natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC) og Europol
• the European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC) and Europol;
• Europarådets Pompidou-gruppe, FN's Kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet, WHO’s regionalkontor for Europa, Interpol, Verdenstoldorganisationen, Det Svenske Råd for Information om Alkohol og Andre Stoffer (CAN) samt Centret for Epidemiologisk Overvågning af Aids
• the Pompidou Group of the Council of Europe, the United Nations Office on Drugs and Crime, the WHO Regional Office for Europe, Interpol, the World Customs Organisation, the Swedish Council for Information on Alcohol and other Drugs (CAN), and the Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS;
• Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer og Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer
• the Translation Centre for Bodies of the European Union and the Office for Official Publications of the European Communities;
Netværket består af nationale knudepunkter i EU-medlemsstaterne, Norge, kandidatlandene og Europa-Kommissionen.
The network is comprised of national focal points in the EU Member States, Norway, the candidate countries and at the European Commission.
Knudepunkterne udnævnes af medlemsstaternes statslige myndigheder som de nationale myndigheder med ansvar for at formidle narkotikaoplysninger til EONN.
Under the responsibility of their governments, the focal points are the national authorities providing drug information to the EMCDDA.
Kontaktoplysninger til de nationale knudepunkter findes på adressen:http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596
The contact details of the national focal points may be found at:http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=1596
Årsberetningen er baseret på oplysninger, som EONN har modtaget fra EU-medlemsstaterne, kandidatlandene og Norge (der har deltaget i EONN’s arbejde siden 2001) i form af nationale rapporter.
This annual report is based on information provided to the EMCDDA by the EU Member States and candidate countries and Norway (participating in the work of the EMCDDA since 2001) in the form of a national report.
De her anvendte statistiske data vedrører 2004 (eller det seneste år, for hvilket der foreligger data).
The statistical data reported here relate to the year 2004 (or the last year available).
Figurer og tabeller i denne beretning kan afspejle en delmængde af EU-lande: Udvælgelsen er foretaget på grundlag af de lande, for hvilke der foreligger data i den pågældende periode.
Graphics and tables in this report may reflect a subset of EU countries: the selection is made on the basis of those countries from which data are available for the period of interest.
Årsberetningen foreligger i en onlineudgave på 23 sprog på adressen: http://annualreport.emcdda.europa.eu
An online version of the annual report is available in 23 languages and may be found at http://annualreport.emcdda.europa.eu
Statistical bulletin 2006 (http://stats06.emcdda.europa.eu) indeholder alle de kildetabeller, som de statistiske analyser i årsberetningen er baseret på.
The 2006 statistical bulletin (http://stats06.emcdda.europa.eu) presents the full set of source tables on which the statistical analysis in the annual report is based.
Bulletinen indeholder tillige nærmere oplysninger om de metoder, der er anvendt, og hundredvis af statistiske figurer.
It also provides further details on the methodology used and over 100 additional statistical graphs.
Landeprofilerne (http://dataprofiles06.emcdda.europa.eu) indeholder en udførlig grafisk præsentation af de vigtigste aspekter ved narkotikasituationen i hvert land.
Country data profiles (http://dataprofiles06.emcdda.europa.eu) provide a top-level, graphical summary of key aspects of the drug situation for each country.
• Europæiske narkotikapolitikker: udvidelse til at omfatte mere end illegale stoffer?
• European drug policies: extended beyond illicit drugs?
• Et kønsperspektiv på stofbrug og tiltag over for narkotikaproblemer
• A gender perspective on drug use and responding to drug problems
• Udviklingen inden for stofbrug i fritidsmiljøer
• Developments in drug use within recreational settings
De udvalgte temaer er tilgængelige på engelsk i trykt udgave og i onlineudgave (http://issues06.emcdda.europa.eu).
The selected issues are available in print and online (http://issues06.emcdda.europa.eu) in English only.
De nationale rapporter fra Reitox-knudepunkterne giver en udførlig beskrivelse og analyse af narkotikaproblemet i hvert enkelt land og er tilgængelige på EONN’s websted (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
The national reports of the Reitox focal points give a detailed description and analysis of the drug problem in each country and are available on the EMCDDA website (http://www.emcdda.europa.eu/?nnodeid=435).
En ny europæisk ramme for koordinering og samarbejde ændringer af de nationale narkotikalovgivninger, således at der i højere grad sondres mellem lovovertrædelser i form af besiddelse af narkotika til eget brug og overtrædelser, der vedrører ulovlig handel og salg.
A continuing trend, again evident in the new information reported this year, is for changes to national drug laws to emphasise more strongly a distinction between offences of drug possession for personal use and those involving trafficking and supply.
Generelt går tendensen mod øgede straffe for sidstnævnte og en mindre brug af frihedsberøvende straffe i forbindelse med førstnævnte.
Generally, there is a shift towards increased penalties for the latter and a reduced emphasis on custodial sentences for the former.
Denne udvikling er i tråd med den vægt, der i hele Europa lægges på at øge mulighederne for narkotikabehandling og i højere grad at satse på foranstaltninger, som har til formål at lede personer med narkotikaproblemer væk fra det strafferetlige system og give dem behandlings- og rehabiliteringsmuligheder.
This development is in line with a greater emphasis overall across Europe on widening the opportunities for drug treatment and on giving more attention to interventions that divert those with drug problems away from the criminal justice system towards treatment and rehabilitation options.
For de lande, som har foretaget en juridisk sondring mellem besiddelse af narkotika til henholdsvis eget brug og salg, rejser der sig det spørgsmål, om der er et udtrykkeligt behov for at lovgive om, hvilke mængder narkotika der udgør en tærskel for eget brug.
For those countries that have made a legal distinction with respect to the possession of drugs for use rather than supply, the question arises whether there is an explicit need to legislate on what quantities of drugs constitute a threshold for personal use.
Der er for øjeblikket ingen enighed i denne henseende, og spørgsmålet er grebet forskelligt an i Europa, lige fra udarbejdelse af generelle operationelle vejledninger til fastsættelse af juridiske grænser.
Here no consensus currently prevails and different approaches have been adopted across Europe, ranging from the issuing of general operational guidelines through to specification of legal limits.
Selv om det fortsat tilkommer de enkelte EU-medlemsstater at fastlægge de nationale narkotikapolitikker, er der nu stor enighed om de fordele, der kan været forbundet med at arbejde sammen på europæisk plan.
Although defining national drug policies remains the prerogative of individual European Member States, there is now strong agreement on the benefits that can accrue from working together at the European level.
Dette fremgår af en række nyere tiltag, som støtter koordinerings- og samarbejdsaktiviteter.
This can be seen in a number of recent developments that support coordination and cooperation activities.
Heriblandt hører ikrafttrædelsen i 2005 af to nye EF-forordninger om prækursorer og en rådsafgørelse om nye stoffer.
Among these developments are the coming into force in 2005 of two new EC regulations on precursors and a Council decision on new drugs.
Endvidere styrkes foranstaltningerne til bekæmpelse af ulovlig narkotikahandel gennem nye retsakter vedrørende hvidvaskning af penge og konfiskation af aktiver.
In addition, measures against drug trafficking are strengthened by new legal instruments to address money laundering and confiscation of assets.
Det tiltag, der imidlertid har størst betydning for udformningen af samarbejdet på europæisk plan og de fremtidige foranstaltninger i forbindelse med narkotikaspørgsmålet, er EU’s nye narkotikastrategi for 2005-2012 og de to tilknyttede handlingsplaner.
However, the development that is most central to shaping European collaboration and future actions on the drug issue is the new EU drug strategy for 2005–12 and its two accompanying action plans.
I den første af disse er der opstillet omkring 100 planlagte, specifikke foranstaltninger, som skal gennemføres af EU-medlemsstaterne senest i 2008.
In the first of these, around 100 planned specific actions are detailed by EU Member States to be implemented by 2008.
Der er fastsat et program for løbende evaluering i forbindelse med strategien med årlige situationsrapporter og konsekvensanalyser ved udgangen af hver af de to handlingsplanperioder.
A continuous programme of evaluation is envisaged for the strategy, with annual progress reviews and impact assessments at the end of each of the two action plan periods.
Det fremgår af data i denne beretning, at det traditionelle fokus i Europa på heroinbrug og intravenøs stofbrug som de centrale elementer i narkotikaproblemet bør udvides på grund af den stigende betydning af blandingsbrug og brug af stimulanser samt de øgede folkesundhedsmæssige følger af den udbredte brug af cannabis.
Data presented in this report show that across Europe as a whole the historical focus on heroin use and injecting as the central elements of the drug problem needs to be widened because of the increasing importance of polydrug use and stimulant use and the growing public health implications of widespread cannabis use.
Alligevel er opioider (især heroin) i mange lande fortsat de stoffer, som klienterne primært søger behandling for, og de tegner sig for ca. 60 % af alle registrerede behandlingsanmodninger i 2004 — og blandt disse klienter angav godt halvdelen (53 %) intravenøs stofbrug.
Nevertheless, in many countries opioids (largely heroin) remain the principal drugs for which clients seek treatment, accounting for about 60 % of all recorded treatment requests in 2004 — and among these clients just over half (53 %) reported injecting the drug.
Alligevel fremgår det af den nye narkotikastrategi, at den politiske debat på europæisk plan i stigende grad er kendetegnet ved enighed om en fælles ramme for aktiviteterne.
Nearly 25 % of opioid treatment demands are made by individuals aged 35 years or more, with only 7 % of clients seeking treatment for the first time being aged under 20.
F.eks. omfatter praktisk talt alle strategier til efterspørgselsbegrænsning elementer af forebyggelse, behandling og skadesreduktion, selv om den vægt, der tillægges det enkelte element, varierer mellem medlemsstaterne.
It should be noted that treatment demand data reflect the number of clients requesting treatment during the reported year and do not include people continuing in treatment; consequently the total number of clients in treatment is considerably higher.
Nogle foranstaltninger skaber fortsat betydelig debat — men generelt forekommer dette, samtidig med at der er bred enighed om de principper, der ligger til grund for tiltagene i Europa over for narkotikaproblemet.
Across Europe as a whole, the substantial growth in drug substitution treatment that has occurred in recent years means that the treatment system
Brug og salg af narkotika: en sondring, der i stigende grad foretages
The strategy can be seen as representing a European consensus on how the drug problem should be addressed.
Der er en fortsat tendens — som igen fremgår klart af de nye oplysninger, der er indberettet i år — til at foretage
There is an explicit commitment to a balanced approach combining both supply- and demand-side measures, matched by an acceptance of the need to base actions on the evidence of effectiveness and, furthermore, to systematically evaluate progress.
Næsten 25 % af anmodningerne om behandling for opioidbrug kommer fra personer på 35 år eller derover, mens kun 7 % af de klienter, der søger om behandling for første gang, er under 20 år.
Important policy differences between European Member States still exist, often reflecting differences in the national drug situations and in the configuration of responses.
Det bør bemærkes, at dataene om behandlingsefterspørgslen afspejler antallet af klienter, der søger behandling i indberetningsåret, og ikke omfatter personer, der fortsætter i behandling.
Nonetheless, the new drug strategy suggests that the European policy debate on drugs is increasingly characterised by agreement on a common framework for activities.
Det samlede antal klienter i behandling er derfor betydeligt højere.
For example, virtually all demand reduction strategies include prevention, treatment and harm reduction elements, although the emphasis on each varies between Member States.
I Europa som helhed betyder den betydelige udvidelse af substitutionsbehandling, der har fundet sted i de senere år, at behandlingssystemet omfatter stadig flere og stadig ældre personer med heroinproblemer, som formentlig vil have
Some policy options continue to generate considerable debate — but in general this is against a background of broad agreement on the fundamentals that underpin the European response to the drug problem.
Årsberetning 2006: narkotikasituationen i Europa behov for behandling og fortsat lægge beslag på betydelige ressourcer i mange år fremover.
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe includes an increasing, and ageing, population of people with heroin problems, who are likely to require care and remain major consumers of resources for many years to come.
i intravenøs stofbrug på længere sigt.
available suggests a general decrease in drug injection over the longer term.
I mange af de nye medlemsstater er tallene for intravenøs brug imidlertid fortsat høje.
However, in many of the new Member States injecting rates remain high.
Det er et væsentligt forbehold i denne henseende, at der kun foreligger få nationale eller subnationale skøn over intravenøs storbrug.
An important caveat here is that the availability of national or subnational estimates of drug injecting is poor.
Desuden har undersøgelser af intravenøs stofbrug i nogle regioner endog vist mindre stigninger i den senere tid.
Moreover, studies of injecting in some regions have even reported slight increases recently.
Det mest omfattende billede af denne adfærd kommer fra overvågningen af heroinbrugere i behandling, hvor andelen af intravenøse brugere er faldet drastisk i nogle lande, men ikke i andre.
The most comprehensive picture of this behaviour comes from monitoring heroin users in treatment, among whom the proportion of injectors has declined dramatically in some countries, but not in others.
Især blandt de gamle medlemsstater Danmark, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Grækenland, Italien og Spanien, er der meldt om faldende tal for intravenøs stofbrug blandt heroinbrugere i behandling.
Notably, among the old Member States, Denmark, Greece, Spain, France, Italy and the United Kingdom all report declining rates of injecting among heroin users in treatment.
Den heroin, der forbruges i Europa, er primært produceret i Afghanistan.
Heroin consumed in Europe is manufactured predominantly in Afghanistan.
Europa tegner sig fortsat for størstedelen af heroinbeslaglæggelserne i verden, og som følge af en stigning i antallet af beslaglæggelser i sydøsteuropæiske lande (navnlig Tyrkiet) overgik denne region Vest- og Centraleuropa med hensyn til den beslaglagte mængde.
Europe continues to account for the greatest quantities of heroin seized worldwide, and, as a result of an increase in seizures in south-eastern European countries (particularly Turkey), this region has surpassed western and central Europe in terms of volume intercepted.
Denne stigende tendens med hensyn til heroinbeslaglæggelser understreger ikke kun værdien af en koordineret indsats mod ulovlig handel på bredere europæisk plan, men rejser også væsentlige spørgsmål med hensyn til, hvilken virkning en øget heroinproduktion har på det europæiske marked.
This rising trend in heroin seizures not only underlines the value of coordinated action against trafficking at the wider European level but also raises important questions about the impact of increased heroin production on the European market.
Der kan ikke ses nogen klare tendenser med hensyn til den gennemsnitlige renhedsgrad, men pristendenserne har i den 5-årige periode 1999-2004, korrigeret for inflation, været nedadgående i de fleste lande.
No clear trends are visible with respect to average purity; however, the five-year price trend (1999–2004) corrected for inflation is downwards in most countries.
Selv om heroin er lettere tilgængelig og billigere i Europa, er der imidlertid endnu intet, der tyder på, at dette påvirker det samlede forbrug.
Nevertheless, although heroin is more readily available and cheaper in Europe, there is no evidence yet that this is influencing overall levels of consumption.
Det fremgår af generelle indikatorer, at forekomsten af ny heroinbrug stadig er faldende i Europa inden for det, der formentlig er en stabil situation — idet en betydelig andel af personerne med opioidproblemer nu er i substitutionsbehandling, i det mindste i nogle lande.
Overall indicators would suggest that the incidence of new heroin use is still declining in Europe within what is probably a stable situation — with a significant proportion of those with opioid problems now receiving substitution treatment, at least in some countries.
Blandt disse nye klienter i behandling har antallet af klienter med et betydeligt opioidproblem været faldende i de fleste lande.
Among those new to treatment, the numbers with a primary opioid problem have been decreasing in most countries.
Dette er dog et område, hvor der tidligere har været bølger af epidemisk brug, og efterladenhed skal derfor undgås.
Nonetheless, this is an area where waves of epidemic use have been seen in the past, and therefore complacency must be avoided.
Sammenhængen mellem intravenøs stofbrug og sundhedsproblemer er velkendt, og intravenøse stofbrugere har meget stor risiko for overdoser og alvorlig infektion samt andre sundhedsproblemer som f.eks. blodforgiftning og trombose.
The relationship between drug injecting and health problems is well known, and drug injectors have a high risk of overdose and serious infection as well as other health problems such as septicaemia and thrombosis.
Hiv-infektion er den sundhedsrisiko, der er baggrunden for de folkesundhedsmæssige tiltag på europæisk plan over for denne form for stofbrug, og næsten alle lande har nu foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge nye infektioner.
HIV infection is the health risk that has galvanised the European public health response to this form of drug use, and almost all countries now have interventions aimed at preventing new infections.
Eksempelvis udlevering af nåle og sprøjter, som engang blev betragtet som et kontroversielt tiltag, findes i et vist omfang i praktisk talt alle medlemsstater, selv om dækningen varierer betydeligt fra land til land.
For example, needle and syringe provision, once regarded as a controversial intervention, is available to some degree in virtually all Member States, although the coverage varies considerably between countries.
De fleste lande melder om et lavt antal nydiagnosticerede tilfælde af hiv-infektion forårsaget af intravenøs stofbrug, og udbredelsen af hiv-smitte blandt intravenøse stofbrugere skønnes at ligge på under 5 %.
Most countries report low rates of newly diagnosed HIV infection attributable to drug injecting, and HIV infection rates among injectors are estimated to be below 5 %.
Igen bør der tages højde for væsentlige forbehold: for det første stiller to af de største lande, hvor aids er mest udbredt blandt intravenøse stofbrugere, Italien og Spanien, på nuværende tidspunkt ikke nationale data fra caserapporter til rådighed, og for det andet meldes der om, at der fortsat finder hiv-overførsel sted blandt specifikke grupper af intravenøse brugere i Europa, og der er endog tegn på stigninger blandt nogle af de undersøgte grupper.
However, again important caveats should be borne in mind: first, two of the largest countries most affected by AIDS among drug injectors, Spain and Italy, currently do not provide national HIV case reporting data; and, second, it is reported that HIV transmission is continuing to occur in specific injecting groups across Europe, and there are even signs of increases in some of the population groups studied.
I dette års beretning giver det anledning til bekymring, at antallet af narkotikarelaterede dødsfald, som generelt er faldet siden 2000, steg en smule i størstedelen af landene i 2004.
In this year’s report, there are worrying indicators that the number of drugrelated deaths, which has generally declined since 2000, increased slightly in a majority of countries in 2004.
Det er for tidligt at vurdere, om disse mindre ændringer varsler et skifte på længere sigt, men man skal huske på, at narkotikarelaterede dødsfald udgør en af de væsentlige folkesundhedsmæssige følger af illegal stofbrug.
It is too early to judge whether these small changes herald a long-term shift, but it must be remembered that drugrelated deaths represent one of the major public health consequences of illicit drug use.
Selv om andelen af narkotikarelaterede dødsfald blandt unge er faldet, hvilket underbygger indikationen af, at antallet af nye intravenøse heroinbrugere er faldende, viser tilgængelige skøn fra byer over den narkotikarelaterede dødelighed (overdosis og andre årsager), at 10-23 % af den samlede dødelighed blandt voksne i alderen 15-49 på nuværende tidspunkt kan tilskrives opioidbrug.
Even though the proportion of drugrelated deaths occurring in young people has been falling, supporting suggestions that new heroin injecting is declining, available city-based estimates of drugrelated mortality (overdose and other causes) suggest that currently 10–23 % of overall mortality among adults aged 15–49 can be attributed to opioid use.
Intravenøs stofbrug og sundhedsproblemer forårsaget af intravenøs stofbrug følges ad
Injecting and injecting-related health problems: a constant companion
I mange lande er intravenøs stofbrug næsten synonym med heroinbrug, men der er undtagelser, idet nogle få EU-lande har meldt om en betydelig intravenøs brug af stimulanser, hovedsageligt blandt storbrugere af amfetaminer.
In many countries, drug injecting is almost synonymous with heroin use, but there are exceptions, with a few EU countries reporting significant levels of stimulant injecting, mostly among heavy users of amphetamines.
Tages der i et vist omfang udgangspunkt i billedet for heroin, tyder de foreliggende oplysninger overordnet set på et generelt fald
Mirroring to some extent the picture for heroin, overall the information
Et langt mere negativt billede fremkommer med hensyn til udbredelsen af smitte med hepatitis C-virus (HCV), som fortsat er høj blandt stort set alle intravenøse stofbrugere.
A far more negative picture presents itself for rates of infection with the hepatitis C virus (HCV), which remain almost universally high among drug injectors.
Behandlingen af de HCV-relaterede sundhedsproblemer blandt intravenøse stofbrugere og tidligere intravenøse stofbrugere vil formentlig fortsat være en betydelig sundhedsudgift i mange år fremover.
Treating the HCV-related health problems among drug injectors and ex-injectors is likely to remain a major health cost for many years to come.