natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det tilkommer den nationale domstol at efterprøve, om indholdet af det indledende processkrift sætter sagsøgte i stand til at gøre sine rettigheder gældende, eller om det påhviler afsenderen at afhjælpe den manglende oversættelse af et uundværligt bilag.
It is for the national court to determine whether the content of the document instituting the proceedings is sufficient to enable the defendant to assert his rights or whether it is necessary for the party instituting the proceedings to remedy the fact that a necessary annex has not been translated.
(jf. præmis 52, 56, 64, 65, 69, 75 og 78 samt domskonkl. 1)
(see paras 52, 56, 64, 65, 69, 75, 78, operative part 1)
Artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager skal fortolkes således, at
Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil and commercial matters is to be interpreted as
Det fremgår således for det første af gennemgangen af bestemmelserne i henholdsvis Haagerkonventionen af 1965, Bruxelleskonventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret, og konventionen af 26. maj 1997 om forkyndelse i medlemsstaterne i Den Europæiske Union af retslige og udenretslige dokumenter i civile sager og handelssager, forordning nr. 1348/2000 og nr. 44/2001 samt meddelelserne fra medlemsstaterne i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 1348/2000, at oversættelse af et indledende processkrift, som foretages af sagsøgeren, ikke anses for ubetinget nødvendig med henblik på sagsøgtes udøvelse af retten til forsvar, idet sagsøgte alene bør råde over en tilstrækkelig frist, som sætter ham i stand til at få stævningen oversat og tilrettelægge sit forsvar.
First of all, it follows from an examination of a number of provisions of the 1965 Hague Convention, the Brussels Convention of 27 September 1968 on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters, as amended, the Convention of 26 May 1997 on the service in the Member States of the European Union of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters, Regulations No 1348/2000 and No 44/2001 and the information communicated by Member States under Article 14(2) of Regulation No 1348/2000 that it is not considered to be a necessary component of the exercise of the defendant’s right of defence that the applicant provide a translation of the document instituting the proceedings, since the defendant must simply be given sufficient time to enable him to have that document translated and to prepare his defence.
SAMMENDRAG — SAG C-14/07 virksomhed har indgået en kontrakt, hvori han har aftalt, at skriftvekslingen skal foregå på afsenderstatens sprog, og bilagene dels vedrører nævnte skriftveksling, dels er affattet på det aftalte sprog.
SUMMARY — CASE C-14/07 in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
den omstændighed, at adressaten for et forkyndt dokument i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed har indgået en kontrakt med sagsøgeren, hvori det er blevet aftalt, at skriftvekslingen skal foregå på afsenderstatens sprog, ikke skaber en formodning for kendskab til sproget, men er et indicium, som domstolen kan tage hensyn til i forbindelse med sin efterprøvelse af, om adressaten forstår afsenderstatens sprog på en sådan måde, at han kan gøre sine rettigheder gældende.
meaning that the fact that the addressee of a document served has agreed in a contract concluded with the applicant in the course of his business that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission does not give rise to a presumption of knowledge of that language, but is evidence which the court may take into account in determining whether that addressee understands the language of the Member State of transmission in such a way as to enable him to assert such rights.
(jf. præmis 88 og domskonkl. 2)
(see para.
Der kan således opstilles krav om oversættelse af bilag, når indholdet af dette processkrift, som er blevet oversat, er utilstrækkeligt med henblik på at fastlægge sagens genstand og årsagen til kravet og sætte sagsøgte i stand til at gøre sine rettigheder gældende.
It may be necessary to translate annexes if the content of that document which has been translated is insufficient to enable the subjectmatter of the claim and the cause of action to be identified so that the defendant can assert his rights.
En sådan oversættelse er imidlertid ikke nødvendig, når det af de faktiske omstændigheder fremgår, at adressaten for det indledende processkrift har kendskab til indholdet af disse bilag.
However, such a translation is not needed where it is apparent from the factual circumstances that the addressee of the document instituting the proceedings is familiar with the content of those annexes.
Dette er tilfældet, hvis han har forfattet disse bilag, eller må antages at forstå indholdet, eksempelvis fordi han har underskrevet en kontrakt i forbindelse med sin erhvervsmæssige virksomhed, hvori han har aftalt, at skriftvekslingen skal foregå på afsenderstatens sprog, og bilagene dels vedrører nævnte skriftveksling, dels er affattet på det aftalte sprog.
That is the case where the addressee is the author of those documents or can be presumed to understand the content, for example because he signed a contract in the course of his business in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager skal fortolkes således, at adressaten for et indledende processkrift, som er blevet forkyndt, under alle omstændigheder ikke kan påberåbe sig denne bestemmelse med henblik på at nægte at modtage bilag til et dokument, som ikke er affattet på modtagerstatens sprog eller et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, når han i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige
Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil and commercial matters is to be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not in any event rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, where the addressee concluded a contract in the course of his business
(jf. præmis 90-92 og domskonkl. 3)
(see paras 90-92, operative part 3)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATVERICA TRSTENJAK fremsat den 29. november 2007 1
OPINION OF ADVOCATE GENERAL
Denne anmodning om en præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof er fremsat inden for rammerne af et erstatningssøgsmål, som Industrie- und Handelskammer Berlin (herefter »IHK Berlin«) har anlagt mod arkitektkontoret Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, et selskab i henhold til engelsk ret (herefter »Grimshaw«), med påstand om mangelfuld projektering af en bygning. IHK Berlin har nedlagt påstand om, at Grimshaw skal opfylde en stillet garanti. Inden for rammerne af et særskilt behandlet punkt i sagen er parterne uenige om, hvorvidt stævningen er blevet lovligt forkyndt for Grimshaw. Ingeniørkontoret Weiss und Partner, der har hjemsted i Aachen (herefter »Weiss«), er blevet indstævnt. I - 3371
This reference for a preliminary ruling from the Bundesgerichtshof (German Federal Court of Justice) has been made in an action for damages brought by the Industrie- und Handelskammer Berlin (‘IHK Berlin’) against the architects Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, a company governed by English law (‘Grimshaw Architects’), for defective design of a building. IHK Berlin brought an action against Grimshaw Architects for breach of warranty. The parties disagree, in interlocutory proceedings, on whether the application was effectively served on Grimshaw Architects. Ingenieurbüro Weiss und Partner GbR, which is established in Aachen (‘Büro Weiss’), was joined as a party to the dispute. I - 3371
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07
II — Retsforskrifter a) på modtagerstatens officielle sprog eller, hvis der er flere officielle sprog i den pågældende medlemsstat, på det officielle sprog eller et af de officielle sprog på det sted, hvor forkyndelsen skal finde sted, eller
(a) the official language of the Member State addressed or, if there are several official languages in that Member State, the official language or one of the official languages of the place where service is to be effected;
Ottende og tiende betragtning til forordning nr. 1348/2000 lyder således: b) på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår.«
Recitals 8 and 10 in the preamble to Regulation No 1348/2000 state: or
»(8) For at denne forordning kan fungere efter hensigten, er det kun i undtagelsestilfælde muligt at nægte at forkynde dokumenter.
‘(8) To secure the effectiveness of this Regulation, the possibility of refusing service of documents is confined to exceptional situations.
(10) Af hensyn til adressatens interesser finder forkyndelsen sted på det officielle sprog eller på et af de officielle sprog på forkyndelsesstedet, eller på et andet af den fremsendende medlemsstats sprog, som adressaten forstår.«
(b) a language of the Member State of transmission which the addressee understands.’
III — De væsentlige faktiske omstændigheder, tvisten i hovedsagen, de præjudicielle spørgsmål og retsforhandlingerne for Domstolen
III — Main facts of the case, main proceedings, questions referred and proceedings before the Court of Justice
Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 bestemmer følgende: for at nægte at modtage
Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 provides:
IHK Berlin har påstået, at Grimshaw, et engelsk selskab, der har hjemsted i London, på grundlag af en arkitektaftale af 16. februar 1994 skal betale erstatning som følge af mangelfuld projektering.
IHK Berlin is pursuing an action for damages against Grimshaw Architects, a company established in London and governed by English law, for defective design on the basis of an architect’s contract of 16 February 1994.
I henhold til den pågældende kontrakt havde Grimshaw forpligtet sig til at levere projekteringsydelser til brug for et byggeprojekt i Berlin. I arkitektaftalens punkt 3.2.6 er følgende bestemt:
In the contract Grimshaw Architects had undertaken to draw up plans for a construction project in Berlin.
»Ydelserne skal leveres på tysk.
‘The services shall be provided in German.
Skriftvekslingen mellem [IHK Berlin] og [Grimshaw]
Correspondence between [IHK Berlin] and
Indholdet af de bilag, som IHK Berlin henviser til, er desuden gengivet delvis i stævningen.
[Grimshaw Architects] and the authorities and public institutions shall be in German.’
»I tilfælde af tvist er værnetinget Berlin.«
‘The place of jurisdiction in the event of disputes shall be Berlin.’
Stævningen af 29. maj 2002, hvorved IHK Berlin rejste krav om erstatning over for Grimshaw i henhold til arkitektaftalen, blev allerede den 20. december 2002 forkyndt for Grimshaw på tysk.
The application of 29 May 2002, by which IHK Berlin claimed damages against Grimshaw Architects under the architect’s contract, was served on Grimshaw Architects in German on 20 December 2002.
Efter at Grimshaw i første omgang havde nægtet at modtage stævningen, fordi der ikke forelå en oversættelse til engelsk, fik Grimshaw den 23. maj 2003 i London udleveret en oversættelse til engelsk af stævningen samt bilagene på tysk, uden oversættelse.
After Grimshaw Architects had initially refused to accept the application on the ground that there was no English translation, an English translation of the application, and the annexes written in German with no translation, were delivered to it in London on 23 May 2003.
»Denne aftale er underlagt tysk ret.«
‘This contract shall be subject to German law.’
Til brug for forkyndelsen for Grimshaw har IHK Berlin fremlagt kopier af stævningen og samtlige bilag, som IHK Berlin henviser til i stævningen, for de tyske retsinstanser.
For the purposes of service on Grimshaw Architects, IHK Berlin lodged with German courts copies of the application and all the annexes to which it referred in that application.
Disse omfatter den arkitektaftale, som parterne har indgået, tillægsaftaler til arkitektaftalen samt udkast hertil, et uddrag af projekteringsydelserne og flere skrivelser, bl.a. fra Grimshaw, der vedrører skriftvekslingen med de firmaer, der havde til opgave at konstatere og udbedre de påståede mangler.
Those annexes include the architect’s contract concluded between the parties, addenda to the contract and the draft thereof, an extract from the contractual specifications and several letters, including some from Grimshaw Architects, which relate to the correspondence with the companies
Ved skriftligt indlæg af 13. juni 2003 gjorde Grimshaw gældende, at forkyndelsen var behæftet med fejl, fordi bilagene ikke var oversat til engelsk, og arkitektkontoret nægtede på grundlag heraf og med henvisning til artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 at modtage stævningen, som det anser for ikke at være lovligt forkyndt.
By written pleading of 13 June 2003, Grimshaw Architects complained that the service was defective because the annexes had not been translated into English and, for that reason, relying on Article 8(1) of Regulation No 1348/2000, refused to accept the application, the service of which it regarded as ineffective.
Grimshaw har desuden gjort gældende, at der er indtrådt forældelse og har indstævnt Weiss, der har deltaget som intervenient i sagen for de tyske retsinstanser.
Grimshaw Architects also raised the objection that the application was time-barred and served a notice on Büro Weiss, joining it as a party in the proceedings before the German courts.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Landgericht Berlin i en mellemdom har fastslået, at stævningen blev lovligt forkyndt den 23. maj 2003. Grimshaws appel afviste Kammergericht Berlin ved dom.
According to the order for reference, the Landgericht (Regional Court) Berlin held, by interlocutory decision, that the application was duly served on 23 May 2003.
Intervenienten — Weiss — har iværksat revisionsanke af Kammergerichts dom ved den forelæggende ret, Bundesgerichtshof.
The joined party — Büro Weiss — appealed on a point of law against that judgment to the referring court, the Bundesgerichtshof.
den sagsøgte allerede kendte til alle dokumenterne inden sagens anlæg.
is not significantly prejudiced, for example because one of the annexes not enclosed with the application was sent at virtually the same time that the action was brought or because the defendant had already been aware of all the documents before the action was brought.
Den forelæggende ret har henvist til, at Grimshaw i denne sag ikke havde kendskab til alle dokumenter, især ikke dem, der vedrørte manglerne og udbedringerne af manglerne samt udgifterne hertil.
The referring court points out that in the present case Grimshaw Architects was not aware of all the documents, in particular the documents on the ascertainment and repair of the defects, and the costs thereof.
Sådanne dokumenter kan efter den forelæggende rets opfattelse ikke anses for at være ubetydelige detaljer, da bedømmelsen af dem kan være afgørende for, om den sagsøgte beslutter at indgive et svarskrift.
Such documents cannot be regarded as insignificant details as the decision on the submission of a reply may depend on their assessment.
Bundesgerichtshof har anført, at en stævning, hvori der henvises til vedlagte bilag, i henhold til den tyske borgerlige retsplejelov udgør et samlet hele med bilagene, og at en sagsøgt skal modtage alle de informationer fra sagsøgeren, som er nødvendige for, at han kan udøve sin ret til forsvar.
The Bundesgerichtshof states that under the German Zivilprozessordnung (Code of Civil Procedure) an application which refers to enclosed annexes forms a whole with those annexes and that a defendant must receive all information cited by the applicant which he needs for his defence.
Spørgsmålet, om en stævning er lovligt forkyndt, kan derfor ikke bedømmes uafhængigt af forkyndelsen af bilagene ud fra en formodning om, at de væsentlige informationer allerede fremgår af stævningen, og at retten til kontradiktion er iagttaget, fordi sagsøgte stadig har tilstrækkelig mulighed for at tage til genmæle under retssagen.
It is not therefore appropriate to assess the effectiveness of the service of an application independently of the service of the annexes on the ground that the essential information is presumably already clear from the application and the right to a fair hearing remains protected by the fact that the defendant can still defend himself adequately in the course of the proceedings.
Ifølge Bundesgerichtshof er en undtagelse til dette princip tilladt, når den sagsøgtes informationsbehov ikke tilsidesættes væsentligt, f.eks. fordi et bilag, der ikke var vedlagt stævningen, blev fremsendt næsten samtidig med stævningen, eller fordi
An exception to that principle is permissible if the defendant’s need for information
Bundesgerichtshof har endvidere angivet, at ingen af de organer, der repræsenterer Grimshaw, forstår tysk, og retten er af den opfattelse, at det er muligt at fortolke forordning nr. 1348/2000 således, at modtagelsen af dokumentet ikke kan nægtes med den begrundelse, at bilagene ikke er oversat. Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 nævner nemlig ikke nægtelse af at modtage bilag.
The Bundesgerichtshof also explains that none of the bodies authorised to represent Grimshaw Architects understands German and takes the view that it is possible to interpret Regulation No 1348/2000 as meaning that acceptance cannot be refused on the ground that the annexes have not been translated since Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is silent on the refusal to accept annexes.
Desuden stilles der i den formular, som i henhold til artikel 4, stk. 3, første punktum, i forordning nr. 1348/2000 skal anvendes ved anmodninger om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater, kun krav om dokumentets art og det anvendte sprog for så vidt angår det dokument, der skal forkyndes (punkt 6.1 og 6.3 i formularen) og
Furthermore, the standard form provided for in the first sentence of Article 4(3) of Regulation No 1348/2000 for requests for service in the Member States of the European Union requires information in relation to the nature and language of the document only as regards the document to be served (Paragraphs 6.1 and 6.3 of the form) but not as regards the annexes, in respect of which it is only required that their
WEISS UND PARTNER ikke bilagene hertil, hvorom det kun kræves, at antallet angives (punkt 6.4 i formularen).
WEISS UND PARTNER number be specified (Paragraph 6.4 of the form).
Efter Bundesgerichtshofs opfattelse er det eneste afgørende imidlertid, om det pågældende dokument er et dokument, der skal forkyndes som omhandlet i forordning nr. 1348/2000; formularens udformning kan ikke påvirke dette spørgsmål.
In the view of the Bundesgerichtshof, however, the only decisive factor is whether the document in question is a document to be served within the meaning of Regulation No 1348/2000; the design of the standard form can have no bearing on this question.
svage parter, som muligvis har et særligt beskyttelsesbehov, såsom forbrugere i forbindelse med grænseoverskridende kontrakter, hvori disse har indvilget i, at skriftvekslingen foregår på den erhvervsdrivendes sprog.
parties in the contract. The Bundesgerichtshof mentions the case of weak parties who may require protection, such as consumers in crossborder contracts who have agreed by contract that correspondence is to be conducted in the language of the trader.
I den foreliggende sag har Grimshaw dog indgået aftalen i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed.
In the present case, however, Grimshaw Architects concluded the contract in the course of its business.
Det kan ikke ses, at Grimshaw har noget særligt beskyttelsesbehov, og at det derfor skulle være nødvendigt at give arkitektkontoret ret til at nægte at modtage stævningen.
There is no special need to protect Grimshaw Architects and therefore no discernible need to recognise its right to refuse to accept service.
Da Bundesgerichtshof er i tvivl om, hvorledes forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes, har retten udsat sagen og forelagt Domstolen følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse:
In the event that it is not possible to refuse acceptance on the sole ground that the annexes have not been translated, the Bundesgerichtshof states that in its view the contract in which the applicant and the defendant stipulated that correspondence was to be conducted in German is not sufficient to deny the defendant’s right to refuse acceptance pursuant to Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000.
Aftaleklausulen betyder ikke, at den sagsøgte forstår sproget i den forstand, hvori udtrykket anvendes i forordning nr. 1348/2000.
Since the Bundesgerichtshof has doubts as to the interpretation of Regulation No 1348/2000, it stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Endelig spørger Bundesgerichtshof, såfremt det antages, at en aftaleklausul ikke kan opfattes som en formodning om, at et sprog forstås, om den sagsøgte altid kan nægte at modtage en stævning, når bilagene ikke er oversat, eller om der er undtagelser til princippet, f.eks. når den sagsøgte allerede råder over en oversættelse, eller bilaget er gengivet ordret i stævningen, som er oversat.
In the event that a contractual clause cannot be regarded as a presumption that a language is understood, the Bundesgerichtshof asks, lastly, whether acceptance of an application can always be refused where the annexes have not been translated or whether there are exceptions, for example if the defendant already has a translation of the annexes or if the annex is reproduced word for word in the application and the application is translated.
En undtagelse kunne da også foreligge, når de dokumenter, der fremsendes som bilag, er affattet på det sprog, som parterne inden for rammerne af deres kontrakt på gyldig vis har aftalt skal anvendes.
However, that can also be the case if documents transmitted as annexes are in the language effectively agreed by the
»1) Skal artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager fortolkes således, at der ikke består en ret for adressaten til at nægte at modtage et dokument med henvisning til forordningens artikel 8, stk. 1, når alene bilagene til et dokument, der skal forkyndes, ikke er affattet på modtagerstatens sprog eller på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår?
‘(1) Must Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 be interpreted as meaning that an addressee does not have the right to refuse to accept service where only the annexes to a document to be served are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands?
1) Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
(2) If the answer to the first question is in the negative:
Der er afgivet indlæg i sagen af Grimshaw, Weiss, IHK Berlin, den franske, den italienske, den slovakiske og den tjekkiske regering samt Kommissionen.
Grimshaw Architects, Büro Weiss, IHK Berlin, the Czech, French, Italian and Slovak Governments and the Commission took part in the proceedings.