natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår imidlertid ikke af sagens akter, at der foreligger en forpligtelse af nogen som helst art, som HWS skulle have påtaget sig frivilligt over for Tacconi.
The loss at issue in the main proceedings was incurred in Perugia, where Tacconi has its office.
Det hedder i domskonklusionen:
No such obligation existed in the case at issue in the main proceedings, since no contract was concluded.
»Under omstændigheder som dem, der foretigger i hovedsagen, og som er karakteriseret ved, at en part ikke frivilligt har påtaget sig forpligtelser overfor en anden part i forbindelse med forhandlinger om indgåelse af en kontrakt, og ved, at der eventuelt er sket en tilsidesættelse af retsregler, navnlig regler om loyalitetsforpligtelser for parterne i kontraktforhandlinger, er en sag, hvorunder det gøres gældende, at sagsøgte har pådraget sig et ansvar forud for kontraktindgåelse, en sag om ansvar uden for kontrakt i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 5, nr. 3, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks tiltrædelse.«
Moreover, while Article 5(1) of the Brussels Convention does not require a contract to have been concluded, it is nevertheless essential, for that provision to apply, to identify an obligation, since the jurisdiction of the national court is determined, in matters relating to a contract, by the place of performance of the obligation in question. _
Generaladvokat L.A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum) den 31. januar 2002.
Furthermore, it should be noted that, according to the Court's case-law, the expression 'matters relating to contract' within the meaning of Article 5(1) of the Brussels Convention is not to be understood as covering a situation in which there is no obligation freely assumed by one
Præjudiciel »Sjette momsdirektiv — anvendelsesområde — konkurrence, hvor arrangøren kun påtager sig en moralsk forpligtelse — beskatningsgrundlag« (Sjette Afdeling) det spillegebyr, de skal betale, afhænger af, hvor mange krydser der sættes.
breaking off of negotiations could derive only from breach of rules of law, in particular the rule which requires the parties to act in good faith in negotiations with a view to the formation of a contraa
Andenpræmien går til den deltager, hvis kryds var sat tættest på boldens midte næst efter krydset sat af vinderen af førstepræmien, og så videre.
It does not appear from the documents in the case that there was any obligation freely assumed by HWS towards Tacconi.
I konkurrencereglerne, der er trykt på kuponerne, bestemmes det bl.a., at deltagerne accepterer, at arrangørens forpligtelser i forbindelse med konkurrencen kun er moralsk bindende (»binding in honour only«).
In those circumstances, it is clear that any liability which may follow from the failure to conclude the contract referred to in the main proceedings cannot be contractual.
Konkurrencen går ud på med et kryds at markere, hvor deltageren mener midten af den bortretoucherede bold er.
Advocate General LA Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 31 January 2002.
indlandet af en afgiftspligtig person, der optræder i denne egenskab, momspligtig.
Case C-498/99 Town & County Factors Ltd ν Commissioners of Customs & Excise Taxation 17 September 2002
Den forelæggende ret har derfor den 3. juni 1997 besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål herom.
Scope — Competition whose organiser binds himself in honour only
High Court of Justice (England & Wales) (Det Forenede Kongerige) har under en appel af denne afgørelse udtalt, at den forelæggende ret også skulle forelægge Domstolen spørgsmålet om, hvorvidt beskatningsgrundlaget i henhold til sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), var den samlede gebyrsum og ikke nettogebyrsummen efter fradrag af et beløb svarende til de uddelte præmier. VAT and Duties Tribunal, Manchester, har herefter forelagt Domstolen to præjudicielle spørgsmål.
By order of 16 December 1999, received at the Court on 22 December 1999, the VAT and Duties Tribunal, Manchester, referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Articles 2(1), 6(1) and 11A(1) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment
Det må dernæst fastslås, at det ville være til skade for den effektive virkning af sjette direktiv, hvis man lod spørgsmålet, om der foreligger et retsforhold i Tolsma-dommens forstand, afhænge af, om tjenesteyderens forpligtelser kan påberåbes ved domstolene, idet dette ville medføre, at det kunne være forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat, hvilke transaktioner der var omfattet af direktivet, på grund af eventuelle forskelle i så henseende mellem de forskellige retssystemer.
The rules of the competition, which are printed on the entry forms, state inter alia that competitors agree that the obligations created for the organiser of the competition are 'binding in honour only*.
Med det første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 2, nr. 1, i sjette direktiv skal fortolkes således, at en tjenesteydelse, der præsteres mod vederlag, men som — da det er aftalt, at tjenesteyderen kun er moralsk forpligtet til at præstere den pågældende ydelse — ikke præsteres i henhold til en forpligtelse, der kan påberåbes ved domstolene, er en momspligtig transaktion.
Those questions were raised in proceedings between Town and County Factors Ltd (Town & County1) and the Commissioners of Customs and Excise ('the Commissioners'), who are responsible for the collection of value added tax (VAT) in the United Kingdom, concerning the payment of VAT on the organisation of competitions. The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Endvidere ville det gøre det muligt for afgiftspligtige personer at unddrage sig betaling af moms ved at indføje en klausul som den i hovedsagen omhandlede i sine salgs- eller tjenesteydelseskontrakter.
It is common ground that during the period at issue in the main proceedings, June 1994 to November 1995, the organiser never refused to pay or transfer to the winners the prizes indicated on the entry forms.
For at besvare dette spørgsmål må det indledningsvis bemærkes, at i henhold til artikel 2, nr. 1, i sjette direktiv er levering af goder og tjenesteydelser, som mod vederlag foretages i
Those prizes, which consisted of money, goods or services, were always paid out to the winners and financed by the entry fees received.
Endelig kan det ikke antages, at der, fordi tjenesteyderens forpligtelse ikke kan påberåbes
The object of the competition is to indicate by a cross where, in the contestant's opinion, the centre of the ball is.
ved domstolene, ikke foreligger et retsforhold i Tolsma-dommens forstand, når det netop skyldes en aftale, der er indgået mellem tjenesteyderen og modtageren af tjenesteydelsen, at forpligtelsen ikke kan påberåbes ved domstolene.
According to Town & County, where a competition such as that at issue in the main proceedings is organised, no such legal relationship exists between the recipient of the service and the provider, since by reason of the provision that the organiser binds himself in honour only his obligations are not enforceable. The tribunal considered that the outcome of the proceedings before it depended on the interpretation of Community law, and in particular on whether the fact that the organiser of the competition was bound in honour only, which cast doubt on the existence of any legal relationship between the organiser and the competitors, meant that the organisation of the competition could not be regarded as a supply of services within the meaning of Article 2(1) of the Sixth Directive.
En sådan aftale er i sig selv udtryk for et retsforhold i denne forstand.
It therefore decided on 3 June 1997 to stay the proceedings and refer a question on this point to the Court for a preliminary ruling.
Når der er tale om en ydelse, der består i at arrangere en konkurrence som den i hovedsagen omhandlede, er den modværdi, der faktisk er modtaget af arrangøren for den tjenesteydelse, han leverer til deltagerne, de deltagergebyrer, deltagerne har betalt. Disse gebyrer tilfalder ham fuldt ud, og med dem kan han dække udgifterne til sin erhvervsvirksomhed.
It must be observed, first, that it is common ground that where a competition such as that at issue in the main proceedings is organised there is reciprocal performance within the meaning of the Tolsma judgment between the organiser of the competition and the competitors, the remuneration received by the organiser in the form of entry fees constituting the value actually given in return for the service he supplies to the competitors.
Det følger heraf, at det er det beløb, som de pågældende deltagergebyrer udgør, der er beskatningsgrundlaget i den forstand hvori udtrykket er anvendt i artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i sjette direktiv, for den pågældende transaktion.
In those circumstances, the VAT and Duties Tribunal, Manchester, referred some questions to the Court for a preliminary ruling.
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), skal fortolkes således, at beskatningsgrundlaget for en ydelse, der består i at arrangere en konkurrence som den i hovedsagen omhandlede, er den samlede gebyrsum, arrangøren af konkurrencen har modtaget, gebyrsummen med fradrag af værdien af præmierne, der er uddelt til deltagerne, eller et andet beløb.
It is clear, next that adopting the approach of making the existence of a legal relationship in the Tolsma sense depend on the obligations of the provider of the service being enforceable would compromise the effectiveness of the Sixth Directive, in that it would have the consequence that the transactions falling within that directive could vary from one Member State to another because of differences which might exist between the various legal systems in this respect.
Endelig bemærkes det, at denne fortolkning af artikel 11, punkt A stk. 1, litra a), i sjette direktiv ikke drager Domstolens fortolkning i Glawe-dommen i tvivl, for den drift af spilleautomater, den pågældende dom angik, og den ydelse, der består i at arrangere den i hovedsagen omhandlede konkurrence, adskiller sig fra hinanden på væsentlige punkter.
By its first question, the VAT and Duties Tribunal essentially asks whether Article 2(1) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that a supply of services which is effected for consideration but is not based on enforceable obligations, because it has been agreed_that the provider is bound in honour only
Med henblik på besvarelsen af det således omformulerede spørgsmål skal der først henvises til, at artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i sjette direktiv bestemmer, at »[beskatningsgrundlaget er [...] ved levering af goder og tjenesteydelser, bortset fra de under litra b), c) og d) omhandlede, den samlede modværdi, som leverandøren eller tjenesteyderen modtager eller vil modtage af køberen, aftageren eller tredjemand«.
Moreover, this approach would enable a taxable to provide the services, constitutes a transaction subject to VAT.
Den i hovedsagen omhandlede konkurrence har ingen af disse kendetegn, og arrangøren af konkurrencen kan frit disponere over den samlede sum af de modtagne gebyrer.
person to avoid paying VAT by including in his contracts for sales or services a term such as that at issue in the main proceedings.
Det bemærkes dernæst, at det fremgår af fast retspraksis, at denne regel skal fortolkes således, at beskatningsgrundlaget ved levering af tjenesteydelser er den modværdi, der faktisk er modtaget for tjenesteydelsen (jf. bla. dom af 27.3.1990, sag C-126/88, Boots Company, præmis 19, og af 16.10.1997, sag C-258/95, Fillibeck,
To answer that question, it should be remembered that, under Article 2(1) of the Sixth Directive, supplies of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such are subject to VAT.
»1) Artikel 2, nr. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter Det jælles merværdiafgijtssyslem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at en tjenesteydelse, der præsteres mod vederlag, men som — da det er aftalt, at tjenesteyderen kun er moralsk forpligtet til at præstere den pågældende ydelse — ikke præsteres i henhold til en forpligtelse, der kan påberåbes ved domstolene, er en merværdiafgiftspligtig transaktion.
Finally, it cannot be validly maintained that no legal relationship in the Tolsma sense exists, because the obligation on a provider of services is not enforceable, where the impossibility of seeking enforcement of that obligation derives from an agreement between the provider of services and the recipient, such an agreement constituting the very expression of a legal relationship in that sense.
Sjette direktivs artikel 11, punkt A, stk 1, litra a), skal fortolkes således, at den samlede gebyrsum, arrangøren af en konkurrence har modtaget, udgør beskatningsgrundlaget for konkurrencen, når arrangøren frit kan disponere over dette beløb.«
In the case of the organisation of a competition such as that at issue in the main proceedings, the consideration actually received by the organiser for the service he supplies to the competitors is represented by the entry fees paid by them.
Generaladvokat C. Stix-Hackl fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 27. september 2001.
He receives those fees in full and they enable him to cover the costs of his activity.
Hun foreslog Domstolen at svare således:
It follows that it is the amount represented by those entry fees that constitutes the taxable amount, within the meaning of Article HA(l)(a) of the Sixth Directive, of the transaction in question.
»1) I henhold til Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, navnlig artikel 2, nr. 1, kan en transaktion, med hensyn til hvilken parterne har indgået aftale om, at den ikke er juridisk bindende (og derfor i henhold til national ret ikke kan håndhæves under et søgsmål), som udgangspunkt være en afgiftspligtig transaktion for så vidt angår merværdiafgift.
By its second question, the tribunal essentially asks whether Article HA(l)(a) of the Sixth Direttive is to be interpreted as meaning that, for the organisation of a competition such as that at issue in the main proceedings, the taxable amount consists of the full amount of the entry fees received by the organiser of the competition, or that amount less the value of the prizes distributed to the competitors, or some other amount.
I henhold til artikel 11, punkt A, stk. 1, i sjette direktiv udgøres beskatningsgrundlaget for merværdiafgiften af tjenesteydelser, der består i, at der arrangeres en konkurrence mod, at deltagerne i konkurrencen betaler arrangøren et deltagergebyr, af summen af deltagergebyrer.«
It should be observed, finally, that that interpretation of Article HA(l)(a) of the Sixth Directive does not call into question the Court's interpretation in Glawe, inasmuch as the operation of the gaming machines concerned by that judgment and the organisation of the competition at issue in the main proceedings differ in essential points.
Præjudiciel »Kapitaltilførsel - direktiv 69/335/EØF -kapitaltilførselsafgift — selskabsdeltageres ydelse af rentefrie lån — resultatoverførselsaftale« (Sjette Afdeling)
It should be noted, second, that it is settled caselaw that that rule must be interpreted as meaning that the taxable amount for a supply of services is represented by the consideration actually received for that supply (see, inter alia, Case C-126/88 Boots Company [1990], paragraph 19, and Case C-258/95 Fillibeck [1997], paragraph 13).
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
She proposed that the Court should answer as follows:
Det fremgår af hovedsagens akter, at Nord er et tysk anpartsselskab, hvis selskabsdeltagere i 1990 var Preussen Elektra AG og Gemeinschaftswerke Weser GmbH. I 1986 sluttede disse to selskabsdeltagere sig sammen for at stifte et civilt selskab (»Gesellschaft bürgerlichen Rechts«, herefter »GbR«) med henblik på deres fælles optræden inden for Nord.
Under the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover tax — Common system of value added tax: uniform basis of assessment in particular Article 2(1), a transaction which the parties agree to be "binding in honour only* (and therefore under national law cannot be enforced in the courts) may in principle constitute a taxable transaction for the purposes of value added tax.
sig imidlertid fra det tilfælde, der omhandles i nævnte dom, idet der mellem Nord og dets selskabsdeltagere er indgået en resultatoverførselsaftale, som er beslægtet med den, der var omhandlet i sagen, der gav anledning til dommen af 28. marts 1990, Siegen (sag C-38/88).
Under Article 11A(1) of the Sixth Directive, the taxable amount for value added tax purposes for the service of organising a competition which is arranged for the competitors by the organiser in return for the entry fees paid by them is the amount of the entry fees.'
Med henblik på at besvare det således omformulerede spørgsmål, skal det afgøres, om ydelse af et rentefrit lån i en situation, som den i forelæggelseskendelsen beskrevne, medfører en forøgelse af selskabsformuen i det selskab, der har modtaget lånet, og om ydelsen kan forøge værdien af selskabsandelene.
By order of 9 August 2000, received at the Court on 25 October 2000, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) referred for a preliminary ruling under Article 234 EC a question on the interpretation of Article 4(2)(b) of Council Directive 69/335/EEC of 17 July 1969 concerning indirect taxes on the raising of capital, as amended by Council Directive 85/303/EEC of 10 June 1985.
I lobet af 1990 ydede selskabsdeltagerne Nord rentefrie lån.
According to the file in the main proceedings, Nord is a German limited liability company whose members were, in 1990, Preussen Elektra AG and Gemeinschaftswerke Weser GmbH.
Finanzamt fandt, at der skulle svares kapitaltilførselsafgift af denne ydelse, hvorfor det foretog en afgiftsansættelse over for Nord Nord anlagde sag til prøvelse af afgiftsansættelsen ved Niedersächsisches Finanzgericht, der ved dom af 24. februar 1999 gav Nord medhold i sagen.
In 1986, the two members joined together to form a civil-law company ('Gesellschaft bürgerlichen Rechts', hereinafter the GbR'), in order to ensure uniform policy within Nord.
Finanzamt har til støtte for anken gjort gældende, at afgorclsen er i strid med § 2, stk. 1, nr. 4, litra c), i KVStG, og har påstået Finanzgerichts dom ophævet og frifindelse i den af Nord anlagte sag.
As from 1 January 1987, the GbR and Nord were bound by a control and profit and loss transfer
26.9.1996, sag C-287/94, Frederiksen, præmis 12 og 13).
Directive 69/335, and decided to stay proceedings and to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
en resultatoverførselsaftale med sine selskabsdeltagere, ikke kan lade overskuddet indgå i sine reserver, hvorfor selskabsformuen i princippet ikke bliver forøget.
The GbR undertook for its part to make good any annual loss incurred by Nord during the term of the agreement in so far as it could not be covered from free reserves.
Artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 69/335 skal derfor fortolkes således, at kapitaltilførselsafgift, når et selskab har modtaget et rentefrit lån fra en af dets selskabsdeltagere, kan opkræves af værdien af lånet, dvs. de sparede renteudgifter (jf. i denne retning Trave Schiffahrts-Gesellschaft-dommen, præmis 17, og Frederiksen-dommen, præmis 14).
By its question the national court is asking, essentially, whether Article 4(2)(b) of Directive 69/335 must be interpreted as not precluding capital duty being charged on the amount of interest a company saves as a result of being granted an interestfree loan by its members, where the members entered into a profit and loss transfer agreement with the company before they granted the loan.
Derfor kan en selskabsdeltagers ydelse — som et rentefrit lån — der kun indvirker på et bestemt regnskabsårs resultat, som inden for rammerne af en resultatoverførselsaftale, der er indgået inden opnåelsen af dette resultat, i sin helhed skal overføres til eller overtages af denne selskabsdeltager, i princippet ikke medføre en forøgelse af selskabsformuen.
In order to reply to the question reformulated in that way, it is necessary to determine whether the grant of an interestfree loan in circumstances such as those described in the order for reference has the effect of increasing the recipient company's assets, and whether it is liable to increase the value of the rights in the company.
Domstolen har af denne definition af selskabsformuen udledt, at selv om en selskabsdeltagers overtagelse af et selskabs tab i princippet skal betragtes som en ydelse, der forøger selskabets formue, gælder dette dog ikke, når denne overtagelse beror på en resultatoverførselsaftale, der er indgået forud for, at tabene er opstået, idet denne forpligtelse indebærer, at tab, selskabet senere måtte lide, ikke har indvirkning på selskabsformuens størrelse (jf. Siegen-dommen, præmis 13).
In that regard it must be observed, first, that it is settled caselaw that the granting of an interestfree loan to a company allows the company to have capital available without having to bear its cost; that the resultant saving in interest leads to an increase in its assets by allowing the company to avoid expenditure which it would otherwise have to bear; and that, by saving it that expense, the advantage of such a loan helps to strengthen the company's economic potential, and must therefore be regarded as likely to increase the value of the rights in the recipient company (Trove Schiffahrts-Gesellschaft, cited above, paragraphs 12 and 14, and Case C-287/94 Frederiksen [1996], paragraphs 12 and 13).
Som Finanzamt har anført, og som det er blevet anerkendt af Nord og Kommissionen under den mundtlige forhandling, kan det dog ikke udelukkes, at en ydelse fra selskabsdeltagerne, selv om der er indgået en resultatoverførselsaftale mellem et selskab og dettes selskabsdeltagere, kan forøge det modtagende selskabs formue, når ydelsen helt eller delvist forbliver selskabets ejendom.
Article 4(2)(b) of Directive 69/335 is therefore to be interpreted as meaning that where a company receives an interestfree loan from one of its shareholders, capital duty may be charged on the utility value of the loan, which is to say the amount of interest saved (see, to that effect, Trave Schiffahrts-GeseUschaft, cited above, paragraph 17, and Frederiksen, died above, paragraph 14).
Dette vil bl.a. være tilfældet, når en del af det opnåede overskud skal indbetales til den lovpligtige reservefond, eller hvis resultatoverførselsaftalen ikke efterleves.
In its order for reference the Bundesfinanzhof observes that the nature of the loan that gave rise to the main proceedings means that the facts in this case bear a resemblance to those in Case C-249/89 Trave Schiffahrts-GeseUschaft [1991].