 6.8.1991).
In 1991, the Commission drew up selection criteria for and conditions of participation in the 'Kaleidoscope' programme, which was to be the successor to the 'Platform Europe' award scheme (91/C 205/18, OJ No. 205, 6.8.1991).
Dette program har til formål at støtte kunst- og kulturarrangementer med en europæisk dimension (partnere fra mindst tre medlemsstater), som omfatter oplysningsvirksomhed, forskning og præsentation af resultater med henblik på at fremme kendskabet til kulturarven i bred betydning.
The aim of this programme is to grant awards to projects for artistic events which have a European dimension (with partners from at least three Member States), raise awareness and involve research and presentation with a view to showcasing the cultural heritage in the broad sense of the term.
Dette program er et meget konkret eksempel på, hvordan Fællesskabet kan varetage sit nye ansvarsområde.
This is a very tangible way of giving expression to what is a new responsibility.
Inden for faget historie bør Fællesskabets indsats til fremme af kendskabet til de europæiske folks historiske baggrund være baseret på kulturelle udvekslinger i ordets bredeste forstand (publikationer, oversættelser, formidling af forskningsresultater, seminarer, kollokvier etc.).
With regard more specifically to history, Community action should be geared to furthering knowledge and dissemination of Europe's history on the basis of cultural exchanges in the broad sense of the term (publications, translations, dissemination of studies, seminars, colloquies, etc.).
"bevarelse og beskyttelse af den kulturarv, der er af europæisk betydning;"
'- conservation and safeguarding of cultural heritage of European significance; '
Denne bestemmelse vedrører både fast ejendom og løsøre, der indgår i den europæiske kulturarv.
This relates to heritage in terms of works of art and architecture.
Hidtil har Fællesskabet koncentreret sig om at bevare og beskytte den arkitektoniske kulturarv.
Community action to date has been concerned with conserving and protecting the architectural heritage.
For så vidt angår bevarelse af den arkitektoniske kulturarv i Europa bemærkes det, at Kommissionen har iværksat et initiativ under betegnelsen "Støtte til forsøgsprojekter til bevarelse af den arkitektoniske kulturarv i Europa" (91/C284/07, EFT nr. C 284 af 31.10.1991).
As regards conservation of Europe's architectural heritage, reference should be made to the Commission's communication entitled 'Support of pilot projects to conserve the European architectural heritage' (91/C 284/07, OJ No. C 284, 31.10.1991).
Fællesskabets støtte tager udgangspunkt i, at enhver indsats til bevarelse af den arkitektoniske kulturarv ikke alene er af betydning for kulturen, men også er en investering i Europas økonomiske, sociale og regionale udvikling.
This Community support is based on the fact that any effort to conserve the architectural heritage not only is culturally important, but also represents an investment in Europe's economic, social and regional development.
Det afgørende kriterium for udvælgelsen af projekter bliver kulturværdiernes "europæiske betydning" - dette kriterium kan give anledning til divergerende tolkninger i de tilfælde, hvor der ikke er tale om store klassiske kulturmonumenter af indiskutabel værdi.
The vital criterion will be the 'European significance' in terms of heritage of the projects to be selected -a process of evaluation which could give rise to differing interpretations when the debate moves away from the major classical monuments, which are undisputed.
En række forskellige aspekter af den europæiske kulturarv vil også blive inddraget i de nye retningslinjer (f.eks. uddannelse, udvikling af forskning, anvendelse af nye teknologier, miljøpolitiske spørgsmål).
Various aspects of cultural heritage will also be incorporated (e.g. training, research development, use of new technologies, and environmental matters).
Uddannelse inden for professioner, der har relation til den fælles kulturarv, må prioriteres højt på europæisk plan.
Training in all heritage-related occupations appears to be a priority at European level.
For så vidt angår uddannelser, der tager sigte på forskellige former for restaureringsarbejder, er det vigtigt snarest at træffe
With regard, in particular, to training in restoration
vidtrækkende foranstaltninger i europæisk regi - der findes en række meget specielle fag, som er uundværlige i forbindelse med forvaltningen af kulturarven, og deres fortsatte eksistens må sikres, da kulturarven er uerstattelig og ikke kan fornys.
20 techniques, comprehensive action is imperative at European level in order to keep alive a series of highly specific occupations which are culturally essential, particularly in view of the fact that heritage is irreplaceable and not renewable.
"ikke-kommercielle kulturelle udvekslinger;"
'- noncommercial cultural exchanges;'
Det er nu ikke længere påkrævet, at indsatsen på det kulturelle område omfatter økonomiske aspekter, og derfor kan Fællesskabet nu hellige sig ikkekommercielle udvekslinger, der har vidtrækkende betydning for kulturlivet.
The Community, since it has been relieved of its concern that economic aspects should be incorporated into cultural activities, can now concentrate on noncommercial cultural exchanges, which play a vital role within culture.
Sådanne udvekslinger bidrager først og fremmest til at virkeliggøre målet for det første led, dvs. til en forbedring af kendskabet til og formidlingen af kultur og historie.
Firstly, they contribute to realizing the objective set out in the first indent, i.e. improvement of the knowledge and dissemination of culture.
Borgerne i hver enkelt medlemsstat kommer i forbindelse med de øvrige kulturer og får dermed bedre muligheder for at sætte sig ind i forskellige nationale strømninger i historien.
The public in each country will come into contact with other cultures, making it possible for a better approach to be taken to various national developments at different times in history.
Ikkekommercielle kulturelle udvekslinger kan også medvirke til at bibringe kulturlivet kreativitet og fornyelse. Udvekslinger kan nemlig bidrage til at skabe øget opmærksomhed omkring kulturelle nyskabelser i den brede offentlighed samt til at forsyne kunstnere med nye inspirationskilder.
Such exchanges also help to promote a further creative and innovative aspect of culture, not only helping to raise public awareness of new developments but also enabling artists to find new sources of inspiration.
Således har de kulturelle udvekslinger også betydning for virkeliggørelsen af målet for det fjerde led, nemlig at fremme kunstneriske og litterære frembringelser.
Accordingly, cultural exchanges contribute to realizing the objective set out in the fourth indent, i.e. encouragement of artistic and literary creation.
Endvidere har kulturelle udvekslinger betydning for uddannelserne i kultursektoren, fordi der sker udvekslinger af sagkyndige på forskellige områder, studerende fra institutioner, der beskæftiger sig med restaureringsarbejder, samt iværksættere med tilknytning til kulturlivet, ligesom der ydes stipendier til videreuddannelse af kunstnere (se Parlamentets forslag til et eventuelt "Rubens-program").
Nor must we disregard the role of these exchanges in connection with cultural training, involving exchanges of specialists in various fields, of students at restorer firms, of cultural instructors, as well as grants for artists for vocational training purposes (see Parliament's proposals for a possible 'Rubens' programme).
Hvis man godtager en bred fortolkning af udtrykket "ikke-kommercielle" i betydningen "ikke-lukrative", dækker dette led også foranstaltninger, som ganske vist har økonomiske aspekter, men ikke gennemføres for økonomisk vinding. Fællesskabets foranstaltninger vedrørende udvekslinger har næsten altid et budget, der balancerer, og derfor er det muligt at medregne langt flere aktiviteter til dette område, end hvis der blev stillet krav om foranstaltninger helt uden økonomiske følgevirkninger.
If we accept a broad interpretation of the term 'non-commercial', in the sense of 'non-profit-making', this could also include activities which had an economic dimension but were organized on a not-for-profit basis; and since Community activities concerning exchanges have a balanced budget in nearly all instances, many more exchanges could be incorporated if a complete lack of economic implications were insisted on.
Bogmediet figurer blandt de fire højt prioriterede områder, Rådet og kulturministrene har udpeget.
Books constitute one of the four priority areas which have been adopted by the Council and the Ministers responsible for Cultural Affairs.