natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Domstolen har imidlertid allerede udtalt, idet den traf afgørelse vedrørende interne foranstaltninger truffet af administrationen, at
The fact that a company receiving a transfer takes out a bank loan under normal market conditions cannot in itself mean that the transferred business is not independent,
som udgangspunkt for fristen (dies a quo), ikke i sig selv er anfægtet.
even where the loan is guaranteed by shareholders of the receiving company who provide their shares in that company as security for the loan granted.
Han har endvidere anført, at ifølge Fællesskabets retsinstansers praksis, navnlig Rettens dom i sagen Tagaras mod Domstolen, er det tiltrædelsesdatoen, der skal tages i betragtning.
income of the company receiving the transfer does not appear sufficient to cover the payments of principal and interest due in respect of its debts.
Da en tjenestemand kan få en uddannelse eller være beskæftiget indtil dagen før sin faktiske tiltræden, er det denne sidste dato, der skal anvendes som dies ad quem ved beregningen af varigheden af den erhvervserfaring, der kan tages i betragtning med henblik på indplaceringen i lønklasse.
The assessment as to whether or not a business is independent must, however, be left to the national court, having regard to the particular circumstances of each case,
Beslutningen af 1. september 1983, der finder anvendelse på en objektivt bestemt situation og har retsvirkninger for generelt og abstrakt fastlagte persongrupper, skal anses for en »generel retsakt« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 14, stk. 2, andet afsnit, litra a), i Rettens procesreglement.
The position may, however, be different where the financial situation of the receiving company, as a whole, makes inevitable the conclusion that it will very probably not be able to survive by its own means. That may be the case where the
Det er imidlertid nødvendigt at efterprøve, om den samme konklusion gælder for ansættelse af en midlertidigt ansat.
It is immaterial in this regard that the transferring company retains a small number of shares in a third company.
I henhold til EF-statuttens artikel 54 og de tilsvarende bestemmelser i EKSF- og Euratomstatutten for Domstolen skal der, da sagen er moden til påkendelse, træffes afgørelse om Alain Liberos' påstand om annullation af afgørelserne af 15. marts og 5. november 19%.
It is for the national court to determine whether a transfer of assets involves an independent business within the meaning of Article 2(i) of Directive 90/434, that is to say, an entity capable of functioning by its own means, where the future cashflow requirements of the company receiving the transfer must be satisfied by a credit facility from a financial institution which insists, in particular, that the shareholders of the company receiving the transfer provide security in the form of shares representing the capital ofthat company.'
Tvistens realitet vedrører fastsættelsen af varigheden af den erhvervserfaring, der skal tages i betragtning ved ansættelsen af en midlertidigt ansat.
Case C-171/00 Ρ Alain Liberos ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Herved krænker den ligebehandlingsprincippet, således som det fremgår af den regel, som Kommissionen har påtaget sig i beslutningens artikel 5.
Advocate General C. Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 22 November 2001.
Det hedder i domskonklusionen:
17 January 2002
»1) De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' dom af 9. marts 2000 i sag T29/97, Liberos mod Kommissionen, ophæves.
Directive 96/82/EC - Failure to
Afgørelserne af 15. marts 1996 fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, hvorved Alain Liberos blev endelig indplaceret i lønklasse A7, og af 5. november 1996, hvorved hans klage vedrørende denne afgørelse om indplacering blev afvist, annulleres.
(Failure of a Member State to fulfil its obligations transpose within the prescribed penod) (Second Chamber) the Commission of those provisions, Ireland has failed to fulfil its obligations under that directive.
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler samtlige sagens for Retten og Domstolen.«
Directive 96/82 entered into force on 3 February 1997 and the period laid down in the first subparagraph of Article 24(1) of the directive expired on 3 February 1999.
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 22. november 2001.
By application lodged at the Registry of the Court on 25 October 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 96/82/EC of 9 December 1996 on the control of major-accident hazards involving dangerous substances or, in any event, by failing to notify
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
Since, upon the expiry of that period, the Commission had not been informed of the
»Traktatbrud — direktiv 96/82/EF — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist« (Anden Afdeling) opfordrede Irland til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme sine forpligtelser i henhold til direktiv 96/82 inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af udtalelsen.
provisions adopted by Ireland in order to comply with Directive 96/82 and did not have any other information from which to conclude that that Member State had adopted the provisions necessary for that purpose, it concluded that Ireland had failed to fulfil its obligations under the directive and, by letter of 10 May 1999, gave the Irish Government formal notice to submit its observations within two months.
Da Kommissionen fandt, at den irske regering ikke havde underrettet den om de foranstaltninger, der var nødvendige for gennemførelsen af direktiv 96/82, har den anlagt denne sag.
Ireland does not deny that the measures necessary to transpose Directive 96/82 into national law were not adopted within the period prescribed.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 25. oktober 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtigelser i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet Irland ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og under alle omstændigheder, idet det ikke har givet Kommissionen meddelelse om nævnte bestemmelser.
The Commission addressed a reasoned opinion to Ireland on 27 October 1999, requesting it to adopt the measures necessary to comply with its obligations under Directive 96/82 within two months of notification of the opinion.
Direktiv 96/82 trådte i kraft den 3. februar 1997, og fristen, der var fastsat i artikel 24, stk. 1, første afsnit, udløb den 3. februar 1999.
In the present case it is not disputed that, at the end of the period of two months fixed in the reasoned opinion, Directive 96/82 had not in fact been transposed into Irish law and, that being so, the action brought by the Commission must be considered to be well founded.
Irland bestrider ikke, at de foranstaltninger, der var nødvendige for at gennemføre direktiv 96/82 i national ret, ikke var truffet inden udløbet af den fastsatte frist.
Finding that the Irish Government had not communicated to it the measures necessary to transpose Directive 96/82, the Commission brought the present action.
Kommissionen tilsendte den 27. oktober 1999 Irland en begrundet udtalelse, hvori den
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 11 October 2001.
I den foreliggende sag er det ubestridt, at gennemførelsen af direktiv %/82 i irsk ret ikke var afsluttet ved udløbet af den tomånedersfrist, der var fastsat i den begrundede udtalelse, og under disse omstændigheder bør der gives Kommissionen medhold i dens påstand.
'(1) declare that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 96/82/EC of 9 December 1996 on the control of major accident hazards involving dangerous substances, Ireland has failed to fulfil its obligations under the directive;
Det hedder i domskonklusionen:
Case C-423/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of Belgium Social policy
»1) Irland har tilsidesat sine forpligtigelser i henhold til artikel 10, stk. 1, EF og artikel 249, stk. 3, EF, idet det ikke inden den 3. februar 1999 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer.
Belgian Government's reply to that letter of formal notice, it sent a reasoned opinion to the Kingdom of Belgium on 21 January 2000, inviting it to adopt the measures necessary to comply with its obligations under Directive 96/82 within a period of two months from service of that opinion.
Sag C-423/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien Socialpolitik
Directive 96/82 entered into force on 3 February 1997 and the period laid down in the first subparagraph of Article 24(1) of the directive expired on 3 February 1999.
96/82/EF manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist«
The Kingdom of Belgium does not dispute that all the measures necessary for the implementation of Directive 96/82 in national law have not been adopted within the period laid down.
•Traktatbrud - direktiv (Anden Afdeling) efterkomme direktivet, og under alle omstændigheder, idet det ikke har givet Kommissionen meddelelse herom.
In its defence it has merely stated that, in accordance with the Special Law of 8 August 1980 on institutional reforms, such implementation required the conclusion of a cooperation agreement between the Federal State and the Flemish, Walloon and Brussels-Capital Regions.
Direktiv 96/82 trådte i kraft den 3. februar 1997, og fristen, der var fastsat i artikel 24, stk. 1, første afsnit, udløb den 3. februar 1999.
Since, upon the expiry of the latter period, the Commission had not been informed of the provisions adopted by the Kingdom of Belgium in order to comply with Directive 96/82 and did not have any other information from which to conclude that the Kingdom of Belgium had adopted the provisions necessary for that purpose, it took the view that the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under the directive and, by letter of 20 August 1999, gave the Belgian Government formal notice to submit its observations within a period of two months.
Da Kommissionen ved udløbet af sidstnævnte frist ikke var blevet underrettet om
As the Commission was not satisfied by the
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. november 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtigelser i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
It is not disputed that the Kingdom of Belgium had not adopted, before the expiry of the period of two months laid down in the reasoned opinion, the measures necessary to implement Directive 96/82 in national law.
Da Kommissionen ikke fandt, at den belgiske regerings besvarelse af åbningsskrivelsen var tilfredsstillende, tilsendte den den 21. januar 2000 Kongeriget Belgien en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede det til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme sine forpligtelser i henhold til direktiv 96/82 inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af udtalelsen.
Advocate General D. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 11 October 2001.
Da Kommissionen fandt, at den belgiske regering
Court of First Instance
»1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
(Association arrangements f or the overseas countries and territories — Imports of sugar and mixtures of sugar and cocoa — Regulation (EC) No 2423/99 — Safeguard measures — Application for annulment — Admissibility) (Third Chamber)
Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.«
- annul the contested regulation.
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 11. oktober 2001.
The applicant, which is established in Aruba, a territory belonging to the OCT, imports sugar from the Community, processes it, and then exports it to the Community.
Sag T-47/00 Rica Foods (Free zone) NV / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Oversøiske landes og territoriers associering
The Court must therefore consider whether or not the applicant is an undertaking concerned within the meaning of Article 109(2) of the OCT Decision.
17. januar 2002 for oversøiske lande og territorier — indførsler af sukker og sukker- og forordning (EF) nr. 2423/1999 beskyttelsesforanstaltninger — afvisning«
The applicant maintains that the contested regulation is of direct and individual concern to it within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC.
»Associeringsordning kakaoblandinger annullationssøgsmål (Tredje Afdeling) retsforhandlingerne og
The case-law makes it clear that undertakings having goods in transit to the Community when a safeguard measure is adopted do possess that status.
Det sagsøgende selskab har anført, at den anfægtede forordning berører det umiddelbart og individuelt som omhandlet i artikel 230, stk. 4, EF.
Furthermore, in the circumstances of this case the contested regulation in no way prevents the performance of contracts entered into by the applicant.
Selskabet er umiddelbart berørt af den anfægtede forordning, fordi denne ikke overlader noget skøn til de nationale myndigheder i medlemsstaterne, der skal gennemføre den.
It remains to be considered whether, on the basis of other evidence, the applicant may be regarded as an undertaking concerned for the purposes of Article 109(2) of the OCT Decision.
Sagsøgeren, der har hjemsted på Aruba, et territorium, der hører til OLT, indfører sukker fra Fællesskabet, forarbejder det og udfører det så til Fællesskabet.
In order to demonstrate that it is individually concerned by the contested regulation, the applicant refers in particular to the judgments in PiraUa-PatraUá and Sofrimport, and Case C309/89 Codomvu ν Council, Case C-390/95 Ρ Antillean Rice Mills and Others ν Commission, paragraphs 25 to 28, and Joined Cases T-480/93 and T-483/93 Antillean Rice Mills.
På grundlag af sukker indført fra Fællesskabet producerer selskabet også blandinger af sukker og kakao, som det også udfører til Fællesskabet.
In that connection, the applicant mentions in its reply the 'impact of the [contested] regulation on [its] position' and even the 'disastrous economic consequences' caused by it.
Ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 28. februar 2000 har sagsøgeren i henhold til artikel 230, stk. 4, EF anlagt sag med påstand om annulation af forordning (EF) nr. 2423/1999 af 15. november 1999 (herefter »den anfægtede forordning«).
It must, however, be noted that the contested regulation in no way prevents the performance of the contracts entered into by the applicant.
For at godtgøre, at selskabet er individuelt berørt af den anfægtede forordning, har det navnlig henvist til Domstolens dom i sagen Piraiki-Patraiki m.fl. mod Kommissionen og i sagen Sofrimport mod Kommissionen, dom af 18. maj 1994 i sagen Codorniu mod Rådet (sag C309/89), og af 11. februar 1999 i sagen Antillean Rice Mills m.fl. mod Kommissionen (sag C309/95 P) samt dommen af 14. september 1995 i sagen Antillean Rice Mills m.fl. mod Kommissionen.
The contested regulation is of direct concern to the applicant because it leaves no discretion to the national authorities of the Member States responsible for implementing it.
Sagsøgeren har påstand om, at den anfægtede forordning annulleres.
At the hearing, in response to a question put by the Court, the applicant was in any case unable to furnish the slightest evidence of any damage that the contested regulation could have caused it.
Det må fastslås, at sagsøgeren er umiddelbart berørt af den anfægtede forordning, da den ikke overlader noget skøn til de nationale myndigheder i medlemsstaterne, der skal gennemføre den.
In the circumstances, the applicant has not adduced evidence to the effect that the contested regulation had any 'negative effects' on its situation which the Commission ought to have taken into consideration, still less to the effect that the contested regulation had caused it exceptional damage such as to differentiate it from all other traders within the meaning of Extramet Industrie, above.
Med hensyn til spørgsmålet, hvorvidt sagsøgeren er individuelt berørt af den anfægtede forordning, bemærkes, at for at en fysisk eller juridisk person kan anses for at være individuelt
It follows from all those considerations that the applicant cannot be regarded as individually concerned by the contested regulation.
at være en berørt virksomhed som omhandlet i OLT-afgørelsens artikel 109, stk. 2.
Orders the applicant to bear its own costs and abo those incurred by the
Det må følgelig undersøges, om sagsøgeren er en berørt virksomhed som omhandlet i OLT-afgørelsens artikel 109, stk. 2.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 17 January 2002.
Under disse omstændigheder har det sagsøgende selskab ikke ført bevis for, at den anfægtede forordning havde »skadelige virkninger« på dets situation, som Kommissionen skulle have taget hensyn til, og endnu mindre, at den anfægtede forordning har påført det en exceptionel skade, som kan individualisere det i forhold til enhver anden erhvervsdrivende som omhandlet i dommen i sagen Extramet Industrie mod Rådet, nævnt ovenfor.
The concept of identity between mark and sign in Article 5(l)(a) of Council Directive 89/104/EEC covers identical reproduction without any addition, omission or modification other than those which are either minute or wholly insignificant.
Det sagsøgende selskab har imidlertid ikke gjort gældende, at det på tidspunktet for den anfægtede forordnings udstedelse havde varer under transport til Fællesskabet. Desuden må det fastslås, at den anfægtede forordning i dette tilfælde på ingen måde forhindrer opfyldelsen af kontrakter, som sagsøgeren måtte have indgået.
Partial annulment of Commission Decision 1999/187/EC of 3 February 1999 on the clearance of the accounts presented by the Member States in respect of the expenditure for 1995 of the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund — Financial adjustment with regard to aidfor the production of casein and casemates from slammed milk (Commission Regulation (EEC) No 2921/90)
Det må endvidere undersøges, om sagsøgeren på grundlag af andre omstændigheder kan anses for
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 15 January 2002.
2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
Article 5(1) of the First Directive of the Council to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (89/104/EEC) - Prohibition on using a 'sign identical with a mark' - Use of the distinctive feature of a mark without use of the other elements - Use of all the components of a mark with new elements - 'Arthur ... et Félicie'
Præjudiciel Corte Suprema di Cassazione -anvendelsesområdet for Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1765/82, (EØF) nr. 1766/82, (EØF) nr. 3420/83 og (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles ordning for indførsel og ophævelse af forordning (EF) nr. 518/94 — betingelser for markedsføring af trådløse (cordless) telefonapparater fra tredjelande
Preliminary ruling — (8° Juízo Cível da Comarca do Porto (3a Secção) — Interpretation of Article 2(1) of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours - Definition of 'package travel' and 'pre­arranged' — Holiday organised, at the request and to the order of a consumer, by a travel agency
Delvis annullation af Kommissionens beslutning af 3. februar 1999 (1999/187/EF) om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter, som de har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i 1995 — finansiel korrektion vedrørende støtte til skummetmælk med henblik på fremstilling af kasein og kaseinater, som angivet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2921/90 af 10. oktober 1990
Preliminary ruling — Corte suprema di Cassazione ­ Scope of Council Regulation (EC) No 519/94 of 7 March 1994 and Council Regulation (EC) No 3285/94 of 22 December 1994 on common rules for imports from certain third countries — Conditions for marketing of cordless telephones from third countries
Generaladvokat L.A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling) den 17. januar 2002.
Advocate General A. Tizzano delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 17 January 2002.
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling) den 15. januar 2002.
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 17 January 2002.
Sag C-268/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Nederlandene
Case C-268/00 Commission Communities Netherlands
Traktatbrudssøgsmål - undladelse af at efterkomme artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand -- hyppigheden af prøveudtagninger
Failure by a State to comply with its obligations — Failure to comply with Articles 4(1) (quality of bathing water) and 6(1) (frequency of sampling operations) of Council Directive 76/160/EEC concerning the quality of bathing water
Præjudiciel — Tribunal de grande instance de Paris fortolkning af artikel 5, stk. 1, litra a), i direktiv 89/104/EØF: Rådets første direktiv af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker —forbud mod brug af et »tegn, der er identisk med varemærket« — bmg af et element af et varemærke uden de øvrige tegn — brug af samtlige tegn i et varemærke, men med tilføjelse af andre tegn — »Arthur ...et Félicie«
Preliminary ruling — French Cour de Cassation — Interpretation of Article 28 EC and Articles 1 and 10 of Council Directive 83/189/EEC laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations and Article 3(2) of Council Directive 75/442/EEC on waste, in the context of national legislation concerning the elimination of waste — Obligation on undertakings to subscribe to an approved body for the elimination of packaging waste or to implement their own system for the collection of waste
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 17. januar 2002.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 17 January 2002.
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 17. januar 2002.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 17 January 2002.
Sag C-9/00 Palin Granit Oy og bestyrelsen for Vehmassalo kommunesammenslutning for folkesundhedsarbejde / Lounais-Suomen Ympäristökeskus
(2) technical regulation within the meaning of Article 1 of Council Directive 83/189/EEC of 28 March 1983 laying down a procedure for the provision ofinformation in the field of technical standards and regulations, as amended by Council Directive 88/182/EEC of 22 March 1988.