natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om der således ikke er nogen tvivl om, som Retten i øvrigt har fastslået, at »den forpligtelse, der påhviler en institution, til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af indholdet af de dokumenter, der er omfattet af en begæring om aktindsigt, [principielt] finder anvendelse på alle de undtagelser, der fremgår af stk. 13 i artikel 4 i forordning nr. 1049/2001, uanset hvilket område de ønskede dokumenter vedrører« 37, er der forskel på, i hvilket omfang denne forpligtelse gælder ved gennemførelsen af undtagelsen for juridisk rådgivning og for de andre undtagelser.
Thus, although there is no doubt, as the Court of First Instance ruled on another occasion, that ‘the obligation for an institution to undertake a concrete, individual assessment of the content of the documents covered in the application for access is an approach to be adopted as a matter of principle …, which applies to all the exceptions in paragraphs 1 to 3 of Article 4 of Regulation No 1049/2001, whatever may be the field to which the documents sought relate’, 37the extent to which that requirement applies in connection with the implementation of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice and in connection with the application of the other exceptions differs.
I disse sidste tilfælde afhænger spørgsmålet om, hvorvidt udbredelsen af et dokument faktisk kan være til skade for den beskyttede interesse, ikke blot af dokumentets indhold, men også af karakteren af de heri indeholdte oplysninger. Selv om et dokument f.eks. vedrører aktiviteter i forbindelse med en inspektion eller
In the latter cases, whether the disclosure of a document may actually be detrimental to the interest protected depends not only on the subjectmatter of the document,
Det følger af det anførte, at Retten ikke har tilsidesat kravet om en individuel og konkret undersøgelse af de ønskede dokumenter i forbindelse med anvendelsen af undtagelsen for juridisk rådgivning af hensyn til fortroligheden.
It follows from the above that the Court of First Instance did not fail to have regard to the requirement for an individual and specific examination of the documents requested for the purposes of applying the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice.
39 — Jf. dommen i sagen Kuijer mod Rådet.
38 — See Franchet and Byk v Commission, paragraphs 104 to 134.39 — See Kuijer v Council.
Undtagelsen fra undtagelsen af hensyn til en mere tungtvejende offentlig interesse a) Identificeringen af en mere tungtvejende offentlig interesse
(a) The identification of the overriding public interest
Kravet om bevarelse af fortroligheden af juridisk rådgivning kan dog ikke være absolut.
The confidentiality of legal advice cannot however be absolute.
Princippet i artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001 om ikke at offentliggøre juridisk rådgivning må ifølge samme bestemmelses ordlyd vige, hvis »en mere tungtvejende offentlig interesse« begrunder en udbredelse af dokumentet.
The principle of nondisclosure of that advice which is laid down by the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 must, according to the wording of that provision, give way if an ‘overriding public interest’ none the less justifies the disclosure of the document requested.
Det er i øvrigt også af hensyn til interesseafvejningen mellem, på den ene side, den interesse, der beskyttes af undtagelsen fra retten til aktindsigt for juridisk rådgivning, og på den anden side eventuelt foreliggende mere tungtvejende offentlige interesser, at der skal foretages en konkret undersøgelse af det ønskede dokument 40.
Moreover, it is also for the purpose of weighing the interest protected by the exception to the right of access provided for in favour of legal advice against possible overriding public interests that a specific examination of the document requested is necessary. 40
Det første af de ovennævnte anbringender rejser det vanskelige spørgsmål om karakteren af den »mere tungtvejende offentlig[e] interesse« i henhold til artikel 4, stk. 2, andet led, i forordning nr. 1049/2001, som kan begrunde udbredelse af en juridisk udtalelse under fravigelse af det krav om fortrolighed, som i princippet er sikret denne type dokumenter.
The first complaint referred to above raises the sensitive question of the nature of the ‘overriding public interest’ within the meaning of the second indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 which would justify the disclosure of a legal opinion by way of derogation from the confidentiality which that kind of document is as a rule guaranteed.
Er der tale om en offentlig interesse i aktindsigt i dokumenter, som på grund af de særlige omstændigheder i sagen må tillægges større vægt end den offentlige interesse i en beskyttelse af juridiske udtalelser, eller om en anden og mere tungtvejende offentlig interesse end den offentlige interesse i aktindsigt?
Is this a question of the public interest in access to documents which, in the specific circumstances of the present case, would prevail over the public interest which demands that legal advice be protected, or of a public interest which is different from and superior to the public interest in access to documents?
Ved at vælge det andet alternativ forpligtede Retten sagsøgeren til at angive en offentlig interesse, som er forskellig fra og mere tungtvejende end den offentlige interesse i gennemskuelighed, åbenhed og demokrati samt borgernes deltagelse i beslutningsprocessen.
By favouring the latter option, the Court of First Instance made the applicant responsible for the task of identifying a public interest which is different from and superior to the public interest in transparency, openness, democracy and the participation of citizens in the decisionmaking process.
Dette er en så vanskelig opgave, at det næppe er sandsynligt, at der nogensinde vil blive indrømmet aktindsigt i et dokument på grund af en mere tungtvejende offentlig interesse 41.
That is a task so formidable that there is hardly any likelihood that access to a document would ever be granted on the ground that there is an overriding public interest.
Den støder på den uovervindelige vanskelighed at angive de offentlige interesser, som er vigtigere end den »normale« offentlige interesse i gennemskuelighed.
41 An applicant comes up against the insuperable difficulty of identifying public interests which would be of more importance than the ‘usual’ public interest connected with transparency.
Hvad dette spørgsmål angår gør Maurizio Turco gældende, at Retten fejlagtigt har fastslået, at den mere tungtvejende offentlige interesse, som kan begrunde udbredelse af dokumentet, i princippet må holdes adskilt fra de principper om gennemskuelighed, åbenhed og demokrati eller om borgernes deltagelse i beslutningsprocessen, som ligger til grund for forordning nr. 1049/2001, medmindre den begærende part godtgør, at anvendelsen af disse principper i betragtning af de særlige omstændigheder i sagen har en så påtrængende karakter, at behovet for en beskyttelse af det omtvistede dokument må vige herfor.
In that regard, Mr Turco complains that the Court of First Instance erred in finding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document must, as a rule, be distinct from the principles underlying Regulation No 1049/2001, that is to say, the principles of transparency, openness and democracy or of the participation of citizens in the decisionmaking process, unless the applicant shows that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those principles is so pressing that it overrides the need to protect the document in question.
Maurizio Turco kritiserer også Retten for, at den med sin afgørelse om ikke at anordne den juridiske udtalelse fremlagt, har udelukket sig fra muligheden for at efterprøve, om Rådet, da det afslog at fremlægge denne, havde foretaget en korrekt afvejning af hensynet til beskyttelse af juridiske udtalelser over for hensynet til en mere tungtvejende offentlig interesse.
He also complains that the Court of First Instance made it impossible for itself to ascertain whether the Council had properly weighed the overriding public interest against the need for protection of legal advice by not ordering that the legal opinion in question be produced.
40 — Jf. i denne retning dommen i sagen API mod Kommissionen, præmis 54.
40 — See, to that effect, API v Commission, paragraph 54.
Det er endda også nærmest på denne måde, at Rettens praksis efter den appellerede dom synes at måtte forstås.
42It is also more in that direction that the caselaw of the Court of First Instance subsequent to the judgment under appeal seems to be moving.
Retten har således under henvisning til undtagelserne i artikel 4, stk. 3, antaget, at institutionerne ved anvendelsen af disse undtagelser »råder over en skønsbeføjelse, der gør det muligt for dem at foretage en afvejning af deres interesse i at opretholde tavshedspligten om deres drøftelser mod borgernes interesse i at få indsigt i dokumenterne« 43.
Referring to the exceptions laid down in Article 4(3), the Court of First Instance points out that they give the institutions a discretion ‘which allows them to balance, on the one hand, their interest in maintaining the confidentiality of their deliberations against, on the other hand, the interest of the citizen in gaining access to documents’. 43
Efter min opfattelse er denne fortolkning af forordning nr. 1049/2001 ikke tvingende nødvendig.
However, that interpretation of the wording of Regulation No 1049/2001 is not necessary.
Jeg føler mig ikke overbevist om Rettens argument om, at den mere tungtvejende offentlige interesse, som kan begrunde en udbredelse af et dokument under fravigelse af det principielle krav om juridiske udtalelsers fortrolighed, i princippet må holdes adskilt fra principperne om gennemskuelighed, åbenhed og demokrati samt borgernes deltagelse i beslutningsprocessen, da disse principper ligger til grund for forordningens bestemmelser som helhed.
The argument put forward by the Court of First Instance that, in so far as the principles of transparency, openness, democracy and the participation of citizens in the decisionmaking process underlie all the provisions in that regulation, the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document by way of derogation from the general confidentiality of legal advice must, as a rule, be distinct from those principles does not convince me.
Efter min opfattelse må det sidste sætningsled i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001 faktisk forstås således, at det forpligter den pågældende institution til at foretage en afvejning af den offentlige interesse, som er beskyttet af undtagelsen af hensyn til fortroligheden, over for den offentlige interesse i aktindsigt, på grundlag af det ønskede dokuments indhold og de særlige omstændigheder i sagen.
In actual fact, what is imposed, in my opinion, by the last phrase in Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 is the obligation, for the institution concerned, to weigh the public interest protected by the exception on the ground of confidentiality against the public interest in access to documents, in the light of the content of the document requested and the specific circumstances of the case.
Med andre ord er formålet med denne bestemmelse hvad angår undtagelsen vedrørende fortroligheden af juridisk rådgivning (juridiske udtalelser), at selv om det offentlige hensyn til beskyttelse af juridiske udtalelser i princippet har større vægt end den offentlige interesse i aktindsigt, kan det tænkes, at en undersøgelse af de faktiske omstændigheder i sagen og indholdet af den pågældende juridiske udtalelse kan føre til, at interesseafvejningen bør falde ud til den modsatte side.
In other words, the ratio legis of that provision, so far as concerns the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice, is that, although the public interest which underlies the protection of legal advice prevails as a rule over the public interest in access to documents, an analysis of the circumstances of the case and of the content of the legal opinion requested may tip the scales in the opposite direction.
For mig at se er dette den eneste fortolkning, som sikrer efterlevelsen af den undtagelse fra undtagelsesbestemmelsen af hensyn til fortroligheden, som er begrundet i hensynet til en mere tungtvejende offentlig interesse.
It seems to me that that is the only reading capable of giving any effect to the exception to the exceptions on the ground of confidentiality, based on the existence of an overriding public interest.
Dette bekræftes af de illustrationer af mere tungtvejende offentlige interesser, som Rådet gav under den mundtlige forhandling.
The illustrations of overriding public interests provided by the Council at the hearing demonstrate that.
Selv om Rådet er enig i Rettens opfattelse om, at disse interesser skal holdes adskilt fra de principper, der ligger til grund for forordning nr. 1049/2001, viser illustrationerne vanskeligheden, for ikke at sige umuligheden af at foretage denne sondring.
Even though the Council shares the Court of First Instance’s analysis that those interests must be distinct from the principles underlying Regulation No 1049/2001, the illustrations make clear the difficulty, if not the impossibility of the distinction.
Det gælder således den nævnte mulighed for at offentliggøre uomtvistede juridiske udtalelser, idet forklaringen herpå er den, at formålet med at beskytte juridiske udtalelser — som er at bevare institutionens adgang til at indhente åbne og uafhængige udtalelser og ønsket om at forhindre, at der rejses indsigelser mod lovgivningens retmæssighed — ikke kræver, at uomtvistede udtalelsers fortrolighed bevares, hvorfor offentlighedens interesse i aktindsigt har forrang.
For example, the possibility, which was referred to, of disclosing noncontroversial legal advice: it is explained by the fact that the objective of the protection of legal advice, which consists in the preservation of an institution’s ability to obtain frank and independent advice and the desire not to provide challenges in respect of the legality of a legislative act, does not require the confidentiality of that advice, with the result that the public interest in access to documents regains precedence.
Det samme gælder juridiske udtalelser, som afgives med henblik på at blive offentliggjort, og hvor grunden er, at offentliggørelsen netop har til formål at
Similarly, the case of legal opinions issued for publication, which is justified by the fact that disclosure has the specific aim of cutting
42 — Forslag til afgørelse i sagen Sison mod Rådet, punkt 27.
42 — Opinion in Sison v Council, point 27.
43 — Rettens dom af 25.4.2007, sag T-264/04, WWF European Policy Programme mod Rådet, Sml. II, s. 911, præmis 44.
43 — Case T-264/04 WWF European Policy Programme v Council [2007] ECR II-911, paragraph 44.
Det er også denne fortolkning, som generaladvokat Geelhoed har anlagt, idet han fandt, at det »klart fremgår af den udtrykkelige ordlyd« af artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning nr. 1049/2001, at »institutionerne ved bedømmelsen af, om man skal afslå aktindsigt, skal foretage en afvejning mellem de særlige interesser, som skal beskyttes ved at afslå aktindsigt (f.eks. beskyttelsen af forretningsinteresser, retssager eller institutionens beslutningsproces), og den almene, offentlige interesse i, at der gives aktindsigt i de
That is also the interpretation which Advocate General Geelhoed defended in taking the view that it ‘is clear from the explicit wording’ of Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001 that those provisions ‘require institutions, in considering whether access to documents should be refused, to balance the particular interest to be protected by refusing disclosure (e.g. protection of commercial interests, court proceedings or the institutions’ decisionmaking process) against the general, public interest in the document concerned being
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — FORENEDE SAGER C-39/05 P OG C-52/05 P gøre en ende på diskussionen om lovligheden af institutionens handlemåde.
OPINION OF MR POIARES MADURO — JOINED CASES C-39/05 P AND C-52/05 P short any discussion on the legality of the institution’s action.
På samme måde skal den pågældende institution tage hensyn til den tid, der er forløbet siden dokumentets udstedelse, da dette kan afsvække de hensyn til den offentlige interesse, som begrunder, at en juridisk udtalelse i princippet bevarer sin fortrolighed, i en sådan grad, at det kan medføre, at interesseafvejningen falder ud til fordel for den offentlige interesse i gennemskuelighed.
Likewise, the passage of time must be taken into account by the institution concerned in so far as it may lessen the intensity of the public interest considerations justifying the general confidentiality of legal advice to the point of tipping the scales in favour of the public interest in transparency.
Dette kan bl.a. være tilfældet, såfremt den lovgivningsforanstaltning, som den ønskede juridiske udtalelse vedrørte, siden hen er blevet ophævet.
That could in particular be the case where the legislative act which had been the subject of the legal opinion requested has, in the meantime, been repealed.
interessen i at offentliggøre en juridisk udtalelse på trods af den modstridende principielle interesse i at bevare udtalelsens fortrolighed, når han ikke kender dennes indhold?
the applicant a burden of proof which is far too heavy: how could he show the interest in disclosing a legal opinion notwithstanding the general interest in keeping it confidential when he does not know its content?
Han vil for det meste være begrænset til helt generelt at påberåbe sig den mere tungtvejende offentlige interesse i en udbredelse, således som det er tilfældet her i sagen.
He will, as in the present case, more often than not be reduced to relying on the overriding public interest in general terms.
Det er kun Rådet, som kan — og bør — foretage en sådan vurdering på grundlag af dokumentets indhold og de særlige omstændigheder i sagen.
Only the Council can, — and must —, carry out such an assessment on the basis of the content of the document in question and of the specific circumstances of the case.
I en afgørelse, som er truffet efter den her i sagen appellerede dom, er Retten tilsyneladende af den opfattelse ikke længere at ville pålægge den begærende part denne bevisbyrde.
Moreover, in a decision subsequent to the judgment which is the subject of the present appeal, the Court of First Instance seems no longer to wish to place such a burden of proof on the applicant.
Retten fastslog således, at den omstændighed, at en person, som begærer aktindsigt, ikke påberåber sig nogen offentlige interesser, der adskiller sig fra principperne om gennemskuelighed og demokrati, »ikke automatisk [indebærer], at det ikke er nødvendigt at foretage en afvejning af de implicerede interesser, [da] [a]nvendelsen af de nævnte principper […] i betragtning af de særlige omstændigheder i sagen kan have en så påtrængende karakter, at behovet for en beskyttelse af de omtvistede dokumenter må vige herfor« 46.
It held that the fact that a party requesting access does not invoke a public interest distinct from the principles of transparency and democracy ‘does not automatically imply that it is unnecessary to weigh up the interests at stake’ in so far as ‘the invocation of those same principles may, in the light of the particular circumstances of the case, be so pressing that it overrides the need to protect the documents in question.’ 46
I denne sag var Rådet altså forpligtet til at afveje hensynet til den beskyttelse af juridiske udtalelser, som er begrundet i at bevare stabiliteten i Fællesskabets retsorden og uafhængigheden i de udtalelser, som afgives af dens Juridiske Tjeneste, over for hensynet til den offentlige interesse i gennemskuelighed.
In the present case, the Council thus had to balance the need to protect legal advice, related to the safeguarding of the stability of the Community legal order and the independence of the advice of its legal service, against the public interest in transparency.
Denne interesseafvejning, som påhviler den pågældende institution, kan ikke, som Retten har antaget i den appellerede dom 44, begrænses af, at sagsøgeren først godtgør, at kravet om gennemskuelighed er så påtrængende i betragtning af de særlige omstændigheder i sagen, at behovet for en beskyttelse af den pågældende juridiske udtalelse må vige herfor.
That duty of striking a balance, which lies with the institution concerned, cannot be limited, contrary to the findings of the Court of First Instance in the judgment under appeal, 44to the prior demonstration by the applicant that, having regard to the specific facts of the case, the principle of transparency is so pressing that it overrides the need to protect the legal opinion in question.
I så fald ville man overse, at en af begrundelserne for, at den pågældende institution skal foretage en konkret og individuel undersøgelse er, at der påhviler den en sådan forpligtelse til at foretage en afvejning af de offentlige interesser, som er impliceret 45.
That would be to forget that one of the fundamental reasons for the specific and individual examination imposed on the institution concerned lies in that duty of balancing public interests. 45 It would above all place on
Retten har derfor ved at fastslå, at den tungtvejende offentlige interesse, som kan begrunde en udbredelse af et dokument, principielt må holdes adskilt fra de principper om gennemskuelighed, åbenhed og demokrati samt borgernes deltagelse i beslutningsprocessen, der ligger til grund for forordning nr. 1049/2001, medmindre den begærende part godtgør, at anvendelsen af disse principper i betragtning af de særlige omstændigheder i sagen har en så påtrængende karakter, at behovet for en beskyttelse af det omtvistede dokument må vige herfor, anlagt en urigtig fortolkning af artikel
By holding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document must, as a rule, be distinct from the principles of transparency, openness and of democracy or of the participation of citizens in the decisionmaking process which underlie Regulation No 1049/2001, unless the applicant adduces evidence to establish that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested, the Court of First Instance thus misinterpreted the last phrase of Article 4(2) of Regulation
44 — Den appellerede doms præmis 83.45 — Jf. dommen i sagen API mod Kommissionen, præmis 54.
44 — See paragraph 83 of the judgment under appeal.45 — See API v Commission, paragraph 54.
4, stk. 2, sidste sætningsled, i forordning nr. 1049/2001 og dermed begået en retlig fejl.
No 1049/2001 and, consequently, erred in law.
anført har anlagt en urigtig fortolkning af den mere tungtvejende offentlige interesse, som kan begrunde en fravigelse af fortrolighedskravet for juridiske udtalelser, er det i denne sag hverken nødvendigt eller muligt at træffe afgørelse vedrørende Maurizio Turcos anbringende på dette punkt.
demonstrated, the Court of First Instance misinterpreted the concept of an overriding public interest which would justify a derogation from the confidentiality of legal advice, it is neither necessary nor even possible to give an opinion on the merits of the plea raised by Mr Turco in that regard.
b) Efterprøvelsen af afvejningen af de offentlige interesser vedrørende sagens
(b) The review of the balancing of public interests
III — Afgørelsen realitet
III — Judgment on the substance of the case
Endelig har Maurizio Turco med støtte fra den nederlandske regering kritiseret Retten for, at den ikke imødekom hans begæring om, at der blev truffet foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse ved, at Rådet blev anmodet om at fremlægge den pågældende juridiske udtalelse for Retten.
Mr Turco, supported by the Netherlands Government, also complains that the Court of First Instance did not grant his application for measures of organisation of pro -cedure to have the Council asked to submit the legal opinion in question to the Court of First Instance.