natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I 2006 afsagde Retten tre domme inden for området bekæmpelse af terrorisme 53. I de første to suppleredes de principper, der blev opstillet i dommen i sagen Yusuf og Al Barakaat
In 2006, the Court delivered three judgments concerning the fight against terrorism 53.
International Foundation mod Rådet og Kommissionen, henholdsvis dommen i sagen Kadi mod Rådet og Kommissionen 54, mens den tredje dom blev afsagt inden for en ny retlig sammenhæng.
Foundation v Council and Commission and in Kadi v Council and Commission 54third judgment was given in an unprecedented legal context.
Efter terrorangrebene den 11. september 2001 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd en række resolutioner, hvorved alle De Forenede Nationers (FN’s) medlemsstater opfordredes til at indefryse midler og andre finansielle aktiver, der tilhører personer og enheder med tilknytning til Taliban, Usama bin Laden og Al-Qaida-organisationen.
After the terrorist attacks of 11 September 2001, the Security Council of the United Nations adopted several resolutions calling on all the Member States of the United Nations (UN) to freeze the funds and other financial resources of the persons and entities associated with the Taliban, Osama bin Laden and the Al-Qaeda network.
En sanktionskomité har af Sikkerhedsrådet fået til opgave at identificere de pågældende personer eller enheder og holde listen over dem ajour.
A Sanctions Committee was tasked by the Security Council with identifying the subjects and maintaining an updated list of them.
Disse resolutioner blev gennemført inden for Fællesskabet ved en række rådsforordninger om indefrysning af midler, der tilhører de pågældende personer og enheder.
Those resolutions were implemented in the Community by Council regulations ordering the freezing of the funds of the persons and entities concerned.
Disse optages på en liste, som jævnligt revideres af Kommissionen på grundlag af ajourføringer foretaget af sanktionskomitéen.
Those persons and entities are included in a list which is regularly revised by the Commission on the basis of updates carried out by the Sanctions Committee.
Staterne kan med sanktionskomitéens samtykke gøre undtagelse fra indefrysningen af midler af humanitære grunde.
Derogations to the freezing of funds may be granted by States for humanitarian reasons, subject to the approval of the Sanctions Committee.
I henhold til en særlig procedure kan der ved mellemkomst af den medlemsstat, hvor den pågældende bor eller er statsborger, indgives en anmodning til sanktionskomitéen om at blive slettet af listen.
Requests to be removed from the list can be submitted to the Sanctions Committee through the State in which the person concerned resides or of which he is a national, in accordance with a specic procedure.
Rettens dom 17.5.2006, sag T-93/04, Kallianos mod Kommissionen (appelleret, sag C-323/06 P), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Judgment of 17 May 2006 in Case T-93/04 Kallianos v Commission (under appeal, Case C-323/06 P), not yet published in the ECR.
Rettens domme af 12.7.2006, sag T-253/02, Ayadi mod Rådet (appelleret, sag C-403/06 P), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, og sag T-49/04, Hassan mod Rådet og Kommissionen (appelleret, C-399/06 P), ikke trykt i Samling af Afgørelser, samt Rettens dom af 12.12.2006, sagT-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran mod Rådet, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.
Judgments of 12 July 2006 in Case T-253/02 Ayadi v Council (under appeal, Case C-403/06 P), not yet published in the ECR, and in CaseT-49/04 Hassan v Council and Commission (under appeal, Case C-399/06 P), not published in the ECR; and judgment of 12 December 2006 in Case T-228/02 Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran v Council, not yet published in the ECR.
Rettens domme af 21.9.2005, sag T-306/01, Yusuf og Al Barakaat International Foundation mod Rådet og Kommissionen (appelleret, sag C-45/05 P), Sml.
Judgment in Case T-306/01 Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission (under appeal, Case C-45/05 P) [2005] ECR II-3533, and CaseT-315/01 Kadi v Council and Commission (under appeal, C-402/05 P) [2005] ECR II-3649.
Retten i Første Instans annullation af denne foranstaltning, og i de to domme, der blev resultatet heraf, præciserede Retten en række forhold vedrørende proceduren for indefrysning af midler.
Chaq Ayadi, a Tunisian national residing in Dublin (Ireland), and Faraj Hassan, a Libyan national held in Brixton prison (United Kingdom), were included in the Community list in question.
I dommen i sagen Ayadi mod Rådet anerkendte Retten, efter at have konstateret, at indefrysningen af midler i medfør af den anfægtede forordning ikke tilsidesatte de universelt anerkendte grundlæggende menneskerettigheder (jus cogens), at en sådan foranstaltning er særdeles drastisk.
In Ayadi v Council, the Court, having observed that the freezing of funds provided for by the contested regulation does not infringe the universally recognised fundamental rights of the human person (juscogens), acknowledged that such a measure is particularly drastic.
Den tilføjede imidlertid, at de omhandlede regler har så vægtige formål, at det kan berettige sådanne negative følger, og at indefrysningen af midler ikke forhindrer de berørte personer i under de givne omstændigheder at have et tilfredsstillende privatliv, familieliv og socialt liv.
However, it went on to state that the importance of the aims pursued by the legislation in question is such as to justify those negative consequences and that the freezing of the funds did not prevent the individuals concerned from leading satisfactory personal, family and social lives, given the circumstances.
Navnlig er der ikke noget forbud mod, at de udøver erhvervsvirksomhed, forudsat at adgangen til at oppebære indtægterne ved denne virksomhed er reguleret.
In particular, they were not prevented from carrying on professional activities even if, however, the receipt of income from those activities was regulated.
Endvidere fastslog Retten med hensyn til proceduren for at blive slettet af listen, at en borger i henhold til sanktionskomitéens retningslinjer og den anfægtede rådsforordning har ret til at indgive en anmodning om revurdering af sin sag til sanktionskomitéen ved mellemkomst af regeringen i det land, hvor vedkommende bor eller er statsborger.
As regards, next, the procedure for removal from the list, the Court found that the Sanctions Committee’s guidelines and the contested Council regulation provide for the right for an individual to submit his case to the Sanctions Committee for re-examination through the government of the country in which he resides or of which he is a national.
Denne ret er således også sikret ved Fællesskabets retsorden.
That right is therefore also safeguarded by the Community legal order.
Ved behandlingen af en sådan anmodning er medlemsstaterne forpligtet til at respektere de berørte personers grundlæggende rettigheder, eftersom de ikke vil kunne være til hinder for opfyldelsen af deres forpligtelser i medfør af De Forenede Nationers pagt.
In examining such a request, the Member States are bound to respect the fundamental rights of the persons involved given that the respect of those rights is not capable of preventing the proper performance of their obligations under the Charter of the United Nations.
Medlemsstaterne skal bl.a. i videst muligt omfang påse, at de berørte personer sættes i stand til at gøre deres synspunkt behørigt gældende for de kompetente nationale myndigheder.
In particular, the Member States must ensure, so far as is possible, that interested persons are put in a position to put their point of view before the competent national authorities.
Medlemsstaterne kan ikke nægte at indlede proceduren for revurdering alene med den begrundelse, at den berørte person i mangel af muligheden – på grund af disses fortrolige karakter – for at have gjort sig bekendt med de præcise grunde til, at vedkommende er blevet optaget på listen, ikke er i stand til at afgive præcise og relevante oplysninger.
The Member States are not entitled to refuse to initiate the review procedure solely because the individual concerned cannot provide precise and relevant information owing to his having been unable to ascertain the precise reasons for which he was included in the list in question, on account of the condential nature of those reasons.
De er også forpligtede til at fremme de berørte personers sag, for at den uden forsinkelse, loyalt og upartisk bliver forelagt sanktionskomitéen, hvis dette forekommer objektivt begrundet henset til de fremlagte relevante oplysninger.
Member States are also required to act promptly to ensure that such persons’ cases are presented without delay and fairly and impartially to the Sanctions Committee if that appears to be objectively justied in the light of the relevant information supplied.
De berørte parter har endelig mulighed for at anlægge en retssag for de nationale retter til prøvelse af et eventuelt ulovligt afslag fra den kompetente nationale myndigheds side på at forelægge deres sag for sanktionskomitéen med henblik på en revurdering.
Finally, it is open to the persons concerned to bring an action before the national courts against any wrongful refusal by the competent national authority to submit their cases to the Sanctions Committee for re-examination.
Nødvendigheden af at sikre fællesskabsrettens fulde virkning kan indebære, at den nationale ret om fornødent må tilsidesætte en national bestemmelse, som er til hinder for udøvelsen af denne ret, såsom en regel, hvorefter de nationale myndigheders afslag på at gribe ind med henblik på at sikre deres statsborgeres diplomatiske beskyttelse er udelukket fra domstolsprøvelse.
The need to ensure the full eectiveness of Community law may lead a national court to refrain from applying, if need be, a national rule preventing the exercise of that right, such as a rule excluding from judicial review a refusal of national authorities to take action with a view to guaranteeing the diplomatic protection of their nationals.
I det foreliggende tilfælde fandt Retten, at det påhviler Chafiq Ayadi og Faraj Hassan at benytte mulighederne for retslig prøvelse i henhold til intern ret, for så vidt som de tilsigter at anfægte de irske og britiske myndigheders hævdede manglende loyale samarbejde i deres tilfælde.
In the present cases, the Court found that it was for Mr Ayadi and Mr Hassan to avail themselves of the opportunities for judicial remedy oered by national law if they intended to challenge the alleged failure of the Irish and British authorities to cooperate in good faith with them.
Dommen i sagen Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran mod Rådet vedrører ligeledes bekæmpelse af terrorisme, men den indgår i en anden retlig sammenhæng, som danner grundlag for andre principper.
The judgment in Organisation des Modjahedines du peuple d’Iran v Council also concerned the fight against terrorism, but was given in another legal context which gives rise to the establishment of dierent principles. On 28 September 2001, the United Nations Security
Denne resolution adskiller sig fra de resolutioner, som var omhandlet i dommene i sagerne Yusuf og Al Barakaat International Foundation mod Rådet og Kommissionen, Kadi mod Rådet og Kommissionen, Ayadi mod Rådet samt Hassan mod Rådet og Kommissionen, derved, at identificeringen af de personer, hvis midler skal indefryses, er overladt til staternes skøn.
That resolution can be distinguished from those at issue in Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission, Kadi v Council and Commission, Ayadi v Council and Hassan v Council and Commission in that the identication of the persons whose funds must be frozen is left to the discretion of the States.
Denne resolution blev bl.a. gennemført i Fællesskabet ved to fælles holdninger og en rådsforordning, som blev vedtaget den 27. december 2001, og som foreskriver indefrysning af midler, der tilhører personer og enheder, der er opført på en liste, der oprettes og jævnligt ajourføres af Rådet 55.
That resolution was implemented in the Community inter alia by two common positions and a Council regulation, adopted on 27 December 2001, which order the freezing of funds of the persons and entities included in a list drawn up and regularly updated by the Council 55.
Rådet vedtog senere forskellige fælles holdninger og afgørelser, der ajourførte den omhandlede liste, og hvori OMPI fortsat var opført.
Since then, the Council has adopted a number of common positions and decisions updating the list in question, OMPI still appearing in that list.
Denne anlagde sag for Retten med påstand om annullation af disse fælles holdninger og afgørelser, for så vidt som disse retsakter finder anvendelse på den.
OMPI brought an action before the Court seeking the annulment of those common positions and decisions to the extent that those measures concerned it.
I dommen fastslog Retten, at visse grundlæggende rettigheder og garantier, navnlig retten til kontradiktion, begrundelsespligten og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse, i princippet fuldt ud finder anvendelse inden for rammerne af vedtagelsen af en fællesskabsafgørelse om indefrysning af midler i henhold til den omhandlede forordning.
In its judgment, the Court found that certain rights and fundamental safeguards, in particular the right to a fair hearing, the obligation to state reasons and the right to eective judicial protection are, as a matter of principle, fully applicable in the context of the adoption of a Community decision to freeze funds under the regulation in question.
For så vidt angår retten til kontradiktion opstillede Retten en sondring mellem denne sag og sagen Yusuf og Al Barakaat International Foundation mod Rådet og Kommissionen samt sagen Kadi mod Rådet og Kommissionen.
As regards the right to a fair hearing, the Court drew a distinction between this case and Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission and Kadi v Council and Commission.
Eftersom den konkrete identificering af de personer og enheder, hvis midler skal indefryses, er blevet overladt til FN-medlemmernes skøn, sker denne identificering under udøvelse af en enekompetence, der indebærer en skønsmæssig vurdering fra Fællesskabets side ud fra en FN-retlig synsvinkel.
Since, in the system in question in the present case, the specic identication of the persons and entities whose funds must be frozen is left to the assessment of the members of the UN, that identication involves the exercise of the Community’s own powers, entailing, by the Community, a discretionary appreciation from the point of view of UN law.
På denne baggrund skal Rådet principielt fuldt ud respektere de berørte personers ret til kontradiktion.
In those circumstances, the Council is in principle fully bound to observe the right to a fair hearing of the parties concerned.
Retten fastlagde herefter rækkevidden af disse rettigheder og garantier og af de begrænsninger, som de kan være genstand for i forbindelse med vedtagelsen af en fællesskabsforanstaltning om indefrysning af midler, og den fastslog for det første, at det almindelige princip om overholdelse af retten til kontradiktion ikke kræver, at de berørte personer høres af Rådet i forbindelse med vedtagelsen af den oprindelige afgørelse om indefrysning af deres midler, da en sådan skal have en overraskelseseffekt.
Determining next the extent of those rights and safeguards, and the restrictions to which they may be subject in the context of the adoption of a Community measure to freeze funds, the Court held, first, that the general principle of observance of the right to a fair hearing does not require that the parties concerned be heard by the Council when an initial decision freezing their funds is adopted, since that decision must be able to benet from a surprise eect.
Dette princip kræver derimod – medmindre tvingende hensyn, der er forbundet med Fællesskabets og medlemsstaternes sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser, er til hinder herfor – at de omstændigheder, som lå til grund for indefrysningen af midler, i videst muligt omfang meddeles vedkommende, enten samtidig med eller hurtigst muligt efter vedtagelsen af en sådan afgørelse. Med de samme forbehold skal de berørte personer
By contrast, that principle requires, unless precluded by overriding considerations concerning the security of the Community or its Member States, or the conduct of their international relations, that the evidence which gives rise to a decision to freeze funds be notied, insofar as reasonably possible, either concomitantly with or as soon as possible after the adoption of such a decision.
Fælles holdning 2002/340/FUSP om ajourføring af fælles holdning 2001/931 (EFT L 116, s. 75) samt om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 2580/2001 og afgørelse 2002/334/EF om ophævelse af afgørelse 2001/927/EF (EFT L 116, s. 33).
Common Position 2002/340/CFSP updating Common Position 2001/931 (OJ L 116, 3.5.2002, p. 75), and Decision 2002/334/EC implementing Article 2(3) of Regulation (EC) No 2580/2001 and repealing Decision 2001/927/EC (OJ L 116, 3.5.2002, p. 33).
Arbejdet
Page 144
Retten i Første Instans have mulighed for at fremsætte deres bemærkninger forud for enhver efterfølgende afgørelse om opretholdelse af indefrysningen af midler.
Proceedings the parties concerned must be aorded the opportunity eectively to make known their views before any subsequent decision to maintain a freeze of funds.
Ligeledes, og med samme forbehold, skal begrundelsen for en oprindelig eller efterfølgende afgørelse om indefrysning af midler i det mindste præcist og udførligt henvise til de omstændigheder, som lå til grund for indefrysningen af midler, herunder navnlig de præcise oplysninger eller forhold, som viser, at der af en kompetent myndighed i en medlemsstat er truffet en afgørelse over for de berørte personer.
Similarly, subject also to the same reservation, the statement of reasons for an initial or subsequent decision to freeze funds must at least make actual and specic reference to the factors which give rise to the freezing of the funds, including in particular the specic information or material in the le indicating that a decision has been taken in respect of the parties concerned by a competent authority of a Member State.
Begrundelsen skal også angive grundene til, at Rådet ved udøvelsen af sin skønsbeføjelse antager, at de berørte personer skal være omfattet af en sådan foranstaltning.
That statement must also indicate the reasons why the Council considers, in the exercise of its discretion, that the parties concerned must be the subject of such a measure.
Henset til den vide skønsbeføjelse, som Rådet har på dette område, skal Rettens prøvelse af lovligheden af afgørelserne om indefrysning af midler imidlertid begrænse sig til en efterprøvelse af, om reglerne for proceduren og om angivelse af en begrundelse er overholdt, om de faktiske omstændigheder er materielt rigtige, og om der foreligger et åbenbart urigtigt skøn ved bedømmelsen af de faktiske omstændigheder eller magtfordrejning.
However, given the broad discretion that the Council enjoys in this area, the review carried out by the Court of the lawfulness of such decisions must be restricted to checking that the rules governing procedure and the statement of reasons have been complied with, that the facts are materially accurate, and that there has been no manifest error of assessment of the facts or misuse of power.
Retten anvendte disse principper på det foreliggende tilfælde og bemærkede, at de relevante retsforskrifter ikke udtrykkeligt fastsætter nogen procedure for meddelelse af de omstændigheder, der lægges den pågældende til last, og en høring af vedkommende, hverken forud for eller samtidig med vedtagelsen en oprindelig afgørelse om indefrysning af vedkommendes midler eller i forbindelse med vedtagelsen af efterfølgende afgørelser om opretholdelse af indefrysningen af midler med henblik på at få dem ernet fra listen.
In applying those principles to this case, the Court observed that the relevant legislation does not explicitly provide for any procedure for notication of the evidence adduced or for a hearing of the parties concerned, either before or concomitantly with the adoption of an initial decision to freeze their funds or, in the context of the adoption of subsequent decisions to maintain the freeze of funds, with a view to having them removed from the list.
Dernæst bemærkede Retten, at OMPI ikke på noget tidspunkt, før sagen blev anlagt, fik meddelelse om de beviser, der lå til grund for indefrysningen af dens midler.
Next, the Court found that at no time before the action was brought was the evidence which gave rise to the freezing of the funds notied to OMPI.
Hverken i den oprindelige afgørelse om indefrysning af dens midler eller de efterfølgende afgørelser om opretholdelse af denne indefrysning nævnes de særlige oplysninger eller forhold, der viser, at der er truffet en afgørelse af en kompetent national myndighed, hvorefter det er berettiget at optage den på den omtvistede liste.
Neither the initial decision to freeze its funds, nor the subsequent decisions to maintain that freeze mentioned even the specic information or material in the le which indicated that a decision justifying its inclusion in the disputed list had been taken by a competent national authority.
Retten sluttede heraf, at den begrundelsespligt, der påhviler Rådet, var blevet tilsidesat.
The Court concluded from this that the Council had infringed its obligation to state reasons.
Følgelig annullerede Retten den anfægtede afgørelse, for så vidt som den angik OMPI.
Consequently the Court annulled the contested decision insofar as it concerned OMPI.
Betingelser for antagelse af et erstatningssøgsmål til realitetsbehandling
Conditions for admissibility of an action for damages
Erstatningssøgsmålet i henhold til artikel 288, stk. 2, EF er et selvstændigt retsmiddel, der adskiller sig fra annullationssøgsmålet ved, at det ikke tilsigter en ophævelse af en bestemt foranstaltning, men derimod erstatning for tab, som er forårsaget af en institution.
The action for damages provided for in the second paragraph of Article 288 EC is an independent form of action which diers from an action for annulment in that its end is not the abolition of a particular measure but compensation for damage caused by an institution.
Erstatningssøgsmålets særlige karakter indebærer, at det skal afvises, såfremt der med søgsmålet reelt tilsigtes en ophævelse af en retsakt, der er blevet endelig, og søgsmålet, hvis sagsøgeren fik medhold, ville medføre, at retsvirkningerne af den pågældende retsakt
The specic nature of the action for damages means that it must be declared inadmissible where it is actually aimed at securing withdrawal of a measure which has become denitive and would, if upheld, nullify the legal eects of that measure. According to the case-law, that is particularly the case where the action for damages seeks the payment of an amount precisely equal to the duty paid by the applicant pursuant to the measure which has become denitive 57.
Arbejdet blev ophævet.
Proceedings
I sagen Danzer mod Rådet 58 anlagde sagsøgerne sag med henblik på at opnå erstatning for det tab, der hævdedes at være lidt som følge af de tvangsbøder, som de kompetente østrigske myndigheder havde pålagt sagsøgerne på grundlag af nationale bestemmelser, som gennemfører to direktiver, der samordner lovgivningerne vedrørende selskaber 59.
In Danzer v Council 58, the applicants brought an action aimed at obtaining compensation for the loss allegedly suered because of the penalties imposed on them by the competent Austrian authorities on the basis of national law implementing two directives coordinating company law provisions 59.
De påberåbte sig ikke noget tab, der kunne anses for særskilt i forhold til de virkninger, der umiddelbart og udelukkende følger af gennemførelsen af afgørelserne om pålæggelse af tvangsbøder.
They did not allege any other loss which might be regarded as being distinct from the eects arising immediately and solely from the implementation of those decisions on penalties.