natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Med hensyn til anvendelsen af disse betingelser på omstændighederne i Baumbast-sagen skal det bemærkes, at det fremgår af sagens akter, at hr. Baumbast arbejder som lønmodtager i tredjelande for tyske virksomheder, og at hverken han eller hans familie har gjort brug af det sociale system i værtsmedlemsstaten.
As to the application of those conditions for the purposes of the Baumbast case, it is clear from the file that Mr Baumbast pursues an activity as an employed person in non-member countries for German companies and that neither he nor his family has used the social assistance system in the host Member State.
Det er under disse omstændigheder ikke blevet bestridt, at hr. Baumbast opfylder den betingelse, der stilles i direktiv 90/364, om at have rådighed over tilstrækkelige midler.
In those circumstances, it has not been denied that Mr Baumbast satisfies the condition relating to sufficient resources imposed by Directive 90/364.
Med hensyn til anvendelsen af proportionalitetsprincippetpåomstændighederne i Baumbast-sagen skal det for det første bemærkes, at det ikke er bestridt, at hr. Baumbast råder over tilstrækkelige midler i direktiv 90/364's forstand, for det andet, at han har arbejdet og følgelig lovligt været bosat i værtsmedlemsstaten i adskillige år, først som lønmodtager og derefter som selvstændig erhvervsdrivende, for det tredje, at hans familie i denne periode også har været bosat i værtsmedlemsstaten, og at familiens medlemmer er blevet boende dér, også efter at han er ophørt med sin beskæftigelse som lønmodtager og selvstændig i den nævnte stat, for det fjerde, at hverken hr. Baumbast eller medlemmerne af hans familie har været til byrde for de offentlige finanser i værtsmedlemsstaten, og for det femte, at såvel hr. Baumbast som hans familie er omfattet af en fuld sygeforsikring i en anden EU-medlemsstat.
In respect of the application of the principle of proportionality to the facts of the Baumbast case, it must be recalled, first, that it has not been denied that Mr Baumbast has sufficient resources within the meaning of Directive 90/364; second, that he worked and therefore lawfully resided in the host Member State for several years, initially as an employed person and subsequently as a self-employed person; third, that during that period his family also resided in the host Member State and remained there even after his activities as an employed and self-employed person in that State came to an end; fourth, that neither Mr Baumbast nor the members of his family have become burdens on the public finances of the host Member State and, fifth, that both Mr Baumbast and his family have comprehensive sickness insurance in another Member State of the Union.
Hvad angår betingelsen vedrørende sygeforsikringsordningen fremgår det af sagen, at såvel hr. Baumbast som medlemmerne af hans familie er dækket af en fuld sygeforsikring i Tyskland.
As to the condition relating to sickness insurance, the file shows that both Mr Baumbast and the members of bis family are covered by comprehensive sickness insurance in Germany.
Immigration Adjudicator synes at have fastslået, at denne sygeforsikring ikke kunne dække behandling, der ydes i Det Forenede Kongerige i nødsituationer.
The Adjudicator seems to have found that that sickness insurance could not cover emergency treatment given in the United Kingdom.
Det tilkommer den forelæggende ret at undersøge, om denne konstatering er rigtig, i lyset af bestemmelserne i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet.
It is for the national tribunal to determine whether that finding is correct in the light of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community.
Der skal navnlig henvises til denne forordnings artikel 19, stk. 1, litra a), ifølge hvilken der for den kompetente medlemsstats regning er en ret for en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, der er bosat i en anden medlemsstat, og hvis sundhedstilstand nødvendiggør en behandling på bopælmedlemsstatens område, til at modtage naturalydelser, der ydes af institutionen i denne sidstnævnte stat.
Particular reference should be made to Article 19(l)(a) of that regulation which ensures, at the expense of the competent Member State, the right for an employed or self-employed person residing in the territory of another Member State other than the competent State whose condition requires treatment in the territory of the Member State of residence to receive sickness benefits in kind provided by the institution of the latter State.
Såfremt det under disse omstændigheder ikke tillades hr. Baumbast at udøve den ret til ophold, som tillægges ham ved artikel 18, stk. 1, EF, under påberåbelse af bestemmelserne i direktiv 90/364, idet den sygeforsikringsordning, han er omfattet af, ikke dækker behandling, der ydes i værtsmedlemsstaten i nødsituationer, vil dette
In any event, the limitations and conditions which are referred to in Article 18 EC and laid down by Directive 90/364 are based on the idea that the exercise of the right of residence of citizens of the Union can be subordinated to the legitimate interests of the Member States. In that regard, according to the fourth recital in the preamble to Directive 90/364 beneficiaries of the right of residence must not become an
være et uforholdsmæssigt indgreb i udøvelsen af den nævnte ret.
that those limitations and conditions are applied in compliance with the general principles of
Udøvelsen af
The Court ruled:
»1) En EU-borgers børn, der har taget bopæl i en medlemsstat på et tidspunkt, hvor en af deres forældre udøvede sin opholdsret som vandrende arbejdstager i denne medlemsstat, har ret til at opholde sig i medlemsstaten for at gennemføre almindelig skolegang dér i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed indenfor Fællesskabet.
Children ofa citizen ofthe European Union who have installed themselves inaMember State during the exercise by theirparent ofrights ofresidence asa migrant worker in that Member State are entitled to reside Uure in order to attend general educational courses there, pursuant to Article 12 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
Den omstændighed, at børnenes forældre i mellemtiden er blevet skilt, at kun en af forældrene er unionsborger, og at denne forælder ikke længere er vandrende arbejdstager i værtsmedlemsstaten, eller den omstændighed, at børnene ikke selv er statsborgere i Den Europæiske Union, er i den forbindelse uden betydning.
The fact that the parents of the children concerned have meanwhile divorced, the fact mat only one parentis a citizen of the Union and that parent has ceased to be a migrant worker in the host Member State and Ûte fact that the children are not themselves citizens of tine Union are irrelevant in tins regard
Såfremt børn har ret til at opholde sig i en værtsmedlemsstat for at følge almindelig undervisning dér i henhold til artikel 12 i forordning nr. 1612/68, skal denne bestemmelse fortolkes således, at den berettiger den af forældrene, der faktisk passer børnene, uanset den pågældendes nationalitet, til at opholde sig sammen med dem for at lette udøvelsen af den nævnte ret, selv om forældrene i mellemtiden er blevet sküt, eller den forælder, der er EU-borger, ikke længere er vandrende arbejdstager i værtsmedlemsstaten.
Where children have the right to reside in a host Member State in order to attend general educational courses pursuant to Article 12 of Regulation No 1612/68, that provision must be interpreted as entitling the parent who is the primary carer of those children, irrespective of his nationality, to reside with them in order to facuítate the exercise of that right notwithstanding the fact that the parents have meanwhile divorced or that the parent who has the status of citizen of the European Union has ceased to be a migrant worker in the host Member State.
En EU-borger, der ikke længere har opholdsret i værtsmedlemsstaten som vandrende arbejdstager, har i sin egenskab af unionsborger ret til ophold dér direkte i medfør af artikel 18, stk 1, EF. Udøvelsen af denne ret er undergivet de begrænsninger og betingelser, som denne bestemmelse henviser til, men de kompetente myndigheder og i givet fald de nationale domstole skal påse, at anvendelsen af de nævnte begrænsninger og betingelser finder sted under overholdelse af de almindelige principper i fællesskabsretten, og navnlig afproportionalitetsprincippet.* proportionalitetsprincippet.*
A citizen of the European Union who no longer enjoys a right of residence as a migrant worker in the host Member State can, as a citizen of the Union, enjoy there a right of residence by direct application of Article 18(1) EC The exercise ofthat right is subject to the limitations and conditions referred to in that provision, but the competent authorities and, where necessary, Uve national courts must ensure that those limitations and conditions are applied in compliance with the general principles of Community law and, in particular, the principle ofproportionality.* proportionality.*
Generaladvokat L.A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 5. juli 2001.
Advocate GeneraH^A Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 5 July 2001.
Præjudiciel »Offentlige tjenesteydelsesaftaler inden for transportsektoren — direktiv 92/50/EØF og 93/38/EØF — ordregivende kommune, der organiserer bustransport, og hvis økonomisk uafhængige enhed deltager i udbuddet som bydende — hensyntagen til kriterier vedrørende beskyttelse af miljøet ved fastlæggelsen af det økonomisk mest fordelagtige bud — spørgsmålet om, hvorvidt dette er lovligt, når den bydende kommunale enhed lettere kan opfylde disse kriterier« (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Public service contracts in the transport sector — Directives 92/50/EEC and 93/38/EEC — Contracting municipality which organises bus transport services and an economically independent entity of which participates in the tender procedure as a tenderer — Taking into account of criteria relating to the protection of the environment to determine the economically most advantageous tender — Whetherpermissible when the municipal entity which is tendering meets those criteria more easily) (Full Court) to the Treaties on which the European Union is founded, and Article 36(1) of Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 relating to the coordination of procedures for the award of public service contracts.
Ved kendelse af 17. december 1999, indgået til Domstolen den 28. december 1999, har Korkein hallinto-oikeus i medfør af artikel 234 EF forelagt tre præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 2, stk. 1, litra a), artikel 2, stk. 2, litra c), og artikel 2, stk. 4, samt artikel 34, stk. 1, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, som ændret ved akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, og af artikel 36, stk. 1, i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler.
By order of 17 December 1999, received at the Court on 28 December 1999, the Korkein hallintooikeus (Supreme Administrative Court) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC three questions on the interpretation of Articles 2(l)(a), (2)(c) and (4) and 34(1) of Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors, as amended by the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments
Disse spørgsmål er blevet rejst under en sag anlagt af Concordia Bus Finland Oy Ab (herefter »Concordia«) mod Helsingin Kaupunki (Helsinki by) og virksomheden HKL-Bussiliikennen (herefter »HKL«) vedrørende gyldigheden af en afgørelse truffet af Helsinki bys liikepalvelulautakunta (udvalg for erhvervstjenester) om at tildele kontrakten vedrørende driften af en linje i bybusnettet til HKL.
Those questions were raised in proceedings between Concordia Bus Finland Oy Ab ('Concordia') and Helsingin kaupunki (City of Helsinki) and HKL-Bussiliikenne (*HKL') concerning the validity of a decision of the Liikepalvelulautakunta (commercial service committee) of the city of Helsinki awarding the
Concordia (dengang Swebus), der havde opnået 86,21 points for forslag A og 88,56 points for forslag B, blev nummer to.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Helsinki bys indkøbscentral anmodede ved skrivelse af 1. september 1997 og ved offentliggørelse af en bekendtgørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 4. september 1997 om, at der måtte blive indgivet bud på driften af bybusnettet i Helsinki i henhold til de ruter og tider, der var præciseret i et dokument, der omfattede syv dele.
Communities of 4 September 1997, the purchasing unit of the city of Helsinki called for tenders for operating the urban bus network within the city of Helsinki, in accordance with routes and timetables described in a document in seven lots.
Tvisten i hovedsagen vedrører udbudsbekendtgørelsens del nr. 6, som omhandler linje 62.
The main proceedings concern lot 6 of the tender notice, relating to route 62.
Concordia (dengang Swebus) indbragte afgørelsen fra udvalget for erhvervstjenester til Kilpailuneuvosto (Konkurrencerådet) (Finland) med påstand om annullation. Selskabet gjorde navnlig gældende, at tildelingen af tillægspoints for materiel, hvis nitrogenoxidemissioner og støjniveau ligger under visse grænser, er udtryk for ulighed og forskelsbehandling.
It appears from the order for reference that the Helsinki city council decided on 27 August 1997 to introduce tendering progressively for the entire bus transport network of the city of Helsinki, in such a way that the first route to be awarded would start operating from the autumn 1998 timetable.
Det fremgår af sagen, at kontrakten ifølge den nævnte udbudsbekendtgørelse ville blive tildelt den virksomhed, der afgav det økonomisk mest fordelagtige bud for kommunen.
It appears from the documents in the case that, according to the tender notice, the contract would be awarded to the undertaking whose tender was most economically advantageous overall to the city.
Denne udvælgelse skulle tage hensyn til tre kriterier, nemlig den samlede tilbudte pris for varetagelsen af transporten, materiellets kvalitet (busserne) og tjenesteyderens drift inden for området for kvalitet og miljø.
That was be assessed by reference to three categories of criteria: the overall price of operation, the quality of the bus fleet, and the operator's quality and environment management
Helsinki bys indkøbscentral modtog otte bud på del nr. 6, herunder buddene fra HKL og Swebus Finland Oy Ab (herefter »Swebus«), senere Stagecoach Finland Oy Ab (herefter »Stagecoach«) og derefter Concordia).
The purchasing office of the city of Helsinki received eight tenders for lot 6, including those from HKL and from Swebus Finland Oy Ab ('Swebus', subsequently Stagecoach Finland Oy Ab ('Stagecoach'), then Concordia).
Sidstnævntes bud bestod af to forslag, der var betegnet A og B.
The latter's tender comprised two offers, designated A and B.
Ifølge selskabet favoriserede tildelingen af tillægspoints til de mindst forurenende og mindst støjende busser HKL, som var den eneste bydende, der i praksis havde mulighed for at anvende materiel, der kunne opnå sådanne tillægspoint. Endvidere gjorde selskabet gældende, at der i forbindelse med den samlede vurdering af buddene ikke kan være tale om at tage hensyn til disse miljøfaktorer, som ikke har nogen direkte forbindelse til udbuddets genstand.
Under the rules governing public transport in the city of Helsinki, the planning, development, implementation, and other organisation and supervision of public transport, unless provided otherwise, are the responsibility of the Joukkoliikennelautakunta (public transport committee) and the Helsingin kaupungin liikennelaitos (transport department of the city of Helsinki, 'the transport department') which is subordinate to it.
Det er under hensyntagen til disse omstændigheder, at Korkein hallinto-oikeus har besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen tre præjudicielle spørgsmål.
According to the regulations applicable, the commercial service committee of the city of Helsinki is responsible for decisions on awarding public transport services within the city in accordance with the objectives adopted by the Helsinki ertycouncil and the public transport committee.
Udvalget for erhvervstjenester besluttede den 12. februar 1998 at tildele HKL kontrakten for den linje, der udgjorde del nr. 6, idet dets bud samlet set fandtes at være det økonomisk mest fordelagtige.
The commercial service committee decided on 12 February 1998 to choose HKL as the operator for the route in lot 6, as its tender was regarded as the most economically advantageous overall.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Concordia (dengang Swebus) havde indgivet det laveste bud, og opnåede 81,44 points for forslag A og 86 points for forslag B. HKL havde opnået 85,75 points. For materiellet opnåede HKL det højeste antal point, nemlig 2,94 points. Concordia (dengang Swebus) opnåede 0,77 point for forslag A og -1,44 point for forslag Β.
According to the order for reference, Concordia (then Swebus) had submitted the lowest-priced tender, obtaining 81.44 points for its A offer and 86 points for its Β offer.
I det pointtal på 2,94, som HKL tildeltes for materiellet, var indeholdt en maximal forhøjelse som følge af nitrogenoxidemissioner under 2 g/kWh samt for et støjniveau på under 77 dB. Concordia
The 2.94 points obtained for vehicle fleet by HKL included the maximum points for nitrogen oxide emissions below 2 g/kWh and a noise level below 77 dB. Concordia (then Swebus) did not receive any extra points for the criteria relating to the buses' nitrogen oxide emissions and noise level.
det første spørgsmål vedrørende materiellet, der er fastsat i det udbud, der omhandlet i hovedsagen.
It submitted that additional points had been awarded for the use of a type of bus which only one tenderer, HKL, was in fact able to offer.
Med det andet og tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret således nærmere bestemt oplyst, for det første, om artikel 36, stk. 1, i direktiv 92/50 eller artikel 34, stk. 1, litra a), i direktiv 93/38 gør det muligt i grundlaget for den offentlige kontrakt, som skal tildeles på grundlag af det økonomisk mest fordelagtige bud, at tage hensyn til en nedsættelse i køretøjernes nitrogenoxidemissioner eller støjniveau, således at hvis bussernes nitrogenoxidemissioner eller støjniveau underskrider et bestemt niveau, giver materiellet ret til tillægspoints, som der skal tages hensyn til ved sammenligningen af buddene.
It is clear that the provisions of Article 36(l)(a) of Directive 92/50 and Article 34(l)(a) of Directive 93/38 have substantially the same wording.
For det andet ønsker den forelæggende ret også oplyst, om de i de nævnte direktiver indeholdte bestemmelser og navnlig princippet om ligebehandling tillader, at der tages hensyn til sådanne kriterier, når det forekommer klart, at den ordregivende bys eget Trafikvæsen er en af de få virksomheder, der har mulighed for at tilbyde materiel, der opfylder de nævnte kriterier.
As may be seen from the wording of the first question, the Korkein hallintooikeus is not asking the Court about the applicability of Directive 92/50, but only about the applicability of Directive 93/38 to the main proceedings.
Det må fastslås, at bestemmelserne i artikel 36, stk. 1, litra a), i direktiv 92/50 og artikel 34, stk. 1, litra a), i direktiv 93/38 i det væsentlige er formuleret enslydende.
It argued that awarding additional points to the least polluting and least noisy buses favoured HKL, the only tenderer which was able in practice to use a fleet which could obtain those points.
Det bemærkes, at artikel 36, stk. 1, litra a), i direktiv 92/50 bestemmer, at de kriterier, som de ordregivende myndigheder kan lægge til grund ved tildelingen af ordrer, når tildelingen sker på grundlag af det økonomisk mest fordelagtige bud, er forskellige kriterier, der varierer efter den pågældende kontrakt, som eksempelvis navnlig kvalitet, teknisk værdi, æstetisk og funktionsmæssig værdi, kundeservice og teknisk bistand, leveringsdato og leveringstid eller færdiggørelsestid, pris.
In those circumstances, the Korkein hallintooikeus decided to stay the proceedings and refer some questions to the Court for a preliminary ruling.
Korkein hallinto-oikeus har således, som det fremgår af formuleringen af det første spørgsmål, ikke spurgt Domstolen, om direktiv 92/50 finder anvendelse, men kun om direktiv 93/38 finder anvendelse i tvisten i hovedsagen.
It must therefore be considered, first, that the second and third questions relate to the compatibility with the relevant provisions of Directive 92/50 of award criteria such as those at issue in the main proceedings, and, second, that by its first question the national court essentially asks whether the answer to those questions would be different if Directive 93/38 were applicable.
Derfor må det antages dels, at det andet og tredje spørgsmål omhandler foreneligheden af kriterier for tildeling af kontrakter, som de i hovedsagen omhandlede, med de relevante bestemmelser i direktiv 92/50, dels at den forelæggende ret med sit første spørgsmål nærmere bestemt ønsker oplyst, om svaret på disse spørgsmål ville være et andet, hvis direktiv 93/38 fandt anvendelse.
It should be observed to begin with that as may be seen from the order for reference, the arguments put forward by Concordia in support of its appeal to the Korkein hallintooikeus relate solely to the alleged unlawfulness of the points system for the criteria relating to the bus fleet specified in the invitation to tender at issue in the main proceedings.
Det følger heraf, at det andet og tredje spørgsmål må behandles efter
By its second question, the national court
Dernæst kan den nævnte artikel 36, stk. 1, litra a), ikke fortolkes således, at ethvert af de kriterier, den ordregivende myndighed udvælger med henblik på at identificere det økonomisk mest fordelagtige bud, nødvendigvis skal være af rent økonomisk karakter.
Thus by its second and third questions the national court essentially asks, first, whether Article 36(1) of Directive 92/50 or Article 34(l)(a) of Directive 93/38 permits the inclusion, among the criteria for the award of a public contract on the basis of the most economically advantageous tender, of a reduction of the nitrogen oxide emissions or the noise level of the vehicles in such a way that if those emissions or that noise level is below a certain ceiling additional points may be awarded for the comparison of tenders.
afgørelse på grundlag af kvalitative og kvantitative kriterier, der varierer alt efter den kontrakt, der er tale om (jf. i denne retning om offentlige bygge- og anlægskontrakter dom af 28.3.1985, sag 274/83, Kommissionen mod Italien, præmis 25).
However, that does not mean that any criterion of that nature may be taken into consideration by the contracting authority.