natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen konkluderede, at det pågældende investeringsprojekt ville medføre en forøgelse af kapaciteten i en sektor, hvor der ikke er overkapacitet, hvilket berettigede anvendelsen af justeringsfaktoren 1 på konkurrencefaktoren.
The Commission concluded that the investment project in question would entail an increase in capacity in a sector in which there was no overcapacity, which justified the application of the adjustment factor 1 to the competition factor.
Ved skrivelse af 4. august 2000 anmeldte Forbundsrepublikken Tyskland til Kommissionen et støtteprojekt med en investeringsintensitet på 35% (eller i alt 69 797 988 EUR) til fordel for Glunz og OSB til opførelse af et integreret center for forarbejdning af træ i Nettgau i delstaten Sachsen-Anhalt.
By letter of 4 August 2000, the Federal Republic of Germany notified the Commission of a project to grant investment aid of an intensity of 35% (that is, EUR 69 797 988 in total) to the companies Glunz and OSB for the construction of an integrated wood processing centre at Nettgau in the Land of Saxony-Anhalt.
På grundlag af en vurdering af den anmeldte støtte i forhold til kriterierne i de multisektorale rammebestemmelser redegjorde Kommissionen for årsagen til, at den var af den opfattelse, at det af Forbundsrepublikken Tyskland påtænkte investeringsstøtteprojekt var i overensstemmelse med den tilladte maksimale støtteintensitet 21.
On the basis of an assessment of the notified aid in the light of the criteria laid down in the multisectoral framework, the Commission set out the reasons why it considered that the investment aid project proposed by the Federal Republic of Germany was in accordance with the maximum authorised aid intensity. 21
Kommissionen var af den opfattelse, at den anmeldte foranstaltning udgjorde statsstøtte i artikel 87, stk. 1, EF’s forstand, og at den skulle vurderes på grundlag af de multisektorale rammebestemmelser.
The Commission considered that the notified measure constituted State aid within the meaning of Article 87(1) EC and that it should be assessed on the basis of the multisectoral framework.
I overensstemmelse med rammebestemmelserne fastsatte Kommissionen støttens maksimale intensitet, som disse virksomheder kunne modtage i denne region, idet den vurderede hver af justeringsfaktorerne (faktor T, I og M).
In accordance with the rules laid down by that framework, the Commission determined the maximum intensity of aid which companies could receive in that area, by evaluating each of the adjustment factors (factors T, I and M).
Den 25. juli 2001 besluttede Kommissionen således på grundlag af artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 659/1999 ikke at rejse indsigelser mod tildelingen af den pågældende støtte.
On 25 July 2001, the Commission therefore decided, on the basis of Article 4(3) of Regulation No 659/1999, not to raise objections to the grant of that aid.
20 — Denne nomenklatur blev indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 af 9.10.1990 om Den Statistiske Nomenklatur for Økonomiske Aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber (EFT L 293, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 761/93 af 24.3.1993 (EFT L 83, s. 1).
20 — This classification was established by Council Regulation (EEC) No 3037/90 of 9 October 1990 on the statistical classification of economic activities in the European Community (OJ 1990 L 293, p.
Jf. s. 8-14 i den anfægtede beslutning og præmis 14 i den appellerede dom.
1), as amended by Commission Regulation (EEC) No 761/93 of 24 March 1993 (OJ 1993 L 83, p. 1).
Hvad angår vurderingen af konkurrencefaktoren bemærkede Kommissionen i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 3.3 og 3.4, at den ville begrænse sin analyse til en afgørelse af, om der bestod strukturbestemt overkapacitet i den pågældende sektor, når der forelå tilstrækkelige oplysninger om kapacitetens udnyttelsesgrad.
With regard to the assessment of the competition factor, the Commission stated that, in accordance with points 3.3 and 3.4 of the framework, when there is sufficient data relating to the capacity utilisation rate, it had to limit its analysis to determining whether or not there was structural overcapacity in the relevant sector.
Da Kommissionen fandt, at de to produkter, som Glunz fremstiller, udgjorde en meget betydelig del af den samlede produktion af træplader i Europa, valgte Kommissionen under henvisning til
Taking the view that the two products manufactured by Glunz represented a very significant share of all wood panel and board production in Europe, and referring to the lowest level of the general classification of economic activities in the
III — Retsforhandlingerne for Retten og den appellerede dom
III — The procedure before the Court of First Instance and the contested judgment
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 4. februar 2002 anlagde Kronofrance sag med påstand om annullation af den anfægtede beslutning.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 4 February 2002, Kronofrance brought an action for annulment of the contested decision.
Ved Rettens kendelse af 10. september 2002 blev det tilladt Glunz og OSB at intervenere i sagen til støtte for Kommissionens påstande.
By order of the Court of First Instance of 10 September 2002, Glunz and OSB were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Først bemærkede Retten i den appellerede doms præmis 32 med henvisning til fast retspraksis, at det var nødvendigt at sondre mellem de to faser i kontrolproceduren for statsstøtte, nemlig fasen med den indledende undersøgelse af foranstaltningen og den formelle undersøgelsesfase 22.
Basing its argument on settled caselaw, the Court of First Instance pointed out, first, in paragraph 32 of the contested judgment that it was necessary to distinguish between the two stages of the procedure for reviewing State aid, namely the preliminary examination of the measure and the formal investigation procedure.
Den første af disse faser giver Kommissionen mulighed for at danne sig en umiddelbar opfattelse af, om støtten er forenelig, mens den anden fase gør det muligt for Kommissionen at få fuldstændigt kendskab til samtlige sagens omstændigheder og pålægger i denne henseende Kommissionen at give de interesserede parter lejlighed til at fremsætte deres bemærkninger.
22 The former stage enables the Commission to form a prima facie opinion on the compatibility of the aid, and the latter stage enables it to be fully informed of all the facts of the case and, in that context, imposes on it an obligation to give the parties concerned notice to submit their comments.
Retten anførte derefter i dommens præmis 33, at når Kommissionen blot på grundlag af den indledende undersøgelse af støtten fastslår, at den er forenelig med fællesmarkedet, kan de personer, der er indrømmet de i artikel 88, stk. 2, EF omhandlede processuelle garantier, kun opnå, at de respekteres, hvis de har adgang til at indbringe beslutningen for Fællesskabets retsinstanser 23.
The Court therefore stated, in paragraph 33 of the judgment, that, where the Commission finds, on the basis only of the preliminary examination, that aid is compatible with the common market, the persons intended to benefit from the procedural guarantees provided for in Article 88(2) EC may secure compliance therewith only if they are able to challenge that decision before the Community judicature. 23
Retten udledte derfor heraf i den appellerede doms præmis 34:
Consequently, the Court concluded, in paragraph 34 of the contested judgment:
Det fremgår af den appellerede dom, at Kommissionen og intervenienterne under retsmødet havde rejst en formalitetsindsigelse om, at Kronofrance ikke havde søgsmålskompetence.
It is apparent from that judgment that, at the hearing, the Commission and the interveners raised a plea of inadmissibility on the ground that Kronofrance did not have locus standi.
De gjorde gældende, at Kronofrance ikke var individuelt berørt af den anfægtede beslutning, i det omfang virksomhedens markedsposition ikke blev væsentligt berørt af den pågældende støtte.
They contended that Kronofrance was not individually concerned by the contested decision since its position on the market was not substantially affected by the aid in question.
22 — Retten henviste til dommen i sagen Cook mod Kommissionen, præmis 22, i sagen Matra mod Kommissionen, præmis 16, og i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, præmis 38, samt til Rettens dom af 13.1.2004, sag T-158/99, Thermenhotel Stoiser Franz m.fl. mod Kommissionen, Sml. II, s. 1, præmis 57.
22 — The Court referred to Cook v Commission, paragraph 22; Matra v Commission, paragraph 16; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 38; and Case T-158/99 Ther­menhotel Stoiser Franz and Others v Commission [2004] ECR II-1, paragraph 57.
23 — Retten henviste til dommen i sagen Cook mod Kommissionen, præmis 23, i sagen Matra mod Kommissionen, præmis 17, i sagen Kommissionen mod Sytraval og Brink’s France, præmis 47, og i sagen Thermenhotel Stoiser Franz m.fl. mod Kommissionen, præmis 69.
23 — The Court referred to Cook v Commission, paragraph 23; Matra v Commission, paragraph 17; Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 47; and Thermenhotel Stoiser Franz and Others v Commission, paragraph 69.
Retten undersøgte således i dommens præmis 29-46, om sagen kunne reali -tetspåkendes.
In paragraphs 29 to 46 of the contested judgment, the Court of First Instance therefore examined the admissibility of the action.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — FORENEDE SAGER C-75/05 P OG C-80/05 P tredje magtfordrejning og for det fjerde en tilsidesættelse af begrundelsespligten.
OPINION OF MR BOT — JOINED CASES C-75/05 P AND C-80/05 P powers; and, fourth, breach of the obligation to state reasons.
Kommissionen har truffet som afslutning på den indledende undersøgelse, er det således tilstrækkeligt, at den pågældende er interesseret part i denne bestemmelses forstand, for at han kan anses for umiddelbart og individuelt berørt i henhold til artikel 230, stk. 4, EF […]« 24.
guarantees provided for in Article 88(2) EC, the mere fact that it has the status of a “party concerned” within the meaning of that provision is sufficient for it to be regarded as directly and individually concerned for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC [ 24]…’
Retten fandt, at Kronofrances første anbringende var begrundet og annullerede derfor den anfægtede beslutning.
The Court held that the first plea raised by Kronofrance was well founded and on that ground annulled the contested decision.
Retten undersøgte dermed, om sagsøgeren kunne anses for en interesseret part i den i artikel 1, litra h), i forordning nr. 659/1999 omhandlede forstand.
The Court then considered whether the applicant could be regarded as an interested party for the purposes of Article 1(h) of Regulation No 659/1999.
Retten udtalte i den appellerede doms præmis 44 efter en analyse af Kronofrances konkurrencemæssige stilling på markedet for træplader, at sagsøgeren var en konkurrent til den støttemodtagende virksomhed, og at Kronofrance følgelig var en interesseret part.
After analysing the competitive position of Kronofrance on the wood panels and boards market, the Court held, in paragraph 44 of the contested judgment, that the applicant was a competitor of the undertaking which was the recipient of the aid and, as such, was an interested party.
Kronofrance anfægtede med det første anbringende Kommissionens vurdering af den tilladte maksimale støtteintensitet, navnlig den justeringsfaktor, der fandt anvendelse på konkurrencefaktoren (faktor T). Kronofrance kritiserede bl.a.
By that first plea, Kronofrance disputed the Commission’s assessment of the maximum allowable aid intensity and more particularly of the adjustment factor applicable to the competition factor (factor T).
Retten antog realitetsbehandling 25.
The Court therefore declared the action admissible. 25
Efter i den appellerede doms præmis 79 at have henvist til omfanget af den skønsmargin, som Kommissionen råder over ved udøvelsen af sin kontrol med statsstøtte, undersøgte Retten, om Kommissionen havde begået en retlig fejl ved fortolkningen og gennemførelsen af de multisektorale rammebestemmelser.
After noting, in paragraph 79 of the contested judgment, the wide discretion enjoyed by the Commission in the exercise of its review of State aid, the Court of First Instance examined whether the Commission had committed an error of law in its interpretation and application of the multisectoral framework.
Retten analyserede derefter de af Kronofrance fremsatte anbringender.
The Court then analysed the pleas in law put forward by Kronofrance.
Kronofrance påberåbte sig i det væsentlige fire annullationsanbringender om for det første tilsidesættelse af artikel 87 EF og de multisektorale rammebestemmelser, for det andet tilsidesættelse af artikel 88, stk. 2, EF, for det
The applicant relied, essentially, on four pleas in support of its claim for annulment, alleging, first, infringement of Article 87 EC and of the multisectoral framework; second, infringement of Article 88(2) EC; third, misuse of
24 — Retten henviste til dommen i sagen Cook mod Kommissionen, præmis 23-26, og i sagen Matra mod Kommissionen, præmis 17-20, samt til Rettens dom af 15.9.1998, sag T-11/95, BP Chemicals mod Kommissionen, Sml. II, s. 3235, præmis 89 og 90.
24 — The Court referred to Cook v Commission, paragraphs 23 to 26; Matra v Commission, paragraphs 17 to 20; and Case T-11/95 BP Chemicals v Commission [1998] ECR II-3235, paragraphs 89 and 90.
Selv om Retten i dommens præmis 89 anerkendte, at rammebestemmelserne alene på grundlag af deres ordlyd kunne forstås på den af Kommissionen hævdede måde, udtalte den ikke desto mindre, at bestemmelserne skulle fortolkes i lyset af artikel 87 EF og det formål, den forfølger, nemlig at konkurrencen på fællesmarkedet ikke er fordrejet.
Although the Court acknowledged, in paragraph 89 of the contested judgment, that, on the basis of its wording alone, the multisectoral framework could be understood in the sense claimed by the Commission, it nevertheless considered that the framework must be interpreted in the light of Article 87 EC and of the objective sought by
IV — Retsforhandlingerne for Domstolen og parternes påstande
IV — The procedure before the Court of Justice and the forms of order sought by the parties
Ved appelskrifter indleveret til Domstolens Justitskontor henholdsvis den 16. og 18. februar 2005 har Forbundsrepublikken Tyskland samt Glunz og OSB iværksat de foreliggende appelsager.
By applications lodged at the Registry of the Court of Justice on 16 and 18 February 2005 respectively, the Federal Republic of Germany and Glunz and OSB brought the present appeals.
I dommens præmis 90-95 undersøgte Retten opbygningen af de multisektorale rammebestemmelsers punkt 3.2-3.10.
In paragraphs 90 to 95 of the contested judgment, the Court examined the organisation of points 3.2 to 3.10 of the multisectoral framework.
I dommens præmis 96 udledte Retten heraf, at anvendelsen af justeringsfaktoren 1 på konkurrencefaktoren indebar den forudgående konstatering, at der hverken var en strukturbestemt overkapacitet i den pågældende sektor eller et vigende marked. Retten anførte i denne henseende, at disse to vurderingskriterier har hver deres egenart.
In paragraph 96 of the contested judgment, it concluded that the application of an adjustment factor equal to 1 to the competition factor implied a prior finding that there was no structural overcapacity in the sector concerned and also that the market was a declining market.
Ved kendelse afsagt den 13. oktober 2005 af Domstolens præsident er sagerne C-75/05 P og C-80/05 P blevet forenet med henblik på den mundtlige forhandling og dommen.
By order of 13 October 2005 of the President of the Court, Cases C-75/05 P and C-80/05 P were joined for the purposes of the oral procedure and the judgment.
Under disse omstændigheder udtalte Retten i den appellerede doms præmis 97, at første punktum i de multisektorale rammebestemmelsers punkt 3.4 skulle fortolkes således, at »for det tilfælde, at oplysningerne om kapacitetsudnyttelsen i den pågældende sektor ikke gør det muligt for Kommissionen at konkludere positivt, at der er tale om en strukturbestemt overkapacitet, skal Kommissionen undersøge, om det pågældende marked er vigende«.
It was in those circumstances that, in paragraph 97 of the contested judgment, it held that the first sentence of point 3.4 of the multisectoral framework must be understood as meaning that, ‘where the data on capacity utilisation in the sector concerned do not allow the Commission to reach the positive conclusion that there is structural overcapacity, the Commission must consider whether the market in question is a declining market’.
Appellanterne har nedlagt påstand om, at den appellerede dom ophæves, og at Kronofrances påstande forkastes.
The appellants claim that the Court should annul the contested judgment and dismiss the action brought by Kronofrance.
Glunz og OSB har ligeledes nedlagt påstand om, at deres sag i givet fald hjemvises til Retten til fornyet afgørelse.
Glunz and OSB also request that, if appropriate, their case be referred back to the Court of First Instance for judgment on the merits.
Appellanterne har endelig nedlagt påstand om, at Kronofrance tilpligtes at betale sagens omkostninger både i appel -sagerne og i sagen for Retten.
The appellants request, finally, that Kronofrance be ordered to pay the costs both of the appeals and of the action brought before the Court of First Instance.
Retten fandt derfor i den appellerede doms præmis 103, at Kommissionen ved at have anvendt en justeringsfaktor lig med 1 på konkurrencefaktoren uden først at have undersøgt, om det pågældende støtteprojekt ville blive iværksat på et vigende marked, havde tilsidesat artikel 87 EF og de multisektorale rammebestemmelser.
Accordingly, the Court held, in paragraph 103 of the contested judgment, that, in applying an adjustment factor equal to 1 to the competition factor without having first ascertained whether the aid project in question would take place in a declining market, the Commission had erred in law, infringing Article 87 EC and the multisectoral framework.
Retten udtalte, at Kronofrances påstande skulle tages til følge, og den annullerede den anfægtede beslutning.
The Court held that the forms of order sought by Kronofrance must therefore be granted and the contested decision annulled.
Kommissionen har i begge sager nedlagt påstand om, at den appellerede dom ophæves.
In each of these cases, the Commission claims that the contested judgment should be annulled.
Kommissionen har nedlagt påstand om, at Kronofrances påstande afvises, subsidiært at de forkastes, samt at Kronofrance
It requests the Court to dismiss Kronofrance’s action as inadmissible and, in the alternative, as unfounded, and to order
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT BOT — FORENEDE SAGER C-75/05 P OG C-80/05 P tilpligtes at betale sagens omkostninger både i førsteinstansen og i appelinstansen.
OPINION OF MR BOT — JOINED CASES C-75/05 P AND C-80/05 P
Retten tilsidesatte de grænser, der er for dens judicielle kontrol, og fortolkede de multisektorale rammebestemmelser ukorrekt.
They maintain that the Court disregarded the restrictions imposed on its judicial review and misinterpreted the multisectoral framework.
Kronofrance har i disse to sager nedlagt påstand om, at appellerne forkastes, og at appellanterne tilpligtes at betale sagens omkostninger for Domstolen og ved Retten.
In both cases, Kronofrance contends that the Court should dismiss the appeals and order the appellants to pay the costs both of the appeals brought before the Court of Justice and of the action brought before the Court of First Instance.
Efter min opfattelse har appellanterne gjort fire anbringender gældende til støtte for appellen.
In my view, the appellants put forward four pleas in law in support of their appeals.
Inden jeg udtaler mig om disse anbringenders berettigelse, ønsker jeg at komme med en indledende bemærkning om grænserne for den judicielle kontrol, som Domstolen skal foretage i en appelsag.
Before giving my views on the validity of these pleas, I should like to make a preliminary point regarding the limits on the judicial review conducted by the Court of Justice in the context of an appeal.
Forbundsrepublikken Tyskland, Glunz og OSB har med det første anbringende gjort gældende, at den appellerede dom er behæftet med en retlig fejl, idet Retten antog Kronofrances søgsmål til realitetsbehandling.
By the first plea, the Federal Republic of Germany and Glunz and OSB claim that the contested judgment is marred by an error of law in that the Court of First Instance declared that the action brought by Kronofrance was admissible.
Appellanterne har med det andet anbringende, der efter min opfattelse består af to led, anfægtet arten og udstrækningen af Rettens judicielle kontrol med Kommissionens vurdering af beregningen af konkurrencefaktoren på markedet. De har anført, at
By their second plea, which I consider comprises two limbs, the appellants dispute the nature and extent of the judicial review carried out by the Court of First Instance of the Commission’s assessment concerning the calculation of the competition factor.
Det skal påpeges, at i henhold til artikel 225, stk. 1, EF og artikel 58, stk. 1, i statutten for Domstolen, er en appel begrænset til retsspørgsmål.
Under Article 225(1) EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice, an appeal is limited to points of law.
Appellen skal være begrundet i anbringender om, at Retten savner kompetence, at der er begået rettergangsfejl, som
It must be based on grounds of lack of jurisdiction of the Court of First Instance, breach of procedure before it which adversely affects the interests of the applicant
TYSKLAND M.FL. MOD KRONOFRANCE krænker appellantens interesser, eller at Retten har overtrådt fællesskabsretten 26.
GERMANY AND OTHERS v KRONOFRANCE or infringement of Community law by the Court of First Instance. 26 invoked by the appellants in support of their appeals.
A — Det første anbringende om en forkert bedømmelse af, om Kronofrances søgsmål kunne antages til realitetsbehandling
A — The first plea, alleging an incorrect assessment of the admissibility of the action brought by Kronofrance
I medfør af fast retspraksis er alene Retten kompetent til dels at fastlægge de faktiske omstændigheder i sagen, når bortses fra tilfælde, hvor den indholdsmæssige urigtighed af dens konstateringer følger af akterne i den sag, den behandler, dels at bedømme disse faktiske omstændigheder.
According to settled caselaw, the Court of First Instance thus has exclusive jurisdiction, first, to find the facts except where the substantive inaccuracy of its findings is apparent from the documents submitted to it and, second, to assess those facts.
Vurderingen af de faktiske omstændigheder udgør derfor ikke et retsspørgsmål, der som sådan er undergivet Domstolens prøvelsesret, medmindre de beviser, der er fremlagt for Retten, er gengivet forkert 27.
Save where the evidence adduced before the Court of First Instance has been distorted, the appraisal of the facts therefore does not constitute a point of law which is subject to review by the Court of Justice in the context of an appeal. 27
Appellanterne har med dette første anbringende anfægtet Rettens bedømmelse af Kronofrances søgsmålskompetence.
By this first plea, the appellants dispute the assessment made by the Court of First Instance as regards the locus standi of Kronofrance.
Efter at dette er sagt, vil jeg således undersøge de forskellige anbringender, som
That having been noted, it is therefore necessary to examine the various pleas
26 — Jf. bl.a. dom af 22.11.2007, sag C-260/05 P, Sniace mod Kommissionen, Sml. I, s. 10005, præmis 49 og den deri nævnte retspraksis.
26 — See inter alia Case C-260/05 P Sniace v Commission [2007] ECR I-10005, paragraph 49 and the caselaw cited therein.