natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det fremgår i øvrigt af fast praksis, at det inden for rammerne af det samarbejde, der i henhold til artikel 234 EF er indført mellem Domstolen og de nationale retter, udelukkende tilkommer den nationale ret, for hvem en tvist er indbragt, og som har ansvaret for den retsafgørelse, som skal træffes, på grundlag af omstændighederne i den konkrete sag at vurdere, såvel om en præjudiciel afgørelse er nødvendig for, at den kan afsige dom, som relevansen af de spørgsmål, den forelægger Domstolen.
Moreover, in accordance with settled caselaw, in the context of the cooperation between the Court of Justice and the national courts under Article 234 EC, it is solely for the national court, before which the dispute has been brought and which must assume responsibility for the subsequent judicial decision, to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Når de stillede spørgsmål vedrører fortolkningen af en bestemmelse i fællesskabsretten, er Domstolen derfor principielt forpligtet til at træffe afgørelse herom (jf. bl.a. dom af 10.5.2001, forenede sager C-223/99 og C-260/99, Agorà og Excelsior, Sml. I, s.3605, præmis 18).
Consequently, where the questions submitted for a preliminary ruling concern the interpretation of Community law, the Court is, in principle, bound to give a ruling (see, particularly, Joined Cases C-223/99 and C-260/99 Agorà and Excelsior [2001] ECR I-3605, paragraph 18).
Det skal endvidere bemærkes, at det ikke tilkommer Domstolen at udtale sig om fortolkningen og anvendelsen af nationale bestemmelser eller at fastlægge de faktiske omstændigheder, som er relevante for afgørelsen af tvisten i hovedsagen.
It is also to be remembered that it is not for the Court of Justice to rule on the interpretation and applicability of provisions of national law or to establish the facts relevant to the decision in the main proceedings.
Domstolen skal således i henhold til kompetencefordelingen mellem Domstolen og de nationale retter tage hensyn til de faktiske omstændigheder og de retsregler, som ifølge forelæggelseskendelsen er baggrunden for det præjudicielle spørgsmål (jf. bl.a. dom af 13.11.2003, sag C-153/02, Neri, Sml. I, s. 13555, præmis 34 og 35).
The Court must take account, under the division of jurisdiction between the Community Courts and the national courts, of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the question put to it is set (see, particularly, Case C-153/02 Neri [2003] ECR I-13555, paragraphs 34 and 35).
Argumentet om, at de præjudicielle spørgsmål må afvises, fordi de hviler på en urigtig fortolkning af italiensk ret, kan derfor ikke tages til følge.
The argument that since the questions referred for a preliminary ruling are based on an erroneous interpretation of Italian law they are inadmissible cannot, therefore, be accepted.
Anmodningen om præjudiciel afgørelse skal følgelig antages til realitetsbehandling.
It follows that the reference for a preliminary ruling is admissible.
Med det tredje spørgsmål, som skal behandles først, anmoder den forelæggende ret nærmere bestemt Domstolen om at angive, om artikel 10 EF, proportionalitetsprincippet, artikel 23, stk. 1, i direktiv 2003/55 samt fjerde, ottende, tiende og attende betragtning til dette direktiv er til hinder for bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, der automatisk forlænger varigheden af den overgangsperiode, ved hvis udløb en koncession på distribution af naturgas som den i hovedsagen omhandlede, der er blevet tildelt uden afholdelse af en udbudsprocedure, bringes til ophør før tiden.
By its third question, which it is appropriate to consider first, the referring court is, in essence, asking the Court to state whether Article 10 EC, the principle of proportionality, Article 23(1) of Directive 2003/55 and recitals 4, 8, 10 and 18 in the preamble to that directive preclude legislation such as that at issue in the main proceedings which automatically extends the length of the transitional period at the end of which occurs the early cessation of a concession for the distribution of natural gas such as that in question in those proceedings, granted without a competitive tendering procedure.
— Indlæg for Domstolen
— Observations submitted to the Court
ASM Brescia gør gældende, at hverken direktiv 98/30, der er gennemført ved lovdekret nr. 164/2000, eller direktiv 2003/55 fastsætter en forpligtelse til at forkorte varigheden af koncessioner på distribution af naturgas, der er blevet tildelt uden afholdelse af en udbudsprocedure.
ASM Brescia maintains that neither Directive 98/30, implemented by Legislative Decree 164/2000, nor Directive 2003/55 imposes an obligation to abridge the dur -ation of concessions for the distribution of natural gas which were granted without competitive tendering.
Ifølge selskabet har den nationale lovgiver derfor handlet efter egen fri bestemmelse, da lovgiver dels besluttede, at disse koncessioner skulle ophøre før den i kontrakten fastsatte udløbsdato, dels med henblik herpå fastsatte en overgangsperiode og de nærmere betingelser for dennes anvendelse.
It submits, therefore, that it was in the exercise of its discretion that the national legislature decided that those concessions would cease before their contractual expiry and fixed, for that purpose, a transitional period and the detailed rules for its application.
Selskabet tilføjer, at det fremrykkede ophør af de pågældende koncessioner og den efterfølgende iværksættelse af udbudsprocedurer med henblik på tildelingen af nye koncessioner ikke gør det muligt at sikre et højere konkurrenceniveau inden for distribution af naturgas, da enhver ny distributør, der kommer ind på markedet, om fornødent kan begunstige den leverandør, han har forbindelse med. Efter selskabets opfattelse kan denne vanskelighed kun løses ved, at man overholder de i direktiv 2003/55 fastsatte påbud om, at operatørerne af distributionsnettene skal være upartiske og neutrale, og navnlig ved at respektere tredjemands adgang til distributionsnettet, såvel som ved en selskabsretlig, administrativ, funktionel og regnskabsmæssig adskillelse i forhold til de sælgere af naturgas, der hører til den samme vertikalt integrerede virksomhed.
It adds that the early end of the concessions concerned and the consequent issue of invitations to tender for the award of new concessions are no guarantee of a higher degree of competition in the distribution of natural gas since any newly appointed distributor may, in some circumstances, favour the sales undertaking with which it is connected. It submits that that difficulty can be resolved only by compliance with the distribution system operators’ duties of impartiality and neutrality laid down by Directive 2003/55 and, in particular, the right of access of third parties to the distribution system, as well as by the legal, administrative, operational and accounting separation as regards vendors of natural gas which are part of the same vertically integrated undertaking.
Kommissionen finder også, at direktiv 2003/55 ikke indeholder nogen forpligtelse vedrørende et ophør før tiden af koncessioner på distribution af naturgas, der er tildelt i strid med kravene i fællesskabsretten.
The Commission also submits that Directive 2003/55 does not require the early cessation of concessions for the distribution of natural gas granted in breach of Community requirements.
Den tilføjer, at selv om artikel 13, stk. 1, sammenholdt med artikel 33, stk. 2, i direktiv 2003/55 gør det muligt for operatøren af naturgasdistributionsnettet også at drive virksomhed med levering af gas indtil den 1. juli 2007, påhviler det ikke desto mindre operatøren i medfør af direktivets artikel 12, stk. 2, at behandle de forskellige erhvervsdrivende på markedet for naturgas upartisk.
It adds that, even if the combined provisions of Articles 13(1) and 33(2) of Dir -ective 2003/55 permitted the natural gas distribution system operator also to carry on the activity of supplying gas until 1 July 2007, that operator was none the less bound, under Article 12(2) of that directive, to treat with impartiality all the different operators on the natural gas market.
Anigas understreger, at den i artikel 23, stk. 1, i direktiv 2003/55 fastsatte dato den 1. juli 2007 som sidste frist for liberaliseringen af markedet for naturgas i forhold til medlemsstaterne blot indebærer, at alle købere af naturgas er privilegerede kunder, og ifølge Anigas pålægger direktivet ikke en pligt til at opsige koncessioner på distribution af naturgas, der måtte være blevet tildelt uden forudgående offentligt udbud.
Anigas points out that the deadline for the liberalisation of the natural gas market, fixed at 1 July 2007 by Article 23(1) of Directive 2003/55, simply imposes on the Member States the requirement that all purchasers of natural gas be eligible customers and Anigas submits that that directive does not require the termination of concessions for the distribution of natural gas which were granted without prior advertisement.
— Domstolens bemærkninger
— The Court’s reply
Det fremgår såvel af ordlyden som af opbygningen af direktiv 2003/55, at dette har til formål at fuldføre det indre marked inden for naturgassektoren. Med henblik herpå fastsætter direktivet, således som det bestemmes i dettes artikel 1, stk. 1, første punktum, fælles regler for transmission, distribution, forsyning og oplagring af naturgas.
It is clear both from the terms and from the scheme of Directive 2003/55 that its purpose is the completion of the internal market in the natural gas sector.
Artikel 23, stk. 1, i direktiv 2003/55 fastsætter tidsrammen for åbningen af naturgasforsyningen og bestemmer bl.a., at medlemsstaterne skal sikre, at de privilegerede kunder, dvs. kunder, der har ret til at henvende sig til en leverandør efter eget valg, fra den 1. juli 2007 omfatter alle kunder.
Article 23(1) of Directive 2003/55 sets out the calendar for the opening of the market for the supply of natural gas and provides, in particular, that the Member States must ensure that the eligible customers, that is to say those who are entitled to approach a supplier of their choice, are, from 1 July 2007, all customers.
Direktiv 2003/55 indeholder i øvrigt ingen bestemmelse om de løbende koncessioner på distribution af naturgas.
Directive 2003/55 contains, moreover, no provision on current concessions for the distribution of natural gas.
Det tredje spørgsmål skal følgelig besvares således, at direktiv 2003/55 ikke er til hinder for, at der i en medlemsstats lovgivning som den, der er omtvistet i hovedsagen, foreskrives en forlængelse på de i lovgivningen fastsatte betingelser af varigheden af den overgangsperiode, ved hvis udløb en koncession på distribution af naturgas som den i hovedsagen omhandlede skal bringes til ophør før tiden.
The reply to the third question referred must therefore be that Directive 2003/55 does not preclude legislation of a Member State, such as that at issue in the main proceedings, from providing for the extension, on conditions which it lays down, of the length of the transitional period at the end of which the early cessation of a concession for the distribution of natural gas such as that in question in those proceedings must occur.
Under disse omstændigheder må det endvidere lægges til grund, at artikel 10 EF og proportionalitetsprincippet heller ikke er til hinder for en sådan lovgivning.
In those circumstances, it must also be held that neither Article 10 EC nor the principle of proportionality precludes such legislation.
Med det første og det andet spørgsmål, som skal behandles sammen, spørger den forelæggende ret nærmere bestemt, om artikel 43 EF, 49 EF og artikel 86, stk. 1, EF samt principperne om ligebehandling, forbud mod forskelsbehandling og gennemsigtighed er til hinder for en lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver en forlængelse på de i lovgivningen fastsatte betingelser af varigheden af den overgangsperiode, ved hvis udløb en koncession på distribution af naturgas som den, der er omhandlet i hovedsagen, bringes til ophør før tiden.
By its first and second questions, which it is appropriate to consider together, the referring court is asking, in essence, whether Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency preclude legislation, such as that at issue in the main proceedings, which provides for the extension, on the conditions which it lays down, of the length of the transitional period at the end of which occurs the early cessation of a concession for the distribution of natural gas, such as that in question in the main proceedings.
— Indlæg fra Domstolen
— Observations submitted to the Court
ASM Brescia finder, at den i hovedsagen omtvistede opsigelse af koncessionerne på distribution af naturgas er en foranstaltning, som den nationale lovgiver skønsmæssigt og selvstændigt kan træffe bestemmelse om.
ASM Brescia submits that the termination of concessions for the distribution of natural gas such as that in question in the main proceedings is a measure which may be decided, in the exercise of its independent discretion, by the national legislature.
Selskabet tilføjer, at denne foranstaltning gør det muligt for Den Italienske Republik på et fremrykket tidspunkt at efterkomme direktiv 2003/55 ved at udpege nye koncessionshavere på den offentlige tjenesteydelse vedrørende distribution af naturgas.
It adds that the measure enables the Italian Republic to comply early with Dir -ective 2003/55 by designating new concession-holders of the public service of natural gas distribution.
ASM Brescia gør gældende, at fastsættelsen af overgangsperioden, ved hvis udløb de pågældende koncessioner ophører før tiden, skal gøre det muligt at forene virkeliggørelsen af dette formål om indførelse af fri konkurrence inden for naturgassek-
ASM Brescia argues that the fixing of the transitional period, at the end of which the early cessation of the concessions concerned occurs, is intended to reconcile the achievement of that objective of opening the market in the natural gas sector
Selskabet minder om, at medlemsstaterne har pligt til at overholde princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ved udøvelsen af de beføjelser, som de benytter sig af med henblik på anvendelsen af fællesskabsdirektiverne (jf. bl.a. dom 26.4.1988, sag 316/86, Krücken, Sml. s. 2213, præmis 22), og at det, når der gennemføres en lovreform af visse institutioner eller retsområder, er nødvendigt at beskytte de erhvervsdrivendes berettigede forventning ved at indføre overgangsbestemmelser eller overgangsperioder med henblik på tilpasning, hvor der ikke foreligger tvingende almene hensyn, der er til hinder herfor (jf. bl.a. dom af 14.5.1975, sag 74/74, CNTA mod Kommissionen, Sml. s. 533, præmis 44).
That company notes that the Member States must, in the exercise of the powers which they implement in order to apply Community directives, comply with the principle of the protection of legitimate expectations (see, particularly, Case 316/86 Krücken [1988] ECR 2213, paragraph 22) and that, in the legislative reform of certain institutions or legal regimes, the protection of the legitimate expectations of economic operators makes the introduction of transitional measures or transitional adaptation periods necessary, if there are no overriding public interests which preclude them (see, particularly, Case 74/74 CNTA v Commission [1975] ECR 533, paragraph 44).
ASM Brescia har nærmere anført, at indtil ikrafttrædelsen af lovdekret nr. 164/2000 stillede italiensk ret ikke krav om offentligt udbud som betingelse for tildeling af koncessioner på distribution af naturgas og tillod endvidere tildeling af meget langvarige koncessioner.
ASM Brescia points out that, until the entry into force of Legislative Decree 164/2000, Italian law did not make the grant of concessions for the distribution of natural gas subject to advertisement and permitted, moreover, the adoption of concessions of very long duration.
Selskabet har tilføjet, at før offentliggørelsen af Kommissionens fortolkningsmeddelelse om koncessioner i EU-lovgivningen (EFT 2000 C 121, s. 2) og før dommen af 7. december 2000, Telaustria og Telefonadress (sag C-324/98, Sml.
It adds that, until the publication of Commission interpretative communication on concessions under Community law (OJ 2000 C 121, p.
I, s. 10745), indeholdt fællesskabsretten intet om, at der skulle påhvile de offentlige myndigheder forpligtelser vedrørende gennemsigtighed og offentliggørelse ved tildelingen af offentlige tjenesteydelseskoncessioner i medfør af fællesskabsretten.
2) and the judgment in Case C-324/98 Telaustria and Telefonadress [2000] ECR I-10745, Community law gave no indications that duties of transparency and publicity would be imposed on public authorities, by virtue of Community law, in the award of public service concessions.
ASM Brescia har endvidere mindet om, at lovdekret nr. 273/2005 i realiteten blot har udskudt slutdatoen for den overgangsperiode, der omhandles i artikel 15, stk.5, i lovdekret nr. 164/2000, med to år fra den 31. december 2005 til den 31. december 2007 samt — på visse betingelser — fra den 31. december 2007 til den 31. december 2009.
ASM Brescia notes, next, that Decree-Law 273/2005 actually only deferred for two years the end of the transitional period provided for by Article 15(5) of Legislative Decree 164/2000 from 31 December 2005 to 31 December 2007 and, under certain conditions, from 31 December 2007 to 31 December 2009.
Efter selskabets opfattelse er en sådan udskydelse såvel i sig selv som ved sine virkninger af begrænset rækkevidde, navnlig når henses til de pågældende koncessioners ofte meget lange restløbetider i henhold til kontrakterne, og at udskydelsen ikke uforholdsmæssigt griber ind i ligevægten mellem parternes interesser. Selskabet
It submits that such a deferment is, inherently and by its effects, of a limited extent, having regard, in particular, to the residual contractual durations, frequently very long, of the concessions concerned, and that it does not affect the balance of the interests of the parties
ASM BRESCIA understreger, at denne forlængelse under alle omstændigheder også er en foranstaltning, der er baseret på et skøn.
ASM BRESCIA disproportionately. It submits that such extension is also, in any event, a discretionary measure.
ASM Brescia har endelig mindet om, at koncessioner på distribution af naturgas, hvis ophørsdato ligger før slutningen af den nævnte overgangsperiode, ikke bliver forlænget, og at det, dengang lovdekret nr. 164/2000 var gældende, var muligt, at slutdatoen for overgangsperioden i henhold til dette dekrets artikel 15, stk. 5, lå efter den slutdato, der følger af anvendelsen af lovdekret nr. 273/2005, samt at det med vedtagelsen af dette sidstnævnte lovdekret har været muligt at styrke retssikkerheden ved at klargøre de retsregler, der finder anvendelse i den nævnte overgangsperiode.
ASM Brescia notes, finally, that concessions for the distribution of natural gas, the expiry of which precedes the end of that transitional period, are not extended, that, under Legislative Decree 164/2000, the end of the transitional period provided for by Article 15(5) of that decree could be later than that which results from the application of Decree-Law 273/2005 and that the latter’s adoption enhanced legal certainty by clarifying the legal scheme of that transitional period.
Kommissionen har for sit vedkommende gjort gældende, at tvisten i hovedsagen vedrører offentlige tjenesteydelseskoncessioner, og at disse er omfattet af EF-trakta-tens grundlæggende regler, især af artikel 43 EF og 49 EF, såvel som af principperne om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet og om ligebehandling af tilbudsgivere, hvilke navnlig indebærer et krav om gennemskuelighed, således at den offentlige myndighed, der tildeler koncessionen, kan sikre sig, at disse principper overholdes (dom af 6.4.2006, sag C-410/04, ANAV, Sml. I, s. 3303, præmis 21).
The Commission argues, for its part, that the main proceedings concern public service concessions and that such concessions are subject to the fundamental rules of the EC Treaty, in particular to Articles 43 EC and 49 EC, and to the principles of nondiscrimination on grounds of nationality and equal treatment between tenderers which imply, in particular, a duty of transparency which enables the concessiongranting public authority to ensure that those principles are complied with (Case C-410/04 ANAV [2006] ECR I-3303, paragraph 21).
Kommissionen understreger, at Domstolen har fundet, at dette krav om gennemskuelighed består i at sikre en passende grad af offentlighed, der gør det muligt at åbne markedet for tjenesteydelseskoncessioner for konkurrence og at kontrollere, at udbudsprocedurerne er upartiske (ANAV-dommen, præmis 21).
It points out that the Court considered that such duty of transparency consists in ensuring, for the benefit of any potential tenderer, a degree of advertising sufficient to enable the concession of services to be opened up to competition and the impartiality of procurement procedures to be reviewed (ANAV, cited above, paragraph 21).
Kommissionen finder, at den manglende opsigelse af en offentlig tjenesteydelseskoncession, der er tildelt uden en forudgående udbudsprocedure, også er i strid med artikel 43 EF og 49 EF såvel som med principperne om forbud mod forskelsbehandling og ligebehandling og om gennemsigtighed.
The Commission submits that failure to terminate a public service concession granted without prior advertisement is also contrary to Articles 43 EC and 49 EC, and to the principles of nondiscrimination, equal treatment and transparency.
Den bemærker endvidere, at artikel 86, stk. 1, EF er til hinder for bestemmelser som dem, der er omhandlet i hovedsagen, hvorefter offentlige tjenesteydelseskoncessioner, der er tildelt i strid med de i fællesskabsretten fastsatte krav til offentlighed, kan forblive i kraft.
It adds that Article 86(1) EC precludes legislation, such as that at issue in the main proceedings, which provides for public service concessions granted in breach of the advertising requirements imposed by Community law to be kept in force.
Anigas har for sit vedkommende gjort gældende, at artikel 43 EF, 49 EF og artikel 86, stk. 1, EF samt principperne om ligebehandling, forbud mod forskelsbehandling og gennemsigtighed ikke er til hinder for en sådan forlængelse af overgangsperioden som den, der følger af de i hovedsagen omtvistede bestemmelser.
Anigas submits, for its part, that Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC and the principles of equal treatment, nondiscrimination and transparency do not preclude a deferment of the transitional period such as that provided for by the legislation at issue in the main proceedings.
Anigas bemærker, at de i artikel 15, stk. 7, i lovdekret nr. 164/2000 fastsatte betingelser, der gør det muligt at forlænge den overgangsperiode, der omhandles i dette dekrets artikel 15, stk. 5, indgår i et samlet hele af foranstaltninger, hvis formål er at skabe et konkurrencepræget marked for naturgas.
It points out that the conditions laid down in Article 15(7) of Legislative Decree 164/2000, which permit the extension of the transitional period provided for by Article 15(5) of that decree, are set in a body of measures the purpose of which is the creation of a competitive market in natural gas.
Anigas finder, at overholdelsen af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning under alle omstændigheder indebærer et krav om, at det fremskyndede ophør af koncessioner på distribution af naturgas, som det i hovedsagen omhandlede, først indtræder ved udløbet af en overgangsperiode.
Anigas submits that compliance with the principle of the protection of legitimate expectations requires, in any event, that the early cessation of concessions for the distribution of natural gas, such as that in question in the main proceedings, takes effect only at the end of a transitional period.