natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Begrebel blev vedtaget al' EF's Ministerrad sa tidligl som i 1985. men forordningen blev forsi implementeret i 1989. sa medlemsstaterne havde tilstrækkelig tid lil al fastsætte bestemmelser øm oprettelse af EØFG'er.
This concept was adopted by the European Council of Ministers as early as 1985 but in order to allow Member States sufficient time to set up provisions for the establishment of EEIGs. the regulation was only implemented in 1989.
Trods den udbredte anvendelse blandt virksomheder øg organisationer fra alle industri- øg serviceområder og trods muligheden for at inddrage offentlige organer i EØFG'erne (så længe de er omfattet af en given medlemsstats lovgivning), kan selve begrebet EØFG være til hinder for grænseoverskridende samarbejde. Dette skyldes:
Despite its widespread use between companies and organisations from all areas of industry and services and the possibility for a participation of public bodies in EEIGs (as long as they come under the law of a Member State), the concept of' EEIGs presents some obstacles for crossborder cooperation, stemming from:
• det faktum, at EØFG'erne udelukkende beskæftiger sig med økonomisk samarbejde uden at engagere sig i nogen tinden form for samarbejde:
• the fact that they are solely concerned with economic cooperation, with no commitment to other forms of cooperation;
• deres beskaffenhed og retlige karakter
• their nature and legal character: • the particular legal relation between EEIGs, third parties and public law bodies; • management limitations, and especially with regard to INTERREG-programmes.
Hvad angår EØFG'ernes beskaffenhed øg retlige karakter, er det retsgrundlag, som kræver, at EOFG'er udelukkende understøtter "økonomiske aktiviteter", med lil at begrænse deres brugbarhed inden for grænseoverskridende samarbejde.
Concerning the nature and legal character of EEIGs: lhe legal basis that requires EEIGs to exclusively support "economic activities" limits their range of crossborder operations. Moreover.
Det er således ikke muligt at fastsætte offentligretlige bestemmelser, der kan gælde for en EØFG.
It is therefore not possible to create any public law suitable for an EEIG.
Brugen af instrumentel i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde indskrænkes yderligere som følge af det særlige retsforhold mellem EØFG'er. tredjemand øg offentligretlige organer, som udelukkende kan reguleres af en særlig national lovgivning øg ikke af medlemmerne af EØFG'en. Del er imidlertid ikke den nationale lovgivning, der er umiddelbart gældende, nar offentligretlige organer inddrages i privatretlige forhold.
A second restriction on the use of this instrument for the purpose of' crossborder cooperation springs from the particular legal relation between EEIGs. third parties and public law bodies, which can only be controlled by a specific national law, not by the members of the EEIG.
Her er del først øg fremmest den enkelte firmagruppeaftale. der regulerer retsforholdet, dernæst træder EU-lovgivningen i kraft.
In this case, legal contact comes first under the control of the individual contract of the Grouping, then the Community regulation comes into force.
Den nationale lovgivning spiller forst ind. nar disse to mulighederer udtomt.
National laws only come into play after these two options have been utilised.
Det er ikke muligt at lade förbindelser mellem tredjemænd sortere under national lovgivning, og der er behøv for at oprette et nyt repræsentativt organ for förbindelser af denne art. Dette udgør en væsentlig begrænsning foren EØFG i et grænseoverskridende samarbejde, eftersom EØFG'er ikke kan overtage forvaltningen af el større samarbejdsprogram (som højst sandsynligt vil kræve privatretlig kontakt med tredjemand), uden at der oprettes en anden struktur.
Cooperation since EEIGs cannot take over the management of' a large programme of cooperation (which would most likely require 'contact with third parties under public law) without the establishment of another structure.
En EØFG kan i henhold lil sin retlige beskaffenhed ikke træde ind i stedet for sine medlemmer, men må nøjes med at udføre opgaver, der kan bidrage lil udviklingen al' medlemmernes økonomiske aktiviteter.
Under their legal constitution, an EEIG cannot take over the management of any of its participants, it can only carry out auxiliary tasks to develop the economic activities of its members.
Den har ikke status søm juridisk persøn i forhold til sine medlemmer.
It does not have its own legal personality in relation to its members.
De offentlige myndigheder kan ikke uddelegere økonomiske aktiviteter til en EØFG.
Public authorities cannot delegate economic activity to an EEIG.
Det betyder, at EØFG'er. til trods for at de kan opnå projektbaseret EU-støtte. ikke kan anvendes til direkte forvaltning af økonomiske aktiviteter.
This means that while EEIGs can be used to access Community funding at the level of projects, they cannot be used to manage economic activity directly.
Dette begrænser yderligere muligheden for at anvende instrumentet søm institutionel ramme for grænseoverskridende samarbejde.
This is a further limitation in terms of the use of an instrument as the institutional framework for crossborder activities.
Et vigtigt eksempel herpå er oprettelsen af privatretlige sammenslutninger, hvilket er hjemlet i mange forskellige retssystemer."'
An important example is the setting up of a private law based association, which many legal systems provide for".
De har generelt den fordel, at de er fleksible, men der kan ud fra et offentligretligt synspunkt opstä nogle ulemper: De offentlige myndigheder er nødt til at vælge et bestemt nationalt retssystem, hvilket politisk set kan være et problem for nogle myndigheder (underlægge sig et retssystem, der ikke er deres eget).
They have as a general advantage their flexible status, but from the point of view of public law. some disadvantages can occur: Public authorities must choose a specific national legal system, which may pose in political terms a problem for some authorities (submit themselves to a legal system that is not their own).
Endvidere er de centrale offentlige myndigheder ofte utilfredse med betingelserne for oprettelse af sammenslutninger til forvaltning af offentlige midler.
Furthermore, central state authorities are frequently not satisfied with the conditions of associations for the management of public funds.
Den franske lovgivning hjemler nogle interessante retsinstrumenter, som gør det muligt at inddrage andre grænseoverskridende projektpartnere, der har sæde i tilgrænsende EU-medlemsstater.
Interesting legal instruments exist under French law, which provide for a participation of other crossborder project partners located in neighbouring EU-Member States.
• Offentligprivate virksomheder (société d'économie mixte) modtager og anvender offentlige midierøg førfølger offentligretlige målsætninger.
• Mixed Economy Companies (MECs) receive and utilise public capital/funding and pursue public law objectives.
Offentligretlige organer kan tage del i disse offentligprivate virksomheder, og del samme gælder regionale og lokale myndigheder, når de er knyttet til offentlige og private organisationer.
Public law bodies can participate in MECs as can local or regional authorities when linked to public or private organisations.
De offentligprivate virksomheder kan operere uden for landegrænserne som et anerkendt privatretligt organ, modtage offentlig støtte (f.eks. kapital for offentlige organer) og repræsentere offentlige interesser.
MECs can operate outside national borders as a recognised body under private law, use public funding (e.g. the capital of public bodies) and represent public interests.
De udgør på den måde et nyttigt instrument i det grænseoverskridende samarbejde, idet de offentlige organer får mulighed for at blive inddraget.
As such they are a useful instrument for crossborder cooperation through which public bodies can co-operate.
Deres finansielle fleksibilitet er ikke desto mindre begrænset på grund af flere forskellige faktorer søm eksempelvis den strenge offentlige kontrol med finansieringen samt aftaler indgået med nationale myndigheder: de offentlige myndigheder tegner sig for mindst 5Qc/c af kapitalen øg 50c/c af stemmerne i bestyrelsen.
The financial flexibility of MECs is however hindered by several factors such as the strict public control over financing and agreements made with national authorities: public authorities account for at least 5Ü9f of the capital and 50c7c of the votes on the management board.
Derudover skal de medlemsstater, hvor partnerne stammer fra. godkende oprettelsen af instrumentet.
Furthermore, the Member States where the partners are based must approve the establishment of this instrument.
De var oprindeligt beregnet på videnskabelig forskning og teknologisk udvikling, særligt for forbindelser mellem universiteter og firmaer og senere også på social- og sundhedsområdet såvel som inden for erhvervsuddannelse og forvaltning.
It was originally intended for scientific research and technological development, mainly for relations between universities and firms and later also in areas of social and health matters as well as training and management.
De almennyttige firmagrupper stiftes gennem aftaler mellem privatretlige øg offentligretlige foretagender øg kan omfatte regionale og lokale myndigheder.
GIPs are formed by agreement between private and public law entities, and may include regional and local authorities.
De har således beføjelser til at indgå aftaler mellem offentlige selskaber, privatpersoner og nonprofitorganisationer (såvel offentligretlige som privatretlige).
The GIP is therefore authorised to conclude agreements between public bodies, private individuals and non-profit organisations (under both public and private law).
De kan udføre en lang række aktiviteter, blandi andel forvalle offentlige tjenesteydelser (i bred forstand) eller forestå den fælles forskning og fælles teknologiske udvikling mellem henholdsvis den private øg den offentlige sektor. De almennyttige firmagrupper kan betragtes søm dynamiske projektstyringsinstrumenter, der letter oprettelsen af overgangsstrukturer.
It can carry out a wide range of activities such as the management of public amenities (in a broad sense), or the undertaking of joint research and technological development between the private and public sectors.
De er imidlertid begrænsede i den forstand, at de har et retligt ansvar, sorterer under fransk lovgivning og er genstand for de nationale myndigheders strenge overvågning (særlig den finansielle kontrol af aktiviteterne).
Restrictions, however, lie in lhe fact that GIPs are liable, under French law and are subject to strict supervision by national authorities (namely for the financial control of operations).
" Europaparlamentet, Generaldirektoratet for Forskning (PE 166.402, 1996): Grænseoverskridende og tværregionalt samarbejde i EU. Regional Policy Series W-19.
European Parliament, Directorate General for Research (1Έ 166.402. 1996): Crossborder and interregional cooperation in the European Unitili.
Retsinstrumenter, som letter det tværregionale og tværnationale samarbejde
Legal instruments that facilitate interterritorial or transnational cooperation
Europarådet bar udarbejdet det eneste internationale rammeinitiativ, der sigter på at styrke tværregionalt samarbejde.""
The Council of Europe drafted the only international framework initiative that aims at enhancing interterritorial cooperation'*.
De resolutioner, som Europarådets kommunalkonference"" har vedtaget, har opmuntret Europarådet lil at styrke indsatsen for at udforme en konvention om "tværregionalt samarbejde"" inden for de kommende ar.
Standing Conference of Local and Regional Authorities in Europe"1, the Council of Europe has intensified its work on a convention on "inter-territorial cooperation"7" in the following years.
Denne proces fjernede i sidste ende udsigten til en ny konvention og satte i stedet skub i vedtagelsen af den anden tillægsprotokol om tværregionalt samarbejde til Madridrammekonventionen, søm blev fremlagt til undertegnelse den 5. maj 1998"".
This process finally excluded the option of a new convention and promoted the adoption of a Second Additional Protocol on interterritorial cooperation to the Madrid Outline Convention, which was opened for signature on 5 May I99871.
Eftersom Europarådet har kunnet konstatere, at forbindelserne mellem regioner henover landegrænser har været så dynamiske, at aftaler er skudt op mellem myndigheder, der ligger langt fra hinanden, er det i tvivl om. hvorvidt disse ordninger skal forblive uden internationale retsrammer, eller om de lige fra begyndelsen skal placeres inden for velkendte og afprøvede rammer.
Based on the observation that relations between territorial communities across national borders have been so dynamic that agreements have emerged between geographically remote authorities, the Council of Europe questions whether such schemes should remain without a legal framework at international level or whether they should be put from the outset into a well-known, tried and tested framework.
For at rette op pa misforholdet mellem de tiltagende netværksaktiviteter og de juridiske realiteter skal tillægsprotokollen styre udviklingen af denne samarbejdskategori og forsyne den med passende retsrammer.
In order to closes the gap between the intense practice of networking and the legal reality, the additional protocol aims at organising lhe development of this type of cooperation and at providing it with an adequate legal framework.
Protokollen definerer tværregionalt samarbejde (art. I ) øg understreger, at de regionale og lokale myndigheders ret til at indgå indbyrdes aftalerom tværregionalt samarbejde skal respekteres af de undertegnende lande (art. 2).
The Protocol defines interterritorial cooperation (Art. 1) and stresses that the right of territorial communities or authorities to conclude mutual agreements for interterritorial cooperation shall be respected by the Stales signing the text (Art. 2).
Det anbefales i den anden tillægsprotokol, at Rammekonventionen i dens helhed samt den første tillægsprotokol hertil anvendes med de fornødne ændringer, sä der kan opstilles en bred vifte af mulige institutionelle løsninger.
In order to enable for the setting up of a broad range of possible institutional solutions, the Second Protocol recommends that the entire Outline Convention and its first Additional Protocol is applied "mutatis mutantis".
Det betyder, at grænseoverskridende samarbejde i begge tekster skal forstås som tværregionalt samarbejde (art. 5).
This means that in both texts the words "transfrontier cooperation" shall be read as "inter-territorial cooperation" (Art. 5).
De enkelte lande har dog. for så vidt angår de tværregionale samarbejdsstrukturers retlige beskaffenhed (offentligretlige eller privatretlige enheder), mulighed for gennem en erklæring at bestemme, hvordan de ønsker at implementere nærværende protokol (art.6).
With regard to the legal nature of interterritorial cooperation structures (public or private law based entity). States can however choose via a "declaration" how they intend to implement the present protocol (Art.6).
Det er dog trods dette initiativ nødvendig! at lade det praktiske tværregionale samarbejde ske på grundlag af generelt egnede retsinstrumenier. som er baseret på EU-lovgivningen eller en given national lovgivning, og som i forvejen anvendes i forbindelse med projektbaseret grænseoverskridende samarbejde (se kapitel 3.1.).
Despite this initiative, practical activities in the field of interterritorial cooperation have to be established on the ground of broadly suitable legal instruments based on Community law or national law that are already in use in the context of crossborder cooperation at project level (See: Section 3.1.).
Der eksisterer i skrivende stund ingen overordnede rammeinstrumenter for tværnationalt samarbejde.
At the lime of writing, no specific over-arching framework instrument exists for transnational cooperation.
' Mens "inter-regional" 1 Europarådets engelske 'terminology pa det seneste er blevet erstattet med "inter territorial", fastholdes begrebet "tværregionalt" i denne oversættelse med støtte i gængs danskproget EU-terminologi.
In 1991. the first initiatives still used the terminology "inter-regional", whereas the final approach prefers to use the more neutral expression "imer-lerrilorial" (with respect to the different players involved in cooperation).
Europarådet: Den anden tillægsprotokol til den europæiske rammekonvention om samarbejde over landegrænser mellem kommuner og andre lokale myndigheder vedrørende tværregionalt samarbejde med forklarende rapport.
Council of Europe: Protocol No 2 to the European Outline Convention on Transfrontier Cooperation between Territorial Communities or Authorities concerning interterritorial cooperation with explanatory report.
Specifikke finansieringsprogrammer, som aktivt understøtter det transeuropæiske samarbejde
Specific funding programmes that support transEuropean cooperation
EU-programmer, som understotter grænseoverskridende samarbejde'
Community programmes supporting crossborder cooperation12
EU har siden 1990 ydet finansiel støtte til grænseoverskridende samarbejde inden for EU og med tredjelande gennem en række initiativer øg programmer.
Since 1990 the European Union has provided financial support for internal and external crossborder cooperation through a number of initiatives and programmes.
Det første af disse instrumenter var EU-initiativet Interreg (lanceret i 1990), som i 1994 blev efterfulgt af Phare-CBC (CrossBorder Cooperation), der omfatter grænseregionerne i de centraleuropæiske lande.
The first of these instruments was the Community Initiative INTERREG (launched in 1990), which was followed in 1994 by PHARE CBC (Cross-Border Cooperation) covering border regions in Central European countries.
Interreg og Phare-CBC har udviklet sig meget i løbet af 1990'erne og skal tjene til støtte for vigtige programmer i perioden 2000-06.
INTERREG and PHARE CBC have advanced considerably throughout the 1990's and they will be supporting substantial programmes in the 2000-06 period.
Blandt de øvrige mindre udviklede EU-instrumenter til stolte for grænseoverskridende samarbejde figurerer Tacis-CBC (gældende for nogle af grænseregionerne i de tidligere sovjetrepublikker), Meda (for tredjelande i Middelhavsområdet) øg CARDS (de nye programmer for de vestlige Balkanlande).
Other less developed EU instruments supporting crossborder cooperation, include TACIS CBC (for some of the border regions of countries of the exSoviet Union), MEDA (for Mediterranean nonmember countries) and CARDS the new programmes for Western Balkan countries).
Støtteprogrammer for grænseoverskridende samarbejde indenfor EU
Support programmes for internal crossborder cooperation
Interreg-programmet. som dækker EU's grænseregioner, blev søsat i 1990 efter en pilotfase, der mellem 1988 og 1989 blev finansieret over EFRU-forordningens artikel 10.
After a pilot phase financed by Art. 10 of the ERDF regulation between 1988 and 1989, the INTERREG programme was launched in 1990 and concerns border regions of the EU.
Der er tale om det vigtigste EU-initiativ til fremhjælpning af det grænseoverskridende samarbejde, søm anerkender den stadig større rolle, grænseregionerne og det grænseoverskridende samarbejde spiller i den overordnede europæiske integrationsproces.
It is the most important Community Initiative promoting crossborder cooperation and recognises the growing importance of border regions and crossborder cooperation in the overall process of European Integration.
1 løbet af 1990'erne stillede Interreg I og HA omkring 6.5 mia. EUR til rådighed for grænseoverskridende samarbejde og gjorde det hermed muligt at gennemføre yderligere flere tusinde grænseoverskridende projekter.
During the 1990s. INTERREG I and IIA have provided about €6.5 billion for crossborder cooperation enabling the realisation of several thousand additional crossborder projects.
I forbindelse med Interreg I (1991-1993) fremlagde medlemsstaterne forslag lil 31 operationelle programmer, der blev finansieret af EFRU. ESF og EUGFL i fællesskab.
Under INTERREG I (1991-1993), the Member States proposed 31 Operational Programmes that had been funded jointly by the ERDF, ESF and the EAGGF.
22 programmer omhandlede EU's indre grænser, og ni omhandlede EU's grænser udadtil.
22 Programmes related to internal EU-borders and nine to external EU-borders.
De repræsenterede hele viften af grænseregioner og erfaringer med grænseoverskridende samarbejde inden før EU.
They represented the diverse range of border regions and experiences of crossborder cooperation within the EU.
Nøgle programmer omfattede underudviklede mål 1regioner og EU's kerneregioner eller regioner med erfaringer med decentralt grænseoverskridende samarbejde og strukturer ("bottøm-up"-programmer) og dem. som havde en mere centraliseret national tilgang til grænseoverskridende samarbejde ("top-down"-programmer).
Programmes covered underdeveloped Objective-1 -regions and "core" regions of the EU or regions with experience of local and regional crossborder cooperation and structures ("bottom-up" programmes) and those with a more centralised national approach to crossborder cooperation ("top-down" programmes).
Med et samlet EU-bidrag på 1.082 mio. EUR blev der ydet støtte til rundt regnet 2.500 af de projekter, som blev gennemført inden før rammerne af disse programmer.
With a total EU contribution of 1,082 MEURO. roughly 2.500 projects implemented in the framework of these programmes were supported.
Omtrent halvdelen af udgifterne gik til kommunikations- og energiinfrastrukturer (særlig i mål 1-regioner) samt lil andre foranstaltninger som turisme (26.49Í). miljø (8.9%) og SMV'er (7,5%).
Approximately half of the expenditure was devoted to communication and energy infrastructure (especially in Objective 1 regions) and other measures such as tourism (26.4%). environment (8.9%) or SMEs (7.5%).
To tredjedele af disse grænseoverskridende projekter kunne ikke have været gennemført uden støtten fra Interreg-programmet. og yderligere 20% blev enten udvidet eller forlænget betydeligt.
Two thirds of these crossborder projects could not have operated without support of the INTERREG programme, and a further 20% were significantly enhanced in scale or time-scale.
Som opfølgning på den succes, som Interreg I mødte, bestemte Det Europæiske Råd på topmødet i Edinburgh, al det grænseoverskridende samarbejde skulle betragtes som en prioritet for EU-initiativerne i strukturfondsperioden 1994-99.
Following the success of INTERREG I. the European Council at its Edinburgh "summit", identified crossborder cooperation as a priority for Community Initiatives in the 1994-99 period of the Structural Funds.
Interreg IIA udgjorde den vigtigste linje med fokus på grænseoverskridende samarbejde og med et samlet EU-bidrag på 2.562 mio. EUR. mens Interreg UB skulle tjene til at færdiggøre udvalgte energinet (lidligere Regeninitiativ) oc fik tildelt 550 mio. EUR.
INTERREG IIA was the main strand focusing on crossborder cooperation with a total EU allocation of €2.562 million, whereas INTERREG IIB aimed to complete selected energy networks (former REGEN Initiative) and had been allocated €550 million.
De Europæiske Grænseregioners Arbejdsfællesskab (AGEG) / Kommissionens ((il) for Regionalpolitik / (il) for Udvidelse): Praktisk vejledning i Tværnationalt Samarbejde. 2001.
Association of European Border Regions (AEKR) / European Commission (DG REGIO / DG ENEAKGMENT): Practical Guide to Crossborder Cooperation. 2001.
Lægger man den påkrævede medfinansiering (national, regional, lokal samt privai) til EU­støtten, beløber den finansielle støtte, som blev ydet lil del grænseoverskridende arbejde under Interreg IIA. sig til mere end 4 mia. EUR.
INTERREG IIA rises to over €4 billion.