natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det følger af det ovenstående, at kombinationen af forpligtelsen til åben adgang, fælles takstfastsættelse, livsvarig dækning og minimumsydelser kan sikre den irske befolkning en bred og let adgang til private sygeforsikringsydelser, hvilket berettiger, at den i henhold til fællesskabsretten kvalificeres som en forsyningspligtydelse.
It follows from the foregoing considerations that the combination of the obligations of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits is apt to guarantee that the Irish population has wide and simple access to PMI services, which entitles those services to be characterised as universal within the meaning of Community law.
Sagsøgernes argument om, at private sygeforsikringsydelser, uagtet fordelingen af risikoen for præmierne som følge af den fælles takstfastsættelse, ikke er forsyningspligtydelser, da ikke alle sociale lag i Irland har råd til disse, kan ikke tiltrædes.
The applicants’ argument that, notwithstanding the mutualisation of premiums resulting from the community rating, the PMI services are not universal because they are not available to all strata of the Irish population, cannot be accepted.
For det første indebærer forsyningspligtkriteriet, som nævnt ovenfor i præmis 186, ikke, at hele befolkningen i praksis har eller kan have adgang hertil. For det andet er den
First, as stated at paragraph 186 above, the criterion of universality does not require that the entire population should have or be capable of having recourse
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN omstændighed, at ca. 50% af den irske befolkning har tegnet en AMP-dækning, i alle tilfælde et tegn på, at de private sygeforsikringsydelser opfylder en meget væsentlig efterspørgsel på det irske AMP-marked, og at de væsentligt bidrager til den smidige funktion af hele den sociale sikringsordning i Irland.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION to it in practice. Second, the fact that approximately 50% of the Irish population has subscribed to PMI cover indicates that, in any event, the PMI services respond to a very significant demand on the Irish PMI market and that they make a substantial contribution to the proper functioning of the social security system, in the broad sense, in Ireland.
For det tredje tager denne argumentation ikke, som også sagsøgerne har erkendt, i betragtning, at de private sygeforsikringsydelser, der er til rådighed på det irske AMP-marked, er underinddelt i forskellige dækningsgrupper, herunder bl.a. grundlæggende dækninger, gennemsnitlige dækninger og »luksusdækninger«, der tilbydes til forskellige priser, og som opfylder forsikringstagernes forskellige behov.
Third, that argument does not take account of the fact that, as the applicants themselves acknowledge, the PMI services available on the Irish PMI market may be subdivided into different groups of cover, including in particular basic cover, average cover and ‘luxury’ cover, which are offered at different prices and which meet separate demand from insured persons.
I den sammenhæng anfægter den omstændighed, at prisen på private sygeforsikringsydelser hverken er fastsat i lov eller med fra en øvre grænse, heller ikke, at der er tale om en forsyningspligtydelse.
In that context, the fact that the prices of PMI services are neither regulated nor subject to a ceiling does not affect their universal nature either.
Selv om det er korrekt, at taksten for en sådan dækning, når der ikke er fastsat regler vedrørende præmier for AMP-dækning, i princippet er fastsat af markedskræfterne, fastsættes taksten ikke desto mindre — som følge af forpligtelsen til fælles takstfastsættelse — på en måde, der er ensartet, og som finder anvendelse på alle AMP-aftaler, hvilke aftaler tilbyder den samme dækning, uafhængigt af alder, køn og den forsikredes helbredstilstand.
While it is true that, in the absence of regulations on premiums for PMI cover, the level of rates for such cover is in principle determined by market forces, the fact none the less remains that, owing to the community rating obligation, the rate fixed is made uniform and applicable to all PMI contracts offering the same cover, independently of the age, sex and state of health of the persons insured.
Som følge af, at taksterne samt konkurrencen på området for takster mellem de forskellige private sygeforsikringsselskaber, der er undergivet AMP-forpligtelser, til fordel for samtlige forsikrede er ensartede, er risikoen for overdrevne takster, der er økonomisk uoverkommelige for bestemte persongrupper, navnlig for så vidt angår den grundlæggende AMP-dækning, i praksis yderst begrænset.
Owing to that uniformity of rates and to competition on rates between the different PMI insurers subject to PMI obligations, to the advantage of all insured persons, the risk of an excessive rate, which would be economically unaffordable for certain groups of persons, in particular as regards basic PMI cover, seems to be very limited in practice.
Tværtimod giver den fælles takstfastsættelse, som anført af Irland, mulighed for en krydssubsidiering af præmierne til fordel for de mest sårbare, navnlig ældre personer samt invalide, og sikrer således disse en lettere tilslutning til de private sygeforsikringsydelser, hvilken tilslutning potentielt ville være vanskelig, endog udelukket på et marked med risikobaserede takster.
On the contrary, as Ireland submits, community rating permits a cross-subsidy of premiums to the advantage of the most vulnerable insured persons, in particular the elderly and the sick, and ensures that they have easier access to PMI services, whereas such access would potentially be impeded, or indeed excluded, in a market in which rates were risk-based.
Desuden kræver forsyningspligtkriteriet ikke, at de pågældende tjenesteydelser er gratis, eller at de tilbydes uden hensyn til fortjeneste.
Furthermore, the universality criterion does not require that the service in question be free of charge or that it be offered without consideration of economic profitability.
Den omstændighed, at nogle potentielle brugere ikke besidder de nødvendige finansielle midler til at kunne gøre brug af alle de AMP-dækninger, der er til rådighed på markedet, herunder
The fact that certain potential users do not have the necessary financial resources to take advantage of all the PMI cover available on the market, in particular ‘luxury’
»luksusdækninger«, anfægter ikke, at der er tale om en forsyningspligtydelse, eftersom den pågældende tjenesteydelse tilbydes til ensartede takster uden at forskelsbehandle, og efter ensartede kvalitetskrav til alle kunder (jf. i denne retning Domstolens dom i Corbeau-sagen, nævnt i præmis 131 ovenfor, præmis 15, og Almelo-dommen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 48, samt dom af 25.10.2001, sag C-475/99, Ambulanz Glöckner, Sml. I, s. 8089, præmis 55).
2008 — CASE T-289/03 cover, does not undermine its universal nature provided that the service in question is offered at uniform and non-discriminatory rates and on similar quality conditions for all customers (see, to that effect, Corbeau, paragraph 131 above, paragraph 15; Almelo, paragraph 97 above, paragraph 48; and Case C-475/99 Ambulanz Glöckner [2001] ECR I-8089, paragraph 55).
På baggrund af det ovenstående kan den meget generelle argumentation fremsat af sagsøgerne vedrørende den omstændighed, at de private sygeforsikringsydelser er valgfrie, supplerende, og kan betegnes som »luksusydelser«, ikke tiltrædes.
In the light of the foregoing, the applicants’ very general argument concerning the optional, complementary and ‘luxury’ nature of the PMI services cannot succeed.
Ud over den omstændighed, at sagsøgerne ikke i denne sammenhæng har henset til de forskellige AMP-dækningsgrader, der er til rådighed, har de ikke udførligt bestridt Kommissionen og Irlands opfattelser, hvorefter den irske AMP, ved siden af den offentlige sygesikringsordning, udgør den anden søjle i den irske sundhedsordning. Denne søjle opfylder et tvingende hensyn i den irske sundhedspolitik om social sammenhæng og solidaritet mellem generationerne.
Apart from the fact that the applicants disregard, in this context, the various levels of PMI cover available, they have not submitted a detailed challenge to the argument put forward by the defendant and by Ireland that Irish PMI constitutes, alongside the public health insurance system, the second pillar of the Irish health system, the existence of which fulfils a mandatory objective of social cohesion and solidarity between the generations pursued by Ireland’s health policy.
Ifølge Irland sikrer AMP, at den offentlige sygesikringsordning er effektiv og rentabel, idet byrden ved de omkostninger, der ellers ville have påhvilet denne ordning, fjernes, navnlig for så vidt angår behandlinger på offentlige hospitaler.
According to the explanations provided by Ireland, PMI helps to ensure the effectiveness and profitability of the public health insurance scheme by reducing pressure on the costs which it would otherwise bear, particularly as regards care provided in public hospitals.
Hverken Kommissionen eller Retten kan dog som led i den begrænsede kontrol, fællesskabsinstitutionerne har beføjelse til at udøve i den forbindelse, rejse tvivl om disse hensyn.
Within the framework of the restricted control that the Community institutions are authorised to exercise in that regard, those considerations cannot be called in question either by the Commission or by the Court.
Følgelig tiltrædes det, at de private sygeforsikringsydelser anvendes af Irland i den almene interesse som et uundværligt middel til en forsvarlig forvaltning af den nationale sundhedsordning, hvorfor Retten anerkender, at disse tjenester, som følge af AMP-forpligtelserne, er en SIEG-opgave.
Accordingly, it must be accepted that the PMI services are used by Ireland, in the general interest, as an instrument indispensable to the smooth administration of the national health system and they must be recognised, owing to the PMI obligations, as being in the nature of an SGEI.
Følgelig skal sagsøgernes argument om, at der ikke er tale om en forsynings- og lovpligtig privat sygeforsikringsydelse, forkastes som ugrundet i dets helhed.
Consequently, the applicants’ arguments concerning the absence of universal and compulsory nature of the PMI services must be rejected as unfounded in their entirety.
Under disse omstændigheder er Kommissionens konstatering i punkt 47 i den anfægtede beslutning, hvorefter AMP-forpligtelserne sikrer hele den irske befolkning et bestemt niveau af private sygeforsikringsydelser til overkommelige priser og med ensartede kvalitetskrav, ikke fejlagtig.
In those circumstances, the Commission’s assertion at recital 47 to the contested decision that the PMI obligations aim to ensure a certain level of PMI services to all persons living in Ireland, at an affordable price and on similar quality conditions, is not vitiated by an error.
I øvrigt er den konstatering af, at det spillerum,
Nor does the Commission err in finding that the PMI
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN som de private sygeforsikringsselskaber har til at fastsætte præmier samt indhold af AMP-dækningerne, heller ikke fejlagtig, hvilket ikke anfægter kvalificeringen af AMP-forpligtelserne som SIEG-forpligtelser.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION insurers’ freedom to define the prices and to design the terms of PMI cover does not put in question the qualification of the PMI obligations as SGEI obligations.
Dette gælder så meget mere, som dette spillerum opretholder en vis konkurrence uden derved at påvirke gennemførelsen af den omhandlede SIEG-opgave (jf. præmis 188 ovenfor).
That is all the more true because that freedom preserves a certain level of competition without affecting the implementation of the SGEI mission in question (see paragraph 188 above).
Følgelig har Kommissionen med rette i punkt 48 og 49 i den anfægtede beslutning fastslået, at betingelserne for, at private sygeforsikringsydelser og AMP-forpligtelser kan anses for at være omfattet af en SIEG-opgave, er opfyldt, og at Irland ikke har begået en åbenbar fejl i den forbindelse.
The Commission was therefore entitled to consider, at recitals 48 and 49 to the contested decision, that the conditions for recognition of the PMI services and PMI obligations as relating to an SGEI mission were satisfied and that Ireland had made no manifest error in that regard.
Følgelig må klagepunktet om, at der ikke foreligger en SIEG-opgave som omhandlet i den første betingelse i Altmark-dommen og artikel 86, stk. 2, EF, forkastes.
Consequently, the complaint alleging that there was no SGEI mission within the meaning of the first Altmark condition and Article 86(2) EC must be rejected.
d) Om tilstedeværelsen af klart fastlagte kriterier, der er grundlaget for beregningen af RES-kompensationen som omhandlet i den anden betingelse i Altmark-dommen i) Indledende bemærkninger
(d) The existence of clearly defined parameters for the calculation of compensation for the RES within the meaning of the second Altmark condition
Retten gør indledningsvis opmærksom på, at i henhold til den anden betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, præmis 90, skal de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen for udførelsen af en SIEG-opgave, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde.
The Court observes at the outset in limine that under the second Altmark condition (paragraph 90), the parameters on the basis of which the compensation for carrying out the SGEI mission is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner.
I den forbindelse bemærkes, at af de i præmis 157-160 ovenfor nævnte årsager har Kommissionen i punkt 40 i den anfægtede beslutning kun, i sin analyse vedrørende kompensationen for udgifterne til opfyldelsen af de omhandlede SIEG-forpligtelser, henvist til Ferring-dommen, nævnt i præmis 41 ovenfor, præmis 27.
In that regard, it must be borne in mind that, for the reasons set out at paragraphs 157 to 160 above, the Commission refers, at recital 40 to the contested decision, in its analysis of the compensation for the costs incurred in discharging the SGEI obligations in question, only to the Ferring judgment, paragraph 41 above (paragraph 27).
Ifølge denne dom skal kompensationen svare til de merudgifter, der reelt er afholdt af den erhvervsdrivende, som har fået overdraget en SIEG-opgave.
According to that judgment, the compensation must correspond to the additional costs actually incurred by the operator entrusted with an SGEI mission.
Retten er af den opfattelse, at dette krav nødvendigvis forudsætter en vis gennemsigtighed og objektivitet med hensyn til kriterierne for kompensationen. Uden disse er selv en marginal kontrol udøvet af fællesskabsinstitutionerne ikke mulig.
The Court considers that that requirement necessarily presupposes a certain transparency and a certain objectivity in the criteria for the compensation, in the absence of which even marginal review by the Community institutions would not be possible.
Følgelig skal det undersøges, om Kommissionen gyldigt, i det mindste indirekte, i den foreliggende sag kunne anse kriterierne for RES-kompensation for tilstrækkeligt gennemsigtige og objektive til at opfylde den anden betingelse i Altmark-dommen.
The Court must therefore examine whether the Commission could validly consider, at least impliedly, that in this case the criteria for the compensation provided for by the RES were sufficiently transparent and objective to satisfy the second Altmark condition.
ii) Om den objektive og gennemsigtige karakter af de kriterier, der er grundlaget for beregningen af RES-kompensationen
(ii) The objective and transparent nature of the criteria governing the calculation of the compensation under the RES
Sagsøgerne har i det væsentlige gjort gældende (jf. præmis 113 ff. ovenfor), at beregningen af RES-kompensationen ikke er udført på grundlag af objektive og gennemsigtige kriterier, men i vidt omfang afhænger af en vurdering foretaget af HIA og sundhedsministeren, på flere niveauer.
The applicants essentially claim (see paragraph 113 et seq. above) that the calculation of the compensation under the RES is not carried out according to objective and transparent parameters, but depends largely on the discretion of the HIA and the Minister for Health on several levels.
Således er bedømmelsen af risikomargenen, og navnlig bedømmelsen af vægtningsfaktoren for helbredstilstanden, i vidt omfang overladt til HIA’s skøn.
Thus, the assessment of the risk differentials and in particular that based on the health status weight are largely left to the discretion of the HIA.
Dette bekræftes ved tre forskellige rapporter offentliggjort af HIA siden 2003, hvori det fastslås, at risikomargenen er væsentlig forskellig, og hvoraf udledes modstridende resultater for så vidt angår ustabilitet på markedet.
That is confirmed by the three divergent reports published by the HIA since 2003, which found clearly different risk differentials and drew contradictory conclusions as to the reality of market instability.
Hertil kommer, at HIA og sundhedsministeren har en vid skønsbeføjelse for så vidt angår beslutningen om iværksættelse af RES-betalinger på grundlag af procentsatsen for den opnåede risikomargen.
Furthermore, the HIA and the Minister for Health have a wide discretion as to the decision to activate RES payments by reference to the percentage of risk differential achieved.
I denne forbindelse må det for det første, i modsætning til det af sagsøgerne hævdede, fastslås, dels at HIA’s, og i givet fald sundhedsministerens bedømmelse for så vidt angår beslutningen om at iværksætte RES-betalinger, hvilken beslutning navnlig indebærer en konstatering af, om risikomargenen overstiger en vis procentsats, og af ustabiliteten på markedet, ikke er forbundet med spørgsmålet, om selve beregningen af kompensationen er udført ud fra objektive og gennemsigtige kriterier.
In that regard, it must first of all be noted that, contrary to the applicants’ contention, the discretion of the HIA and, where appropriate, the Minister for Health as to the decision to commence the RES payments, a decision which implies in particular the finding of a risk differential in excess of a certain percentage and market instability, is not linked to the question whether the compensation is calculated according to objective and transparent parameters.
Denne beregning udføres nemlig først — på grundlag af oplysninger indgivet af de private sygeforsikringsselskaber, der er undergivet RES, og følgelig på grundlag af deres respektive profiler og risici — efter at beslutningen om iværksættelsen af RES-udbetalingerne er truffet.
That calculation is carried out, on the basis of the data provided by the PMI insurers subject to the RES and, accordingly, of their respective risk profiles, only after the decision to commence the RES payments has been taken.
I den sammenhæng har sagsøgerne sammenblandet fastsættelsen af risikomargenerne, der er en fase, som går forud for beslutningen om at iværksætte RES-udbetalingerne, med beregningen af den kompensation, der overføres i form af RES-udbetalinger, som afhænger af en udførlig sammenligning af den reelle risikoprofil og den gennemsnitlige risikoprofil på markedet af hvert enkelt privat sygeforsikringsselskab (jf. præmis 33 ovenfor).
In that context, the applicants are confusing the determination of the risk differentials, which constitutes a step preparatory to the decision to commence the RES payments, with the calculation of the compensation paid in the form of RES payments, which depends on a detailed comparison between the actual risk profile and the average market risk profile for each of the PMI insurers (see paragraph 33 above).
Dels er denne beføjelse — selv under forudsætning af, at de irske myndigheder har en vid skønsbeføjelse med hensyn til RES-udbetalinger, hvilket bl.a. bestrides af Irland — ikke uforenelig med objektive og gennemsigtige kriterier som omhandlet i den anden betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor.
Furthermore, even on the assumption that the Irish authorities have a discretion in calculating the RES payments — which Ireland, in particular, denies —, that discretion is not in itself incompatible with the existence of objective and transparent parameters within the meaning of the second Altmark condition.
Som Irland har gjort gældende, er denne betingelse ikke til hinder for, at den nationale lovgiver overlader de nationale myndigheder en vis skønsmargen med henblik på at fastsætte kompensationen for udgifterne til udførelsen af en SIEG-opgave.
As Ireland asserts, that condition does not prevent the national legislature from leaving to the national authorities a certain discretion to determine the compensation for the costs incurred in discharging an SGEI mission.
Tværtimod har medlemsstaten, som præciseret i Rettens praksis, en vid skønsbeføjelse, ikke blot med hensyn til fastsættelsen af en SIEG-opgave, men også med hensyn til fastsættelsen af kompensationen for de udgifter, der afhænger af en bedømmelse af komplicerede, økonomiske forhold (jf. i denne retning dommen i sagen FFSA m.fl. mod Kommissionen, nævnt i præmis 101 ovenfor, præmis 99 og 100).
On the contrary, as established in the caselaw of the Court of First Instance, the Member State has a wide discretion not only when defining an SGEI mission but also when determining the compensation for the costs, which calls for an assessment of complex economic facts (see, to that effect, FFSA and Others v Commission, paragraph 101 above, paragraphs 99 and 100).
Det er desuden netop fordi denne fastsættelse kun er undergivet en begrænset kontrol fra fællesskabsinstitutionerne, at den anden betingelse i Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor, kræver, at disse institutioner skal være i stand til at efterprøve, om der foreligger objektive og gennemsigtige kriterier, hvilke kriterier skal præciseres således, at de udelukker enhver mulighed for, at medlemsstaten misbruger SIEG-begrebet.
It is precisely because the determination of the compensation is subject to only restricted control by the Community institutions, moreover, that the second Altmark condition requires that those institutions must be in a position to verify the existence of objective and transparent parameters, which must be defined in such a way as to preclude any abusive recourse to the concept of an SGEI on the part of the Member State.
Følgelig er sagsøgernes argumenter vedrørende det forhold, at der ikke foreligger objektive og gennemsigtige kriterier som grundlag for beregningen af kompensationen, idet de irske myndigheder har en vid skønsmargen, ikke relevante, og kan ikke tiltrædes.
Consequently, the applicants’ arguments concerning the absence of objective and transparent parameters for the calculation of the compensation, owing to the existence of a discretion of the Irish authorities, are inoperative and cannot be upheld.
Det må dernæst fastslås, om Kommissionen i punkt 25-30 i den anfægtede beslutning (jf. præmis 38 ovenfor) udførligt har anført de kriterier, den metode og de fremgangsmåder, der anvendes ved fastsættelsen af RES-udbetalinger.
It should be noted, next, that at recitals 25 to 30 to the contested decision (see paragraph 38 above) the Commission sets out in detail the criteria, the method and the procedure governing the determination of the RES payments.
Hertil kommer, at det fremgår af beskrivelsen af beregningsmetoden for RES-udbetalinger som nævnt i præmis 31-33 ovenfor, at de forskellige beregningskriterier, der anvendes, klart har hjemmel i den gældende lovgivning, bl.a. bilag II til RES.
It follows from the description of the method of calculating the RES payments set out at paragraphs 31 to 33 above, moreover, that the different calculation parameters used are clearly established by the applicable legislation, in particular the Second Schedule to the RES.