natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Traktatbrudssøgsmål—manglende gennemførelse af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag — særordningfor rejsebureauer — rejsebureau, der giver de rejsende en rabat på prisen på rejser arrangeret af rejsearrangører, og som indbetalerden fulde pris til rejsearrangøren og dermedpåtager sig at bære udgiften til rabatten — beregningsgrundlaget for den afgift, rejsearrangøren skal betale af tjenesteydelserne — beskatningsgrundlaget for forskellen mellem det samlede beløb, der skal betales afden rejsende, og de faktiske omkostninger til tjenesteydelserne — betydningen af begrebet »det samlede beløb, der skal betales af den rejsende· i artikel 26's forstand
Failure by a State to comply with its obligations — Failure to comply full·/ with Council Directive 92/43/EEC on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora —Absence ofprêche legislation covering the Flemish and Walloon regions.
Generaladvokat P. Léger fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 12. september 2002.
Advocate General P. Léger delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 September 2002.
Dansk tekst foreligger endnu ikke.
It is for the national court to ascertain whether the amount that, in the circumstances indicated
Originalsprog: fransk Redaktionen afsluttet den 17.9.2002 Katalognr.: QD-AC-02-022-DA-C
Original version: French Completed on 17.09.2002 Catalogue No: QD-AC-02-022-EN-C
Sag C-362/01 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Irland
Case T-29/01 Carlos Puente Martín ν Commission of the European Communities Staff Regulations of Officials
Sag C-114/00 Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Statsstøtte
Case C-137/00 65 The Queen ν The Monopolies and Mergers Commission, The Secretary of State for Trade and Industry, ex parte: Milk Marque Limited, National Farmer's Union
Præjudiciel »Fri bevægelighed for personer — vandrende arbejdstager — opholdsret for den vandrende arbejdstagers familiemedlemmer — børns ret til at gennemføre deres studier i værtsmedlemsstaten — artikel 10 og 12 i forordning (EØF) nr. 1612/68 — unionsborgerskab — opholdsret — direktiv 90/364/EØF — begrænsninger og betingelser« (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Freedom of movement for persons —Migrant worker—Rights of residence of members of the migrant worker's famify — Rights of the children to pursue their studies in the host Member State —Articles 10 and 12 of Regulation (EEC) No 1612/68 — Citizenship of the European Union — Right of residence — Directive 90/364/EEC — Limitations and conditions) (Full Court) who is a Colombian national and the younger, Idanella Baumbast, who has dual German and Colombian nationality.
Ved kendelse af 28. maj 1999, indgået til Domstolen den 28. oktober 1999, har Immigration Appeal Tribunal i medfør af artikel 234 EF forelagt fire præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 18 EF og af artikel 12 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet.
By order of 28 May 1999, received at the Court on 28 October 1999, the Immigration Appeal Tribunal referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC four questions on the interpretation of Article 18 EC and Article 12 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at med henblik på anmodningen om en præjudiciel afgørelse er der mellem hovedsagens parter enighed om, at for så vidt angår de fællesskabsretlige spørgsmål betragtes Maria Fernanda Sarmiento også som medlem af hr. Baumbasts familie.
According to the order for reference, for the purposes of the reference for a preliminary ruling, the parties to the main proceedings have agreed that, as regards questions of Community law, Maria Fernanda Sarmiento is to be treated as a member of Mr Baumbast's family.
Hun omtales følgelig i forelæggelseskendelsen som det ene af de to børn i denne familie.
She is therefore referred to in the order for reference as one of the two children of that family.
Disse spørgsmål er blevet rejst under retssager mellem hr. og fru Baumbast og Maria Fernanda Sarmiento og Idanella Baumbast (herefter under ét »familien Baumbast«) som de første sagsøgere og R som anden sagsøger mod Secretary of State for the Home Department (herefter »Secretary of State«) vedrørende sidstnævntes afslag på at give opholdstilladelser i Det Forenede Kongerige.
Those questions were raised in proceedings between, first, Mr and Mrs Baumbast, Maria Fernanda Sarmiento and Idanella Baumbast (together 'the Baumbast family*) and, second, R, on the one hand, and the Secretary of Statefor the Home Department ('the Secretary of State'), on the other, concerning the latter's refusal to grant them leave to remain within the territory of the United Kingdom.
Fru Baumbast, der er kolumbiansk statsborger, indgik i maj 1990 i Det Forenede Kongerige ægteskab med hr. Baumbast, der er tysk statsborger.
Mrs Baumbast, a Colombian national, married Mr Baumbast, a German national, in the United Kingdom in May 1990.
Der er to døtre i familien, den ældste, Maria Fernanda Sarmiento, som er fru
Their family consists of two daughters, the elder, Maria Fernanda Sarmiento, Mrs Baumbast's natural daughter,
I juni 1990 fik medlemmerne af familien Baumbast tildelt en opholdstilladelse med en gyldighed på fem år.
In June 1990, the members of the Baumbast family were granted residence permits/documents valid for five years.
Fra 1990 til 1993 var hr. Baumbast erhvervsmæssigt aktiv i Det Forenede Kongerige, først som arbejdstager, derefter som leder af en virksomhed.
Between 1990 and 1993, Mr Baumbast pursued an economic activity in the United Kingdom, initially as an employed person and then as head of his own company.
Hans virksomhed gik konkurs, og da han ikke kunne finde en tilstrækkelig vellønnet beskæftigelse i Det Forenede Kongerige, har han siden 1993 haft ansættelser hos tyske selskaber, der driver virksomhed i Kina og i Lesotho.
However, since that company failed and he was unable to obtain a sufficiently well-paid job in the United Kingdom, he has been employed since 1993 by German companies in China and Lesotho.
Selv om Baumbast siden da lejlighedsvis har søgt arbejde i Det Forenede Kongerige, havde hans
Although Mr Baumbast has from time to time sought work in the United Kingdom since that date, his employment situation had not changed at the time of the order for reference.
Inden for den omhandlede periode har hr. og fru Baumbast været ejere af et hus i Det Forenede Kongerige, og deres døtre har gået i skole dér.
During the material period, Mr and Mrs Baumbast owned a house in the United Kingdom and their daughters went to school there.
De har ikke modtaget sociale ydelser i Det Forenede Kongerige, og da de har fuld sygeforsikringsdækning i Tyskland, er de, når det var nødvendigt, taget til Tyskland for at modtage lægelig behandling.
They did not receive any social benefits and, having comprehensive medical insurance in Germany, they travelled there, when necessary, for medical treatment.
R og hendes første mand blev skilt i september 1992, men der blev på daværende tidspunkt ikke truffet nogen foranstaltning af Secretary of State med hensyn til R's indvandrerstatus, og hun opholdt sig fortsat i Det Forenede Kongerige.
R and her first husband were divorced in September 1992 but, as no measures were taken at that time by the Secretary of State affecting R's immigration status, she continued to reside in the United Kingdom.
Ifølge skilsmissevilkårene skulle børnene blive hos deres mor i England og Wales i en periode på mindst fem år efter skilsmissen eller så længe, som parterne blev enige om.
The divorce settlement provided that the children were to reside with their mother in England and Wales for a period of at least five years after the date of the divorce or until such other time as agreed by the parties.
Efter skilsmissen har børnene haft regelmæssig forbindelse med deres far, som stadig bor og arbejder i Det Forenede Kongerige, og som sammen med deres mor deles om ansvaret for deres opvækst såvel på det følelsesmæssige som på det økonomiske plan.
After the divorce, the children had regular contact with their father, who still resides and works in the United Kingdom and who shares responsibility with their mother for their upbringing from both an emotional and financial point of view.
I maj 1995 indgav fru Baumbast ansøgning om tidsubegrænset opholdstilladelse (»indefinite leave to remain«) i Det Forenede Kongerige for sig selv og for de andre medlemmer af hendes familie.
In May 1995, Mrs Baumbast applied for indefinite leave to remain in the United Kingdom for herself and for the other members of her family.
I januar 1996 afslog Secretary of State at forlænge hr. Baumbasts opholdstilladelse såvel som opholdsdokumenterne for fru Baumbast og hendes børn.
In January 1996, the Secretary of State refused to renew Mr Baumbast's residence permit and the residence documents of Mrs Baumbast and her children.
Det fremgår ligeledes af akterne i hovedsagen, at R, mens hun har opholdt sig i Det Forenede Kongerige, har købt et hus og etableret en virksomhed som indendørsarkitekt, som hun har investeret betydelige beløb i.
The file in the main proceedings also shows that, during her residence in the United Kingdom, R purchased a house and established a business as an interior designer in which she has invested substantial sums of money.
Hun indgik i 1997 nyt ægteskab med en britisk statsborger.
She married a United Kingdom national in 1997.
Den 12. januar 1998 blev der indgivet klage over dette afslag til Immigration Adjudicator (Det Forenede Kongerige).
On 12 January, 1998, that refusal was brought before the Immigration Adjudicator (United Kingdom).
Denne bemærkede, at hr. Baumbast hverken var arbejdstager eller en person med almindelig ret til ophold som omhandlet i direktiv 90/364.
He found that Mr Baumbast was neither a worker nor a person having a general right of residence under Directive 90/364.
Med hensyn til børnene fastslog Immigration Adjudicator, at de havde en selvstændig ret til ophold i medfør af artikel 12 i forordning nr. 1612/68.
As regards the children, the Adjudicator decided that they enjoyed an independent right of residence under Article 12 of Regulation No 1612/68.
Han fandt endvidere, at fru Baumbast havde en opholdsret i en periode svarende til den, hvorunder hendes børn udøvede rettigheder i henhold til den nævnte forordnings artikel 12.
Moreover, he held that Mrs Baumbast enjoyed a right of residence for a period co-terminous with that during which her children exercised rights under Article 12 of that regulation.
Ifølge Immigration Adjudicator fulgte fru Baumbasts rettigheder af medlemsstaternes forpligtelse til i medfør af denne bestemmelse at fremme bestræbelser, der gør det muligt for børn at følge undervisningen i værtsmedlemsstaten på de bedst mulige vilkår.
According to the Adjudicator, Mrs Baumbast's rights flowed from the obligation on Member States under that provision to encourage all efforts to enable children to attend courses in the host Member State under the best possible conditions.
I oktober 1995 blev der på vegne af R og hendes to døtre indgivet ansøgning om tidsubegrænset opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige i henhold til national ret.
In October 1995, an application for indefinite leave to remain in the United Kingdom was made under domestic law on behalf of R and her two daughters.
Den 3. december 1996 fik børnene tidsubegrænset ret til ophold i Det Forenede Kongerige som medlemmer af en vandrende arbejdstagers familie.
On 3 December 1996, the children were granted indefinite leave to remain in the United Kingdom as members of the family of a migrant worker.
Ansøgningen for R blev imidlertid afslået, idet Secretary of State ikke var overbevist om, at der i familiens situation forelå sådanne særlige forhold, at det kunne begrunde en skønsmæssig afgørelse.
Mrs R's application was refused, however, on the ground that the Secretary of State was not satisfied that the family situation was so exceptional as to justify the exercise of his discretion.
Secretary of State gav udtryk for, at børnene var små nok til at kunne tilpasse sig livet i De Forenede Stater, hvis de skulle blive nødt til at følge med deres moder dertil.
In his view, the children were young enough to adapt to life in the United States if they had to accompany their mother there.
Hr. Baumbast har appelleret afgørelsen, som Immigration Adjudicator har truffet for hans vedkommende, til den forelæggende ret.
Mr Baumbast appealed to the Immigration Appeal Tribunal against the Adjudicator's decision in his regard.
Secretary of State har indanket afgørelsen vedrørende fru Baumbast og hendes to børn for denne ret.
The Secretary of State lodged a cross-appeal before that tribunal against the Adjudicator^ decision regarding Mrs Baumbast and her two children.
R, der er amerikansk statsborger, er fra sit første ægteskab med en fransk statsborger mor til to børn, der har både fransk og amerikansk statsborgerskab.
R, a United States citizen, has, as a result of her first marriage to a French national, two children who have dual French and United States nationality.
Hun flyttede i 1990 til Det Forenede Kongerige som ægtefælle til en EF-
In 1990, she moved to the United Kingdom in her capacity as the spouse of a Community national exercising rights conferred by the EC Treaty and was granted leave to remain in the United Kingdom until October 1995.
Immigration Adjudicator gav ikke R medhold i sagen ved en afgørelse, som R har appelleret til Immigration Appeal Tribunal.
Taking the view that the cases before it depended on the interpretation of Article 18 EC and
Idet Immigration Appeal Tribunal fandt, at de sager, der var indbragt for den, nødvendiggjorde en fortolkning af artikel 18 EF og af forordning nr. 1612/68, besluttede den at udsætte afgørelsen og forelægge Domstolen fire præjudicielle spørgsmål.
Regulation No 1612/68, the Immigration Appeal Tribunal decided to stay proceedings and to refer some questions to the Court for a preliminary ruling.
Spørgsmålet, om de to første præjudicielle spørgsmål kan antages til besvarelse
Admissibility of the first two questions
Med det første spørgsmål spørger den forelæggende ret nærmere bestemt, om en EU-borgers børn, der har taget bopæl i en medlemsstat på et tidspunkt, hvor en af deres forældre udøvede sin opholdsret som vandrende arbejdstager i denne medlemsstat, har ret til at opholde sig i medlemsstaten for at gennemføre almindelig skolegang dér i henhold til artikel 12 i forordning nr. 1612/68, også såfremt forældrene i mellemtiden er blevet skilt, såfremt kun den ene af forældrene er unionsborger, og denne forælder ikke længere er vandrende arbejdstager i værtsmedlemsstaten, eller såfremt børnene ikke selv er statsborgere i Den Europæiske Union.
By its first question, the national tribunal seeks essentially to ascertain whether children of a citizen of the European Union who have installed themselves in a Member State during the exercise by their parent of rights of residence as a migrant worker in that Member State are entitled to reside there in order to attend general educational courses there, pursuant to Article 12 of Regulation No 1612/68. Further, it queries whether those rights are affected by the fact that the parents have meanwhile divorced, that only one parent is a citizen of the Union and that parent has ceased to be a migrant worker in the host Member State or that the children are not themselves citizens of the Union.
Det skal indledningsvis bemærkes, at det fremgår af indlæggene for Domstolen, at mellem iværksættelsen af hovedsagen og den præjudicielle forelæggelse har fru Baumbast, hendes to børn samt R opnået tidsubegrænsede opholdstilladelser i Det Forenede Kongerige.
As a preliminary point, it must be noted that, according to the observations submitted to the Court, between the commencement of the main proceedings and the reference for a preliminary ruling both Mrs Baumbast and her two children and R have been granted indefinite leave to remain in the United Kingdom.
For R's vedkommende kan tildelingen af den nævnte tilladelse sandsynligvis forklares med, at hun har indgået ægteskab med en britisk statsborger, selv om der intet nærmere er anført i denne retning af den forelæggende ret.
In the case of R, that leave was granted probably because of her marriage to a United Kingdom national, although no details in that regard have been provided by the national tribunal.
Det er følgelig kun hr. Baumbast, der ikke har opnået en tidsubegrænset opholdstilladelse.
Consequently, only Mr Baumbast has been denied indefinite leave to remain.
Med henblik på at give en hensigtsmæssig besvarelse af det første spørgsmål skal der sondres mellem de to situationer, med hensyn til hvilke den forelæggende ret har stillet spørgsmålet.
In order to give a helpful answer to the first question, a distinction must be drawn between the two situations which form the basis of the national tribunal's question.
Det må under disse omstændigheder undersøges, om de to første præjudicielle spørgsmål fra den forelæggende ret kan antages til behandling.
In those circumstances, it is necessary to determine whether the first two questions referred by the national tribunal for a preliminary ruling are admissible.
Det bemærkes indledningsvis, at artikel 1, stk. 1, i forordning nr. 1612/68 vedrørende egenskab af vandrende arbejdstager bestemmer, at enhver statsborger i en medlemsstat uanset bopæl har ret til at tage og udøve lønnet beskæftigelse på en anden medlemsstats område.
Admittedly, indefinite leave to remain in the United Kingdom was granted to Mrs Baumbast and her children on 23 June 1998, that is, before even the national tribunal's decision of 28 May 1999, and to R at a later, unspecified date.
Det er korrekt, at der blev meddelt tilladelse til ophold i Det Forenede Kongerige uden tidsbegrænsning for fru Baumbast og hendes børn den 23. juni 1998, dvs. endog før den forelæggende rets afgørelse af 28. maj 1999, og for R på et senere tidspunkt, der ikke er oplyst.
First of all, it must be recalled that Article 1(1) of Regulation No 1612/68, relating to the status of migrant worker, provides that any national of a Member State, irrespective of his place of residence, is to have the right to take up an activity as an employed person, and to pursue such activity, within the territory of another Member State.
Det fremgår imidlertid af de under retsmødet afgivne forklaringer, at disse tilladelser blev meddelt i henhold til britisk ret, og at spørgsmålet om, hvilke rettigheder der tilkommer de pågældende personer i henhold til fællesskabsretten, ikke er blevet besvaret.
However, it is apparent from the observations submitted at the hearing that that leave was granted under English law and that the question of the rights conferred under Community law on the persons concerned has not been resolved definitively.
Hvad for det første angår Baumbast-sagen fremgår det af akterne i sagen, at denne er forskellig fra R-sagen, idet hr. Baumbast, der er tysk statsborger og har udøvet såvel lønnet beskæftigelse som beskæftigelse som selvstændig erhvervsdrivende i Det Forenede Kongerige i en årrække, og som fortsat har bopæl dér, ikke længere arbejder i Det Forenede Kongerige.
As regards, first, the Baumbast case, it is apparent from the documents before the Court that this case is different from the R case in that Mr Baumbast, a German national who pursued an activity both as an employed person and as a self-employed person in the United Kingdom for several years and continues to reside there, no longer works in the United Kingdom.
Under disse omstændigheder spørger den forelæggende ret, om hans børn vil kunne fortsætte deres skolegang i Det Forenede Kongerige i medfør af bestemmelserne i artikel 12 i forordning nr. 1612/68.
Under those circumstances, the national tribunal seeks to ascertain whether his children can continue their education in the United Kingdom under the provisions of Article 12 of Regulation No 1612/68.
Det bemærkes i den forbindelse, at målsætningen med forordning nr. 1612/68, der er at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed — for at denne kan sikres under behørig hensyntagen til de berørtes frihed og værdighed — kræver, at EF-arbejdstagerens families integration i miljøet i
Equally, these questions were raised in the context of a real dispute and the national tribunal has provided the Court with a statement of their factual and legal context as well as of the reasons which led it to take the view that an answer to those questions was necessary for it to make its decision.
Det kan ligeledes konstateres, at disse spørgsmål er blevet forelagt under en egentlig retstvist, og at den forelæggende ret har givet Domstolen en beskrivelse af deres faktiske og retlige baggrund såvel som af de forhold, der begrunder dens opfattelse om, at en besvarelse af disse spørgsmål er nødvendige for, at den kan træffe sin afgørelse.
In that respect, it must be borne in mind that the aim of Regulation No 1612/68, namely freedom of movement for workers, requires, for such freedom to be guaranteed in compliance with the
været beskæftiget« på en anden medlemsstats område, men også i strid med dens ånd.
Consequently, the restrictive interpretation of that provision proposed by the German Government cannot be accepted.
værtsmedlemsstaten kan ske under de bedst mulige betingelser (jf. dom af 13.11.1990, sag C308/89, Di Leo, præmis 13).
principles of liberty and dignity, the best possible conditions for the integration of the Community worker's family in the society of the host Member State (see Case C-308/89 Di Leo [1990], paragraph 13).
Således som Domstolen har fastslået i præmis 21 i dommen af 15. marts 1989, Echternach og Moritz (forenede sager 389/87 og 390/87), er det helt afgørende for, at en sådan integration kan lykkes, at EF-arbejdstagerens børn har mulighed for at gennemføre deres skolegang og deres studier i opholdsmedlemsstaten, som det udtrykkeligt er bestemt i artikel 12 i forordning nr. 1612/68, for at afslutte dem med held.
As the Court pointed out in paragraph 21 of Joined Cases 389/87 and 390/87 Echternach and Moritz [1989], for such integration to come about, a child of a Community worker must have the possibility of going to school and pursuing further education in the host Member State, as is expressly provided in Article 12 of Regulation No 1612/68, in order to be able to complete that education successfully.
For så vidt angår spørgsmålet, om den omstændighed, at børnene ikke selv er unionsborgere, kan have betydning for besvarelsen af det første spørgsmål, er det tilstrækkeligt at minde om, at ifølge artikel 10 i forordning nr. 1612/68 betragtes en EF-arbejdstagers efterkommere i lige linje, der er under 21 år eller forsørges af ham, uanset deres nationalitet som medlemmer af hans familie og har ret til at tage bopæl hos arbejdstageren, og de har følgelig krav på at få adgang til uddannelsessystemet i overensstemmelse med den nævnte forordnings artikel 12.
As to whether the fact that the children are not themselves citizens of the Union can affect the answer to the first question, suffice it to state that, under Article 10 of Regulation No 1612/68, the descendants of a Community worker who are under the age of 21 or are dependants, irrespective of their nationality, are to be regarded as members of his family and have the right to install themselves with that worker and that, accordingly, they have the right to be admitted to the school system in accordance with Article 12 of that regulation.