natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ombudsmandens beføjelse til at kontrollere dokumenter giver ham mulighed for at undersøge om de oplysninger, som de pågældende fællesskabsinstitutioner eller -organer har udleveret, er fuldstændige og korrekte.
The Ombudsman’s power to inspect files allows him to verify the completeness and accuracy of the information supplied by the Community institution or body concerned.
Det er derfor for klageren og befolkningen en vigtig garanti for, at Ombudsmanden kan gennemføre en grundig og fuldstændig undersøgelse.
It is therefore an important guarantee to the complainant and to the public that the Ombudsman can conduct a thorough and complete investigation.
Endvidere skal Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansame i henhold til statumens artikel 3, stk. 2, e W er anmodning fra Ombudsmanden aflægge vidneforklaring.
Article 3(2) of the Statute also requires oUcials and other servants of the Community institutions and bodies to testify at the request of the Ombudsman.
De udtaler sig på vegne af og e W er instrukser fra deres administrationer og har fortsat tavshedspligt.
They speak on behalf of and in accordance with instructions from their administrations and continue to be bound by their duty of professional secrecy.
I 2005 gjorde Ombudsmanden brug af sin beføjelse til at kontrollere institutionens dokumenter ni gange.
During 2005, the Ombudsman’s power to inspect the institution’s files was used in nine cases.
Beføjelsen til at a[øre vidner blev bragt i anvendelse én gang.
The power to hear witnesses was used in one case.
Meddelelse fra formanden i samråd med næstformand Margot Wallström: Beføjelse til at vedtage og sende meddelelser til Den Europæiske Ombudsmand og bemyndige tjenestemænd til at foretræde for Den Europæiske Ombudsmand (SEK(2005)1227/4) af 4. oktober 2005.
Communication from the President in agreement with Vice-President Ms Wallström: Empowerment to adopt and transmit communications to the European Ombudsman and authorise civil servants to appear before the European Ombudsman (SEC(2005) 1227/4), 4 October 2005.
Klager til Ombudsmanden behandles offentligt, medmindre klageren anmoder om fortrolig behandling.
Complaints to the Ombudsman are dealt with in a public way unless the complainant requests confidentiality. dentiality.
I henhold til gennemførelsesbestemmelsernes artikel 13 har klageren ret til at se Ombudsmandens sagsakter om hans eller hendes klage.
Article 13 of the implementing provisions provides for the complainant to have access to the Ombudsman’s fi le on his or her complaint.
Ifølge artikel 14 har oTentligheden aktindsigt i dokumenter i Ombudsmandens besiddelse på samme betingelser og med de samme undtagelser som anført i forordning 1049/20016.
Article 14 provides for public access to documents held by the Ombudsman, subject to the same conditions and limits as those laid down by Regulation 1049/20016.
Når Ombudsmanden kontrollerer den berørte institutions eller det berørte organs sagsakter, eller når vidner aflægger vidnesbyrd, har hverken klageren eller oTentligheden adgang til fortrolige dokumenter eller fortrolige oplysninger, der er tilvejebragt i forbindelse med kontrollen eller a[øringen (artikel 13, stk. 3, og 14, stk. 2).
However, where the Ombudsman inspects the fi le of the institution or body concerned or takes evidence from a witness, neither the complainant nor the public may have access to any confidential documents or confidential information obtained as a result of the inspection or hearing (Articles 13.3 and 14.2).
Formålet med denne undtagelse er at leme Ombudsmandens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser.
The purpose of this exclusion is to facilitate the exercise by the Ombudsman of his powers of investigation.
RESULTATERNE AF OMBUDSMANDENS UNDERSØGELSER
THE OUTCOMES OFINQUIRIES
Klageren underremes i løbet af en undersøgelse, hver gang der sker noget nyt.
During an inquiry, the complainant is informed of each new step taken.
Når Ombudsmanden beslumer at afslume en undersøgelse, underremer han klageren om resultatet af undersøgelsen og om sine konklusioner.
When the Ombudsman decides to close the inquiry, he informs the complainant of the results of the inquiry and of his conclusions.
Ombudsmandens afgørelser er ikke juridisk bindende og giver ikke klageren eller institutionen eller organet nogen retsgyldige remigheder eller forpligtelser.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding and do not create legally enforceable rights or obligations for the complainant, or for the institution or body concerned.
Ombudsmanden afslumede i 2005 312 undersøgelser. Heraf var 302 undersøgelser af klager, og 10 var undersøgelser på eget initiativ.
In 2005, the Ombudsman closed 312 inquiries, of which 302 were inquiries into complaints and ten were own-initiative inquiries.
Hvis en undersøgelse omhandler mere end én påstand, kan disse give forskellige resultater.
If an inquiry deals with more than one allegation or claim, these may give rise to d iT erent findings by the Ombudsman.
I 114 sager (heraf seks på eget initiativ) afslørede Ombudsmandens undersøgelser intet tilfælde af fejl eller forsømmelser.
In 2005, 114 cases (of which six own-initiatives) were closed with a finding of no maladministration.
Dem e er ikke altid negativt for klageren, som i det mindste får en fuldstændig forklaring fra de berørte institutioner eller organer vedrørende deres handlinger.
This is not necessarily a negative outcome for the complainant, who at least receives the benefit of a full explanation from the institution or body concerned of what it has done.
Selv om Ombudsmanden ikke konstaterer et tilfælde af fejl eller forsømmelser, kan han desuden måske se en mulighed for, at institutionen eller organet forbedrer kvaliteten i forvaltningen fremover.
Furthermore, even if the Ombudsman does not find maladministration, he may identify an opportunity for the institution or body to improve the quality of its administration in the future.
I sådanne tilfælde fremsæmer Ombudsmanden en yderligere bemærkning.
In such cases, the Ombudsman makes a further remark.
Ombudsmanden forsøger så vidt muligt at opnå et positivt resultat, der tilfredsstiller både klageren og den institution, denne har klaget over.
Whenever possible, the Ombudsman tries to achieve a positive-sum outcome that satisfies both the complainant and the institution complained against.
Samarbejdet med Fællesskabets institutioner og organer er afgørende for at opnå sådanne resultater, som bidrager til at styrke forbindelserne mellem institutionerne og borgerne og kan forhindre dyre og tidskrævende retssager.
The cooperation of the Community institutions and bodies is essential for success in achieving such outcomes, which help enhance relations between the institutions and citizens and can avoid the need for expensive and time-consuming litigation.
I 2005 blev 89 sager løst af institutionen eller organet selv e W er en klage til Ombudsmanden.
During 2005, 89 cases were semled by the institution or body itself following a complaint to the Ombudsman.
Heraf var der 71 sager, hvor Ombudsmandens indgriben førte til et hurtigt svar på ubesvaret korrespondance (der findes flere oplysninger om proceduren i sådanne sager i afsnit 2.9 i årsberetningen for 1998).
Of this number, 71 were cases in which the Ombudsman’s intervention succeeded in
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.
Regulation (EC) 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
KLAGER OG UNDERSØGELSER
COMPLAINTS AND INQUIRIES obtaining a rapid reply to unanswered correspondence (see section 2.9 of the Annual Report 1998 for details of the procedure used in such cases).
Hvis Ombudsmanden e W er en undersøgelse konstaterer et tilfælde af fejl eller forsømmelser, søger han altid om muligt at finde en mindelig løsning. I 2005 foreslog Ombudsmanden 22 mindelige løsninger, hvilket er 83 % flere end det foregående år.
If an inquiry leads to a finding of maladministration, the Ombudsman always tries to achieve a friendly solution if possible.
Endvidere skrev Ombudsmanden i lyset af den gode samarbejdsånd, der hersker i Kommissionens nye interne procedure, som beskrevet i afsnit 2.6.1 ovenfor, til den relevante kommissær for at bede denne om personligt at sørge for, at der blev opnået et tilfredsstillende resultat i to sager, hvor Kommissionen ikke havde svaret positivt på forslag til mindelige løsninger fra 2004.
Furthermore, in the spirit of good cooperation that underlies the Commission’s new internal procedure, mentioned in 2.6.1 above, the Ombudsman wrote to ask for the relevant Commissioner’s personal involvement in seeking satisfactory outcomes in two cases in which the Commission had not responded positively to proposals for friendly solutions made in 2004.
Syv sager blev afslumet med en mindelig løsning i 2005 (herunder én sag, hvor forslaget blev fremsat i 2004).
Seven cases were closed in 2005 a W er a friendly solution had been achieved (including one case where the proposal was made in 2004).
Ved udgangen af 2005 var 18 forslag til mindelig løsning stadig under behandling, herunder de to ovennævnte sager, hvor Kommissionen ikke havde svaret positivt på tidligere forslag til mindelig løsning.
At the end of 2005, 18 proposals for friendly solutions were still under consideration, including the two cases mentioned above in which the Commission had not responded positively to earlier proposals for friendly solutions.
Dem e drejer sig om kulanceerstatning fra institutionen, hvilket vil sige, at det ikke medfører erstatningsansvar eller skaber nogen form for præcedens.
Any such oTer is made ex gratia: that is, without admission of legal liability and without creating a precedent.
Kritiske bemærkninger og forslag til henstillinger
Critical remarks and draW recommendations
Finder Ombudsmanden, at en mindelig løsning ikke er mulig, eller et forsøg på at nå frem til en mindelig løsning ikke har ført til det ønskede resultat, afslumer han enten behandlingen af sagen med en kritisk bemærkning til den pågældende institution eller det pågældende organ eller udarbejder et forslag til henstilling.
If a friendly solution is not possible or if the search for a friendly solution is unsuccessful, the Ombudsman either closes the case with a critical remark to the institution or body concerned or makes a draW recommendation.
Der fremsæmes normalt en kritisk bemærkning, hvor tilfældet af fejl eller forsømmelser ikke længere kan bringes til ophør af den pågældende institution, hvor tilfældet af fejl eller forsømmelser ikke synes at have nogen generelle følgevirkninger, og det ikke synes nødvendigt, at Ombudsmanden følger sagen op.
A critical remark is normally made if it is no longer possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, the maladministration appears to have no general implications and no follow-up action by the Ombudsman seems necessary.
Der fremsæmes også en kritisk bemærkning, hvis Ombudsmanden finder, at et forslag til henstilling ikke ville tjene noget formål, eller at det ikke er hensigtsmæssigt at udarbejde en særlig beretning i et tilfælde, hvor institutionen eller organet ikke accepterer et forslag til henstilling.
A critical remark is also made if the Ombudsman considers that a draW recommendation would serve no useful purpose or that it is not appropriate to submit a special report in a case where the institution or body concerned fails to accept a draW recommendation.
Med en kritisk bemærkning bliver klageren b e k r æ W et i, at hans eller hendes klage er beremiget, og institutionen eller organet får oplyst, hvad der er gået galt, således at fejl eller forsømmelser kan undgås fremover.
A critical remark confirms to the complainant that his or her complaint is justified and indicates to the institution or body concerned what it has done wrong, so as to help avoid maladministration in the future.
Ombudsmanden fremsame i 2005 29 kritiske bemærkninger.
In 2005, the Ombudsman made 29 critical remarks.
På forslag af Europa-Parlamentet oplyste Ombudsmanden institutionerne og organerne, at han havde til hensigt regelmæssigt at anmode om oplysninger om opfølgningen på kritiske bemærkninger.
In response to a suggestion from the European Parliament, the Ombudsman informed the institutions and bodies of his intention periodically to request information about any follow-up given to critical remarks.
Kommissionen svarede i 2005 på 18 kritiske bemærkninger.
During 2005, the Commission responded to 18 critical remarks.
Disse svar d r ø W es i dem e kapitels næste afsnit (2.8).
The responses are discussed in the next section (2.8) of this chapter.
I sager, hvor det ikke synes nødvendigt for Ombudsmanden at følge op (dvs. hvor institutionen kan a[jælpe tilfældet af fejl eller forsømmelser, eller hvor tilfældet af fejl eller forsømmelser er særligt alvorligt eller har generelle følgevirkninger), fremsæmer Ombudsmanden normalt et forslag til henstilling til den pågældende institution eller det pågældende organ.
In cases where follow-up action by the Ombudsman does appear necessary (that is, where it is possible for the institution concerned to eliminate the instance of maladministration, or in cases where the maladministration is particularly serious, or has general implications), the Ombudsman normally makes a draW recommendation to the institution or body concerned.
Institutionen eller organet fremsender i overensstemmelse med artikel 3, stk. 6, i Ombudsmandens statut en detaljeret udtalelse inden tre måneder.
In accordance with Article 3(6) of the Statute of the Ombudsman, the institution or body must send a detailed opinion within three months.
Derudover førte om e forslag til henstillinger fra 2004 til afgørelser i 2005.
In addition, eight draW recommendations from 2004 led to decisions in 2005.
Ved udgangen af 2005 var 11 forslag til henstilling stadig under behandling, herunder ét forslag fremsat i 2004.
At the end of 2005, 11 draW recommendations were still under consideration, including one made in 2004.
Som det blev påpeget i Den Europæiske Ombudsmands årsberetning for 1998, er muligheden for at forelægge en særlig beretning til Parlamentet af uvurderlig værdi for Ombudsmandens arbejde.
As was pointed out in the European Ombudsman’s annual report for 1998, the possibility to present a special report to the European Parliament is of inestimable value for the Ombudsman’s work.
En særlig beretning til Europa-Parlamentet er Ombudsmandens sidste udvej og er det sidste skridt, han tager i behandlingen af en sag, idet vedtagelse af en beslutning og udøvelse af Parlamentets beføjelser skal vurderes politisk i Parlamentet.
A special report to the European Parliament is the last substantive step which the Ombudsman takes in dealing with a case, since the adoption of a resolution and the exercise of Parliament’s powers are mamers for the political judgment of Parliament.
Ombudsmanden giver naturligvis Parlamentet de oplysninger og den hjælp, det skal bruge til at behandle en særlig beretning.
The Ombudsman naturally provides whatever information and assistance may be required by Parliament in dealing with a special report.
På et møde i Udvalget for Andragender den 12. oktober 2005 påtog Ombudsmanden sig i henhold til Parlamentets forretningsordens artikel 195, stk. 3, at blive hørt af udvalget på eget initiativ, når han forelægger en særlig beretning for Parlamentet.
At a meeting of the Commimee on Petitions on 12 October 2005, the Ombudsman undertook, in accordance with Rule 195(3) of Parliament’s Rules of Procedure, to appear before the Commimee at his own request, whenever he presents a special report to Parliament.
AFGØRELSER OM AFSLUTNING AF BEHANDLINGEN AFSAGER
DECISIONS CLOSING CASESIN2005
Afgørelser om afslutning af behandlingen af sager oTentliggøres normalt på Ombudsmandens websted (hmp://www.ombudsman.europa.eu) på engelsk og på klagens sprog, hvis det er et andet end engelsk.
Decisions closing cases are normally published on the Ombudsman’s website (hmp://www.ombudsman.europa.eu) in English and the language of the complainant, if d iT erent.
Kapitel 3 indeholder sammendrag af 65 afgørelser om afslutning af behandlingen af sager.
Chapter 3 contains summaries of 65 decisions closing inquiries.
Sammendragene afspejler de mange forskellige emner og institutioner og organer, som de i alt 312 beslutninger om afslutning af behandlingen af sager i 2005 omfamer, samt de forskellige årsager dertil.
The summaries reflect the range of subjects and of Community institutions and bodies covered by the total of 312 decisions in 2005 closing inquiries, as well as the d iT erent reasons for closure.
De er opført i et indeks e W er sagsnummer, genstand med hensyn til Fællesskabets kompetenceområde og påstået type fejl eller forsømmelser.
They are indexed by case reference; general subject mamer in terms of the fi eld of Community competence involved; and the type of maladministration alleged by the complainant.
I resten af dem e afsnit i kapitel 2 analyseres Ombudsmandens vigtigste afgørelser vedrørende retlige eller faktiske forhold i 2005.
The rest of this section of chapter 2 analyses the most significant findings of law and fact contained in the decisions.
Det er opdelt e W er en horisontal klassificering af klagens genstand, som falder i fem hovedkategorier:
It is organised in terms of a horizontal classification of the main subject mamer of inquiries, constructed around fi ve main categories:
• åbenhed (herunder aktindsigt i dokumenter og oplysninger) og beskyttelse af personoplysninger,
Openness (including access to documents and information) and data protection;
• udbud, kontrakter og tilskud,
Tenders, contracts and grants;
• personalespørgsmål, herunder ansæmelse, else,
Personnel mamers, including recruitment;
• andre spørgsmål.
Other mamers. ers.
Det bør bemærkes, at der er en betydelig overlapning mellem ovenstående kategorier.
It should be noted that there is substantial overlap between the above categories.
F.eks. rejses spørgsmålene om åbenhed og aktindsigt o W e i klager over ansæmelsesprocedurer eller Kommissionens rolle som traktatens vogter.
For example, issues of openness and public access are o W en raised in complaints that concern recruitment or the Commission's role as guardian of the Treaty.
Åbenhed, aktindsigt og beskymelse af personoplysninger
Openness, public access and the protection of personal data
En stor del (24 %) af alle klager omhandler manglende åbenhed.
A high proportion (24%) of complaints allege lack of openness.
I henhold til artikel 1 i traktaten om Den Europæiske Union skal Unionens beslutninger t r æ T es »så åbent som muligt«, og artikel 255 i EF-traktaten giver borgerne ret til aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og
Article 1 of the Treaty on European Union refers to decisions in the Union being taken “as openly as possible” and Article 255 of the EC
Denne ret er reguleret i forordning 1049/2001
Many other Community institutions and bodies
I medfør af forordning 1049/2001 kan den, der fremsæmer begæring om aktindsigt, enten vælge domstolsprøvelse af institutionens beslutning e W er reglerne i EF-traktatens artikel 230 og/eller klage til Ombudsmanden.
Regulation 1049/2001 gives applicants a choice of remedy: they may challenge a refusal either in court proceedings under Article 230 of the EC Treaty or by complaining to the Ombudsman.
I 2005 traf Ombudsmanden afgørelser om 14 klager vedrørende anvendelsen af forordning 1049/2001, hvoraf 11 var over Kommissionen, to over Rådet og én over Europa-Parlamentet.
During 2005, the Ombudsman made decisions on 14 complaints concerning the application of Regulation 1049/2001, of which 11 were against the Commission, two against the Council and one against the European Parliament.
Endvidere traf han to afgørelser vedrørende Den Europæiske Centralbanks (ECB) og Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) anvendelse af deres egne bestemmelser om aktindsigt.
Two further decisions concerned the application by the European Central Bank (ECB) and the European Investment Bank (EIB) of their own rules on access to documents.
Ud af de i alt 16 klager vedrørende forordning 1049/2001 eller andre bestemmelser om aktindsigt var om e fra enkeltpersoner, seks fra ngo’er og to fra virksomheder.
Of the total of 16 complaints made under Regulation 1049/2001 or other rules on access, eight were from individuals, six were submimed by NGOs and two were from companies.
Om e af disse sager vil blive beskrevet nærmere i dem e afsnit.
Eight of the cases will be mentioned further in this sub-section.
I sag 2066/2004/TN undersøgte Ombudsmanden den generelle anvendelse af forordning 1049/2001 og fandt, at det ville være uforholdsmæssigt bebyrdende og upraktisk at kræve, at Kommissionen foretager samme dybtgående juridiske analyse i forbindelse med vurderingen af, hvorvidt der skal gives adgang til et lovgivningsdokument i elektronisk form (som det kræves i medfør af forordningens artikel 2, stk. 4, og 12, stk. 4), som i forbindelse med behandlingen af en genfremsat begæring om aktindsigt i et dokument.
In case 2066/2004/TN, the Ombudsman examined the overall scheme of Regulation 1049/2001 and took the view that it would be disproportionate and impractical to require the Commission to carry out the same in-depth legal analysis when considering whether to make a legislative document available in electronic form (as required by Articles 2(4) and 12(4) of the Regulation), as it must when dealing with a confirmatory application for access to a document.
Ombudsmanden anmodede i henhold til statumens artikel 3, stk. 3, om de relevante nationale myndigheders bistand i forbindelse med behandlingen af to klager over Kommissionens afslag på at give aktindsigt i dokumenter fra den pågældende medlemsstat.
The Ombudsman invoked Article 3(3) of the Statute to seek the assistance of the relevant national authorities in dealing with two complaints against the Commission’s refusal of access to certain documents originating in the Member State concerned.
I sag 3381/2004/TN drejede det sig om Det Forenede Kongeriges myndigheders svar på Kommissionens anmodninger om oplysninger i en artikel 226-procedure.
In case 3381/2004/TN, the documents were the response of the United Kingdom authorities to the Commission’s requests for information in an Article 226 procedure.
Sag 116/2005/MHZ drejede sig om en skrivelse til Kommissionen fra Portugals finansminister under proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
Case 116/2005/MHZ concerned a lemer sent to the Commission by the Minister of Finance of Portugal in the framework of the excessive deficit procedure.
Ombudsmandens henvendelse til de nationale myndigheder gav positive resultater for klagerne i begge sager, idet Kommissionen ændrede sin holdning og indvilligede i at give aktindsigt i de pågældende dokumenter.
The Ombudsman’s intervention with the national authorities had positive results for the complainants in both cases, since the Commission changed its position and agreed to provide access to the documents concerned.
Ombudsmanden undersøgte anvendelsen af undtagelserne i forordning 1049/2001 i fem sager: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG samt de ovennævnte sager om dokumenter, der stammer fra medlemsstater.
The Ombudsman considered the application of exceptions contained in Regulation 1049/2001 in fi ve cases: 2821/2004/OV, 2229/2003/MHZ, 1368/2004/GG, and the two cases mentioned above concerning documents originating in Member States.