natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I, s. 3353, præmis 16 og den der i nævnte retspraksis), og anført, at det på grundlag af en modsætningsslutning herfra er regeringens opfattelse, at et anbringende, hvorefter Kommissionens tre negative beslutninger er ugyldige, skal antages til realitetsbehandling, selv om den spanske regering ikke har anlagt annullationssøgsmål.
The French language version defines an ‘installation’ as ‘équipement’ or ‘unité technique’; in English a ‘plant’ is described as a ‘technical unit’ or ‘equipment’.
Disse beslutninger er ikke endelige, for så vidt som de er genstand for verserende annullationssøgsmål, der af de berørte provinsregeringer er anlagt ved Retten .
The Swedish language version follows the two last-mentioned language versions, since it defines a ‘förbrän-
DOM AF 20.9.2007 — SAG C-177/06
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-251/07
Det fremførte anbringende lader sig opdele i seks led, henholdsvis magtfordrejning, anvendelse af retningslinjer, der ikke var i kraft på tidspunktet for vedtagelsen af de omtvistede skatteforanstaltninger, tilsidesættelse af artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel [88] EF (EFT L 83, s. 1), tilsidesættelse af retten til kontradiktion inden for rammerne af en foreløbig undersøgelsesprocedure, tilsidesættelse af retten til kontradiktion inden for rammerne af en formel undersøgelsesprocedure og tilsidesættelse af begrundelsespligten.
In accordance with the third and fourth subparagraphs of Article 6(1) of the Waste Incineration Directive, incineration plants must also have an auxiliary burner.
b) Manglende traktatbrud
6Thus every boiler needs its own auxiliary burner.
i) Forpligtelse til at afskaffe støtteordningerne, for så vidt som de stadig havde virkninger og forpligtelse til at indstille udbetaling af endnu udestående støtte
6 — See, with regard to auxiliary burners as the best available technique for waste incineration plants, the Reference Document on the Best Available Techniques for Waste Inciner -ation, August 2006, p. 269 et seq. (http://ec.europa.eu/comm/environment/ippc/brefs/wi_bref_0806.pdf).
Den spanske regering bemærker, at de omtvistede skattemæssige foranstaltninger bestod i fritagelse for selskabsbeskatning i en periode på ti skatteår fra det nye selskabs oprettelse .
GÄVLE KRAFTVÄRME equipment that goes with it — constitutes an incineration plant or a co-incineration plant.
ii) Forpligtelse til tilbagesøgning af støtte, der allerede er stillet til rådighed
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-251/07 is to say each boiler with its ancillary equipment, is a plant.
Det følger heraf, at for så vidt som Kommissionen begik en fejl ved at klandre Kongeriget Spanien for at have valgt en tilbagesøgningsprocedure, der ikke på nogen måde tillod det at gennemføre de omtvistede beslutninger, kan denne medlemsstat ikke holdes ansvarlig for noget traktatbrud.
The protection provisions would be unlawfully circumvented in particular if incineration plants and co-incineration plants were to be combined in such a way that the resulting plant as a whole were subject only to the in part less strict 8 requirements applying to a co-incineration plant.
I henhold til de i traktaten indeholdte søgsmålsregler sondres der mellem søgsmål i henhold til artikel 226 EF og 227 EF, der har til formål at få fastslået, at en
By its second question, the Högsta domstolen asks whether a plant constructed for waste incineration but having as its main purpose the production of energy is to be classified as an incineration plant or as a co-incineration plant under the Waste Incineration Directive.
En medlemsstat kan således ikke — medmindre traktaten udtrykkeligt giver hjemmel hertil — under en traktatbrudssag, der er anlagt på grund af manglende gennemførelse af en beslutning, som er rettet til staten, gøre gældende, at beslutningen er ulovlig (jf. bl.a. dom af 22.3.2001, sag C-261/99, Kommissionen mod Frankrig, Sml.
Thus the application of the Waste Incineration Directive to a co-generation plant with a number of units (boilers) is to be undertaken on the basis that each unit, that
Dette gælder ligeledes for traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 88, stk. 2, andet afsnit, EF (dommen i sagen Kommissionen mod Frankrig, præmis 20, og dommen i sagen Kommissionen mod Spanien, præmis 42).
The German and probably also the Swedish versions of the definition of ‘incineration plant’ under Article 3(4) of the Waste Incineration Directive are formulated relatively widely: a plant is an incineration plant if the plant is dedicated (‘eingesetzt’ in German 9or ‘avsedd’ 10in Swedish) to the thermal treatment of wastes.
Det skal i denne henseende konstateres, at Kongeriget Spanien ikke i sine indlæg har gjort gældende, at beslutningerne er behæftede med en retlig mangel, der kan medføre, at disse retsakter er ikke-eksisterende.
9 — The German language version is in that regard apparently based, unlike other language versions, on the text of Article 2(2) of Council Directive 94/67/EC of 16 December 1994 on the incineration of hazardous waste (OJ 1994 L 365, p. 34).
Det bemærkes, at der er en formodning for, at de omtvistede beslutninger er lovlige, og at de fortsat er bindende i alle enkeltheder for Kongeriget Spanien, selv om der er indgivet annullationssøgsmål (jf. dommen i sagen Kommissionen mod Frankrig, præmis 26).
According to that caselaw, the principal characteristic of a recycling measure is, by virtue of Article 3(1)(b) of the Waste Framework Directive 13and under the fourth recital in the preamble thereto, that its principal objective is that the waste serve a useful purpose by replacing other materials which would have had to be used for that purpose, thereby conserving natural resources.
I, s. 4897, og af 1.6.2006, sag C-207/05, Kommissionen mod Italien, ikke trykt i Samling af Afgørelser).
9) and replaced without changes to its content by a consolidated version.
Det følger af det ovenstående, at den undersøgte indsigelse bør afvises fra realitetsbehandling.
15 — Case C-228/00 Commission v Germany [2003] ECR I-1439, paragraph 46; Case C-458/00 Commission v Luxembourg [2003] ECR I-1553, paragraph 37; and Case C-116/01 SITA [2003] ECR I-2969, paragraph 53.
DOM AF 20.9.2007 — SAG C-177/06
GÄVLE KRAFTVÄRME co-incineration plants were not covered by the existing directives. 17
Artikel 2 i hver af de omtvistede beslutninger påbyder Kongeriget Spanien at afskaffe den omhandlede støtteordning, hvis den fortsat har virkninger.
Without this leading to a different result, the Swedish Government rightly objects that that solution limits — as the Commission also contends — the application of stricter environmental rules for inciner -ation plants.
I artikel 3, stk. 1, andet punktum, i hver af de samme beslutninger er det bestemt, at al udbetaling af udestående støtte indstilles.
The differences essentially arise by virtue of the rules limited to incineration plants of Article 6(1) of the Waste Incineration Directive.
Således som den spanske regering har bemærket, fandt støtteordningerne kun anvendelse på selskaber, der blev oprettet senest den 31. december 1994.
They establish the residue in total organic carbon content and the loss on ignition in slag and bottom ashes and require an additional incinerator.
De havde imidlertid virkning i løbet af ti skatteår, dvs. i flere år efter vedtagelsen af de omtvistede beslutninger.
By the Waste Incineration Directive, the legislature, at the very least, harmonised the requirements for co-incineration plants with those for incineration plants.
b) Om anbringenderne vedrørende forpligtelserne til tilbagesøgning af støtte, der allerede er stillet til rådighed
18 — See Case C-6/03 Deponiezweckverband Eiterköpfe [2005] ECR I-2753.
I tilfælde af en negativ beslutning om ulovlig støtte finder tilbagesøgning, der påbydes af Kommissionen, sted i henhold til de betingelser, der er fastsat i artikel 14, stk. 3, i forordning nr. 659/1999, hvorefter:
19 — See, with regard to determination of abusive objectives, Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609, paragraph 75, and Case C-251/06 Ing.
»[…] tilbagebetalingen [skal] ske omgående og i overensstemmelse med gældende procedurer i den pågældende medlemsstats nationale ret, forudsat at disse giver mulighed for omgående og effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutning .
489 et seq. (http://ec.europa.eu/comm/environment/ippc/brefs/lcp_bref_0706.pdf), are based on the assumption that waste forms only a small part of the fuel used. The Commission prepared that document in collaboration with experts from the Member States on the basis of Directive 96/61.
Til det formål og i tilfælde af søgsmål ved de nationale domstole træffer de pågældende medlemsstater alle nødvendige foranstaltninger, som er til rådighed i deres respektive retssystemer, herunder også foreløbige foranstaltninger, dog med forbehold af fællesskabsretten«.
GÄVLE KRAFTVÄRME of waste or even the production of energy. Since any analysis must relate to each individual plant, in principle even to the specific boiler and the additional equipment that is associated with it, the main purpose of the undertaking as a whole cannot be decisive.
I denne sager tilbagesøgningsforpligtelsen fastsat i artikel 3, stk. 1, første punktum, og artikel 2 i hver af de omtvistede beslutninger.
If, however, fees are levied for the incineration which exceed the proceeds arising out of the production of energy, it is rather to be assumed that the incineration of waste is the main purpose.
DOM AF 20.9.2007 — SAG C-177/06
That is even more the case if the plant is part of an infrastructure for waste disposal.
Kongeriget Spanien begrænser sig til at gøre gældende, at den med henblik på tilbagesøgning af støtte, der allerede er stillet til rådighed, valgte den procedure, der er passende for korrekt gennemførelse af beslutningerne.
As the Commission also points out, contrary to the fears of the Swedish Government, it is, as regards the points of view set out above, of secondary importance whether the plant is operated by an undertaking whose main purpose is the management
Kongeriget Spanien har imidlertid ikke fremlagt noget bevis til støtte herfor, heller ikke vedrørende især identiteten på støttemodtagerne, de tildelte støttebeløbs størrelse og de procedurer, der faktisk er bragt i anvendelse med henblik på tilbagesøgning af denne støtte.
In summary, it can thus be stated that the classification of a plant in which waste is incinerated depends on whether its main purpose is the thermal treatment of waste or the generation of energy or production of material products.
Følgelig er Kommissionens anbringender vedrørende artikel 3, stk. 1, første punktum, og artikel 2 i hver af de omtvistede beslutninger velbegrundede.
The main purpose must be determined on the basis of objective criteria.
Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
(1) For the purposes of the application of Directive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste to a plant for the production of heat and electricity with a number of units (boilers), each individual unit, that is to say each boiler with the equipment that is associated with it, is in principle to be treated as a plant.
Da Kommissionen har nedlagt påstand herom, og Kongeriget Spanien har tabt sagen, bør det pålægges Kongeriget Spanien at betale sagens omkostninger.
However, it is possible to treat a number of mutually linked plants as one plant for the application of certain provisions of that directive if requirements for the avoidance of environmental harm and danger to health are not thereby circumvented.
På grundlag af disse præmisser udtaler og bestemmer Domstolen (Anden Afdeling):
(2) Classification of a plant in which waste is incinerated as an incineration plant pursuant to Article 3(4) of Directive 2000/76/EC or as a co-incineration plant pursuant to Article 3(5) of that directive depends on whether its main purpose is the thermal treatment of waste or the generation of energy or production of material products.
Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)
Sag C-371/06
In Case C-251/07,
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Högsta domstolen (Sweden), made by decision of 7 May 2007, received at the Court on 29 May 2007, in the proceedings
Tilnærmelse af lovgivningerne— varemærker — direktiv 89/104 — udelukkelse fra registrering eller ugyldighed — tegn, der udgøres af en vares udformning, hvorved varen får en væsentlig værdi
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur), J. Malenovský and T. von Danwitz, Judges,
[Rådets direktiv 89/104, art. 3, stk. 1, litra e), og art. 3, stk. 3]
* Language of the case: Swedish.
(jf. præmis 28 og domskonkl.)
JUDGMENT OF 11. 9.
I sag C-371/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) ved afgørelse af 8. september 2006, indgået til Domstolen den 12. september 2006, i sagen:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 17 April 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
DOMSTOLEN (Sjette Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, P. Kūris, og dommerne K. Schiemann og L. Bay Larsen (refererende dommer), generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer justitssekretær: R. Grass, på grundlag af den skriftlige forhandling,
— the Commission of the European Communities, by J.-B. Laignelot and P. Dejmek, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 May 2008,
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 3, stk. 1, litra e), tredje led, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT 1989 L 40, s. 1, herefter »direktivet«).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Direct- ive 2000/76/EC of the European Parliament and of the Council of 4 December 2000 on the incineration of waste (OJ 2000 L 332, p. 91).
Anmodningen er fremsat under en sag mellem Benetton Group Spa (herefter »Benetton«) og G-Star International BV (herefter »G-Star«) vedrørende Benettons markedsføring af en beklædningsgenstand, der ved sin udformning hævdes at krænke to af G-Star varemærkeregistrerede udformninger.
The reference was made in the course of proceedings between Gävle Kraftvärme AB (‘Gävle Kraftvärme’) and the Länsstyrelsen i Gävleborgs län (Regional Authority of Gävleborg (‘the required authority’)) regarding an application for authorisation to operate a combined heat and power plant.
Følgende tegn og varemærker udelukkes fra registrering eller kan erklæres ugyldige, hvis de allerede er blevet registreret: a) tegn, som ikke kan udgøre et varemærke
39), as amended by Commission Decision 96/350/EC of 24 May 1996 (OJ 1996 L 135, p. 32) (‘Directive 75/442’), provides:
— en udformning af varen, som er nødvendig for at opnået teknisk resultat, eller
‘Member States shall take appropriate measures to encourage:
— en udformning, hvorved varen får en væsentlig værdi
(a) first, the prevention or reduction of waste production and its harmfulness …
Et varemærke må ikke udelukkes fra registrering og kan ikke erklæres ugyldigt efter stk. 1, litra b), c) eller d), hvis det inden anmeldelsen til registrering, som følge af den brug, der er gjort deraf, har fået fornødent særpræg.
— the recovery of waste by means of recycling, re-use or reclamation or any other process with a view to extracting secondary raw materials; or
Medlemsstaterne kan i
— the use of waste as a source of energy.’
1962, s. 58) i den affattelse, der fandt anvendelse på omstændighederne i hovedsagen, bestemmer følgende:
Recitals 7, 13 and 24 in the preamble to Directive 2000/76 state:
»Som individuelle varemærker anses betegnelser, tegninger, aftryk, prægninger, bogstaver, tal, vare- eller emballageformer og alle andre tegn, der tjener til at adskille en virksomheds varer.
The limit values set should prevent or limit as far as practicable negative effects on the environment and the resulting risks to human health.
Udformninger, der følger af varens egen karakter, og som giver varen en væsentlig værdi eller har industrielle resultater, kan imidlertid ikke anses for varemærker.«
Such compliance may involve more stringent emissions limit values for the pollutants envisaged by this Directive, emissions limit values for other substances and other media, and other appropriate conditions.
G-Star designer, fremstiller og forhandler tøj — navnlig jeans — under varemærket af samme navn.
As is apparent from the first paragraph of Article 1 of Directive 2000/76, its aim is to prevent or to limit as far as practicable negative effects on the environment, in par -ticular pollution by emissions into air, soil, surface water and groundwater, and the resulting risks to human health, from the incineration and co-incineration of waste.
G-Star er indehaver af to varemærker, der består af udformningen på varer i klasse 25 som defineret i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret (herefter »Nice-arrangementet«), nemlig på tøj.
The second paragraph of that article states that that aim is to be met, inter alia, by means of stringent operational conditions and technical requirements and through setting emissions limit values for waste incineration and co-incineration plants.
Der er ansøgt om beskyttelse af hvert af disse varemærker i forhold til følgende bestanddele med særpræg:
The expressions ‘incineration plant’ and ‘co-incineration plant’ are defined in Article 3(4) and (5) of Directive 2000/76 as follows:
— skrå syning fra hoftehøjde til skridtsyningen, knæstykker, indskud på buksebagen, horisontalt løbende syning i knæhøjde på bagsiden, bånd i kontrasterende farve eller i et andet stof på bagsiden af den nedre del af bukserne, alt som en sammensat helhed
This definition covers the site and the entire incineration plant including all incineration lines, waste reception, storage, on site pretreatment facilities, waste[-,] fuel[-] and air-supply systems, boiler, facilities for the treatment of exhaust gases, on-site facilities for treatment or storage of residues and waste water, stack,
Benetton er beskæftiget med drift af virksomheder, der handler med tekstiler.
Article 3(12) of Directive 2000/76 defines the concept of ‘permit’ as follows:
I Nederlandene sælges det svarer gennem franchisebutikker.
A permit may cover one or more plants or parts of a plant on the same site operated by the same operator.’
Den 25. maj 2000 anlagde G-Star ved Rechtbank te Amsterdam sag mod Benetton med påstand om, at fremstilling, markedsføring og/eller videresalg af en buks af varemærket Benetton forbydes i Nederlandene.
‘Without prejudice to Directive 96/61/EC, the application for a permit for an incineration or co-incineration plant to the competent authority shall include a description of the measures which are envisaged to guarantee that:
Til støtte for denne påstand gjorde G-Star gældende, at Benetton ved i løbet af sommeren 1999 at fremstille og markedsføre en buks, der bl.a. havde et ovalt knæstykke og to skrå syninger fra hoftehøjde til skridtsyningen, havde krænket dets varemærkerettigheder vedrørende dets buksemodel Elwood.
(b) the heat generated during the incineration and co-incineration process is recovered as far as practicable e.g. through combined heat and power, the generating of process steam or district heating;
Benetton bestred denne påstand og fremsatte et modkrav om, at registreringen af varemærkerne med hjemmel i artikel 1, andet afsnit, i Benelux-landenes fælles lov om varemærker blev annulleret med den begrundelse, at de pågældende former i vidt omfang var afgørende for værdien af varerne gennem deres skønhed eller originale karakter.
This burner must be switched on automatically when the temperature of the combustion gases after the last injection of combustion air falls below 850°C or 1 100°C as the case may be. It shall also be used during plant start-up and shut-down operations in order to ensure that the temperature of 850°C or 1 100°C as the case may be is maintained at all times during these operations and as long as unburned waste is in the combustion chamber.
Førsteinstansretten frifandt Benetton i forhold til påstanden om en krænkelse af G-Stars varemærkerettigheder og frifandt G-Star i forhold til Benettons modkrav.
Article 7 of Directive 2000/76, in conjunction with Annexes II and V thereto, set the emissions limit values for incineration plants and for co-incineration plants.
Gerechtshof fastslog, at Rechtbank med rette havde fastslået, navnlig at Elwoodbukserne varen stor salgssucces, at G-Star havde ført intensive reklamekampagner for at udbrede kendskabet til disse bukser med særlige kendetegn som et G-Star- produkt, og at kendskabet til Elwoodbukserne følgelig i vidt omfang kunne forklares ikke bare med udformningens æstetiske tiltrækningskraft, men også med tiltrækningskraften som en følge af kendskabet til varemærket.
Having decided to extend that plant, Gävle Kraftvärme applied to Östersunds tingsrätt, miljödomstolen (Östersund District Court, Environmental Court) for a permit to operate at a total installed supplied capacity of a maximum of 170 MW in that plant. That application related in particular to the following points:
Gerechtshof påpegede, at G-Star gennem den store reklamekampagne havde henledt opmærksomheden på buksernes og knæstykkets særlige kendetegn.
The application was also for a permit to carry out additional changes necessary for the increased operations.
Benetton indgav ved Hoge Raad der Nederlanden kassationsanke til prøvelse af Gerechtshofs afgørelse .
At the time the application was made, the precise manner in which the plant would be extended had not yet been finally determined.
DOM AF 20.9.2007 — SAG C-371/06
In any event, the combined power was not to exceed 85 MW.
Hoge Raad har påpeget, at Domstolen i sin dom af 18. juni 2002, Philips (sag C-299/99, Sml. I, s. 5475), fastslog, at tegn, som i henhold til direktivets artikel 3, stk. 1, litra e), ikke kan registreres, ikke i henhold til dette direktivs artikel 3, stk. 3, kan opnå fornødent særpræg ved den brug, der er gjort heraf.
The regional authority contested that decision before the Svea Hovrätt, Miljööverdomstolen (Svea Court of Appeal, Environmental Court of Appeal), submitting that Furnace No 1 should be classified as a ‘co-incineration plant’, while Furnace No 2 should be classified as an ‘incineration plant’, which classifications that court adopted.
Ifølge Hoge Raad har Domstolen imidlertid ikke taget stilling til spørgsmålet i hovedsagen, som ikke har noget at gøre med de anfægtede varemærkers fornødne særpræg.
Gävle Kraftvärme brought an appeal against the latter decision to the Högsta domstolen (Supreme Court), submitting that the court of appeal erred in classifying the furnaces separately.
Hoge Raad besluttede på den baggrund at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende spørgsmål:
The referring court notes that the classification of a plant is important, since the requirements for its operation differ according to the type of installation in question.