natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som overordnet begreb anvendes udtrykket "tværregionalt samarbejde mellem regioner", og der skelnes endvidere mellem to hovedkategorier: grænseoverskridende samarbejde (tre undertyper: arbejdsfællesskaber, tværregionalt og regionalt samarbejde) og tværregionalt samarbejde (to undertyper: regionalt samarbejde og arbejdsfællesskaber).'5
The study uses the overall framework term "transnational cooperation of regions" and further distinguishes between two main categories, crossborder cooperation (three sub-types: Working Communities, interterritorial and regional cooperation) and interregional cooperation (two sub-types: regional cooperation and Working Communities)45.
Visse studier forsøger at evaluere de mange internationale samarbejdsordninger mellem lokale og regionale myndigheder i Europa inden for et større sammenhængende geografisk område hen over flere nationale grænser. Et første eksempel er en kort studie om Middelhavsområdet.
Some studies try to assess the variety of international cooperation schemes established between local and regional authorities in Europe within a larger contiguous spatial entity straddling various national borders.
Baseret på en analyse af forholdet mellem de forskellige aktører taler man i studien om visse hovedkategorier, som f.eks. regionalt, bilateralt samarbejde, regionale samarbejdskonferencer
Based on an analysis of player-relationships, the study distinguishes some main categories such as regional-bilateral cooperation, regional conferences for cooperation (working communities.
Pa baggrund af kommentarerne i det foregående afsnit er det klart, at der er behov for en mere sammenhængende terminologi samt en fyldig karakteristik og definition af de vigtigste samarbejdsformer, der anvendes i praksis.
Based on the observations made in the previous section, it becomes clear that a more coherent terminology as well as an in-depth characterisation and definition of major cooperation types existing in practice is needed.
En mere sammenhængende tilgang til en grundlæggende terminologi skal tjene til at forsøge at borteliminere visse af de mangler, der fortsat forekommer i praksis:
A more coherent approach to basic terminology should try to eliminate some shortcomings that continue to exist in practice:
• Selv om man ofte henviser til de samme dominerende samarbejdskategorier (grænseoverskridende og tværregionalt samarbejde), er der dog stor forskel på. hvilke aktorer der indgår, og hvilke underkategorier, der opereres med (et rimeligt sammenhængende og struktureret grænseoverskridende samarbejde: kraftigt diversificeret tværregionalt samarbejde).
• Although many approaches do refer broadly to the same dominant cooperation categories (cross-border and "interregional cooperation"), important differences exist with regard to the variety of players taken into consideration or the sub-typology developed (rather coherent and structured crossborder cooperation; highly diversified for interregional cooperation).
• I en mere sammenhængende tilgang bor man sætte fokus på de særlige samarbejdsformer, der kendetegner europæiske sammenslutninger oprettet af decentrale myndigheder, og tage hensyn til de lokale og regionale myndigheders stadig større engagement i et tværnationalt samarbejde som dækker den fysiske planlægning i Europa.
A more coherent approach should therefore consider more carefully the diversity of territorial players that are practically involved in cooperation (regions and local authorities, other regional and local players). • A more coherent approach should highlight the specific cooperation features of European associations set up by territorial authorities and take into consideration the increasingly important involvement of local and regional authorities in transnational cooperation, which covers the field of European spatial development.
• I en sadan tilgang bor man også erkende, at de lokale og regionale myndigheder samarbejder internationalt side om side med andre myndighedsniveauer (europæisk plan, nationale regeringer) inden for rammerne al' EU's støtteprogrammer som f.eks. Interreg IIA/ΠΙΑ eller IIC/IIB.
• Such an approach should also recognise that territorial authorities cooperate together internationally alongside other levels of government (European level, national governments) in the framework of EU support programmes such as INTERREG ΠΑ/ΙΙΙΑ or IIC/IIB.
• En mere sammenhængende tilgang til terminologien bør også være et kompromis mellem den generelt accepterede terminologi baseret på fællesskabsstøtteordningerne og en mere aktorneutral eller værdifuld videnskabelig tilgang udviklet andetsteds.
• A more coherent approach to terminology should also be a compromise between the widely accepted "Community-funding scheme orientated terminology" and more actor-neutral or valuable scientific approaches developed elsewhere.
Følgelig foreslås det i denne studie at anvende følgende udtryk: Til at betegne alle internationale samarbejdsaktiviteter, som lokale og regionale myndigheder er involveret i i Europa, anvendes her det overordnede begreb "transeuropæisk samarbejde". I sine nye Interreg Ill­retningslinier anvender Europa­Kommissionen konsekvent delte udtryk.
Based on these remarks, the study therefore suggests using the following expressions: For summarising all international cooperation activities in which local and regional authorities are involved in Europe, the present study will adopt the overall framework term "transEuropean cooperation".
Inden for denne brede ramme vil der i studien blive skelnet mellem fire hovedkategorier, som kan betragtes som "elementer" i det transeuropæiske samarbejde. Disse hovedkategorier er 1 )
Within this larger context, the present study will distinguish between four main categories that can be considered the "components" of transEuropean cooperation.
• Samarbejdets "geografiske" træk kan være forskellige. Det kan dække små naboområder og selv større geografisk tilgrænsende områder eller slet ikke være baseret på noget princip om "geografisk nærhed".
• Cooperation differs with regard to its "geographical" features: It can cover smaller neighbouring areas and even larger geographically contiguous zones, or not necessarily be based on any principle of "territorial proximity" at all.
Samarbejdet kan udelukkende involvere parter fra EU-medlemsstater eller forene parter fra EU-medlemsstater og tredjelande.
Cooperation can solely involve players from EU-Member States or bring together partners from the EU Member Slates and third countries.
• Samarbejdet varierer også ved den række af emner, aktiviteterne omfatter, og det grundlæggende samarbejdsniveau: Samarbejdet mellem lokale og regionale myndigheder kan dreje sig om et specifikt emne som f.eks. økonomisk udvikling, forskning og udvikling og kultur (samarbejde om et enkelt emne) eller fremme en fælles indsats om en bredere række af emner af fælles interesse (samarbejde om flere emner). I denne sammenhæng kan samarbejde om et givet emne udelukkende være af projektbaseret karakter (midlertidige eller kortsigtede aktiviteter) eller antage en mere strategisk eller langsigtet tilgang (programorienteret samarbejde).
• Cooperation also differs according to the thematic scope of activities covered and the basic level of cooperation: Local and regional authorities can cooperate only in one specific issue such as economic development. R & D and culture etc. (single issue cooperation) or promote joint action in a broader range of issues of common interest (multi-topic cooperation).
• Samarbejdet varierer kraftigt ud fra antallet af deltagende partnere: Bipolarisering involverer to hovedpartnere. og dette er en meget almindelig samarbejdsform.
• Cooperation strongly differs with regard to the number of players that participate: Bi-polarisation involves two main players and is a very common type of cooperation.
Trilateralt samarbejde omfatter mindst tre partnere, hvorimod samarbejdet mellem mere end tre partnere kan betegnes som multilateralt.
Triangulation covers at least three players, while cooperation involving more than three players can be summarised under the labelling "multilateral".
Et trilateralt eller multilateralt samarbejde er ofte ret komplicere! og kræver ofte betydelige organisatoriske evner hos de involverede partere.
Triangular or multilateral cooperation are rather complex and often demand a significant degree of organisational abilities of the players involved.
• Ovennævnte faktorer har kraftig indflydelse på den organisatoriske ramme, som partnerne har valgt for deres samarbejdspartnerskab (samarbejdsstrukturerne): Der kan ikke udledes nogen fælles organisatorisk trend for alle fire samarbejdskategorier. da grundlaget for hver samarbejdsform normalt er "sui-generis"-strukturer.
• The abovementioned factors strongly influence the organisational framework which partners have chosen to govern and operate the cooperation partnership (cooperation structures set-up): No common organisational trend for all four cooperation categories can be identified, as each type of cooperation is normally implemented through "sui-generis" structures.
Inden for hver hovedkategori kan man dog konstatere en række ligheder i de losningsmodeller, der ofte anvendes i praksis, og disse vil blive anvendt til at identificere yderligere undertyper af samarbejde.
Within each main category, one can however observe a number of similar solutions that are frequently used in practice and which will be used to identify additional subtypes of cooperation.
Grænseoverskridende samarbejde mellem to eller flere naboforvaltningsmyndigheder (regionale og/eller lokale myndigheder), som ligger i et geografisk sammenhængende område ved en fælles grænse, blev startet op i Vesteuropa på et tidligt tidspunkt (1960'erne og 1970'erne).
Crossborder cooperation between two or more neighbouring administrative authorities (regions and/or local authorities) that are located in geographically adjoining areas along a common border was launched in Western Europe at an early stage (1960s and 1970s).
Grænseoverskridende samarbejde bygger ofte på historiske eller kulturelle bånd og afspejler hyppigt stærke, fælles geografiske interesser i disse samarbejdsområder.
Crossborder cooperation frequently builds on historical/cultural links and often reflects strong common territorial interests that exist in these cooperation areas.
Grænseoverskridende samarbejde mellem lokale og regionale myndigheder Ander i dag sted såvel ved EU's indre grænser (internt grænseoverskridende samarbejde) som ved EU's ydre grænser og ved grænser til tredjelande (ekstern! grænseoverskridende samarbejde).
Today, crossborder cooperation between local and regional authorities takes place along the internal borders of the European Union (internal crossborder cooperation) as well as along lhe external EU-borders and along borders between third countries (external crossborder cooperation).
Internt og eksternt grænseoverskridende samarbejde er underlagt en heterogen lovgivning (f.eks. ¡niernationale traktater eller mellemstatslige aftaler, protokoller, konventioner, kontrakter) og gennemføres via særlige strukturer, ofte baseret på offentlig eller privat ret.
Internal and external crossborder cooperation takes place in a heterogeneous legal framework (e.g. international treaties or interstate agreements, protocols, conventions, contracts) and is carried out through specific structures often based on public or private law.
I mange lande spiller centralregeringen dog stadig en væsentlig rolle i det grænseoverskridende samarbejde.
In many countries, central government players however still play an essential role in crossborder cooperation.
° O.a.: I den engelske version af denne studie anvendes begrebet "interterritorial" i stedet for "interregional", bl.a. med henvisning til Europarådets seneste terminologi.
Bilateral or multilateral crossborder cooperation can take place ( 1 ) through one-off activities at the level of specific projects in one or a limited number of thematic fields or (2) adopt a pluri-thematic and programme orientated approach at a "strategic level".
Med støtte i den gængse dansksprogede EU-terminologi fastholdes imidlertid udtrykket "tværregionalt" i denne oversættelse.
According to lhe basic levels of cooperation, one can identify a number ol' dominant organisational subtypes that exist in practice:
• Inden for rammerne af det strategiske grænseoverskridende samarbejde er den mest almindelige made at organisere det pa i praksis "euroregioner" og lignende strukturer (ofte fastlagt som egentlige retlige enheder med flere formal for øje og ofte med vidtstrakte beføjelser), "arbejdsfællesskaber" (basere! på arbejdsaftaler, begrænsede beføjelser) og andre formelle eller uformelle institutionelle ordninger, oprette! med henblik på forvaltning af Inlerreg og andre EU-programmer, ofte uden en præcis retlig status og løst integrerede strukturer.
• In the framework of strategic crossborder cooperation, the most common organisational arrangements used in practice are "Euregios" and similar structures (often properly constituted legal entities, multi-purpose, often with extensive capacities), "Working Communities" (based on working agreements, limited capacities) and other formal or informal institutional arrangements set up for the management of INTERREG and other EU-programmes, often without a precise legal status specifically and ranging from broadly integrated structures.
Det tværregionale samarbejde er et bredt struktureret bilateralt, trilateralt eller multilateralt samarbejde, hovedsagelig mellem lokale og regionale myndigheder, der ikke (nødvendigvis) grænser direkte op til hinanden.
Interterritorial cooperation4" refers to broadly structured bilateral, trilateral or multilateral cooperation, which is predominantly established between local and regional authorities that are not (necessarily) adjoined by direct neighbouring links.
1 en lidlig fase dannede bilaterale venskabsbyaftaler grundlaget for det tværregionale samarbejde pa lokalt plan.
Al an early stage, interterritorial cooperation started at local level in the framework of bilateral town twinning.
Siden begyndelsen af 1990'erne er de tværregionale samarbejdsaktiviteter taget kraftigt til efter indgåelse af nye bilaterale partnerskabsaftaler (hovedsagelig mellem regioner på niveau I ) og etableringen af talrige trilaterale eller multilaterale samarbejdsnetværk mellem lokale og regionale myndigheder.
Since the early 1990s, interterritorial cooperation activities has strongly increased due to the conclusion of new bilateral partnership-agreements (mainly between firstlevel regions) and the setting-up of numerous trilateral or multilateral "cooperation networks" between local and regional authorities.
Især disse multilaterale samarbejdsnetværk er i voksende grad kendetegnet ved andre halvoffentlige eller private, regionale og lokale partneres stærke engagement.
These multilateral cooperation networks in particular are increasingly characterised by a strong involvement of other quasi-public or private regional and local players.
Disse "andre partnere" kan være regionale udviklingskontorer. universiteter og private forskningscentre, uddannelsesorganisationer, virksomheder, industrisammenslutninger og handelskamre, arbejdsmarkedets parter eller andre NGO'er og kan endog fungere som hovedinitiativtagere til et nyt og alternativt tværregionalt partnerskab.
These "other players" can be regional development agencies, universities and (private) research centres, training organisations, enterprises, industry associations and chambers of commerce, social partners or other NGOs and even act as main initiators of new and somehow alternative interterritorial partnerships.
Samarbejdspartnerne kan alle komme fra EU's medlemsstater (interni tværregionalt samarbejde) eller kan foregå mellem parter fra EU og fra tredjelande (eksternt tværregionalt samarbejde).
Cooperation can involve solely players from EU Member States (internal interterritorial cooperation) or bring together players from EU Member States and from Third Countries (external interterritorial cooperation).
I overensstemmelse med parternes særlige interesser kan det tværregionale samarbejde koncentrere sig om kun et specifikt emne al fælles interesse (samarbejde om et enkelt emne) eller dække et bredere emnefelt (samarbejde om flere emner).
According to the specific interests of the partners, interterritorial cooperation can cover only one particular theme of common interest (single-issue cooperation) or operate in a broader range of thematic fields (pluri-thematic cooperation).
Samarbejdet kan bestå i aktiviteter for borgere eller anvendes til udveksling af erfaringer og overførsel af know-how.
Cooperation can consist of people-to-people activities or be used for exchanges of experience and transfer of know-how.
Malet med aktiviteterne kan også være at fremme det lokale og regionale erhvervslivs kommercielle og handelsmæssige interesser eller at etablere forbindelser mellem halvoffentlige og private forskningsinstitutioner. Disse aktiviteter kan realiseres via ( I ) fælles kortsigtede eller mellemlangsigtede projekter eller (2) indgå i et mere strategisk og langsigtet tiltag, som ofte er baseret pa generelle rammeaftaler mellem lo eller flere decentrale myndigheder.
Activities can also aim at promoting commercial and trade interests of local and regional business orat establishing links between semipublic and private research institutions.
Afhængig af de grundlæggende samarbejdsniveauer og aktiviteternes tematiske omfang kan man identificere en række dominerende organisatoriske undertyper i praksis:
According to the basic levels of cooperation and the thematic scope of activities covered, one can identify a number of predominant organisational subtypes that exist in practice:
• Det projektbaserede samarbejde koncentrerer sig om en enkeltstående aktivitet eller et begrænset antal spørgsmål af fælles interesse og ophører efter opgavernes løsning (enkeltstående aktiviteter).
• Cooperation at project level focuses on one theme or a limited number of issues of common interest and ends after the completion of tasks (oneoff activities).
Det realiseres normalt ved at opretle et konkret "projektnetværk".
Examples are the INTERREG IIC-measures that aim at "transnational cooperation for spatial development" and
Eksempler er Interreg IIC-foranstaltninger, der sigter på tværnationalt samarbejde om fysisk udvikling og forebyggelse af oversvømmelser, men også andre specifikke foranstaltninger, hvortil der tidligere blev ydel støtte under EFRU's artikel 10 (nyskabende pilotaktioner i større sammenhængende områder).
"flood migration", but also other specific measures previously funded under ERDF-Article 10 (innovative pilot actions for larger contiguous areas).
Tværnationalt samarbejde er derfor hovedsageligt mulitilateralt og involverer på samme tid - i forskelligt omfang og på forskellige stadier - offentlige myndigheder fra det nationale, regionale og lokale niveau, men også andre offentlige, halvoffentlige eller private partnere.
Transnational cooperation is therefore largely multilateral and simultaneously involves - at different degrees and in different stages -public authorities from the national, regional and local levels, but also other public, semipublic or private players.
Tværnationalt samarbejde er baseret på programmer, der har flere mål, og gennemføres via individuelle projekter.
Transnational cooperation is based on programmes with a multi-thematic approach and is implemented through individual projects.
Sigtet med programforanstaltninger og projekter kan f.eks. være udarbejdelsen af operationelle strategier for fysisk planlægning ("perspektiver"), skabelsen al' netværk i by- og storbyområder, integrerede transport- og kommunikationssystemer, bæredygtig forvaltning af miljøet eller kulturelle og naturskabte ressourcer eller integreringen af og samarbejdet med maritime regioner (kystområder og øer) og regioner i den yderste periferi.
Programme measures and projects can focus e.g. on the elaboration of operational spatial development strategies ("visions"), on the promotion of urban and metropolitan networks, on integrated transport and communication systems, on sustainable management of the environment or cultural and natural resources or on the integration and cooperation of maritime regions (coastal areas and islands) and ultraperipheral regions.
Da tilgangen er baseret på EU-programmer. kan man skelne to niveauer, hvor der er blevet skabt organisatoriske rammer:
Due to the approach that is based on EU-programmes, one can identify two levels for which organisational arrangements have been set up:
• Strategisk, multilateralt samarbejde mellem større tværnationale områder inden for forvaltningsstrukturer i forbindelse med specifikke EU-programmer, hvori især nationale regeringsmyndigheder og i varierende omfang også regioner på første niveau er inddrage!. • Trilateralt eller multilateralt samarbejde om individuelle projekter, som involverer lokale og regionale myndigheder og andre offentlige, halvoffentlige eller private partnere.
• Strategic and multilateral cooperation at the level of larger transnational areas within specific EU-programme management structures, which involves mainly national government authorities and to various degrees also first level regions. • Trilateral or multilateral cooperation at the level of individual projects, which involve local and regional authorities and other public, semipublic or private players.
I modsætning til de tilgange, der klassificerer europæiske sammenslutninger oprettet af lokale og regionale myndigheder som værende en del af især det tværregionale samarbejde.''' går man i denne studie ind foren klar udskillelse af denne samarbejdsform5".
In contrast to approaches that classify European associations set up by local and regional authorities as being an essential part of interterritorial or interregional cooperation5", the present study advocates a clear separation of this type of cooperation".
Som direkte følge af deltagelse i grænseoverskridende tværregionalt eller tværnationalt samarbejde er mange regionale og lokale myndigheder hyppigt aktive eller passive medlemmer af én eller flere europæiske sammenslutninger. Da samarbejdet inden for disse sammenslutninger normalt samler et stor antal regionale og/eller lokale myndigheder fra EU's medlemsstater og i stadig stigende grad også fra tredjelande, kan det karakteriseres som "multilateralt i stor målestok."
As a direct consequence of activities in the field of crossborder and interterritorial or transnational cooperation, many regional and local authorities are frequently active or passive members of one or more European associations.
Disse forholdsvis veletablerede sammenslutninger repræsenterer deres medlemmer på europæisk og/eller internationalt plan og udøver - som et af deres hovedmål - aktiv lobbyvirksomhed.
These rather long-standing associations represent their members at European and/or international level and carry out - as one of their main objectives - active lobbying functions.
Endvidere danner sammenslutninger også en yderligere ramme om
In addition, associations also provide a supplementary framework for crossborder, interregional or transnational cooperation, as they often actively promote the set-up / launch of specific cooperation projects between their members.
Eller forfatternes mening er en sådan skelnen mellem "tværregionalt" samarbejde og europæiske sammenslutninger berettiget på grund af betydelige forskelle m.h.t. antallet af involverede aktører (størrelse), grundlæggende målsætninger og arten af de udførte aktiviteter.
In the opinion of the authors, such a separation between "inter-regional" (inter-territorial) cooperation and European Associations is justified due to significant differences with regard ft) the number til' players involved (size), basic objectives pursued and the nature of activities carried out.
Tabel 1: Vigtigste kategorier af samarbejde mellem lokale og regionale myndigheder
Table 1: Main categories of cooperation involving local and regional authorities
Aktører og det dækkede Aktivitetens rækkevidde, de grundlæggende geografiske område samarbejdsniveauer og den dominerende organisationsform (undertyper)
Scope of activity, basic levels of cooperation and dominant organisational arrangements (sub-types)