natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Følgelig finder Domstolens fortolkning af bestemmelserne i direktiv 89/665 i dommen i sagen Grossmann Air Service, nævnt i præmis 30 ovenfor, ikke analog anvendelse med henblik på at vurdere, om den foreliggende sag skal antages til realitetsbehandling hvad angår del nr. 2.
Consequently, the interpretation given by the Court of Justice in the judgment in Grossmann Air Service, cited in paragraph 30 above, of the provisions of Directive 89/665, as amended, cannot be applied, by way of analogy, for the purposes of determining the admissibility of the present action in so far as it relates to Lot No 2.
Det følger af de ovenfor anførte betragtninger, at da de omhandlede udbudsbetingelser ikke berører sagsøgeren individuelt, havde sagsøgeren ikke ret til at anlægge et annullationssøgsmål til prøvelse af udbudsbetingelserne i henhold til artikel 230,
It follows from the above that, since the specifications in question were not of individual concern to the applicant, it had no right to bring an action for annulment against the specifications under the fourth paragraph of Article 230 EC. Accordingly,
DOM AF 21.5.2008 — SAG T-495/04 stk. 4, EF.
JUDGMENT OF 21. 5.
Det er således med urette, at Rådet har gjort gældende, at sagsøgeren kunne anfægte udbudsbetingelserne, for på denne måde at modsætte sig sagsøgerens indirekte anfægtelse af dokumentets lovlighed i forbindelse med det foreliggende søgsmål.
2008 — CASE T-495/04 there is no basis on which the Council can plead that the applicant had the right to challenge those specifications as a basis for opposing the incidental challenge by the applicant in these proceedings to the lawfulness of that document.
Søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 vedrørende del nr. 1
The action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1
Sagsøgeren har til støtte for sit annullationssøgsmål til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 vedrørende del nr. 1 fremsat et enkelt anbringende vedrørende et åbenbart urigtigt skøn.
In support of its action for annulment of the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1, the applicant puts forward a single plea in law, alleging a manifest error of assessment.
Sagsøgeren har nærmere bestemt gjort gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet Rådet har undladt at foretage en grundig undersøgelse af sagsøgerens bud vedrørende del nr. 2.
The applicant essentially submits that the Council committed a manifest error of assessment in failing to give the applicant’s tender in respect of Lot No 1 careful scrutiny.
I modsætning til, hvad Rådet udledte af sagsøgerens bud, har sagsøgeren nemlig gjort gældende, at den gennemsnitlige timepris i budet beløb sig til 22,123 EUR og således var højere den laveste gennemsnitlige timepris på 19,6962 EUR, fastsat af UGBN.
Contrary to what the Council inferred from its tender, it argues that the average hourly rate in its tender amounted to EUR 22.123 and was accordingly higher than the minimum average hourly rate of EUR 19.6962 fixed by the UGBN.
Sagsøgeren har ganske vist medgivet, at denne fejl, som Rådet har begået, er forbundet med en regnefejl i sagsøgerens bud vedrørende sammenlægningen af beløbene i kategorierne A, B, C og D (234 059,67 EUR i stedet for 271 811,67 EUR).
It is true that the applicant acknowledges that that error on the Council’s part is linked to an arithmetical error appearing in its tender as regards the total of categories A, B, C and D (EUR 234 059.67 instead of EUR 271 811.67.
Sagsøgeren finder imidlertid, at Rådet i overensstemmelse med princippet om god forvaltningsskik burde have sikret sig, at det forelagte bud ikke indeholdt en sådan åbenbar indholdsmæssig fejl, som Rådet kunne have rettet på eget initiativ.
However, it takes the view that the principle of sound administration required the Council, when assessing the applicant’s tender, to take steps to ensure that the tender submitted for assessment by it did not contain an obvious clerical error of that kind, which it could have corrected on its own initiative.
Sagsøgeren har gjort gældende, at en simpel kontrolregning ville have gjort det muligt for Rådet at konstatere, at den korrekte minimumstimepris i sagsøgerens bud var 20,92 EUR, som det klart og tydeligt fremgår af buddets s. 40.
It states that the Council could, merely by verifying the calculation, have established that the correct minimum hourly rate under its tender stood at EUR 20.92, as is clearly and precisely set out at page 40 of the tender.
Sagsøgeren finder, at Rådet, eftersom der var tale om en åbenbar fejl, og at rettelsen heraf hverken ville have ændret aftalebetingelserne eller det oprindelige bud, i det mindste under opfyldelse af finansforordningens artikel 99, og som det er fastsat i artikel 10 i udbudsbetingelserne for det omhandlede udbud, burde have benyttet sin ret til at kontakte sagsøgeren.
At the very least, the applicant considers that, since the error was obvious and since to correct it would not have altered either the conditions of the contract or the original tender, the Council could, in accordance with Article 99 of the Financial Regulation and as Article 10 of the specifications relating to the calls for tenders in question provided, have made use of its right to contact the applicant.
Sagsøgeren finder i modsætning til det af Rådet anførte ikke, at Rettens konklusioner i dommen af 8. maj 1996, Adia interim mod Kommissionen (T-19/95, Sml. II, s. 321, præmis 47), finder anvendelse i denne sag.
The applicant claims that, contrary to what the Council contends, the conclusions drawn by the Court in its judgment in Case T-19/95 Adia interim v Commission [1996] ECR II-321, paragraph 47, cannot be applied in the present case.
Sagsøgeren har nemlig påpeget, at den pågældende dom omhandlede en gennemgående regnefejl, som var vanskelig at opdage for den ordregivende myndighed.
That judgment involved a systematic calculation error which it was difficult for the contracting authority to detect.
Derimod finder sagsøgeren, at der i den foreliggende sag er tale om en simpel regnefejl ved sammenlægningen af kategorierne A, B, C og D, som Rådet let havde kunnet opdage og rette.
In the present case, the applicant takes the view that the error in question is merely an error in the addition of categories A, B, C and D, which the Council ought easily to have been able to detect and correct.
Sagsøgeren har endvidere anført, at Rådet ikke kan foregive ikke at have opdaget denne fejl, eftersom den korrekte, og dermed rettede totalpris, fremgår af de komparative bedømmelser betegnet »almindelig« og »teoretisk« af sagsøgerens bud, der er vedlagt som bilag til svarskriftet.
The applicant likewise claims that the Council cannot argue that it did not detect that error when the correct, and therefore corrected, total price is set out in the ‘ordinary’ and ‘theoretical’ comparative evaluations of the applicant’s tender in the annex to its defence.
Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at det almindelige princip, som Domstolen har slået fast i dommen af 13. juli 1972, Bernardi mod Parlamentet (sag 90/71, Sml. 1972, s. 149, org.ref.: Rec. s. 603, præmis 10), og ifølge hvilket en part ikke for Domstolen kan påberåbe sig uregelmæssigheder, der er forårsaget af partens egen adfærd, ikke finder anvendelse i den foreliggende sag.
It goes on to submit that the general principle laid down by the Court of Justice in Case 90/71 Bernardi v Parliament [1972] ECR 603, paragraph 10, according to which a party cannot invoke before the Court irregularities which may have been the consequence of its own behaviour, also does not apply in its case.
Sagsøgeren har bemærket, at selskabets adfærd nemlig hverken var svigagtig eller årsag til fejlen begået af Rådet. Sagsøgeren har tilføjet, at selskabet ikke havde nogen interesse i, at fejlen, som i dette tilfælde var en simpel utilsigtet regnefejl, ikke blev rettet.
Its conduct was neither intentional nor was it the source of the error committed by the Council.
Sagsøgeren har som svar på Rådets argumentation desuden anført, at selv om underretningen, der er fastsat i finansforordningens artikel 100, giver en bydende, hvis bud er blevet afvist, en ret til at henlede den ordregivende myndigheds opmærksomhed på eventuelle fejlvurderinger, som kunne have medført en fejlagtig bedømmelse af det afgivne bud, medfører princippet om god forvaltningsskik og princippet om gennemsigtighed, at den ordregivende myndighed i denne underretning udtrykkeligt oplyser modtageren om eksistensen af denne ret.
The applicant adds, in reply to the Council’s arguments, that, while the notification provided for in Article 100 of the Financial Regulation confers on tenderers whose tenders are rejected a right to draw the contracting authority’s attention to any errors of assessment which might have undermined the evaluation of their tender, the principles of sound administration and transparency require the contracting authority expressly to inform the recipient, in that notification, of the existence of that right.
Sagsøgeren finder ikke, at Rådet i sin skrivelse af 13. oktober 2004 oplyste sagsøgeren om eksistensen af en sådan ret.
In its letter of 13 October 2004, the Council at no point informed it of the existence of such a right.
Som følge heraf er der sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet.
There was accordingly a breach of the principle of equal treatment.
Sagsøgeren har på baggrund heraf konkluderet, at den af Rådet begåede fejl ved beregningen af den gennemsnitlige timepris i sagsøgerens bud vedrørende del nr. 1 er en følge af, at Rådet undlod at foretage en omhyggelig undersøgelse af sagsøgerens bud, og som følge heraf er den endelige beslutning om at afvise buddet behæftet med en særlig alvorlig fejlvurdering.
It infers from that that the error committed by the Council as to the calculation of the average hourly rate in its tender in respect of Lot No 1 is the result of the Council’s failure to give that tender careful scrutiny and that, as a result, the final decision to reject that tender is vitiated by a manifest error of assessment of a particularly serious nature.
Rådet har indvendt, at den gennemsnitlige timepris, som det fremgår af udbudsbetingelserne vedrørende udbuddet, svarer til totalprisen for det berørte bud divideret med det totale antal timer angivet i det nævnte bud.
The Council argues in reply that, as is clear from the wording in the specifications relating to the call for tenders, the average hourly rate is equal to the total price of the tender under consideration divided by the total number of hours included in that tender.
Dette er baggrunden for, at Rådet nøjedes med at foretage beregningen ud fra den totale referencepris på 234 059,67 EUR, som angivet af sagsøgeren i dennes bud.
That is the reason for which it states that it was content to make the calculation on the basis of the total reference price of EUR 234 059.67 given by the applicant in its tender.
Rådet havde efter sin egen opfattelse ikke pligt til at verificere summen af kategorierne A, B, C og D i sagsøgerens bud og derigennem opdage, at den korrekte totalpris var 271 811,67 EUR i stedet for 234 059,67 EUR.
The Council is of the view that it was not under any duty to verify the addition of the total of categories A, B, C and D in the applicant’s tender and, having done so, to establish that the correct total price was EUR 271 811.67 rather than EUR 234 059.67.
Rådet finder ligeledes ikke, at oplysningerne i de komparative bedømmelser »almindelig« og »teoretisk« af det
Similarly, the Council considers that the information set out in the ‘ordinary’ and
BELFASS MOD RÅDET omhandlede bud, der er vedlagt som bilag til Rådets svarskrift, kan påberåbes med henblik på at påvise, at Rådet havde konstateret denne fejl på tidspunktet for undersøgelsen af det nævnte bud. Det var nemlig i forbindelse med forberedelsen af svarskriftet i denne sag, at Rådet udarbejdede disse bedømmelser.
‘theoretical’ comparative evaluations of the tender concerned included in the annex to its defence cannot be used to demonstrate that it had established the existence of that error when the tender was being assessed.
Rådet har tilføjet, at den ordregivende myndighed kun kan tage initiativ til at kontakte den bydende for at rette åbenlyse indholdsmæssige fejl.
It adds that a contracting authority can contact tenderers only in order to correct obvious clerical errors.
Det er imidlertid Rådets opfattelse, at fejlen i det tilfælde ikke var tilstrækkelig åbenbar til, at den kunne opdages.
The error in the present case was not obvious at all, with the result that it could not have detected it.
Rådet har endvidere påberåbt sig den almindelige retsgrundsætning, som Domstolen har anerkendt i dommen i sagen Bernardi mod Parlamentet, nævnt i præmis 54 ovenfor, ifølge hvilken en part ikke kan påberåbe sig uregelmæssigheder for Domstolen, der er forårsaget af partens egen adfærd.
The Council also relies on the general principle of law recognised by the Court of Justice in its judgment in Bernardi v Council, cited in paragraph 54 above, whereby a party cannot invoke before the Court irregularities which may have been the consequences of its own behaviour.
Rådet finder ligeledes, at uanset om det havde kunnet opdage den omhandlede fejl, kunne det ikke tage kontakt til den bydende for at rette fejlen uden at risikere at tilsidesætte finansforordningens artikel 99 og gennemførelsesbestemmelsernes artikel 148, stk. 3.
It likewise considers that, even if it should have detected the error in question, it would have been impossible for it, without risking infringing Article 99 of the Financial Regulation and Article 148(3) of the Implementing Rules, to make contact with the tenderer for the purposes of correcting the error concerned.
Rådet støtter navnlig denne betragtning på dommen i sagen Adia interim mod Kommissionen, nævnt i præmis 52 ovenfor.
In support of that argument, it relies in particular on Adia interim v Commission, cited in paragraph 52 above.
Rådet finder endelig, at et af formålene med underretningen i finansforordningens artikel 100, som følger efter tildelingen af kontrakten, og inden kontrakten underskrives, er at gøre det muligt for den bydende, hvis bud er blevet afvist, at henlede den ordregivende myndigheds opmærksomhed på eventuelle fejlvurderinger, som havde medført en fejlagtig bedømmelse af buddet.
Lastly, the Council argues that one of the objectives of the notification provided for in Article 100 of the Financial Regulation, which follows the award of the contract and its signature, is to allow tenderers whose tenders are rejected to draw the contracting authority’s attention to any errors of assessment which may have undermined the evaluation of the tender.
Rådet har bemærket, at sagsøgeren ikke reagerede på nogen måde efter modtagelsen af skrivelsen af 13. oktober 2004 med begrundelsen for afvisningen af budet vedrørende del nr.1.
There was no reaction whatever on the applicant’s part once it had received the letter of 13 October 2004 informing it of the reasons for which its tender in respect of Lot No 1 had been rejected.
Ifølge fast retspraksis har Rådet en vid skønsmargen i relation til de faktorer, der skal tages i betragtning ved tildeling af en kontrakt efter udbud, og Rettens kontrol skal begrænse sig til en undersøgelse af, om der foreligger en åbenbar og alvorlig vildfarelse (Domstolens dom af 23.11.1978, sag 56/77, Agence européenne d’intérims mod Kommissionen, Sml. s. 2215, præmis 20, Rettens dom i sagen Adia interim mod Kommissionen, nævnt i præmis 52 ovenfor, præmis 49, samt dom af 6.7.2000, sag T-139/99, AICS mod Parlamentet, Sml. II, s. 2849, præmis 39).
It is settled caselaw that the Council has a broad discretion in assessing the factors to be taken into account for the purpose of deciding to award a contract following an invitation to tender and that the Court’s review must be limited to verifying that there has been no serious and manifest error (Case 56/77 Agence européenne d’interims v Commission [1978] ECR 2215, paragraph 20; Adia interim v Commission, cited in paragraph 52 above, paragraph 49; and Case T-139/99 AICS v Parliament [2000] ECR II-2849, paragraph 39).
Endvidere følger det af gennemførelsesbestemmelsernes artikel 148, at den ordregivende myndighed efter åbningen af buddene i særlige tilfælde kan kontakte den bydende, hvis et bud gør det nødvendigt at indhente yderligere oplysninger, eller hvis åbenlyse skrivefejl i affattelsen af buddet skal rettes, men denne kontakt må ikke føre til en ændring af vilkårene i buddet.
In addition, Article 148 of the Implementing Rules provides that if, after the tenders have been opened, some clarification is required in connection with a tender, or if obvious clerical errors in the tender must be corrected, the contracting authority may, by way of exception, contact the tenderer.
I det foreliggende tilfælde skal det prøves, om sagsøgerens indholdsmæssige fejl, nemlig en regnefejl i sagsøgerens bud vedrørende sammenlægningen af beløbene i kategorierne A, B, C og D (234 059,67 EUR i stedet for 271 811,67 EUR), var en åbenbar indholdsmæssig fejl, som Rådet burde have opdaget.
In the present case, it is necessary to verify whether the clerical error committed by the applicant, namely an arithmetical error in its tender relating to the total of categories A, B, C and D (EUR 234 059.67 instead of EUR 271 811.67), was an obvious clerical error which the Council should have detected.
I den forbindelse bemærker Retten for det første, at metoden til beregning af timeprisen i de bydendes bud ikke krævede, at Rådet foretog en ny beregning af summerne under kategori A, B, C og D. Det er nemlig ubestridt, at den gennemsnitlige timepris skulle foretages ud fra buddets totalpris samt det totale antal tilbudte timer, således som disse var angivet i sagsøgerens bud.
In that regard, the Court finds, first, that the method of calculation of the hourly rate of tenderers’ bids did not require the Council to make a fresh calculation of the total of categories A, B, C and D. It is common ground that the average hourly rate was to be calculated on the basis of the total price included in the tender and the total number of working hours proposed, as set out by the applicant in its tender.
For det andet kan det ikke antages, som anført af sagsøgeren, at den korrekte timepris i selskabets bud var minimumsbeløbet på 20,92 EUR, som er det beløb, der fremgår klart og præcist på s. 40 i buddet, og at Rådet herved burde have undersøgt, om det var sandsynligt, at der forelå en fejl ved beregningen af den gennemsnitlige timepris i
Secondly, it cannot be the case that, as the applicant argues, the correct hourly rate under its tender was set at a minimum figure of EUR 20.92, with that amount being clearly and precisely shown at page 40 of the tender, and that the Council should, for that reason, have considered whether it was likely that there had been
BELFASS MOD RÅDET sagsøgerens bud.
BELFASS v COUNCIL an arithmetical error in the calculation of the average hourly rate in the applicant’s tender.
Retten konstaterer nemlig, at netop det nævnte beløb, som angives på s. 40 i sagsøgerens bud, er gengivet under kategori E, som udtrykkeligt henviser til timeprisen for supplerende arbejde, der udføres af rengøringspersonalet efter anmodning »på arbejdsdage (mandag til fredag) mellem kl. 6.00 og 22.00«.
That amount was entered at page 40 of the applicant’s tender under category E, which expressly related to the hourly rate for additional work undertaken, on request, by the cleaning staff ‘on working days (Monday to Friday) between 16.00 hrs and 22.00 hrs’.
Den timepris, der derved er angivet, vedrører således en særlig tjeneste, nemlig supplerende arbejde, som følgelig er forskellig fra tjenesterne angivet under kategori A, B, C og D.
Accordingly, the hourly rate of EUR 20.92 thus referred to concerned a particular type of services, namely additional work, which is, therefore, a different kind of work from the services referred to in categories A, B, C and D.
For det tredje finder Retten, i modsætning til det af sagsøgeren hævdede, ikke, at bedømmelsestabellerne »almindelig« og »teoretisk«, som Rådet har fremlagt som bilag til sit svarskrift i den foreliggende sag, viser, at Rådet havde kendskab til sagsøgerens fejl.
Thirdly, contrary to what the applicant maintains, it cannot be accepted that the ‘ordinary’ and ‘theoretical’ evaluation tables produced by the Council as an annex to its defence in these proceedings show that the latter was aware of the error committed by the applicant.
Det fremgår nemlig klart af Rådets indlæg, at det udarbejdede disse tabeller til brug for den foreliggende sag.
It is clear from the Council’s written pleadings that it drew up those tables for the purposes of these proceedings.
Retten bemærker endvidere, at sagsøgeren ikke har påvist, at det modsatte skulle være tilfældet.
The Court also notes that the applicant has not established that the contrary is the case.
Retten finder desuden ikke, modsat det af sagsøgeren hævdede, at det kan bebrejdes Rådet, at det ikke i forbindelse med underretningen efter finansforordningens artikel 100 oplyste sagsøgeren om selskabets ret til at henlede den ordregivende myndigheds opmærksomhed på eventuelle fejlvurderinger, som havde medført en fejlagtig bedømmelse af sagsøgerens bud.
Furthermore, contrary to what the applicant claims, the Court considers that the Council cannot be criticised for not having informed the applicant, at the time of the notification provided for under Article 100 of the Financial Regulation, of the latter’s right to draw the attention of the contracting authority to any errors of assessment that might have undermined the evaluation of its tender.
Retten konstaterer, at finansforordningens artikel 100 ikke i det foreliggende tilfælde udtrykkeligt indeholder en sådan forpligtelse.
In the present case, Article 100 of the Financial Regulation does not impose any such express obligation.
Det må under alle omstændigheder konstateres, at sagsøgeren ikke efter modtagelsen af Rådets skrivelse af 13. oktober 2004 fremsatte en bemærkning om forekomsten af en åbenbar regnefejl i sit bud vedrørende del nr. 1, selv om sagsøgeren tog initiativ til at formulere en anmodning om uddybning vedrørende vilkårene for at afvise buddet vedrørende del nr. 2.
In any event, it is clear that when the applicant received the Council’s letter of 13 October 2004, when it decided to seek clarification as to the reasons for which its tender in respect of Lot No 2 was rejected, it said nothing as regards the existence of an obvious clerical error in its tender in respect of Lot No 1.
Det følger af ovenstående bemærkninger, at sagsøgeren ikke har begået en åbenlys indholdsmæssig fejl som omhandlet i gennemførelsesbestemmelsernes artikel 148, stk. 3.
It follows that the clerical error committed by the applicant was not obvious, within the meaning of Article 148(3) of the Implementing Rules.
Rådet kan derfor ikke kritiseres for ikke at have opdaget fejlen og derefter rettet den eller for ikke i det mindste at have taget kontakt til sagsøgeren med henblik på at give selskabet mulighed for at berigtige fejlen.
Accordingly, the Council cannot be criticised for not having detected that error, and thus for not correcting it or, at the very least, for not contacting the applicant in order to allow it to rectify that error.
Følgelig er anbringendet om, at Rådet har begået en åbenbar fejlvurdering i beslutningen af 13. oktober 2004 hvad angår del nr. 1, ugrundet.
Consequently, the single plea in law, alleging a manifest error of assessment committed by the Council in the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1, is unfounded.
Annullationssøgsmålet anlagt til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 skal derfor forkastes hvad angår del nr. 1.
The action for annulment brought against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 1, must therefore be rejected.
Søgsmålet til prøvelse af beslutningen af 13. oktober 2004 hvad angår del nr. 2
The action against the decision of 13 October 2004, in so far as it relates to Lot No 2