natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Den beskatning, der er foreskrevet i CFC-lovgivningen, er også udelukket, når den såkaldte »begrundelsestest« er opfyldt. Denne test indeholder to kumulative
The taxation provided for by the legislation on CFCs is also excluded when ‘the motive test’ is satisfied.
For det første skal det hjemmehørende selskab — når de transaktioner, der har givet anledning til CFC-selskabets overskud i det pågældende regnskabsår, fører til en nedsættelse af skatten i Det Forenede Kongerige i forhold til den skat, der skulle have været betalt, hvis disse transaktioner ikke var foretaget, og denne nedsættelse beløbsmæssigt overstiger en vis grænse — godtgøre, at en sådan nedsættelse ikke var hovedformålet eller et af hovedformålene med disse transaktioner.
2008 — CASE C-201/05 the transactions which gave rise to the profits of the CFC for the accounting period in question produce a reduction in United Kingdom tax compared to that which would have been paid in the absence of those transactions and where the amount of that reduction exceeds a certain threshold, the resident company must show that such a reduction was not the main purpose, or one of the main purposes, of those transactions.
For det andet skal det hjemmehørende selskab godtgøre, at det ikke var hovedformålet eller et af hovedformålene med CFC-selskabets eksistens i den pågældende regnskabsperiode at opnå en nedsættelse af skatten i Det Forenede Kongerige ved at flytte om på overskud.
Secondly, the resident company must show that it was not the main reason, or one of the main reasons, for the CFC’s existence in the accounting period concerned to achieve a reduction in United Kingdom tax by means of a diversion of profits.
I henhold til lovgivningen foreligger der omflytning af overskud, hvis det er rimeligt at formode, at indtægterne ville have været oppebåret af en person, der er hjemmehørende i Det Forenede Kongerige, og være blevet beskattet hos denne, hvis CFC-selskabet eller et koncernforbundet selskab, der er hjemmehørende i et andet land end Det Forenede Kongerige, ikke havde eksisteret.
According to that legislation, there is a diversion of profits if it is reasonable to suppose that, had the CFC or any related company established outside the United Kingdom not existed, the receipts would have been received by, and been taxable in the hands of, a United Kingdom resident.
Det Forenede Kongeriges skattemyndigheder har i 1996 offentliggjort en liste over lande, hvori et CFC-selskab under visse betingelser kan stiftes og udøve sin virksomhed og herved blive anset for at opfylde betingelserne for fritagelse for den beskatning, der er foreskrevet i CFC-lovgivningen.
The decision making the reference also states that in 1996 the United Kingdom tax authorities published a list of States within which, subject to specified conditions, a CFC could be established and carry on its activities and be regarded as meeting the requirements for exemption from the taxation provided for by the legislation on CFCs.
Indtil 1999 fandt CFC-lovgivningen kun anvendelse på anvisning af skattemyndighederne i Det Forenede Kongerige.
Until 1999, the legislation on CFCs applied only on the direction of the United Kingdom tax authority.
Hjemmehørende moderselskaber havde ingen angivelsespligt med hensyn til CFC-selskaberne.
There was no obligation, for parent companies, to make a tax return concerning CFCs.
Hjemmehørende selskaber skulle således selv fastslå, om denne lovgivning fandt anvendelse i deres særtilfælde, og beregne den beskatning, der fulgte af en eventuel anvendelse af denne lovgivning (den såkaldte »selvangivelses«-regel).
Since then, resident companies have been required to determine themselves whether that legislation applies and assess the charge to tax arising from any such application (the rule known as ‘self-assessment’).
Det hjemmehørende selskabs selvangivelse med hensyn til selskabsskat skal med hensyn til CFC-selskaber indeholde oplysninger om de berørte CFC-selskabers navne, de(t) land(e), hvori de er hjemmehørende, det hjemmehørende selskabs selskabsandel i hvert af CFC-selskaberne samt oplysninger om en eventuel
A resident company’s corporation tax return must contain information in respect of CFCs, including the names of the CFCs concerned, the country or countries in which they are resident, the size of the resident company’s interests in each of the CFCs,
Hvis ingen af de undtagelser, der er fastsat i CFC-lovgivningen, finder anvendelse, skal det hjemmehørende selskab præcisere fremgangsmåden ved beregningen af den samlede skat.
If none of the exceptions provided for by the legislation on CFCs is applicable, the resident company must state the details of the computation of the total tax.
Der er siden december 1993 foretaget en række ændringer af CFC-lovgivningen.
The legislation on CFCs has been the subject of a series of amendments since December 1993.
For det første er »selvangivelses«-reglen med hensyn til CFC-selskaberne blevet indført for skatteår efter den 1. juli 1999.
First, ‘self-assessment’ was introduced, as regards CFCs, for accounting periods ending after 1 July 1999.
For det andet blev definitionen på kontrol af et udenlandsk selskab ændret med virkning fra den 21. marts 2000.
Secondly, the definition of control of a foreign company was altered with effect from 21 March 2000.
Der er desuden vedtaget en bestemmelse med hensyn til fælles datterselskaber.
A provision was also adopted in respect of joint ventures.
I henhold til disse bestemmelser kan et selskab, der er hjemmehørende på en medlemsstats område, hvor skattesatsen svarer til eller er højere end tre fjerdedele af skattesatsen i Det Forenede Kongerige, imidlertid blive omfattet af CFC-lovgivningens anvendelsesområde, hvis de bestemmelser, der er gældende i den medlemsstat, hvor dette selskab har hjemsted, efter Det Forenede Kongeriges skattemyndigheders opfattelse giver selskabet mulighed for at udøve indflydelse på det skattebeløb, det betaler.
Under those provisions, a company which is resident in the territory of a State where the rate of tax is equal to or greater than three quarters of that of the United Kingdom may nevertheless come within the scope of the legislation on CFCs if, in the view of the United Kingdom tax authority, the provisions in force in the State of establishment of that company enable it to exercise influence over the amount of the tax to be paid.
For det fjerde har en række ændringer skærpet betingelserne for anvendelse af »de minimis«-undtagelsen, af undtagelsen med hensyn til en acceptabel udlodningspolitik, af undtagelsen knyttet til fritagen virksomhed og af undtagelsen vedrørende lande, der er udelukket.
Fourthly, a series of amendments made the conditions stricter for the application of the ‘de minimis’ exception, the exception based on an acceptable distribution policy, the exception connected with exempt activities and that relating to excluded countries.
Tvisten i hovedsagen henhører under typen »gruppesøgsmål« angående bestemmelser i Det Forenede Kongeriges skattelovgivning om udbytte og om CFC-selskaber.
The main proceedings take the form of ‘group litigation’ relating to the provisions of the United Kingdom’s tax legislation on dividends and CFCs.
Tvisten består i sager anlagt af 21 internationale koncerner mod Det Forenede Kongeriges skattemyndigheder ved High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division. Tre koncerners søgsmåls, dvs. Anglo Americans, Cadbury Schweppes’ og Prudentials, er udvalgt som prøvesager. 26
Those proceedings consist of claims brought by 21 groups of international companies against the tax authority of the United Kingdom in the Chancery Division of the High Court of Justice of England and Wales. The claims of three groups of companies, namely Anglo American, Cadbury Schweppes and Prudential, were selected as test cases.
For den forelæggende ret har Anglo American og Cadbury Schweppes gjort gældende, at de har overholdt Det Forenede Kongeriges skattebestemmelser om CFC-selskaber og udbytte, hvorimod de, hvis de havde været klar over, at disse bestemmelser var i strid med fællesskabsretten, ikke ville have betalt skat ved modtagelse af udbytte fra CFC-selskaberne eller af overskud optjent af CFC-selskaberne. De ville heller ikke have modregnet visse fradrag, der således kunne anvendes alternativt, eller som kunne fremføres, i deres skat, eller betalt udbytte for at opnå fritagelse for acceptabel udlodningspolitik, da sådanne betalinger ikke var i deres forretningsmæssige interesse, eller da den timing for betalingen, som foreskrives i de betingelser, der er fastsat i CFC-lovgivningen med hensyn til denne fritagelse, udsatte koncernen for en mindre gunstig skattebehandling.
Before the national court, Anglo American and Cadbury Schweppes claim that they complied with the United Kingdom’s tax provisions on CFCs and dividends, whereas, had they been aware that those provisions were contrary to Community law, they would not have paid corporation tax on dividends received from, or profits made by, CFCs.
De ville endelig heller ikke have udført det arbejde eller haft de udgifter, der var nødvendige for at overholde CFC-lovgivningen, og de ville ikke have begrænset CFC-selskabernes virksomhed på en måde, der var i overensstemmelse med lovgivningen.
They would not, finally, have undertaken the work or incurred the expenses necessary to comply with the legislation on CFCs and would not have restricted the business activities of the CFCs in compliance with that legislation.
Anglo American og Cadbury Schweppes har i den forbindelse for den forelæggende ret nedlagt påstand om tilbagebetaling af og/eller erstatning for tab som følge af bestemmelserne i lovgivningen om CFC-selskaber og om udbytte samt om godtgørelse for omkostninger afholdt med henblik på at overholde disse bestemmelser.
In that regard, Anglo American and Cadbury Schweppes claim, before the national court, restitution of the sums wrongly paid and/or compensation for the losses resulting from the provisions of the legislation on CFCs and dividends, as well as the expenses incurred in complying with those provisions.
Prudentials krav for den forelæggende ret vedrører beskatningen hos visse af koncernens hjemmehørende selskaber af udbytte modtaget fra ikkehjemmehørende selskaber, hvori førstnævnte selskaber i investeringsøjemed har porteføljer, der repræsenterede mindre end 10% af stemmerettighederne, således at disse hjemmehørende selskaber ikke var omfattet af CFC-lovgivningen.
Before the national court, Prudential’s claim deals with the taxation, in the hands of certain resident companies, of dividends received from nonresident companies, in which the former owned, for investment purposes, portfolio holdings representing less than 10% of the voting power, with the result that those resident companies were not subject to the legislation on CFCs.
Prudential har i denne forbindelse for den forelæggende ret nedlagt påstand om tilbagebetaling af beløb opkrævet med urette og/eller erstatning for tab som følge af beskatning i henhold til Det Forenede Kongeriges skattelovgivning om udbytte af udbytte modtaget fra selskaber etableret i andre medlemsstater og i tredjelande.
In that regard, Prudential claims, before the national court, restitution of the sums wrongly paid and/or compensation for the loss resulting from the taxation, in application of the United Kingdom’s tax legislation on dividends, of dividends received from companies established in other Member States and third countries.
På denne baggrund har High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål: »1) Er artikel 43 EF eller 53 EF til hinder for, at en medlemsstat opretholder og anvender bestemmelser, a) hvorefter udbytte, som et selskab, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat (herefter »det hjemmehørende selskab«), modtager fra andre hjemmehørende selskaber, er fritaget for selskabsskat, men hvorefter b) der skal betales selskabsskat af udbytte, som det hjemmehørende selskab modtager fra et selskab, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat, navnlig fra et selskab, der kontrolleres af det, men som er hjemmehørende i
In those circumstances, the Chancery Division of the High Court of Justice of England and Wales decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
2) Er artikel 43 EF, 49 EF eller 56 EF til hinder for en national skattelovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der før den 1. juli 1997: a) skulle betales selskabsskat af visse udbytter, som et forsikringsselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, modtog fra et selskab, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat (»det ikkehjemmehørende selskab«), men b) det hjemmehørende forsikringsselskab kunne vælge, at tilsvarende udbytte modtaget fra et selskab, der er hjemmehørende i den samme medlemsstat, ikke skulle selskabsbeskattes med den yderligere følge, at et selskab, der havde truffet dette valg, ikke kunne kræve den skattegodtgørelse, som det ellers ville have haft krav på?
(2) Do Articles 43 EC, 49 EC or 56 EC preclude national tax legislation [in a Member State] such as that in issue in the main proceedings under which, prior to 1 July 1997:
3) Er artikel 43 EF, 49 EF eller 56 EF til hinder for en national skattelovgivning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, der: a) under angivne omstændigheder bestemmer, at det hjemmehørende selskab skal beskattes af overskud i et kontrolleret selskab, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat som defineret ovenfor i første spørgsmål, litra b), og
(3) Do Articles 43 EC, 49 EC or 56 EC preclude national tax legislation in a Member State such as that in issue in the main proceedings which:
THE TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION b) pålægger visse overensstemmelseskrav, når det hjemmehørende selskab ikke anmoder om eller ikke kan kræve fritagelse og betaler skat af det kontrollerede selskabs overskud, og c) pålægger yderligere overensstemmelseskrav, når det hjemmehørende selskab søger at opnå fritagelse for denne skat?
TEST CLAIMANTS IN THE CFC AND DIVIDEND GROUP LITIGATION
4) Ville besvarelsen af første til tredje spørgsmål være anderledes, hvis det kontrollerede selskab (i første og tredje spørgsmål) eller det ikkehjemmehørende selskab (i andet spørgsmål) var hjemmehørende i et tredjeland?
(4) Would the answer to Questions 1, 2 or 3 be different if the controlled company (in Questions 1 and 3) or the nonresident company (in Question 2) was resident in a third country?
5) Såfremt en medlemsstat har vedtaget de i første til tredje spørgsmål omhandlede bestemmelser inden den 31. december 1993 og efter denne dato ændrede bestemmelserne på den måde, der er beskrevet i [forelæggelsesafgørelsen], og hvis disse ændrede bestemmelser udgør restriktioner, der er forbudt efter artikel 56 EF, skal disse restriktioner da anses for restriktioner, der ikke eksisterede den 31. december 1993 for så vidt angår artikel 57 EF?
(5) Where, prior to 31 December 1993, a Member State adopted the measures outlined in Questions 1, 2 and 3, and after that date amended those measures in the manner described in [the decision making the reference], and if those measures as amended constitute restrictions prohibited by Article 56 EC, are those restrictions to be taken to be restrictions which did not exist on the 31 December 1993 for the purposes of Article 57 EC?
6) Såfremt én eller flere af de i første til tredje spørgsmål omhandlede bestemmelser er i strid med de nævnte fællesskabsbestemmelser, og såfremt det hjemmehørende selskab og/eller det kontrollerede selskab fremsætter følgende krav: a) et krav om tilbagebetaling af (eller erstatning for det tab, der følger af den manglende rådighed over beløb, som er betalt i) selskabsskat, der er opkrævet uretmæssigt af det hjemmehørende selskab under de i første til tredje spørgsmål omhandlede omstændigheder
(6) In the event that any of the measures referred to in Questions 1, 2 and 3 are contrary to the Community provisions referred to, then in circumstances where the resident company and/or the controlled company make any of the following claims:
KENDELSE AF 23.4.2008 — SAG C-201/05 b) et krav om tilbagebetaling og/eller godtgørelse af et beløb svarende til de tab, fradrag eller udgifter, som det hjemmehørende selskab har brugt til (eller som er overført til det hjemmehørende selskab fra andre selskaber i den samme koncern, som er hjemmehørende i den samme medlemsstat, for) at fjerne eller nedsætte den skat, der opstod på grund af de ovenfor i første til tredje spørgsmål omhandlede bestemmelser, men som ellers kunne have været anvendt på anden måde eller kunne have været fremført c) et krav om godtgørelse for omkostninger, tab, udgifter og gæld, som opstod på grund af overholdelsen af den ovenfor i tredje spørgsmål omhandlede nationale lovgivning d) et krav om godtgørelse for omkostninger, udgifter og gæld, når et kontrolleret selskab har udloddet reserver til det hjemmehørende selskab for at opfylde krav i den nationale lovgivning som et alternativ til, at det hjemmehørende selskab betaler den i tredje spørgsmål omhandlede skat, og det kontrollerede selskab herved har pådraget sig omkostninger, udgifter og gæld, som det kunne have undgået, hvis det havde været i stand at anvende disse reserver på anden måde, skal sådanne krav da anses for:
(b) a claim for restitution and/or compensation in respect of losses, reliefs and expenses that were used by the resident company (or surrendered to the resident company by other companies in the same group resident in the same Member State) to eliminate or reduce taxation charges incurred by virtue of the measures referred to in Questions 1, 2 and 3 above where such losses, reliefs and expenses would have been available for alternative use or could have been carried forward;
— et krav om tilbagebetaling af uretmæssigt pålignede beløb, der opstår som følge af og i tillæg til overtrædelsen af de ovennævnte fællesskabsbestemmelser, eller
(c) a claim for compensation for costs, losses, expenses and liabilities incurred in complying with the domestic legislation referred to in Question 3 above;
— et krav om godtgørelse eller erstatning, således at de betingelser, der er fastsat i dom [af 5. marts 1996, forenede sager C-46/93 og C-48/93, Brasserie du pêcheur og Factortame, Sml. I, s. 1029], skal være opfyldt, eller
— a claim for compensation or damages such that the conditions set out in Joined Cases C-46/93 and C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame [[1996] ECR I-1029] must be satisfied; or
— et krav om betaling af et beløb svarende til en fordel, der uretmæssigt er blevet nægtet?
— a claim for payment of an amount representing a benefit unduly denied?
7) Såfremt en del af sjette spørgsmål besvares med, at kravet er et krav om betaling af et beløb svarende til en fordel, der uretmæssigt er blevet nægtet, a) opstår sådanne krav da som en konsekvens af og som supplement til den ret, som følger af de ovennævnte fællesskabsbestemmelser, eller b) skal nogle eller alle af de erstatningsbetingelser, der er fastsat i dommen [i sagen Brasserie du pêcheur og Factortame], være opfyldt, eller c) skal andre betingelser være opfyldt?
(b) must some or all of the conditions for recovery laid down in … Brasserie du Pêcheur and Factortame[, cited above,] be satisfied; or
8) Har det betydning, om de i sjette spørgsmål opregnede krav efter national ret fremsættes som krav om tilbagebetaling eller fremsættes, eller skal fremsættes, som erstatningskrav?
(8) Does it make any difference whether as a matter of domestic law the claims referred to in Question 6 are brought as restitutionary claims or are brought, or have to be brought, as claims for damages?
9) Hvilke retningslinjer, om nogen, finder Domstolen det passende at give i de foreliggende sager for, hvilke omstændigheder den nationale ret bør tage hensyn til ved vurderingen af, om der foreligger en tilstrækkeligt kvalificeret overtrædelse af fællesskabsretten i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i dommen [i sagen
(9) What guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide in the present cases as to which circumstances the national court ought to take into consideration when it comes to determine whether there is a sufficiently serious breach within the meaning of the judgment in … Brasserie du Pêcheur
Brasserie du pêcheur og Factortame], særligt med hensyn til, om overtrædelsen var undskyldelig i betragtning af udviklingstrinnet for retspraksis vedrørende fortolkningen af de relevante fællesskabsbestemmelser?
2008 — CASE C-201/05 and Factortame, in particular as to whether, given the state of the caselaw on the interpretation of the relevant Community provisions, the breach was excusable?
10) Kan der principielt foreligge en direkte årsagsforbindelse (i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i dommen [i sagen Brasserie du pêcheur og Factortame]) mellem en overtrædelse af artikel 43 EF, 49 EF og 56 EF og tab, som omhandlet i sjette spørgsmål, litra a)-d), der hævdes at være forårsaget heraf?
(10) As a matter of principle, can there be a direct causal link (within the meaning of the judgment in … Brasserie du Pêcheur and Factortame) between any breach of Articles 43 EC, 49 EC and 56 EC and the losses falling into the categories identified in Question 6(a) to (d) above that are claimed to flow from it?
Hvilke retningslinjer, om nogen, finder Domstolen det i givet fald passende at give for, hvilke omstændigheder den nationale ret bør tage hensyn til ved vurderingen af, om der foreligger en sådan direkte årsagsforbindelse?
If so, what guidance, if any, does the Court of Justice think it appropriate to provide as to the circumstances which the national court should take into account in determining whether such a direct causal link exists?
11) Kan den nationale ret ved afgørelsen af, hvilket tab der skal erstattes, tage hensyn til, om de skadelidte på passende måde har søgt at undgå eller begrænse skaden, og navnlig om de skadelidte har gjort brug af retsmidler, hvorved det kunne have været fastslået, at de nationale bestemmelser (som følge af anvendelsen af dobbeltbeskatningsoverenskomster) ikke medførte de i første til tredje spørgsmål nævnte forpligtelser?
(11) In determining the loss or damage for which reparation may be granted, is it open to the national court to have regard to the question of whether injured persons showed reasonable diligence in order to avoid or limit their loss, in particular by availing themselves of legal remedies which could have established that the national provisions did not (by reason of the application of [DTCs]) have the effect of imposing the obligations set out in Questions 1, 2 and 3 above?
12) Har parternes opfattelser på de relevante tidspunkter vedrørende dobbeltbeskatningsoverenskomsternes virkninger betydning for besvarelsen af ellevte spørgsmål?«
(12) Is the answer to Question 11 above affected by the beliefs of the parties at the relevant times as to the effect of the [DTCs]?’
Da der i den foreliggende sag er rejst fortolkningsspørgsmål, der er analoge til dem, der er omhandlet i de spørgsmål, der er forelagt i de sager, der efterfølgende har givet anledning til dom af 12. september 2006, Cadbury Schweppes og Cadbury Schweppes Overseas (sag C-196/04, Sml. I, s. 7995), domme af 12. december 2006, Test Claimants
Since, in the present case, questions of interpretation similar to those covered by the questions referred for a preliminary ruling in the cases which, in due course, gave rise to the judgments in Case C-196/04 Cadbury Schweppes and Cadbury Schweppes Overseas [2006] ECR I-7995; Case C-374/04 Test Claimants in Class IV of the ACT
Ved skrivelse af 12. juni 2007 meddelte den forelæggende ret Domstolen, at den ønskede at fastholde sin anmodning.
By letter of 12 June 2007, the referring court informed the Court that it was maintaining its reference.