natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De franske myndigheder meddelte, at de ikke delte Kommissionens opfattelse med hensyn til sammenhængen mellem CSG, der er et socialt bidrag, og anvendelsesområdet for forordning nr. 1408/71, navnlig hvad angår bestemmelsen i forordningens artikel 13, hvorefter kun én lovgivning finder anvendelse.
As the Court has held, in particular in Case C327/92 Rheinhold ά Mahla, Article 4 determines the matters covered by Regulation No 1408/71 in terms which make it clear that the national social security schemes are subject in their entirety to the application of the rules of Community law.
Den 28. november 1994 besluttede den franske regering dog med henblik på en lovgivningsændring at indstille den
The Court stated that the decisive factor for the purposes of applying Regulation No 1408/71 is that there must be a link between the provision in question and the legislation governing the branches of social security listed in Article 4 of Regulation No 1408/71, and that that link must be direct and sufficiently relevant.
har Kommissionen besluttet at anlægge den foreliggende sag.
Since the French authorities failed to comply with the reasoned opinion within the period allowed, the Commission decided to bring the present action.
Klagepunktet om tilsidesættelse af artikel 13 i forordning nr. 1408171
Infringement of Article 13 of Regulation No 1408/71
Det generelle socialsikringsbidrag (CSG) udviser en forbindelse til lovene til regulering af de sociale sikringsgrene, der er opregnet i artikel 4 i forordning nr. 1408/71, som er tilstrækkelig og direkte relevant til, at det kan anses for et bidrag, der er omfattet af forbuddet mod dobbelt bidrag.
There is such a direct and sufficiently relevant link between the CSG and the legislation governing the branches of social security listed in Article 4 of Regulation No 1408/71 so that it can be regarded as a levy covered by the prohibition against double contributions.
Det bemærkes, som det fremgår af Domstolens praksis, at den omstændighed, at en arbejdstager pålægges sociale bidrag af den samme løn som følge af, at der anvendes flere nationale lovgivninger på ham, selv om han kun kan være forsikret i henhold til én af disse lovgivninger, indebærer, at han pålægges et dobbelt bidrag, hvilket er i strid med artikel 13 i forordning nr. 1408/71.
That link between the CSG and the legislation governing social security in France is also clearly revealed by the fact that, as the French Government itself asserts, the levy replaces in part social security contributions which were a heavy burden on low and medium levels of pay, and means that an increase in existing contributions can be avoided.
CSG's direkte forbindelse til lovene til regulering af den sociale sikring i Frankrig fremgår endvidere af den omstændighed, som den franske regering selv har erkendt, at bidraget delvis erstatter sociale sikringsbidrag, som hvilede tungt på de lave og mellemstore lønninger, og gør det muligt at undgå en forhøjelse af de gældende bidrag.
As the Court has held, however, the fact that a worker is required to pay, in respect of the same earned income, social charges arising under the legislation of several States, although he can be an insured person only in respect of the legislation of one State, means that the worker must pay contributions twice over, contrary to the provisions of Article 13 of Regulation No 1408/71.
Denne konstatering afkræftes heller ikke af den omstændighed, at betalingen af CSG ikke giver ret til nogen direkte modydelse i form af konkrete, identificerbare ydelser.
The fact that payment of the CSG does not give entitlement to any direct and identifiable benefit in return does not undermine that conclusion.
Det afgørende kriterium ved anvendelsen af artikel 13 i forordning nr. 1408/71 er nemlig, om bidraget anvendes specifikt til finansiering af en medlemsstats sociale sikringsordning.
For the purposes of the application of Article 13 of Regulation No 1408/71, the decisive criterion is that of the specific allocation of a contribution to the funding of the social security scheme of a Member State.
Spørgsmålet om, hvorvidt der præsteres nogen modydelse i form af konkrete, identificerbare ydelser, er altså uden betydning i denne forbindelse.
Whether benefits are obtained in return or not is therefore irrelevant in this connection.
Klagepunktet om tilsidesættelse af traktatens artikel 48 og 52
Infringement of Articles 48 and 52 of the Treaty
Den omstændighed, at et bidrag betegnes som en skat i den nationale lovgivning, udelukker ikke, at det kan være omfattet af forordning nr. 1408/71's anvendelsesområde og dermed kan være omfattet af reglen om, at der ikke må anvendes flere lovgivninger samtidig.
It is common ground that the persons concerned by this infringement action, namely Community nationals resident in France but who, because they work in another Member State, pursuant to the provisions of Article 13 of Regulation No 1408/71, are insured persons under the legislation of the State of employment alone, are required, subject, where applicable, to conventions on the avoidance of double taxation concluded by the French Republic, to pay, in respect of income relating to their work in the Member State of employment, not only the social charges arising from the application of the latter's social security legislation, but also the social charges, in this case the CSG, arising from the application of the legislation of the Member State of residence.
Reglen i artikel 13 i forordning nr. 1408/71, hvorefter kun én socialsikringslovgivning skal anvendes, har netop til formål at afskaffe den forskelsbehandling, som skyldes, at de lovgivninger, som vil kunne finde anvendelse, helt eller delvis anvendes samtidig.
Even if the CSG is applicable in the same way to all residents in France, however, those who work in another Member State and who, in accordance with Article 13 of Regulation No 1408/71, contribute to the funding of the social security
Som det nemlig fremgår af den tiende betragtning til forordning nr. 1408/71, har
scheme of that State are being required in addition to finance, even if only partially, the social security scheme of the State of residence, whereas all other residents are exclusively required to contribute to the latter State's scheme.
Som Domstolen har fastslået bla. i dommen af 18. maj 1995 (sag C-327/92, Rheinhold & Mahla), fastlægger artikel 4 i forordning nr. 1408/71 anvendelsesområdet for forordningens bestemmelser ved udtryk, som viser, at fællesskabsreglerne finder anvendelse på samtlige nationale sociale sikringsordninger. Domstolen præciserede, at det afgørende kriterium ved anvendelsen af forordning nr. 1408/71 er den forbindelse, som findes mellem den pågældende bestemmelse og de love, som regulerer de sociale sikringsgrene, der er opregnet i forordningens artikel 4, idet denne forbindelse skal være direkte og tilstrækkelig relevant. Page 8
The rule laid down in Article 13 of Regulation No 1408/71 that the legislation of a single Member State is to apply in matters of social security is aimed specifically at eliminating unequal treatment which is the consequence of partial or total overlapping of the legislation.
princippet om, at kun én lovgivning finder anvendelse, til formål »i videst muligt omfang at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er beskæftiget på en medlemsstats område«.
As is clear from the tenth recital in the preamble to Regulation No 1408/71, the principle that the legislation of a single Member State is to apply is aimed at guaranteeing 'the equality of treatment of all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible'.
med denne artikel, strider ordningen i samme omfang mod de traktatbestemmelser, som artikel 13 tilsigter at gennemføre.
It follows from the foregoing that, in putting forward this objection the Commission is only focusing, in the light of Articles 48 and 52, on the same infringement as that found in the context of Article 13 of Regulation No 1408/71.
Den således konstaterede forskelsbehandling udgør nemlig en hindring for den frie bevægelighed for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som er uberettiget efter artikel 13 i forordning nr. 1408/71.
Since the CSG scheme is at the origin of the unequal treatment contrary to that article, it disregards to the same degree the provisions of the Treaty that Article 13 is designed to implement.
Også Kommissionens andet anbringende er derfor begrundet.
The unequal treatment thus found constitutes an obstacle to the free movement of workers for which, in view of Article 13 of Regulation No 1408/71, there can be no justification.
Da den ordning, der ligger til grund for CSG, indebærer en forskelsbehandling i strid
The Commission's second objection is therefore also well founded.
»1) Den Franske Republik har ved at opkræve et generelt socialsikringsbidrag af erhvervsindtægter og indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der er bosat i Frankrig, men ikke er omfattet af den franske socialsikringslovgivning som følge af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2 december 1996, undladt at opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold ta nævnte forordnings artikel 13 og EF-traktatens artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF).
Declares that, by applying the general social contribution to the employment income and substitute income of employed and self-employed persons resident in France but who, by virtue of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, are not subject to French social security legislation, the French Republic has failed to fulfil its obligations under Article
Generaladvokat A. La Pergola fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 7. september 1999.
Advocate General A La Pergola delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 7 September 1999.
Sag C-156/97 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV Regler for institutionerne
Case C-156/97 Commission of the European Communities ν Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV Law governing the institutions
17. februar 2000 ret til tilbagebetaling af forskud·
17 February 2000 payments)
I henhold til kontraktens artikel 3 fastsættes den finansielle støtte til 17% af projektets faktiske omkostninger uden merværdiafgift af projektet og med et maksimumsbeløb på 987 343 ECU. Den faktiske udbetaling af dette tilskud er omhandlet i kontraktens bilag II.
That contract was concluded pursuant to Council Regulation (EEC) No 3640/85 on the promotion, by financial support, of demonstration projects and industrial pilot projects in the energy field (OJ 1985 L 350, p. 29).
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 23. april 1997 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i henhold til EF-traktatens artikel 181 (nu artikel 238 EF) anlagt sag med påstand om, at Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV (herefter »Balkom«) tilpligtes at betalet et beløb af 251 649 ECU med rente fra den 1. juli 1991, beregnet efter de satser, der offentliggøres den første hverdag i hver måned, og som Den Europæiske Fond for Monetært Samarbejde anvender ved sine transaktioner i ecu.
By application lodged at the Registry of the Court on 23 April 1997, the Commission of the European Communities brought an action pursuant to Article 181 of the EC Treaty (now Article 238 EC) for an order that Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV (hereinafter 'Balkom') pay the sum of ECU 251 649, plus interest due as from 1 July 1991 at the percentage rates, published on the first working day of each month, which the European Monetary Cooperation Fund charges in respect of its ecu transactions.
Kommissionen har desuden nedlagt påstand om betaling af morarente beregnet efter en sats på 4% p.a. fra 1. maj 1995, hvilken påstand den senere har frafaldet.
The Commission was claiming, in addition, the payment of default interest at the rate of 4% per annum as from 1 May 1995, a claim which it later withdrew.
Den 4. december 1990 indgik Det Europæiske Økonomiske Fællesskab ved Kornmissionen en kontrakt med Balkom, Oss (Nederlandene), Van Balkom Seeliger GmbH, Heidelberg (Tyskland), Düsseldorf (Tyskland), ved Hahn; kontrakten vedrørte finansiel støtte fra Kommissionen til de nævnte selskaber, som solidarisk skulle udføre et projekt benævnt »Energieerzeugung aus einer bei der Verwertung von Autoschrott anfallenden Reststofffraktion« (energiproduktion på grundlag af opskåret bilskrot, herefter »kontrakten«).
On 4 December 1990, the European Economic Community, represented by the Commission, concluded with Balkom, established in Oss (Netherlands), Van Balkom Seeliger GmbH, established in Heidelberg (Germany), established
I begyndelsen af 1991 udbetalte Kommissionen VBS det forskud på 296 203 ECU, som var aftalt i kontrakten.
Clause 3 of the contract stipulates that financial support is fixed at 17% of the actual cost,
stadig stod over for alvorlige økonomiske vanskeligheder.
As a result of those two reports, the Commission did not make any further advance payments.
De bestræbelser, som Van Balkom i mellemtiden udfoldede for at finde en partner, der havde betydelige økonomiske midler, gav intet resultat.
excluding value added tax, of the project and up to a maximum of ECU 987 343.
Heri blev de af kontrahenten afholdte udgifter opgjort til 1038 723,40 DEM, hvoraf Kommissionen accepterede et beløb af 943 662,74 DEM svarende til 460 808,82 ECU. Kommissionen har betalt VBS 8,5% af dette beløb, dvs. 39 169 ECU.
Under Point I(l)(a) of that annex, the Commission was to make an advance payment of ECU 296 203 after the contract was signed and, subsequently, under Point I(l)(b), a payment amounting to 8.5% of the expenditure actually incurred as a function of the reports which the contractor was required to submit and after the documents submitted by the contractor had been checked.
Kommissionen anmodede Balkom om at tilbagebetale et samlet beløb på 334 481 ECU. Den 8. februar 1995 udstedte den et betalingspålæg, hvori forfaldstidspunktet var fastsat til den 30. april 1995.
Clause 4.3.2 of the contract stipulates, in particular, that the contractor is to send to the Commission, at least once a year, a report on the expenditure incurred, including the corresponding documentary evidence.
VBS har tilsendt Kommissionen den anden foreløbige tekniske rapport og den anden økonomiske rapport om den praktiske gennemførelse af demonstrationsprojektet.
The Commission confirmed to Balkom that both DF and VBS had withdrawn and it made the continuation of the project by Balkom subject, in particular, to the condition that Balkom obtain the administrative permission necessary for the execution of the project, by 31 December 1993 at the latest.
Den anden økonomiske rapport opgjorde de udgifter, der er afholdt siden arbejdets begyndelse, til 1 541 278,48 DEM, herunder de 943 662,74 DEM, som Kommissionen allerede havde accepteret.
The Commission also stated that it would not make any further advance payments until that date and that it reserved the right to terminate the contract if the time-limit set was not complied with.
Kommissionen udbetalte ikke yderligere forskud efter fremlæggelsen af de to rapporter.
The Commission sent VBS a copy of the letter of 9 March 1993.
For det første bemærkes, at opsigelsen af kontrakten var begrundet i henhold til kontraktens artikel 9, stk. 1.
At the beginning of 1991, the Commission made VBS the advance payment of ECU 296 203 which had been agreed in the contract.
Den 16. december 1992 underrettede VBS skriftligt Kommissionen om, at selskabet ikke længere deltog i projektet, og anmodede om tilladelse til at overføre projektet til Balkom.
By letter of 27 September 1993, Mr Van Balkom, in his capacity as liquidator of VBS, informed the Commission that Balkom was not in a position either to execute the demonstration project alone or to fulfil at the same time any of its obligations in the event of the contract's being terminated, since it had been, and still was, facing serious financial difficulties.
Den sidstnævnte betingelse var opfyldt, da Kommissionen opsagde kontrakten, fordi der af de tre virksomheder, der deltog i projektet fra begyndelsen, kun var en tilbage, som åbenbart ikke var i stand til at opfylde kontrakten.
DF informed the Commission that it was no longer in a position to be involved in the demonstration project and that, with VBS, it would make the necessary amendments to the contract.
Det er ganske vist rigtigt, at Kommissionen under disse omstændigheder kunne hæve kontrakten i henhold til kontraktens artikel 8.
VBS then informed the Commission that it had entered into negotiations with DF on that point.
Denne bestemmelse, som giver Kommissionen ret til at hæve kontrakten, kan dog ikke fortolkes således, at den begrænser Kommissionens ret til at opsige kontrakten i henhold til samme kontrakts artikel 9.
The efforts made meanwhile by Mr Van Balkom in order to find a partner with substantial financial means had come to nothing.
Kommissionen bekræftede over for Balkom, at DF samt VBS havde trukket sig ud af kontrakten, og stillede bl.a. den betingelse for Balkom's fortsættelse af projektet, at sidstnævnte opnåede den nødvendige administrative tilladelse til at gennemføre projektet senest den 31. december 1993.
As stipulated in the contract, VBS sent the first interim technical report and the first financial report.
Den erklærede iøvrigt, at den ikke ville udbetale flere forskud indtil denne dato, og at den forbeholdt sig ret til at opsige kontrakten, hvis den fastsatte frist ikke blev overholdt.
That financial report stated that the expenditure incurred by the contractor amounted to DEM 1 038 723.40, of which the Commission accepted DEM 943 662.74, corresponding to ECU 460 808.82.
Kommissionen tilsendte VBS en kopi af skrivelsen af 9. marts 1993.
The Commission thus paid to VBS 8.5% of that amount, namely ECU 39 169.
For det andet bemærkes, at Kommissionens opsigelse var gyldig og følgelig har bragt kontrakten til ophør, skønt Kommissionen ikke udtrykkeligt også opsagde kontrakten i forhold til DF.
By letter sent to VBS and to Balkom, the Commission terminated the contract and directed Balkom to send it the documents enabling it to check the amount of the advance payment. The Commission asked Balkom to reimburse to it a total amount of ECU 334 481.
Tilbagebetaling af forskuddet
The termination of the contract
Det bemærkes, som det fremgår klart af kontraktens artikel 9, stk. 3, at såfremt kontrakten opsiges i henhold til stk. 1, skal
In addition, it was clear from, in particular, the reports, that none of the work had been carried out at the place of
kontrahenten tilbagebetale det beløb, som med urene er udbetalt af Kommissionen.
It is sufficient, as is clear from the use of the terms *in particular', that the programme of work has become inoperative.
Det saldobeløb, som Balkom skal tilbagebetale, udgør følgelig, som Kommissionen har hævdet, 251 649 ECU (335 372 ECU med fradrag af 83 723 ECU).
Consequently, the balance to be reimbursed by Balkom is, in accordance with the Commission's claim, the sum of ECU 251 649 (ECU 335 372 minus the sum of ECU 83 723).
Med hensyn til spørgsmålet om, nøjagtigt hvilket beløb der skal tilbagebetales, bemærkes, at Kommissionen har udbetalt forskud på 335 372 ECU, og at der i henhold til kontraktens artikel 3 fra dette beløb skal trækkes 17% af de udgifter, som kontrahenten har afholdt til projektets gennemførelse.
As regards the exact amount to be reimbursed, it should be noted that the Commission made advance payments amounting to ECU 335 372 and that, in accordance with Clause 3 of the contract, 17% of the expenditure incurred by the contractor for the purpose of executing the project should be deducted from that sum.
Det må i denne forbindelse fastslås, at Kommissionen har godtgjort, at der kun skal anerkendes udgifter på 943 662,74 DEM, og ikke på 1 127 800 DEM, som Balkom hævder. Det står nemlig fast, at kontrahenten ikke har tilsendt Kommissionen dokumenter, som beviser, at der er afholdt udgifter, der overstiger beløbet på 943 662,74 DEM. Det følger imidlertid af ordlyden af og formålet med kontraktens artikel 3, sammenholdt med dens
The Commission has shown that only expenditure amounting to DEM 943 662.74, and not DEM 1 127 800 as claimed by Balkom, must be acknowledged.
»1) Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV betaler til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 251 649 EUR med rente af dette beløb fra den 1. maj 1995, beregnet efter de satser, der offentliggøres den første hverdag i hver måned, og som Den Europæiske Fond for Monetært Samarbejde anvender ved sine transaktioner i euro.
Orders Van Balkom Non-Ferro Scheiding BV to pay to the Commission of the European Communities the sum of EUR 251 649, phis interest on that sum as from 1 May 1995 at the percentage rates, published on the first working day of each month, which the European Monetary Cooperation Fund charges in respect of its euro transactions;
1 øvrigt frifindes sagsøgte.
Dismisses the application as to the remainder;
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling') den 23. november 1999.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 23 November 1999.
»EF-varemærker — formen på et stykke sæbe — formelle mangler ved ansøgningen om registrering af varemærke — absolutte hindringer for registrering — appelkammerets ex officioprøvelse — overholdelse af retten til kontradiktion — tegn, som udelukkende består af en udformning, der følger af varens egen karakter —forudgående registrering afmærket i visse medlemsstater* (Anden Afdeling) udformning, der følger af varens egen karakter, ikke kunne registreres ifølge artikel 7, stk. 1, litra e), τα. i), i Rådets forordning (EF) τα. 40/94 af 20. december 1993.
(Community trade mark — Soap bar shape — Formal irregularity in an application for registration —Absolute grounds for refusal to register — Review by the Board of Appeal of it own motion — Observance of the rights of the defence — Sign consisting exclusively of a shape which results from the nature of the goods themselves — Earlier registration of the mark in some Member States) (Second Chamber)
Produkterne, for hvilke der er ansøgt om registrering af et varemærke, er »sæber«, der henhører under klasse 3 i Nice-arrangementet vedrørende klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker.
The goods in respect of which registration of the mark was sought were *soaps' in class 3 of the Nice Agreement concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks,
Den 15. maj 1998 påklagede sagsøgeren i henhold til artikel 59 i forordning nr. 40/94 undersøgerens afgørelse til Harmoniseringskontoret.
On 16 April 1996 the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) received from the applicant a Community trade mark application for registration of a figurative trade mark.
genoptage behandlingen af ansøgningen under hensyn til de absolutte hindringer for registrering, der er nævnt i artikel 7 i forordning nr. 40/94, uden at være begrænset af undersøgerens argumentation.
Appeal drew to the applicant's attention the fact that, whilst the application form indicated a figurative trade mark, the representation of the mark applied for corresponded to a three-dimensional trade mark.
Den 14. august 1998 blev klagen fremsendt til appelkammeret
The applicant was invited to submit its observations on this.