natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bundesgerichtshof har bemærket, at sagens afgørelse (på grundlag af de faktiske omstændigheder, som retten lægger til grund) afhænger af, om Peek & Cloppenburg ved at opstille møblerne i virksomhedens offentligt tilgængelige salgslokaler og i udstillingsvinduer på dens salgssteder i Tyskland har gjort indgreb i Cassinas spredningsret. UrhG’s § 17, stk. 1, skal fortolkes i overensstemmelse med ophavsretsdirektivet. Spørgsmålet er derfor, om sådanne »1 a)
That court notes that (on the basis that the facts are as it assumes) the decision in the dispute will depend on whether, by installing the furniture in its publicly accessible sales areas and in display windows of its sales areas in Germany, Peek & Cloppenburg has interfered with Cassina’s distribution right. Paragraph 17(1) of the UrhG is to be construed in a manner consistent with the Copyright Directive. Thus the question is whether such ‘1. (a)
13 — Det bør bemærkes, at Cassina anfægter den italienske lovgivnings forenelighed med fællesskabsretten (og endog med den italienske forfatning).
13 — It should be noted that Cassina disputes the compatibility of the Italian legislation with Community law (and indeed with the Italian constitution).
Den forelæggende ret har imidlertid stillet sine spørgsmål på det grundlag, at de i denne sag omtvistede møbler er lovligt fremstillet og erhvervet i Italien, og Cassinas sammenfatning af italiensk ret synes at forklare, hvordan dette foregik.
However, the referring court has put its questions on the basis that the items of furniture at issue in the present case were lawfully manufactured and acquired in Italy, and Cassina’s summary of the Italian law appears to explain how this came about.
Skal det anses for at udgøre enhver spredning på anden måde i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i [ophavsretsdirektivets] artikel 4, stk. 1, når tredjemand gives mulighed for at gøre brug af
Can it be assumed that there is a distribution to the public otherwise than by sale, within the meaning of Article 4(1) of [the Copyright Directive], in the case where it is
Stillingtagen reproduktioner af ophavsretligt beskyttede værker, uden at denne adgang til brug indebærer en overførelse af den faktiske rådighedsbeføjelse over reproduktionerne?
Assessment made possible for third parties to make use of items of copyrightprotected works without the grant of user involving a transfer of de facto power to dispose of those items?
Spørgsmål 1a) b)
Question 1(a)
Foreligger der også spredning efter [ophavsretsdirektivets] artikel 4, stk. 1, når reproduktioner af ophavsretligt beskyttede værker fremvises offentligt, uden at tredjemand gives mulighed for at gøre brug af reproduktionerne?
Is there a distribution under Article 4(1) of the [Copyright] Directive also in the case in which items of copyrightprotected works are shown publicly without the possibility of using those items being granted to third parties?
Den forelæggende ret har med det første spørgsmåls første del i det væsentlige spurgt, om det udgør spredning til almenheden i den i ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler 14stilles til rådighed for tredjemands midlertidige brug, uden at denne tredjemand har ret til at råde over dem.
By the first part of its first question the referring court asks essentially whether there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture 14are made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them.
Spørgsmålet henviser til møbler, der er stillet til rådighed for almenheden i hvileområder i et stormagasin, men som ikke kan købes.
That question refers to furniture which is made available to the public in the rest areas of a department store but which is not available for purchase.
Strider udøvelsen af retten til spredning i de ovennævnte tilfælde imod beskyttelsen af de frie varebevægelser, når de fremviste reproduktioner ikke nyder nogen ophavsretlig beskyttelse i den medlemsstat, hvori de er fremstillet og bragt i omsætning?«
Can the protection accorded to the free movement of goods preclude, in the abovementioned cases, exercise of the distribution right if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market?’
Cassina og den polske regering er af den opfattelse, at den forelæggende rets første spørgsmål skal besvares bekræftende.
Cassina and the Polish Government consider that the referring court’s first question should be answered in the affirmative.
Peek & Cloppenburg og Kommissionen er af den modsatte opfattelse. 14 — Efter min opfattelse er det hensigtsmæssigt, hvis svarene på de forelagte spørgsmål i denne sag udformes i henhold til deres specifikke sammenhæng.
Peek & Cloppenburg and the Commission take the contrary view. 14 — In my view it would be preferable for the answers to the questions referred in the present case to be framed in terms of their specific context.
Hvis der blev givet mere generelle svar, er der en risiko for, at de vil være afgørende for tvister, der er opstået under andre omstændigheder, hvor andre faktorer, som ikke er blevet drøftet for Domstolen i denne sag, er relevante.
If more general answers are given, there is a risk that they might determine the outcome of disputes arising in different circumstances where other factors, not debated before the Court in the present case, are relevant.
Jeg har derfor omformuleret spørgsmålene, således at de er mere snævert formuleret end de af den forelæggende ret stillede spørgsmål.
I have accordingly rephrased the questions in narrower terms than those put by the referring court.
Cassina, Peek & Cloppenburg, den polske regering og Kommissionen er fremkommet med skriftlige bemærkninger, og de var alle, med undtagelse af den polske regering, repræsenteret under retsmødet. I - 2740
Written observations have been lodged by Cassina, Peek & Cloppenburg, the Polish Government and the Commission, all of whom, with the exception of the Polish Government, were represented at the hearing. I - 2740
Cassina og den polske regering er i varierende udformning fremkommet med følgende argumenter.
Cassina and the Polish Government make, variously, the following points.
For det tredje har Domstolen i en række sager givet »spredning« en vid fortolkning 22.
Third, the Court has in a number of cases given a wide reading to ‘distribution’. 22
For det første er artikel 4, stk. 1 (»enhver form for spredning til almenheden ved salg eller på anden måde« 15), bredt formuleret.
First, Article 4(1) (‘any form of distribution, by sale or otherwise’ 15) is broadly formulated.
Formålet med direktivet kræver endvidere en vid fortolkning.
A broad reading is moreover dictated by the objectives of the Directive.
Betragtningerne i præamblen viser, at direktivet tilsigter at give rettighedshaverne en vid beskyttelse 16 for at sikre, at de får tilstrækkeligt vederlag 17, og for at fremme retssikkerheden 18.
The recitals in its preamble show that it aims to give a wide protection to rightholders, 16 to ensure that they are adequately remuner-
Endelig er en snæver definition i strid med Rådets forordning nr. 1383/2003 23, som vedrører toldmyndighedernes pligter over for forfalskede varer.
Finally, a narrow definition would conflict with Council Regulation No 1383/2003, 23 which concerns the duties of customs authorities with regard to counterfeit goods.
Selv om forordningen finder anvendelse på varer, der kommer fra lande uden for EU, vil den blive undergravet, hvis piratkopierede varer (defineret som eksemplarer, der er fremstillet uden rettighedshaverens samtykke) fra tredjelande på grund af en snæver fortolkning af »spredning« ikke kan bringes i fri omsætning eller geneksporteres, mens piratkopierede varer fra andre medlemsstater kan importeres uden sanktioner.
Although that regulation applies to products coming from countries outside the EU, it would be undermined if, through a narrow reading of ‘distribution’, pirated goods (defined as copies made without the consent of the rightholder) from third countries could not be put into free circulation or re-exported whereas pirated goods from other Member States could be imported without sanction.
For det andet er en sådan fortolkning i overensstemmelse med det brede begreb om spredningsret, der er anvendt i andre retsakter om ophavsret forud for ophavsretsdirektivet, såsom direktivet om udlejnings- og udlånsrettigheder 19, direktivet om retlig
Second, such an interpretation would be consistent with the broad concept of distribution right used in other copyright instruments before the Copyright Directive, such as the directives on rental and lending rights, 19 on the legal protection of computer
20 — Rådets direktiv 91/250/EØF af 14.5.1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer, EFT L 122, s. 42.
20 — Council Directive 91/250/EEC of 14 May 1991 on the legal protection of computer programs (OJ 1991 L 122, p. 42).
15 — Min fremhævelse.16 — Jf. niende og ellevte betragtning.17 — Jf. tiende og ellevte betragtning.18 — 21. og 23. betragtning.
15 — Emphasis added.16 — See recitals 9 and 11.17 — See recitals 10 and 11.18 — Recitals 21 and 23.
23 — Rådets forordning (EF) nr. 1383/2003 af 22.7.2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder, EUT L 196, s. 7.
23 — Regulation of 22 July 2003 concerning customs action against goods suspected of infringing certain intellectual property rights and the measures to be taken against goods found to have infringed such rights (OJ 2003 L 196, p. 7).
19 — Rådets direktiv 92/100/EØF af 19.11.1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret, EFT L 346, s. 61.
19 — Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 1992 L 346, p. 61).
Disse argumenter overbeviser mig ikke.
I am not persuaded by these arguments.
at konsumptionens omfang skal defineres af handlinger, som efter deres art svarer til de handlinger, der udgør spredning.
expected that the scope of exhaustion should be defined in terms of acts which are generically similar to those constituting distribution.
Denne opfattelse synes at finde endnu stærkere støtte i ordlyden af 28. betragtning i præamblen til direktivet.
That approach is suggested even more strongly by the wording of recital 28 in the preamble to the Directive.
Som Domstolen bemærkede i dommen i sagen SGAE 24, skal de fællesskabsretlige forskrifter så vidt muligt fortolkes i lyset af international ret, navnlig når disse forskrifter netop har til formål at gennemføre en international aftale indgået af Fællesskabet.
As the Court noted in SGAE, Community legislation must, so far as possible, be interpreted in a manner that is consistent with international law, in particular where its provisions are intended specifically to give effect to an international agreement concluded by the Community.
Det fremgår klart af 15. betragtning til præamblen, at ophavsretsdirektivet tilsigter at gennemføre en række internationale forpligtelser, der stammer fra WCT.
24 As is clear from recital 15 in its preamble, the Copyright Directive is intended to implement a number of the international obligations flowing from the WCT.
Denne traktats artikel 6, stk. 1, henviser til den spredningsret, den påbyder, som retten til at tillade, at originalen eller kopier af beskyttede værker gøres tilgængelige for almenheden »gennem salg eller anden overdragelse af ejendomsretten«.
Article 6(1) of that Treaty refers to the distribution right it enjoins as the right to authorise the making available to the public of the original and copies of a protected work ‘through sale or other transfer of ownership’.
Jeg er ikke overbevist om, at der kan udledes noget som helst af de andre direktiver, Cassina har nævnt.
I am not convinced that any assistance is to be derived from the other directives mentioned by Cassina.
Det er korrekt, at direktiverne om retlig beskyttelse af computerprogrammer og om retlig beskyttelse af databaser begge henviser til »enhver form for offentlig spredning« 25, når de definerer rettighedshaverens eneret.
It is true that the directives on the legal protection of computer programs and on the legal protection of databases both refer to ‘any form of distribution to the public’ 25in defining the rightholder’s exclusive right.
Eftersom »offentlig spredning« ikke i sig selv er defineret, forekommer dette argument mig dog at køre i ring.
However, since ‘distribution to the public’ is not itself defined, this argument seems to me to be circular.
På samme måde henviser direktivet om udlejnings- og udlånsrettigheder blot til »eneret til at gøre [bestemte] genstande, herunder eksemplarer deraf, tilgængelige for almenheden ved salg eller på anden måde« 26. Dette synes heller ikke at afklare spørgsmålet.
Similarly, the directive on rental and lending rights simply refers to ‘the exclusive right to make available [defined] objects, including copies thereof, to the public by sale or otherwise’.
Det er naturligvis rigtigt, at ophavsretsdirektivet søger at sikre intellektuel ejendomsret et højt beskyttelsesniveau 27.
It is of course the case that the Copyright Directive seeks to provide for a high level of protection of intellectual property. 27
Det vil imidlertid efter min opfattelse være en oversimplificering at antage, at enhver
It would, however, in my view be an oversimplification to assume that any ambiguity in the scope of ‘distribution to the public’
24 — Dom af 7.12.2006, sag C-306/05, Sml. I, s. 11519, præmis 35 og den deri nævnte retspraksis.
24 — Case C-306/05 [2006] ECR I-11519, paragraph 35, and the caselaw there cited.
Jf. også dommen i sagen Kommissionen mod Tyskland, nævnt i fodnote 7 ovenfor, præmis 52.
See also Commission v Germany, cited in footnote 7, at paragraph 52.
25 — Henholdsvis artikel 4, litra c), og artikel 5, litra c).26 — Artikel 9, stk. 1.27 — Jf. fjerde, niende og ellevte betragtning.
25 — Articles 4(c) and 5(c) respectively.26 — Article 9(1).27 — See recitals 4, 9 and 11.
PEEK & CLOPPENBURG mellem medlemsstaterne. I denne sammenhæng bemærker jeg, at forud for direktiv 98/71 29 var den retlige beskyttelse af design ikke harmoniseret 30, og at forelæggelsen i denne sag bygger på den forudsætning, at møblerne ikke var ophavsretligt eller designretligt beskyttet på det tidspunkt, hvor Peek & Cloppenburg købte dem. tvetydighed i omfanget af »spredning til almenheden« automatisk skal afgøres til fordel for rettighedshaveren.
PEEK & CLOPPENBURG In that context I note that, prior to Direct- ive 98/71, 29the legal protection of designs was not harmonised, 30 and that the reference in the present case is based on the premiss hat the items of furniture were not protected either by copyright or as designs at the time of their purchase by Peek & Cloppenburg. should automatically be decided in favour of the rightholder.
Dette gælder så meget desto mere, når en sådan fortolkning — som i den foreliggende sag — vil være i strid med både WTC’s udtrykkelige ordlyd, der (således som jeg har anført) er relevant ved fortolkningen af ophavsretsdirektivet, og de frie varebevægelser.
That is all the more so when, as in the present case, such a construction would be contrary both to the express terms of the WCT, which (as I have indicated) is relevant when construing the Copyright Directive, and to the free movement of goods.
Det skal haves in mente, at direktivet også søger at gennemføre det indre markeds fire friheder 28.
It must be borne in mind that the Directive also seeks to implement the four freedoms of the internal market. 28
Hvis direktivets artikel 4, stk. 1, fortolkes således, at »spredning til almenheden« omfatter det forhold, at beskyttede genstande stilles til rådighed for midlertidig brug, således at rettighedshaveren kan hindre sådan brug, vil det kunne begrænse de frie bevægelser.
Interpreting Article 4(1) of the Directive in such a way that ‘distribution to the public’ includes the making available of protected items for temporary use, so that the rightholder could prevent such use, would be liable to restrict the free movement of goods.
Artikel 30 EF bestemmer, at en sådan begrænsning kan være berettiget på grund af bl.a. industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder.
Article 30 EC provides that such a restriction may be justified on grounds of, inter alia, the protection of industrial and commercial property.
Det er fast retspraksis, at en fravigelse på dette grundlag dog kun kan tillades i det omfang, den er begrundet i hensynet til beskyttelse af de rettigheder, der udgør denne ejendomsrets særlige genstand 31.
It is settled caselaw, however, that a derogation on that ground is allowed only to the extent to which it is justified by the fact that it safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of that property. 31
En vid fortolkning af direktivets artikel 4, stk. 1, som Cassina og den polske regering er fortaler for, vil derfor kun være i overensstemmelse med artikel 30 EF, hvis udøvelsen af den spredningsret, som artikel 4, stk. 1,
A broad interpretation of Article 4(1) of the Directive, such as that advocated by Cassina and the Polish Government, would therefore be in accordance with Art -icle 30 EC only if the exercise of the distri-
Selv om den nationale ret har forelagt et specifikt spørgsmål vedrørende reglerne om de frie varebevægelser, er dette spørgsmål kun stillet ud fra den formodning, at de første spørgsmål besvares bekræftende.
Although the national court has referred a specific question concerning the rules on the free movement of goods, that question is put only on the assumption that the first questions are answered in the affirmative.
Det er imidlertid min opfattelse, at disse regler kan være relevante i en tidligere fase i analysen, nemlig ved afgørelsen af, om de første spørgsmål skal besvares bekræftende.
I consider, however, that those rules may be relevant at an earlier stage in the analysis, namely in determining whether the first questions should be so answered.
Som Kommissionen har understreget, er artikel 28 EF og 30 EF relevante for at nå til den korrekte fortolkning af ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, i sager — som den foreliggende — der vedrører en reproduktion af et værk, som er ophavsretligt beskyttet i en medlemsstat og ikke i en anden, når ophavsmandens adgang til at forhindre en brug af denne reproduktion kan påvirke handelen
As the Commission points out, Articles 28 and 30 EC will be relevant to arriving at the correct interpretation of Article 4(1) of the Copyright Directive in cases — such as the present — which concern a reproduction of a work protected by copyright in one Member State and not another, where the ability of the author to prevent a use of that reproduction is liable to affect intracommunity trade.
29 — Nævnt i fodnote 4 ovenfor.30 — Jf. punkt 6 og fodnote 4 ovenfor.
29 — Cited in footnote 4.30 — See point 6 and footnote 4 above.
31 — Jf. f.eks. dommen i sagen Foreningen af danske Videogramdistributører, nævnt i fodnote 22 ovenfor, præmis 13.
31 — See, for example, Foreningen af danske gramdistributører, cited in footnote 22, paragraph 13.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-456/06 fortolket på denne måde giver, beskytter ophavsrettens særlige genstand.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 bution right conferred by Article 4(1) as so interpreted safeguarded the specific subjectmatter of the copyright.
Således som Kommissionen har gjort gældende, har Domstolen ved vurderingen af lovligheden af fravigelser fra de frie bevægelser på grundlag af ophavsretsbeskyttelsen fokuseret på, om en påstået krænkende handling er kommerciel og dermed skaber en indtjening, som rettighedshaveren fratages.
As the Commission submits, the Court has, in assessing the lawfulness of derogations from the free movement of goods based on the protection of copyright, focused on whether an allegedly infringing act is commercial in nature, generating revenue of which the rightholder is deprived.
Den påståede krænkende handling i sager som den foreliggende er derimod klart af en helt anden art. Det virker for mig slet ikke åbenlyst, at man ved at tillade, at en rettighedshaver under sådanne omstændigheder kan forhindre en person, som lovligt har købt de beskyttede varer i en anden medlemsstat, i at stille dem til rådighed for almenhedens midlertidige brug, beskytter de rettigheder, som udgør ophavsrettens særlige genstand.
The allegedly infringing act in cases such as the present is, in contrast, clearly very different in nature. It is not at all obvious to me that to permit a rightholder in such circumstances to prevent a person who has lawfully bought the protected goods in another Member State from making them available for temporary use by the public safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of the copyright.
Spørgsmålet var nærmere bestemt i det væsentlige, om en sådan ret var i strid med det generelle princip, hvorefter en rettighedshavers spredningsret konsumeres ved første salg. Domstolen konkluderede, at henset til de relevante markeders særlige art var dette ikke tilfældet.
The question in particular was, essentially, whether such a right conflicted with the general principle that a rightholder’s distribution right is exhausted on first sale.
Jeg kan ikke se, hvordan Domstolens analyse i den sag kan give et bidrag til definitionen af »spredning til almenheden« i en helt anden sammenhæng.
I do not see how the Court’s analysis in that case assists with the definition of ‘distribution to the public’ in a wholly different context.
Dommen i sagen Foreningen af danske Videogramdistributører vedrørte spørgsmålet, om denne eneret til udlejning var konsumeret i hele Fællesskabet, når indehaveren tillod udlejning inden for en enkelt medlemsstat.
Foreningen af danske Videogramdistributører concerned the question whether that exclusive rental right was exhausted throughout the Community when the holder authorised rental within one Member State.
Domstolen udtalte, at henset til den særlige art af eneretten til udlejning var dette ikke tilfældet.
The Court ruled that, given the particular nature of the exclusive rental right, it was not.
Jeg kan igen ikke se, hvordan denne dom bistår Domstolen i den foreliggende sag.
Again, I do not see how that ruling assists the Court in the present case.
Cassina har gjort gældende, at hvis Domstolen fortolker spredningsretten i henhold til ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, mere snævert, end den fortolkede den spredningsret, der var omtvistet i ovennævnte sager, som vedrører intellektuel ejendomsret
Cassina submits that if the Court were to interpret the distribution right conferred by Article 4(1) of the Copyright Directive more narrowly than it interpreted the distribution right at issue in those cases, which concerned intellectual property in intangi-
Jeg kan heller ikke godtage Cassinas mere generelle argument, hvorefter Domstolen har fortolket begrebet om spredningsret bredt i en række ophavsretssager, hvorfor det skal fortolkes på denne måde i forbindelse med direktivets artikel 4, stk. 1.
Nor do I accept Cassina’s more general argument that, since the Court has interpreted the concept of the right of distribution broadly in a number of cases concerning copyright, it should be so interpreted in the context of Article 4(1) of the Directive.
Af de tre sager, som Cassina har omtalt til støtte for dette argument 32, vedrørte Warner Brothersdommen og Metronome Musik-dommen foreneligheden mellem artikel 30 EF og henholdsvis national og fællesskabsretlig
Of the three cases cited by Cassina in support of this argument, 32Warner Brothers and Metronome Musik concerned the compatibility with Article 30 EC of national and
33 — Direktivet om udlejnings- og udlånsrettigheder, nævnt i fodnote 19 ovenfor.
33 — The directive on rental and lending rights, cited in footnote 19.
32 — Jf. fodnote 22 ovenfor.
32 — See footnote 22.