natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Rådet finder ikke, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse, blot fordi udbredelsen af disse dokumenter — som indeholder en udtalelse fra Den Juridiske Tjeneste vedrørende de juridiske spørgsmål, der er opstået i forbindelse med debatten om lovgivningsinitiativer — vil tilgodese en almen interesse i en forøgelse af gennemskueligheden af og åbenheden omkring institutionens beslutningsproces. Dette hensyn vil nemlig kunne gøres gældende over for alle Den Juridiske Tjenestes skriftlige tilkendegivelser eller tilsvarende dokumenter, hvilket vil gøre det praktisk talt umuligt for Rådet at nægte aktindsigt i Den Juridiske Tjenestes udtalelser i medfør af forordning nr. 1049/2001. Efter Rådets opfattelse må et sådant resultat klart være i modstrid med lovgivers ønske, som dette er kommet til udtryk i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, da det vil fratage bestemmelsen enhver effektiv virkning.«
‘The Council considers that such an overriding public interest is not constituted by the mere fact that the release of those documents containing the legal service’s advice on legal questions arising in the debate on legislative initiatives would be in the general interest of increasing transparency and openness of the institution’s decisionmaking process.
Retsforhandlinger ved Retten og den appellerede dom
Procedure before the Court of First Instance and the judgment under appeal
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 28. februar 2003 anlagde Maurizio Turco sag ved Retten med påstand om annullation af den anfægtede beslutning.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 28 February 2003, Mr Turco brought an action for annulment of the contested decision.
Til støtte for sin påstand gjorde han gældende, at afslaget på aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse var i strid med artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, hvilket anbringende var opdelt i tre led.
In support of that action, he raised, as regards the refusal of access to the legal opinion in question, a single plea in law alleging infringement of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which was divided into three parts.
For det første gjorde Maurizio Turco principalt gældende, at der var begået en fejl hvad angår retsgrundlaget for den anfægtede beslutning, da juridiske udtalelser, der udarbejdes som led i behandlingen af lovforslag, efter hans opfattelse henhører under
First and primarily, he submitted that there had been an error as to the legal basis of the contested decision, since legal opinions drawn up in the context of the examination of legislative proposals are, in his view, covered by the exception laid down by
SVERIGE OG TURCO MOD RÅDET undtagelsen i artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001 og ikke under undtagelsen i forordningens artikel 4, stk. 2, som kun omfatter juridiske udtalelser, der er udarbejdet inden for rammerne af retslige procedurer.
Article 4(3) of Regulation No 1049/2001 and not by that referred to in Article 4(2) of that regulation, which covers only legal opinions drawn up in the context of court proceedings.
Retten godtog imidlertid ikke Maurizio Turcos fortolkning, men fastslog, at den strider mod ordlyden af artikel 4, stk. 2, som ikke indeholder en sådan begrænsning, og at den ville medføre, at angivelsen af juridisk rådgivning blandt undtagelserne i forordning nr. 1049/2001 ville miste enhver effektiv virkning, da fællesskabslovgiver med denne bestemmelse har ønsket at indføre en undtagelse vedrørende juridisk rådgivning, som er forskellig fra undtagelsen vedrørende retslige procedurer.
That interpretation was rejected by the Court of First Instance; it held that it was at variance with the wording of Article 4(2), which does not include such a restriction, and that it would mean that the inclusion of legal advice among the exceptions under Regulation No 1049/2001 had no practical effect, since the Community legislature intended, in that provision, to provide for an exception relating to legal advice distinct from that relating to court proceedings.
De udtalelser, som udarbejdes af Rådets Juridiske Tjeneste inden for rammerne af retslige procedurer, var ifølge Retten i forvejen omfattet af undtagelsen om beskyttelse af retslige procedurer.
Legal advice drawn up by the Council’s legal service in the context of court proceedings was already covered by the exception relating to the protection of court proceedings.
Efter Rettens opfattelse kunne Rådet derfor med rette henvise til undtagelsen vedrørende juridisk rådgivning i artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001 ved afgørelsen af, om der burde gives sagsøgeren aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse.
Consequently, according to the Court of First Instance, the Council could legitimately rely on the exception relating to legal advice which is set out in the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, in order to decide whether it should give the applicant access to the legal opinion in question.
For det andet gjorde Maurizio Turco subsidiært gældende, at artikel 4, stk. 2, var fejlagtigt anvendt, da Rådet med urette havde antaget, at de udtalelser, som afgives af dets Juridiske Tjeneste, efter selve deres karakter har krav på den beskyttelse, som er garanteret ved denne bestemmelse.
Secondly and in the alternative, Mr Turco submitted that there had been a misapplication of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, as the Council was wrong to take the view that the opinions issued by its legal service, by their very nature, merit the protection which that provision ensures.
Efter Maurizio Turcos opfattelse burde Rådet endvidere ikke basere sine afgørelser på generelle formodninger, men var alene berettiget til at træffe afgørelse om anvendelse af den pågældende undtagelse fra sag til sag på grundlag af en konkret undersøgelse af hver enkelt juridisk udtalelse, hvori der ønskes aktindsigt.
Furthermore, the Council ought not to base its decisions on presumptions of a general nature and can decide on the application of the exception concerned only on a case-by-case basis, after a specific analysis of each legal opinion whose disclosure is sought.
Maurizio Turco bestred endvidere, at der var et relevant behov for beskyttelse af den pågældende juridiske udtalelse, således som Rådet havde hævdet i den anfægtede beslutning.
Mr Turco also disputed the relevance of the need identified by the Council in the contested decision to protect the legal opinion in question.
Herom fastslog Retten, at en offentliggørelse af udtalelser som den i sagen omhandlede juridiske udtalelse dels vil kunne rejse tvivl om lovligheden af de lovgivningsakter, som udtalelserne vedrører, dels vil kunne bringe uafhængigheden af udtalelser fra Rådets Juridiske Tjeneste i fare, hvorfor Rådet ikke havde begået noget fejlskøn ved at antage, at der bestod en offentlig interesse i at beskytte juridiske udtalelser som den i sagen omhandlede.
In that regard, the Court of First Instance held that disclosure of advice such as the legal opinion in question could, first, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of legislative acts to which such advice relates and, secondly, could compromise the independence of the opinions of the Council’s legal service; thus the Council made no error of assessment in deciding that there was a general interest in the protection of legal opinions such as that in question.
Retten fremhævede endvidere, at det fremgik af begrundelsen for det delvise afslag på aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse og beslutningen om at give aktindsigt i udtalelsens første afsnit, at Rådet havde
Furthermore, the Court of First Instance pointed out that the reasoning for the partial refusal of access to the legal opinion at issue and the decision to disclose the introductory paragraph thereof showed that the
Herom udtalte Retten følgende i den appellerede doms præmis 69-80:
In this connection, the Court of First Instance stated as follows in paragraphs 69 to 80 of the judgment under appeal:
»69 Herom bemærkes, at den pågældende institution er forpligtet til i hvert enkelt tilfælde at vurdere, om de dokumenter, hvori der ønskes aktindsigt, er omfattet af de undtagelser, der er opregnet i forordning nr. 1049/2001 (jf. analogt hvad angår afgørelse 94/90 Domstolens dom af 11.1.2000, forenede sager C-174/98 P og C-189/98 P, Nederlandene og van der Wal mod Kommissionen, Sml. I, s. 1, præmis 24).
‘69 It is appropriate to note that the institution is bound to assess in each individual case whether the documents whose disclosure is sought actually fall within the exceptions set out in Regulation No 1049/2001 (see, by analogy, as regards Decision 94/90, Joined Cases C-174/98 P and C-189/98 P Netherlands and van der Wal v Commission [2000] ECR I-1, paragraph 24).
70 I den foreliggende sag må det konstateres, at det omhandlede dokument er en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende et forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne.
70 In this case, the document in question is an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
71 Den omstændighed, at det pågældende dokument har karakter af juridisk rådgivning, kan imidlertid ikke i sig selv begrunde anvendelsen af den påberåbte undtagelse.
71 However, the fact that the document in question is a legal opinion cannot, of itself, justify application of the exception relied upon.
Som tidligere anført skal enhver undtagelse fra retten til aktindsigt i de dokumenter fra institutionerne, som er omfattet af forordning nr. 1049/2001, fortolkes og anvendes strengt (jf. i denne retning Rettens dom af 13.9.2000, sag T-20/99, Denkavit Nederland mod Kommissionen, Sml. II, s. 3011, præmis 45).
Indeed, as previously observed, any exception to the right of access to the institutions’ documents under Regulation No 1049/2001 must be interpreted and applied strictly (see, to that effect, Case T-20/99 Denkavit Nederland v Commission [2000] ECR II-3011, paragraph 45).
72 Det tilkommer derfor Retten at efterprøve, om Rådet i den foreliggende sag har gjort sig skyldig i et urigtigt skøn, da det antog, at udbredelsen af den pågældende juridiske udtalelse ville være til skade for den beskyttelse, der kan gives et dokument af denne art, og derfor anvendte bestemmelsen i artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001.
72 It is therefore for the Court to assess, in this case, whether the Council has made an error of assessment in finding, pursuant to the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, that the disclosure of the legal opinion in question would undermine the protection to which that type of document may be entitled.
73 Som begrundelse for sit afslag på at give fuld aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse har Rådet i den anfægtede beslutning i det væsentlige anført, at
73 In order to justify its refusal to disclose the entirety of the legal opinion in question, the Council contends, in essence, in the contested decision, that the advice of its legal service is an important instrument enabling it to ensure that its acts
SVERIGE OG TURCO MOD RÅDET udtalelser fra dets Juridiske Tjeneste udgør et vigtigt instrument for Rådet til at sikre sig, at dets retsakter er forenelige med fællesskabsretten, og til at fremme en drøftelse af de pågældende retlige aspekter.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL are compatible with Community law and to pursue the discussion of the legal aspects at issue.
Det anfører endvidere, at en udbredelse kunne skabe usikkerhed med hensyn til lovligheden af de lovgivningsakter, som vedtages efter afgivelsen af sådanne udtalelser.
It argues also that such disclosure could give rise to uncertainty as regards the legality of legislative acts adopted following such advice.
Rådet henviser endvidere til forslaget til afgørelse fra generaladvokat Jacobs i sagen Spanien mod Rådet, [sag C-350/92, hvori Domstolen afsagde dom den 13.7.1995, Sml. I, s. 1985], til kendelsen i sagen Carlsen m.fl. mod Rådet [afsagt af Rettens præsident den 3.3.1998, sag T-610/97 R, Sml.
The Council also refers to the Opinion of Advocate General Jacobs in [Case C-350/92] Spain v Council [[1995] ECR I-1985], as well as the order in [Case T-610/97 R] Carlsen and Others v Council [[1998] ECR II-485], and the judgment in [Case T-44/97] Ghignone and Others v Council [[2000] ECR-SC I-A-223 and II-1023].
74 Denne begrundelse vedrørende det anførte behov for beskyttelse angår tilsyneladende alle Rådets juridiske udtalelser vedrørende lovgivningsakter og ikke specielt den juridiske udtalelse, som er omhandlet her i sagen.
74 It is true that that reasoning, relating to the need for protection relied upon, seems to relate to all the Council’s legal advice on legislative acts and not specifically to the legal opinion in question.
Den generelle udformning af Rådets begrundelse er imidlertid berettiget i betragtning af, at angivelsen af supplerende oplysninger, herunder en omtale af indholdet af den pågældende juridiske udtalelse, ville gøre den påberåbte undtagelse formålsløs.
However, the generality of the Council’s reasoning is justified by the fact that giving additional information, making particular reference to the contents of the legal opinion in question, would deprive the exception relied upon of its effect.
75 Desuden fremgår det af den anfægtede beslutning, at selv om Rådet i første omgang afslog at give sagsøgeren aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse, accepterede det slutteligt at gøre alene udtalelsens indledende afsnit offentligt tilgængeligt.
75 In addition, although the Council at first refused the applicant access to the legal opinion in question, it is clear from the contested decision that it finally agreed to disclose the introductory paragraph only of the opinion.
I det indledende afsnit angives det, at den pågældende udtalelse indeholder rådgivningen fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende spørgsmålet om Fællesskabets kompetence for så vidt angår adgangen til arbejdsmarkedet for statsborgere fra tredjelande.
In that introductory paragraph, it is stated that the opinion in question contains the advice of the Council’s legal service on the question of the Community’s powers regarding access of third-country nationals to the labour market.
76 Anbringendet om, at Rådet ikke undersøgte indholdet af den pågældende juridiske udtalelse, da det tog stilling til den omtvistede begæring om aktindsigt, kan derfor ikke tages til følge.
76 It follows that the complaint that the Council did not consider the contents of the legal opinion in question for the purpose of giving a decision on the request for access in question is unfounded.
77 Hvad angår relevansen af det behov for beskyttelse af denne udtalelse, som Rådet fremhæver i den anfægtede beslutning, finder Retten, at såfremt man gjorde den juridiske udtalelse offentligt tilgængelig, ville det medføre, at offentligheden
77 As regards the relevance of the need, identified by the Council in the contested decision, for protection of that advice, the Court finds that the disclosure of the legal opinion in question would have the effect of making public the Council’s
78 En sådan udtalelse ville, hvis den blev offentliggjort, kunne rejse tvivl om lovligheden af den pågældende lovgivningsakt på grund af de omhandlede dokumenters særlige karakter.
78 The disclosure of such advice could, given the particular nature of such documents, give rise to lingering doubts as to the lawfulness of the legislative act in question.
79 Desuden findes Rådet at være berettiget til at antage, at det kan være en beskyttelsesværdig interesse at værne om uafhængigheden af udtalelser fra dets Juridiske Tjeneste, som udfærdiges efter anmodning fra andre tjenestegrene i denne institution, eller som i hvert fald er rettet til dem.
79 In addition, it is important to point out that the Council is justified in considering that the independence of the opinions of its legal service, drawn up at the request of other services of that institution or at least intended for them, can constitute an interest to be protected.
I den forbindelse har sagsøgeren ikke forklaret, i hvilket omfang udbredelsen af den pågældende juridiske udtalelse efter sagens omstændigheder skulle kunne bidrage til at beskytte Rådets Juridiske Tjeneste mod uønskelig indflydelse udefra.
In that regard, the applicant has not explained how, in the circumstances of this case, disclosure of the legal opinion in question would help to protect the Council’s legal service from improper external influences.
80 Under hensyn til de anførte betragtninger findes Rådet ikke at have anlagt noget urigtigt skøn ved at antage, at der var knyttet en interesse til beskyttelsen af den pågældende juridiske udtalelse.«
80 In the light of the foregoing, the Council made no error of assessment in considering that there was an interest in protecting the legal opinion in question.’
For det tredje gjorde Maurizio Turco, stadig subsidiært, gældende, at princippet om gennemskuelighed udgør en »mere tungtvejende offentlig interesse« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, og at den pågældende juridiske udtalelse i hvert fald i kraft af dette princip burde have været gjort offentligt tilgængelig.
Thirdly, Mr Turco submitted, still in the alternative, that the principle of transparency constitutes an ‘overriding public interest’ within the meaning of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 and that the legal opinion in question should, in any event, have been disclosed in accordance with that principle.
Hvad angår dette led i anbringendet fastslog Retten i den appellerede doms præmis 82-85, at Rådet var berettiget til at antage, at den mere tungtvejende offentlige interesse, som kan begrunde en udbredelse af et dokument, som hovedregel må holdes
As regards that part of the plea, the Court of First Instance held, in paragraphs 82 to 85 of the judgment under appeal, that the Council was justified in considering that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document
»82 Herom bemærkes, at disse principper tilsigtes gennemført med bestemmelserne i forordning nr. 1049/2001 under ét, således som det bekræftes af forordningens [første og anden] betragtning […], der udtrykkeligt henviser til principperne om åbenhed, demokrati og borgernes bedre mulighed for at deltage i beslutningsprocessen […]
‘82 … those principles are implemented by the provisions of Regulation No 1049/2001 as a whole, as evidenced by recitals 1 and 2 of the preamble, which refer explicitly to the principles of openness, of democracy and of greater participation of citizens in the decisionmaking process …
83 Den [mere] tungtvejende offentlige interesse, som er omhandlet i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001, og som kan begrunde en udbredelse af et dokument, der vil være til skade for beskyttelsen af juridisk rådgivning, må derfor i princippet holdes adskilt fra de førnævnte principper, som ligger til grund for forordningen.
83 The overriding public interest, under Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, capable of justifying the disclosure of a document which undermines the protection of legal advice must therefore, as a rule, be distinct from the above principles which underlie that regulation.
I modsat fald må den begærende part i det mindste godtgøre, at anvendelsen af de nævnte principper i betragtning af de særlige omstændigheder i sagen har en så påtrængende karakter, at behovet for en beskyttelse af det omtvistede dokument må vige herfor. Dette er imidlertid ikke tilfældet i denne sag.
If that is not the case, it is, at the very least, incumbent on the applicant to show that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document in question.
84 Det bemærkes i øvrigt, at selv om det kan tænkes, at den pågældende institution selv er opmærksom på en [mere] tungtvejende offentlig interesse, der vil kunne begrunde udbredelsen af et sådant dokument, påhviler det den begærende part, som ønsker at påberåbe sig denne interesse, at gøre dette gældende i sin begæring og opfordre institutionen til at tage stilling hertil.
84 In addition, although it may be possible that the institution in question itself identifies an overriding public interest capable of justifying the disclosure of such a document, it is for the applicant who intends to rely on such an interest to invoke it in his application so as to invite the institution to give a decision on that point.
85 Da Rådet således ikke har anlagt et urigtigt skøn ved at antage, at den [mere] tungtvejende offentlige interesse, som forelå ifølge sagsøgeren, ikke kunne begrunde udbredelsen af den pågældende juridiske udtalelse, kan Rådet ikke i den foreliggende sag kritiseres for, at det ikke undersøgte muligheden for eventuelle andre [mere] tungtvejende offentlige interesser.«
85 In this case, since the Council did not make an error of assessment in finding that the overriding public interests invoked by the applicant did not justify disclosure of the legal opinion in question, it cannot be criticised for not having identified other overriding public interests.’
Som følge heraf frifandt Retten Rådet for sagsøgerens påstande, for så vidt de vedrørte afslaget på aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse.
Consequently, the Court of First Instance dismissed the application in so far as it related to the refusal of access to the legal opinion in question.
I appelskrifterne har Kongeriget Sverige og Maurizio Turco nedlagt påstand om ophævelse af den appellerede dom, for så vidt Maurizio Turco derved nægtes aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse.
By their appeals, the Kingdom of Sweden and Mr Turco request that the judgment under appeal be set aside in so far as it refuses to grant Mr Turco access to the legal opinion in question.
Kongeriget Sverige har endvidere opfordret Domstolen til selv at træffe afgørelse i sagen og at annullere den anfægtede beslutning.
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Derimod har Maurizio Turco nedlagt påstand om, at sagen om nødvendigt hjemvises til Retten med henblik på fornyet afgørelse.
Mr Turco on the other hand, asks that, if necessary, the case be referred back to the Court of First Instance for judgment.
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 19. april 2005 er de to appeller blevet forenet med henblik på den skriftlige og mundtlige forhandling samt dommen.
By order of the President of the Court of 19 April 2005, the two appeals were joined for the purposes of the written and oral procedure and the judgment.
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 5. oktober 2005 er Kongeriget Nederlandene givet tilladelse til at intervenere i sagen til støtte for appellanternes påstande.
By order of the President of the Court of 5 October 2005, the Kingdom of the Netherlands was granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the appellants.
Kongeriget Danmark, Kongeriget Nederlandene og Republikken Finland har nedlagt påstand om, at der gives appellanterne medhold i appellerne.
The Kingdom of Denmark, the Kingdom of the Netherlands and the Republic of Finland submit that the appeals should be upheld.
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Rådet og Kommissionen har nedlagt påstand om frifindelse.
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Council and the Commission contend that the appeals should be dismissed.
Der er gjort fem anbringender gældende i appellerne, hvoraf de tre første vedrører de samme tre led af det eneste anbringende, som Maurizio Turco gjorde gældende i første instans.
The appeals put forward five pleas in law, the first three of which refer to the three parts of the plea in law relied on by Mr Turco at first instance.