natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Artikel 7, stk. 2, giver tyrkiske arbejdstageres børn, der har gennemført en erhvervsuddannelse i værtslandet, ret til uafhængigt af varigheden af deres ophold i medlemsstaten at modtage ethvert tilbud om beskæftigelse i den pågældende medlemsstat, forudsat at en af forældrene har været lovligt beskæftiget i denne stat i mindst tre år.
Article 7(2) confers on the children of Turkish workers who have completed a course of vocational training in the host country the right to respond to any offer of employment there, irrespective of the length of time they have been resident there, provided one of their parents has been legally employed in the State concerned for at least three years.
For så vidt som Domstolen i denne afgørelse udtrykkeligt bekræfter, at det ikke er relevant for denne rettighed, med hvilket formål den pågældende har fået meddelt indrejse- og opholdstilladelse, tager dette i fornødent omfang hensyn til formålet med henholdsvis artikel 7, stk. 2, og associeringsaftalen, nemlig at skabe sikkerhed, pålidelighed og stabilitet for familier til tyrkiske arbejdstagere, der har
In so far as the Court expressly held in that decision that the purpose for which the person concerned was given leave to enter and stay is not relevant to the exercise of that right, that correctly takes account of the aim pursued by Article 7(2) or by the Association Agreement, namely to provide security, reliability and stability for the families of Turkish workers working in the host State. Article 7(2) thus
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-294/06 til associeringsaftalens idé og formål at være begrundelse for en anden fortolkning af arbejdstagerbegrebet i artikel 39 EF.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-294/06 concerns the particular situation of the children of Turkish workers who have completed vocational training in the host State.
At en bestemt begrundelse for at tiltræde en sådan erhvervsbeskæftigelse ikke har indflydelse på status som arbejdstager i relation til artikel 6, har Domstolen — som allerede anført — redegjort for i Kurz- og Günaydin-dommene, der vedrører henholdsvis lærlingeuddannelse og opnåelse af erhvervserfaring i moderselskabet i udlandet.
There are no comparable interests, however, to make the purpose of the original entry appear irrelevant in the case of the general provision of Article 6(1).
Den omstændighed, at et ophold som au pair især skal bibringe kulturel forståelse og uddybe sprogkundskaber, kan derfor ikke være af betydning for en status som arbejdstager.
The Court’s caselaw on Article 7(2) does not therefore prevent the taking into account of the purpose of entry in the context of Article 6(1).
erhvervsmæssig beskæftigelse i et værtsland.
can be seen for an understanding of the concept of worker that differs, in view of the spirit and purpose of the Association Agreement, from the concept in Article 39 EC.
Artikel 7, stk. 2, vedrører således den særlige situation for børn af tyrkiske arbejdstagere, der har afsluttet en erhvervsmæssig uddannelse i værtslandet.
On the contrary, the taking up of an au pair activity already constitutes in itself the taking up of an economic activity.
I denne forbindelse ville det ikke være foreneligt med de netop anførte formål alene at indrømme personer, som oprindeligt har fået meddelt indrejsetilladelse med henblik på familiesammenføring, ret til fortsat ophold, men ikke personer, som har fået meddelt en sådan tilladelse med henblik på at studere.
That a particular motive for taking up that economic activity cannot affect classification as a worker in the context of Article 6 has been stated by the Court — as already demonstrated — in the Kurz and Günaydin judgments concerning vocational training and the acquisition of professional experience with the parent company.
Domstolens praksis vedrørende artikel 7, stk. 2, er følgelig ikke til hinder for, at der i relation til artikel 6, stk. 1, tages hensyn til formålet med indrejsen.
That the stay as an au pair is intended precisely for the acquisition of cultural experience and deepening of linguistic knowledge cannot thus have any effect on classification as a worker.
Der skal endelig tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt der tillige ved indrejse med henblik på ansættelse som au pair, der — som allerede nævnt — i det konkrete tilfælde typisk opfylder betingelserne med hensyn til arbejdstagerbegrebet i artikel 39 EF, skal ske en formålsbetinget begrænsning af arbejdstagerbegrebet i artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80.
The last question to be answered is whether there must also be a teleological restriction, in the context of the concept of worker in Article 6(1) of Decision No 1/80, in the case of entry for the purpose of taking up an au pair placement, which — as shown above — will often in the particular case satisfy the requirements of the concept of worker within the meaning of Article 39 EC.
Der ses ikke — til forskel fra indrejse med henblik på at studere — under hensyn
In this respect, however — in contrast to entry for the purpose of study — no reasons
Der er heller ikke grund til at frygte, at denne status eventuelt i relation til bestemmelsen i artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 kan have negative virkninger for den kulturudveksling, som associeringsaftalen har for øje som følge af medlemsstaternes tidsbegrænsning af au pairansættelser til højst ét år.
Nor is there reason to fear that restrictions by Member States of au pair placements to a maximum of one year, which might be occasioned by the above classification in view of the provision in Article 6(1) of Decision No 1/80, will have negative effects on the cultural exchange intended by the Association Agreement.
Formålene med et au pair-ophold er ifølge selve den grundlæggende idé med au pairansættelser normalt opfyldt under et ophold, der er begrænset til ét års varighed.
Even according to the basic idea of the au pair concept, the aims pursued by an au pair placement will normally be achieved during a stay limited to one year.
F — Foreløbig konklusion
F — Interim conclusion
En tyrkisk statsborger, som er indrejst i en medlemsstat med henblik på at gennemføre et studium, og som desuden har erhvervsmæssig beskæftigelse for at finansiere studiet, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80.
A Turkish national who has entered a Member State for the purpose of following a course of studies and carries on a secondary activity to finance his studies does not fall within the scope of Article 6(1) of Decision No 1/80.
Indrejse med henblik på en au pairansættelse fører derimod ikke til, at artikel 6, stk. 1, er uanvendelig.
Entry for the purpose of taking up an au pair placement, on the other hand, does not mean that the person concerned is outside the scope of Article 6(1).
På ovenstående baggrund foreslår jeg Domstolen at besvare de af Court of Appeal forelagte spørgsmål således:
In the light of the above considerations, I propose that the Court should give the following answer to the Court of Appeal:
»1) En tyrkisk statsborger, der fik indrejsetilladelse i en medlemsstat med henblik på ansættelse som »au pair«, er tilknyttet det lovlige arbejdsmarked og er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80, såfremt den pågældende udøver en faktisk og reel beskæftigelse for en anden efter dennes anvisninger, og som modydelse herfor modtager en godtgørelse.
‘(1) A Turkish national who has been given leave to enter a Member State in order to take up an au pair placement is duly registered as belonging to the labour market and falls within the scope of Article 6(1) of Decision No 1/80 if he carries on an effective and genuine activity for and under the direction of another person in return for which he receives remuneration.
2) En tyrkisk statsborger, som fik indrejsetilladelse i en medlemsstat med henblik på at studere i dette land, og som har beskæftigelse ved siden af studiet, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80.«
(2) A Turkish national who has been given leave to enter a Member State for the purpose of following a course of studies there and carries on a secondary activity alongside his studies does not fall within the scope of Article 6(1) of Decision No 1/80.’
I sag C-294/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Det Forenede Kongerige) ved afgørelse af 28. juni 2006, indgået til Domstolen den 30. juni 2006, i sagen: The Queen, på vegne af:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division) (United Kingdom), made by decision of 28 June 2006, received at the Court on 30 June 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Tredje Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J.N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, P. Lindh (refererende dommer) og A. Arabadjiev, generaladvokat: J. Kokott justitssekretær: fuldmægtig C. Strömholm, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 26. april 2007, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: J. Kokott, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 26 April 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— Ezgi Payir ved barrister S. Cox og solicitor R. Despicht
— Ms Payir, by S. Cox, Barrister, and R. Despicht, Solicitor,
— Burhan Akyuz og Birol Ozturk ved barrister N. Rogers
— Mr Akyuz and Mr Ozturk, by N. Rogers, Barrister,
— Det Forenede Kongeriges regering ved C. Gibbs, som befuldmægtiget, bistået af barrister P. Saini
— the United Kingdom Government, by C. Gibbs, acting as Agent, assisted by P. Saini, Barrister,
— den tyske regering ved M. Lumma og C. Schulze-Bahr, som befuldmægtigede
— the German Government, by M. Lumma and C. Schulze-Bahr, acting as Agents,
— den italienske regering ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato W. Ferrante
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— den nederlandske regering ved H.G. Sevenster og C. Wissels, som befuldmægtigede
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C. Wissels, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved G. Rozet og N. Yerrell, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 18. juli 2007, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by G. Rozet and N. Yerrell, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 18 July 2007, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 6, stk. 1, i Associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen (herefter »afgørelse nr. 1/80«).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 6(1) of Decision No 1/80 of the Association Council of 19 September 1980 on the development of the Association (‘Decision No 1/80’).
Associeringsrådet blev oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara af Republikken Tyrkiet på den ene side, og af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet på den anden side, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler Indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541).
The Association Council was set up by the Agreement establishing an Association between the European Economic Community and Turkey, signed at Ankara on 12 September 1963 by the Republic of Turkey and by the Member States of the EEC and the Community and concluded, approved and confirmed on behalf of the Community by Council Decision 64/732/EEC of 23 December 1963 (OJ 1973 C 113, p. 1).
Artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 bestemmer:
Article 6(1) of Decision No 1/80 provides as follows:
Med forbehold af artikel 7 vedrørende familiemedlemmers frie adgang til beskæftigelse har tyrkiske arbejdstagere med tilknytning til det lovlige arbejdsmarked i en bestemt medlemsstat:
Subject to Article 7 on free access to employment for members of his family, a Turkish worker duly registered as belonging to the labour force of a Member State:
— efter at have haft lovlig beskæftigelse i et år, ret til fornyelse af deres arbejdstilladelse i denne medlemsstat hos samme arbejdsgiver, såfremt der er beskæftigelse
— shall be entitled in that Member State, after one year’s legal employment, to the renewal of his permit to work for the same employer, if a job is available;
— efter at have haft lovlig beskæftigelse i fire år i den pågældende medlemsstat fri adgang til enhver form for lønnet arbejde efter eget valg.«
— shall enjoy free access in that Member State to any paid employment of his choice, after four years of legal employment.’
Nationale retsforskrifter
National legislation
»Definition af au pairansættelse
‘Definition of an “au pair” placement
Ved au pairansættelse forstås en ordning, hvorved en yngre person a) rejser til Det Forenede Kongerige for at lære engelsk; […] b) bor hos en engelsktalende familie i en vis periode, hvorunder vedkommende har rimelig mulighed for at studere, og c) hjælper til i hjemmet højst fem timer om dagen mod et passende vederlag og to ugentlige fridage.
(c) helps in the home for a maximum of 5 hours per day in return for a reasonable allowance and with two free days per week.
Betingelser for at opnå indrejsetilladelse [»leave to enter«] som au pairansat
Requirements for leave to enter as an “au pair”
DOM AF 24.1.2008 — SAG C-294/06 vii) have til hensigt at forlade Det Forenede Kongerige efter sit ophold som au pairansat; […] viii) ikke, såfremt vedkommende tidligere har opholdt sig i Det Forenede Kongerige som au pair-ansat, ansøge om indrejsetilladelse for mere end to år fra datoen for den første indrejsetilladelse til Det Forenede Kongerige som au pair-ansat, og ix) kunne forsørge sig selv og råde over bolig uden tilskud fra det offentlige.
(viii) if he has previously spent time in the United Kingdom as an “au pair”, is not seeking leave to enter to a date beyond 2 years from the date on which he was first given leave to enter the United Kingdom in this capacity, and
Indrejsetilladelse som au pairansat
Leave to enter as an “au pair”
En person, som ansøger om tilladelse til at indrejse i Det Forenede Kongerige som au pair-ansat, kan få indrejsetilladelse i op til to år på den betingelse, at vedkommende ikke tager anden beskæftigelse end au pair-ansættelse, såfremt Immigration Officer finder, at alle betingelserne i regel 89 er opfyldt […]«
A person seeking leave to enter the United Kingdom as an “au pair” may be admitted for a period not exceeding 2 years with a prohibition on employment except as an “au pair” provided the Immigration Officer is satisfied that each of the requirements of paragraph 89 is met. …’
Bestemmelserne om indrejse for studerende findes bl.a. i regel 57-62 i Immigration Rules:
The immigration provisions concerning students are contained in particular in paragraphs 57 to 62 of the Immigration Rules:
»Betingelser for at opnå indrejsetilladelse som studerende
‘Requirements for leave to enter as a student
En person, der ansøger om indrejsetilladelse til Det Forenede Kongerige som studerende, skal opfylde følgende betingelser: i) være optaget på et studium på: a) en offentligt finansieret uddannelsesinstitution for videregående eller højere uddannelse eller [visse private undervisningsinstitutioner]; […] ii) være i stand til og have til hensigt at følge: a) et anerkendt fuldtidsstudium på en offentligt finansieret uddannelsesinstitution for videregående eller højere uddannelse; eller [visse andre fuldtidsstudier]; […]
(a) a recognised full-time degree course at a publicly funded institution of further or higher education; or [there follow references to other classes of full-time education]; …
[…] iv) have til hensigt at forlade Det Forenede Kongerige efter studiets afslutning; […] v) ikke have til hensigt at udøve selvstændig virksomhed eller tage beskæftigelse, bortset fra deltids- eller feriebeskæftigelse, hvortil der er givet tilladelse af Secretary of State for Employment, og
(v) does not intend to engage in business or take employment, except part-time or vacation work undertaken with the consent of the Secretary of State for Employment, and
DOM AF 24.1.2008 — SAG C-294/06 vi) være i stand til at betale sit studium, en bolig og forsørge sig selv og de af ham forsørgede personer, uden at tage beskæftigelse eller udøve selvstændig virksomhed og uden tilskud fra det offentlige.
(vi) is able to meet the costs of his course and accommodation and the maintenance of himself and any dependants without taking employment or engaging in business or having recourse to public funds.
Indrejsetilladelse som studerende
Leave to enter as a student
En person, der ansøger om indrejsetilladelse i Det Forenede Kongerige som studerende, kan meddeles sådan tilladelse for en passende periode, afhængig af hans studiers længde og hans økonomiske midler, idet tilladelsen gøres betinget af en vis begrænsning i den pågældendes ret til at tage beskæftigelse […]«
A person seeking leave to enter the United Kingdom as a student may be admitted for an appropriate period depending on the length of his course of study and his means, and with a condition restricting his freedom to take employment …’
»Studerende over 16 år, for hvem der gælder en code 2-betingelse (den betingelse, som begrænser deres ret til at tage beskæftigelse), er berettiget til at tage deltids- og feriebeskæftigelse uden at indhente tilladelse fra den lokale arbejdsanvisning [»local Jobcentre«].
‘Students over the age of 16 who are on Code 2 conditions [which include a condition restricting freedom to take up employment] may take part-time or vacation work without needing to seek the permission of the local Jobcentre.
De er endvidere berettiget til at tage en beskæftigelse, der indgår som led i en teoretisk/praktisk uddannelse, eller gennemgå et praktikophold uden at indhente arbejdstilladelse [som udstedes af de kompetente myndigheder i Det Forenede Kongerige].
Similarly they will be able to take up work placements which are part of a sandwich course or to undertake internship placements without the need to obtain permission from the [competent authorities of the United Kingdom].
Studerende må ikke være beskæftiget mere end 20 timer ugentligt inden for studieperioden […]«
Students should not work for more than 20 hours a week during term time, …’
Tvisterne i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
The actions in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Tvisterne i hovedsagen vedrører dels en ung kvinde, Ezgi Payir, som er au pair-ansat, dels to studerende, Burhan Akyuz og Birol Ozturk.
The actions concern, respectively, a young woman au pair, Ms Payir, and two students, Mr Akyuz and Mr Ozturk.
Ezgi Payir, som på daværende tidspunkt var 21 år, fik meddelt en foreløbig indrejsetilladelse til Det Forenede Kongerige, efterfulgt i april 2000 af en indrejsetilladelse, der var gyldig indtil april 2002.
Ms Payir, then aged 21 years, obtained United Kingdom entry clearance, after which, in April 2000, she was granted leave to enter valid until April 2002.
Tilladelsen var gjort betinget af, at Payir ikke måtte tage anden, lønnet eller ulønnet, beskæftigelse end au pair-beskæftigelse.
Her leave to enter was subject to the condition that she did not enter employment, paid or unpaid, other than as an au pair.
Straks efter indrejsen i Det Forenede Kongerige blev Ezgi Payir beskæftiget som au pairansat i en familie og fra marts måned 2001 i en anden familie, hvor hun var beskæftiget mellem 15 og 25 timer ugentligt.
As soon as Ms Payir arrived in the United Kingdom, she was engaged as an au pair by a family.
Hun fik kost og logi og modtog et vederlag på 70 GBP (ca. 103 EUR) pr. uge.
Then, from March 2001, she was engaged as an au pair by a second family, for whom she worked between 15 and 25 hours per week in return for bed and board, and payment of GBP 70 (approximately EUR 103) per week.
I april 2002, før hendes indrejsetilladelse udløb, ansøgte Ezgi Payir Secretary of State om en længere opholdstilladelse i Det Forenede Kongerige, idet hun under henvisning til artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 gjorde gældende, at hun havde været ansat hos samme arbejdsgiver i mere end et år og ønskede at fortsætte sin ansættelse hos denne.
In April 2002, before her leave to enter expired, Ms Payir applied to the Secretary of State for leave to remain in the United Kingdom, in reliance upon Article 6(1) of Decision No 1/80. She submitted that she had been engaged by the same employer for more than one year and that she wished to continue to be employed by that employer.
Hendes ansøgning blev imidlertid afslået ved en beslutning truffet den 18. august 2004.
Her application was refused by decision of 18 August 2004.
Court of Justice gav Payir medhold og annullerede beslutningen, idet den tilpligtede Secretary of State at forlænge Ezgi Payirs indrejsetilladelse og at ophæve den oprindelige betingelse om begrænsning af hendes adgang til arbejdsmarkedet.
Allowing her claim, that court quashed the decision of 18 August 2004 and directed the Secretary of State to extend Ms Payir’s leave to enter and to remove the initial condition restricting her access to the labour market.
Hendes indrejsetilladelse blev herefter forlænget indtil den 2. august 2006. I oktober 2005 blev Ezgi Payir ansat som butiksassistent.
Ms Payir’s leave to enter was extended until 2 August 2006.
Burhan Akyuz og Birol Ozturk indrejste som studerende i Det Forenede Kongerige i henholdsvis 1999 og 1997 efter at have fået meddelt indrejsetilladelse, som blev fulgt op af en opholdstilladelse.
Mr Akyuz and Mr Ozturk entered the United Kingdom in 1999 and 1997 respectively, with leave to enter as students.
Det var angivet i deres opholdstilladelser, at de var berettiget til at tage beskæftigelse højst 20 timer ugentligt i studieperioden.
They were subsequently granted leave to remain (as students), with permission to work, subject to a term-time limit of 20 hours per week.
Under deres studier var de to tyrkiske studerende deltidsbeskæftiget som tjenere i en restaurant og fik af deres arbejdsgiver tilbudt en forlængelse af arbejdskontrakten.
During their studies, Mr Akyuz and Mr Ozturk worked part-time as waiters in a restaurant and were offered an extension of their contracts by their employers.
Før deres indrejse- eller opholdstilladelse som studerende udløb, ansøgte Burhan Akyuz og Birol Ozturk i juli 2003 og januar 2004 Secretary of State om opholdstilladelse under henvisning til artikel 6, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80.
Before their leave to enter or remain as students expired, Mr Akyuz and Mr Ozturk applied to the Secretary of State, in July 2003 and January 2004 respectively, for leave to remain on the basis of Article 6(1) of Decision No 1/80.
Da deres ansøgning herom blev afslået den 18. august 2004, indbragte de beslutningen om afslaget for High Court, som gav dem medhold. Secretary of State appellerede imidlertid High Courts afgørelser under henvisning til, at artikel 6, stk. 1, i afgørelsen nr. 1/80 ikke finder anvendelse på studerende.
The Secretary of State refused their applications on 18 August 2004, whereupon Mr Akyuz and Mr Ozturk commenced actions for judicial review in the High Court, which were allowed.
Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) forenede sagerne vedrørende Ezgi Payir, Burhan Akyuz og Birol Ozturk. I - 236
I - 236