natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2.1Klageren havde hævdet,at han havde lidt et stort økonomisk tab som følge af Kommissionens handlinger.
2.1The complainant had claimed to have suffered significant economic loss as a result ofthe Commission’s actions.
Ombudsmanden forsøgte i overensstemmelse med sine lovbestemte pligter37at nå frem til en mindelig løsning på klagen.
In accordance with his statutory duties37,the Ombudsman sought to reach a friendly solution to the complaint.
Ombudsmanden beklagede Kommissionens undladelse af at fremsætte et konstruktivt forslag som svar på klagerensvurdering af beskaffenheden og størrelsen af det tab,han havde lidt.
The Ombudsman regretted the failureof the Commission to put forward any constructive proposal in response to thecomplainant’s assessment of the nature and amount of the loss that he had suffered.
2.2I lyset af at Kommissionen anfægtede beskaffenheden og størrelsen af ethvert erstatningsansvar over for klageren og nægtede at forhandle sig frem til en mindelig løsning,mente Ombudsmanden,at klagerens erstatningskrav bedst kunne behandles af en kompetent domstol,som ville have mulighed for at påhøre parternes argumenter vedrørende denrelevante nationale ret og vurdere modstridende bevismateriale vedrørende ethvert omtvistet realitetsspørgsmål. Ombudsmanden fandt derfor,at der ikke var grundlag for yderligere undersøgelser af denne påstand.
2.2In view of the fact that the Commission disputed the nature and amount of anyliability to compensate the complainant and had refused to negotiate towards a possiblefriendly solution,the Ombudsman considered that the complainant’s claim for compensa-
Artikel 3,stk. 5,i Europa-Parlamentets afgørelse 94/262 af 9.3.1994 om Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv,EFT 1994 L 113,s. 15.
Art. 3 § 5 of the European Parliament decision 94/262 of 9 March 1994 on the regulations and general conditions governing the performance of the Ombudsman’s duties,OJ 1994,L 113/15.
3.2Som Den Europæiske Ombudsmand havde anført i lignende sager, har Kommissionen som offentlig myndighed pligt til behørigt at besvare korrespondance fraborgerne.
3.2As the European Ombudsman had stated in similar cases,the Commission as a publicadministration has a duty to reply properly to correspondence from citizens.
3.3Ombudsmanden bemærkede imidlertid,at Kommissionen i sin udtalelse havde tagetstilling til klagerens væsentligste klagepunkter.
3.3The European Ombudsman noted,however,that in its opinion,the Commission hadtaken a stand on the substantive points raised by the complainant.
Ombudsmanden fandt derfor,at der ikkevar grundlag for yderligere undersøgelser af dette aspekt af klagen.
No further inquiry bythe Ombudsman in relation to this aspect of the complaint therefore seemed necessary.
Ombudsmanden bemærkede,at Kommissionens tjenestegrene allerede i april 1999 uformelt havde imødekommet klagerens ønske om at blive forflyttet til en ny post i Afrika.Ombudsmanden kunne derfor ikke acceptere Kommissionens påstand om,at det,at missionen var presserende,gjorde det umuligt at gennemføre en helbredsundersøgelse,førkontrakten blev underskrevet den 30. juni 1999.
The Ombudsman noted that the Commission’s services had already agreed informally tothe complainant’s request to move to a new post in Africa in April 1999. The Ombudsmantherefore could not accept the Commission’s claim that the urgency of the mission madeit impossible to carry out the medical examination before signature of the contract on 30June 1999.
Undladelse af at gennemføre helbredsun-dersøgelsen,før kontrakten blev underskrevet,i henhold til artikel 6 i bilag I til kontraktenudgjorde derfor et tilfælde af fejl eller forsømmelser.
The failure to carry out the medical examination before signature of thecontract,as foreseen by Art. 6 of Annex I of the contract was,therefore,an instance ofmaladministration.
Kommissionen anfægter beskaffenheden og størrelsen af ethvert erstatningsansvar overfor klageren og har nægtet at forhandle om en mindelig løsning.
The Commission disputes the nature and amount of any liability to compensate thecomplainant and has refused to negotiate towards a possible friendly solution.
Ombudsmanden mener derfor,at klagerens erstatningskrav bedst kan behandles af enkompetent domstol,som kan påhøre parternes argumenter vedrørende den relevante nationale ret og vurdere modstridende bevismateriale vedrørende ethvert omtvistet realitetsspørgsmål.
The Ombudsman thus considers that the complainant’s claim for compensation could bestbe dealt with by a court of competent jurisdiction,which would have the possibility to heararguments concerning the relevant national law and to evaluate conflicting evidence onany disputed issues of fact.
Klageren indgav i oktober 1999 en klage til Den Europæiske Ombudsmand på vegne aforganisationen Fria Åland vedrørende en klage,som den i marts 1998 indgav til Europa-Kommissionen,GD XXI (nu:Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunion).
In October 1999,the complainant lodged a complaint with the European Ombudsman onbehalf of the association Fria Åland concerning a complaint it had submitted to the European Commission,DG XXI (now:Taxation and Customs Union DG),in March 1998.
Afgørelse om klage1267/99/ME over Europa-Kommissionen
Decision on complaint1267/99/ME againstthe European Commission
I sin klage til Kommissionen gjorde klageren gældende,at handlen mellem Ålandsøerneog det finske fastland blev uretfærdigt favoriseret i forhold til handlen mellem Åland ogde øvrige medlemsstater I henhold til artikel 3 i protokol 2 i Finlands tiltrædelsesakt er Åland ikke medregnet i Finlands territorium,når det gælder anvendelse af Rådets direktiv77/338/EØF,hvilket indebærer,at der skal betales grænseafgift af handlen mellem Ålandog alle medlemsstater.
In its complaint to the Commission,the complainant had alleged that trade between the Åland island and the Finnish mainland was favoured in an undue way compared to tradebetween Åland and other Member States.
De finske toldmyndigheder har etableret en særskilt forenkletprocedure for handlen mellem Åland og det finske fastland,hvilket ifølge klageren er istrid med EF-traktatens artikel 90 (tidligere 95) og 12 (tidligere 6),fordi den favorisererhandlen fra Finland og dermed diskriminerer handlen fra øvrige medlemsstater.
According to Article 3 of Protocol No 2 to the Act of accession of Finland,Åland is excluded from the territory of Finland as regards theapplication of Council Directive 77/388/EEC,which means that border tax has to be paidon trade between Åland and any Member State.
I sin klage til Ombudsmanden anførte klageren,at organisationen lige efter,at klagen varindgivet til Kommissionen,var blevet ringet op af en tjenestemand fra Kommissionen,som havde forsøgt at få den til at trække klagen tilbage.
The Finnish customs had issued a specialsimplified procedure for the trade between Åland and the Finnish mainland,whichaccording to the complainant violated Articles 90 (former 95) and 12 (former 6) of the EC
Kommissionen angav i sin udtalelse,at denhavde modtaget en skrivelse af 6. marts 1998 fra klageren vedrørende en påstand om overtrædelse af fællesskabsretten i forbindelse med grænseafgiftsformaliteter mellem Ålandsøerne og det finske fastland.
In its opinion,the Commission statedthat it had received a letter dated 6 March 1998 from the complainant concerning allegedinfringement of Community law in relation to border tax formalities between the Ålandisland and the Finnish mainland.
Skrivelsen havde forbindelse med en række andre spørgsmålvedrørende skattegrænsen mellem det finske fastland og Åland.
The letter was linked to a number of other issuesconcerning the fiscal frontier between the Finnish mainland and Åland.
Forskellige klagervedrørende forskellige aspekter af oprettelsen af skattegrænsen mellem Åland og detfinske fastland er hovedsageligt samlet under arkivnummer IN/P/95/4812,og klagerensskrivelse blev føjet til denne sag.
For variouscomplaints concerning different aspects of the creation of the tax border between Ålandand the Finnish mainland,file IN/P/95/4812 had served as the main file and thecomplainant’s letter was joined to this file.
Denne sag blev afsluttet den 15. oktober 1997. Skrivelsenblev ikke registreret som en særskilt klage,eftersom det af de særlige omstændigheder,derblev påberåbt i skrivelsen,ikke fremgik,at fællesskabslovgivningen var blevet overtrådt.
This file had been closed on 15 October 1997.The letter was not registered as a separate complaint because an infringement of Community law was not apparent on the basis of the specific circumstances invoked in theletter.
Kommissionen beklagede,at man ikke havde sendt et svar til klageren. Den oplyste imid-lertid,at klageren den 9. oktober 1998 pr. telefon var blevet informeret om de overordnederetlige rammer og om de oplysninger,som krævedes for at fastslå,hvorvidt fællesskabslovgivningen var blevet overtrådt.
The Commission regretted that no reply was sent to the complainant,however it stated thatin a phone call on 9 October 1998,the complainant had been informed of the general legalframework and of the information needed to establish whether a breach of Community lawexisted.
Efter denne telefonsamtale modtog man ikke yderligere oplysninger fra klageren,og eftersom det ikke var muligt at fastslå,hvorvidtfællesskabslovgivningen var blevet overtrådt,på baggrund af de oplysninger,somklageren allerede havde fremlagt,blev der ikke truffet yderligere foranstaltningervedrørende dette aspekt af sagen.
Following this phone call,no further information was received from thecomplainant and since it was not possible to establish an infringement of Community lawon the basis of the information already given by the complainant,the particular aspectpresented by the complainant was not pursued further.
Kommissionen fremhævede endvidere,at skrivelsen fra klageren drejede sig om ét aspektaf det overordnede spørgsmål om oprettelse af en skattegrænse mellem det finske fastlandog Åland.
Moreover,the Commission underlined that the letter from the complainant representedone aspect of a general question of setting up fiscal frontier between the Finnish mainlandand Åland.
Kommissionen har på baggrund af forskellige klager undersøgt og undersøgerstadig de forskellige aspekter af denne sag.
On the basis of different complaints,the Commission has examined and iscontinuing to examine the different aspects of this matter.
Eftersom formålet med overtrædelsesproceduren er at få en medlemsstat til at overholde fællesskabsretten,fortsætter den almindeligeundersøgelsesprocedure uanset resultatet af enkelte klager,der drejer sig om sammespørgsmål.
Since the purpose of theinfringement procedure is to get a Member State to comply with Community law,thegeneral procedure of examination continues irrespectively of the outcome of singlecomplaints relating to it.
Klageren påpegede i sine bemærkninger,at skrivelsen af 6. marts 1998 viste,at de finskemyndigheders handlinger tydeligvis,efter klagerens mening,var i strid med EF-traktatensartikel 12 og 90 og med artikel 3 i protokol 2 i Finlands tiltrædelsesakt.
In its observations,the complainant pointed out that the letter of 6 March 1998 showed aclear behaviour of the Finnish authorities,which the complainant considered to be inbreach of Articles 12 and 90 of the EC Treaty and of Article 3 of Protocol No 2 to the Actof accession of Finland.
Det var såledesbemærkelsesværdigt,at skrivelsen ikke var blevet registreret som en formel klage.Kommissionen burde i det mindste registrere skrivelsen som en klage og behandleklageren på lige fod med andre klagere.
It was thus remarkable that the letter had not been registered as aformal complaint. The Commission should at least register the letter as a complaint andtreat the complainant equally to other complainants.
Hvis Kommissionen var uenig i klagerens synspunkter angående Finlands handlinger i forbindelse med Åland,opfordrede klageren Kommissionen til at sende en begrundet udtalelse om dette inden for rimelig tid.
If the Commission disagreed with thecomplainant’s view as regards Finland’s actions towards Åland,the complainant invitedthe Commission to send a reasoned opinion to that effect in due time.
Endeligopfordrede klageren Ombudsmanden til at sikre,at Kommissionen handler i overensstemmelse med god forvaltningsskik og i det mindste svarer på klagerens skrivelse inden forrimelig tid.
Finally,thecomplainant called upon the Ombudsman to ensure that the Commission act in accordancewith principles of good administration and at least reply to the complaint’s letter in duetime.
Kommissionens yderligere udtalelse
The Commission’s further opinion
Kommissionen bekræftede i sin supplerende udtalelse,at den i sine bemærkninger tilundersøgelsen på eget initiativ (303/97/PD) havde meddelt,at alle klager,der når frem til Kommissionen, bliver registreret uden undtagelse. Dette betød imidlertid ikke,at den registrerede alle skrivelser som klager,men snarere,at Kommissionen i overensstemmelsemed sine interne procedurer kun registrerede skrivelser som klager,hvis det var sandsyn-ligt,at de skulle undersøges som sådanne.
In its further opinion,the Commission confirmed that in its comments to the owninitiative inquiry 303/97/PD,it stated that all complaints received by the Commission wereregistered,without exceptions.
Klageren anførte i sine yderligere bemærkninger,at det var skødesløst af Kommissionenat udtale,at kritikken var åbenbart ubegrundet,og fremhævede,at Kommissionen ogsåhavde undladt at angive begrundelserne for sin konklusion.
In its further observations,the complainant put forward that it found the Commission’sstatement that its criticism was manifestly unfounded to be negligent and underlined thatthe Commission had also avoided to state the reasons for its conclusion.
For så vidt angår skrivelsensindhold,var klageren overrasket over,at Kommissionen ikke anfægtede de finske myndigheders handlinger i forbindelse med spørgsmålet om en skattegrænse til Åland.
As regards thesubstance of the letter,the complainant was surprised that the Commission raised noobjections against the behaviour of the Finnish authorities in relation to tax border issueson Åland.
Efter en grundig gennemgang af udtalelserne og bemærkningerne fandt Ombudsmandenikke,at Kommissionen i tilstrækkelig grad havde imødekommet klagerens krav.
After careful consideration of the opinions and observations,the Ombudsman was notsatisfied that the Commission had responded adequately to the complainant’s claim.
Ombudsmanden fremsatte derfor følgende forslag til en mindelig løsning over for Kommissionen:
The Ombudsman therefore made the following proposal for a friendly solution to the Commission:
Kommissionen bør registrere klagerens skrivelse af 6. marts 1998 som en klage ogbehandle den i overensstemmelse med de garantier,der blev givet i Ombudsmandensundersøgelse på eget initiativ 303/97/PD. Hvis Kommissionen har en begrundet forklaringpå,hvorfor den ikke registrerer skrivelsen som et klage,bør den besvare skrivelsen somalmindelig korrespondance og dermed angive begrundelsen for sin afgørelse.
The Commission should register the complainant’s letter of 6 March 1998 as a complaintand deal with it in accordance with the safeguards set out in the Ombudsman’s owninitiative inquiry 303/97/PD.
Kommissionen fremhævede i sit svar,at den mente,at den havde handlet i overensstemmelse med principperne for god forvaltningsskik. Den var ikke desto mindre villig til at nåfrem til en mindelig løsning sammen med klageren.
In its reply,the Commission underlined that it considered that it had acted in accordancewith principles of good administration.
Kommissionen havde derfor den 28.marts 2001 sendt en skrivelse til klageren,hvori den forklarede sin holdning.
The Commission had therefore,on 28 March 2001,sent aletter to the complainant in which it explained its position.
I skrivelsen til klageren beskrev Kommissionen de fire vigtigste grunde til,at den ikkeformelt havde behandlet klagerens skrivelse af 6. marts 1998.
The letter to the complainant identified the four main reasons which had led the Commission not to proceed formally with the complainant’s letter of 6 March 1998.
Kommissionen påtog sig at informere klageren,hvis undersøgelsenmedførte,at den ændrede sin holdning.
Theserelated to the fact that (i) Åland,with respect to taxes,is situated outside the Community
Klagerens bemærkninger til Kommissionens svar
The complainant’s observations on the Commission’s reply
Klageren anførte,at han forstod Kommissionens svar sådan,at den ikke agtede at foretagesig yderligere med hensyn til skrivelsen af 6. marts 1998 af de angivne grunde.
The complainant stated that it understood the Commission’s reply to mean that it wouldnot act upon its letter of 6 March 1998 for the reasons indicated.
For så vidtangår indholdet,anførte klageren,at han havde fremlagt oplysninger,der viste,at handlenmellem Åland og Finland blev favoriseret i forhold til handlen mellem Åland og andremedlemsstater,at varer fra Åland blev pålagt lavere afgifter,end varer udefra,og at defysiske og juridiske personer,der køber disse varer,blev berørt af afgiften.
On the substance,thecomplainant put forward that it had provided information to the effect that trade between Åland and Finland was favoured compared to trade between Åland and other Member States, that goods from Åland were subject to lower taxation than goods from outside,andthat the physical and juridical persons buying the goods were affected by the taxation.
Klagerenkonkluderede,at han ikke var tilfreds med Kommissionens svar,og krævede, at Kommissionen skulle reagere på hans klage.
Thecomplainant concluded that it was not satisfied with the Commission’s reply and claimedthat the Commission should act upon its complaint.
Unødig forsinkelse og manglende registrering af klagerens skrivelse
Undue delay and failure to register the complainant’s letter
1.1Klageren påstod,at Kommissionen unødigt havde forsinket behandlingen af denklage,han havde indsendt den 6. marts 1998.
1.1The complainant alleged undue delay on behalf of the Commission in its handling ofthe complaint it had submitted on 6 March 1998.
Da klageren fandt ud af,at skrivelsen ikkevar blevet registreret som en klage,anførte han,at Kommissionen burde registrere skrivelsen som en klage og i det mindste svare på skrivelsen inden for rimelig tid.
When the complainant found out that theletter had not been registered as a complaint,it expressed the view that the Commissionshould register the letter as a complaint and at least reply to the letter in due time.
Klagerenpåpegede også,at Kommissionen ikke havde givet nogen begrundelse for sin konklusion.
Thecomplainant also pointed out that the Commission had not given any reasons for itsconclusion.
1.2Kommissionen anførte,at skrivelsen af 6. marts 1998 ikke var blevet registreret somen klage,men blev tilføjet den lukkede klagesag IN/P/95/4812.
1.2The Commission stated that the letter of 6 March 1998 had not been registered as acomplaint but was joined to the closed complaint file IN/P/95/4812.
Kommissionen havde pr.telefon informeret klageren om de overordnede retlige rammer for overtrædelsesprocedurer.
The Commission hadinformed the complainant in a phone call of the general legal framework of infringementprocedures.
Denne skrivelse var ikke blevet registreret som en særskilt klage,fordi undersøgelsen af skrivelsen ikke viste nogen nye omstændigheder i forhold til den undersøgelse,som Kommissionen for nylig havde afsluttet vedrørende dette spørgsmål.
The letter had not been registered as a separate complaint as the examinationof the letter revealed no new circumstances compared to the investigation recently closedby the Commission in this matter.
Kommissionenanførte også,at den i overensstemmelse med sine interne procedurer kun registrerede skrivelser som klager,hvis det var sandsynligt,at de skulle undersøges som sådanne.Kommissionen angav i sit svar på Ombudsmandens forslag til en mindelig løsning de firevigtigste grunde til,at den ikke formelt havde behandlet klagerens skrivelse af 6. marts1998.
The Commission also stated that in accordance with itsinternal procedures,it only registers those letters as complaints that are likely to be investigated as complaints. In reply to the Ombudsman’s proposal for a friendly solution, the Commission provided the four main reasons why it had not proceeded formally with thecomplainant’s letter of 6 March 1998.
1.3Ombudsmanden anførte i sit forslag til en mindelig løsning,at god forvaltningsskikforeskriver,at myndighederne behørigt besvarer borgernes skrivelser inden for rimelig tid,og at de angiver begrundelsen for en afgørelse.
1.3In his proposal for a friendly solution,the Ombudsman stated that it is good administrative behaviour to reply to citizens’letters within due time and to state the reasons fora decision.
Ombudsmanden anerkender, at Kommissionen nu har svaret på klagerens skrivelse og har angivet de fire vigtigste grundetil,at den ikke formelt har behandlet klagerens skrivelse af 6. marts 1998.
The Ombudsman acknowledges that the Commission has now responded to thecomplainant’s letter indicating the four main reasons which had led it not to proceedformally with the complainant’s letter of 6 March 1998.
Ombudsmandenmener,at disse grunde drejer sig om klagens indhold.
The Ombudsman considers thesereasons to relate to the substance of the complaint.
Selv om svaret kom på et sent tids-punkt,anerkender Ombudsmandens Kommissionens gode hensigter om at give klagerenet svar.
Even if the reply was delayed, the Ombudsman recognises the good intention of the Commission to provide the complainantwith a reply.
Ombudsmanden finder derfor,at der ikke foreligger fejl eller forsømmelser medhensyn til dette aspekt af sagen.
The Ombudsman therefore finds that there is no maladministration as regardsthis part of the complaint.
1.4For så vidt angår den kendsgerning,at Kommissionen ikke formelt registrerede klagerens skrivelse af 6. marts 1998 som en klage,bemærker Ombudsmanden følgende:
1.4As regards the fact that the Commission did not formally register the complainant’sletter of 6 March 1998 as a complaint,the Ombudsman notes the following.
Når Kommissionen modtager en klage,anerkender denmodtagelsen ved at sende klageren en skrivelse,og når en klage er blevet registreret,bliverklageren orienteret om,hvilke foranstaltninger klagen giver anledning til.
Furthermore,the Commission stated that all complaints which reach the Commission are registered and that no exceptions are made to this rule. Once the Commission receives a complaint,it acknowledges receipt by letter and once it has beenregistered,the complainant is informed of the action taken.
1.6Kommissionen mente ikke,at klagerens skrivelse var en klage.
1.6The Commission took the view that the complainant’s letter was not a complaint.
Ombudsmanden erenig i,at Kommissionen har visse skønsbeføjelser i forbindelse med at afgøre,hvilke skrivelser der skal registreres som klager.
The Ombudsman agrees that the Commission enjoys some discretion in deciding what lettersshould be registered as complaints.
Ombudsmanden er imidlertid ikke overbevist om, at Kommissionen i tilstrækkelig grad har forklaret,hvorfor skrivelsen ikke blev registreretsom en ny klage eller under den aktuelle klagesag og derefter behandlet i overensstemmelse med de garantier,der er beskrevet i undersøgelsen på eget initiativ (303/97/PD).
However,the Ombudsman is not convinced that the Commission has explained why the letter was not registered either as a new complaint orunder the present complaint file and further dealt with in accordance with the safeguardsset out in the owninitiative inquiry 303/97/PD.
Isit svar på Ombudsmandens forslag til en mindelig løsning undlod Kommissionen endvidere at forklare,hvorfor den ikke havde registreret skrivelsen som en klage.
In reply to the Ombudsman’s proposal fora friendly solution,the Commission further failed to explain why it had not registered theletter as a complaint.