natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Desuden kan den nedsættelse af den daglige hvileperiode på 11 sammenhængende timer, der i visse tilfælde og under visse betingelser er tilladt efter direktiv 93/104, ikke føre til, at den maksimale ugentlige arbejdstid, der er fastsat i direktivets artikel 6, overskrides derved, at en arbejdstager pålægges at udføre sine aktiviteter i mere end 48 timer i gennemsnit, inklusive overarbejde, i løbet af en periode på syv dage, selv om denne inkluderer vagttjeneste, der omfatter perioder, hvorunder arbejdstageren ganske vist er til stede på arbejdspladsen, men ikke udfører faktiske arbejdsopgaver.
According to the Court, the decisive factor in considering that the characteristic features of the concept of "working time' within the meaning of Directive 93/104 are present in the case of time spent on call by doctors in the hospital itself is that they are required to be present at the place determined by the employer and to be available to the employer in order to be able to provide their services immediately in case of need. In fact, as may be inferred from paragraph 48 of the judgment in Simap, those obligations, which make it impossible for the doctors concerned to choose the place where they stay during waiting periods, must be regarded as coming within the ambit of the performance of their duties.
Det hedder i domskonklusionen:
The third and fourth questions
•1) Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden skal fortolkes således, at en vagttjeneste (•Bereitschaftsdienst*), som en læge udfører efter ordningen med fysisk tilstedeværelse på hospitalet, fuldt ud skal anses for at være arbejdstid i direktivets forstand, selv om lægen har lov til at hvile sig på arbejdsstedet i de perioder, hvor hans arbejdsydelser ikke er påkrævet, og direktivet er følgelig til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, hvorefter arbejdstagerens arbejdsfrie perioder under en sådan vagttjeneste betragtes som hviletid
By its third and fourth questions, which must be examined together, the referring court is essentially asking whether Directive 93/104 must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, in the case of oncall duty where physical presence in the hospital is required, has the effect of enabling, in an appropriate case by means of a collective agreement or a works agreement based on a collective agreement, a reduction in the daily rest periods of 11 hours subject to offset 'at other times during the periods worked during oncall duty.'
— at direktivet under omstændigheder som dem, der foretigger i hovedsagen, er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter der i forbindelse med vagttjeneste, der udføres efter ordningen med fysisk tilstedeværelse på hospitalet — eventuelt i kraft af en kollektiv overenskomst eller virksomhedsaftale, der er støttet på en kollektiv overenskomst—kunydes kompensation forde vagtperioder, hvorunder arbejdstageren faktisk har udført arbejde
In fact it is only in entirely exceptional circumstances that Article 17 enables 'appropriate protection' to be accorded to the worker where the grant of equivalent periods of compensatory rest is not possible on objective grounds.
— at anvendelsen af undtagelsesbestemmelsen i direktivets artikel 17, stk 2, punkt 2.1, titra c), nr. i), på en nedsættelse af den daglige hvileperiode på 11 sammenhængende timer som følge af udførelsen af en vagttjeneste, der følger efter den normale arbejdstid, er betinget af, at tilsvarende kompenserende hvileperioder indrømmes de pågældende arbejdstagere på tidspunkter, der følger umiddelbart efter de tilsvarende arbejdsperioder
However, in the present case, it is in no way argued or even alleged that legislation such as that at issue in the main proceedings may come within such a situation.
— at en sådan nedsættelse af den daglige hvileperiode i øvrigt under ingen omstændigheder må medføre, at den maksimale ugentlige arbejdstid, der er fastsat i direktivets artikel 6, overskrides.*
Furthermore, in no circumstances may a reduction in the daily rest period of 11 consecutive hours, as authorised by Directive 93/104 in certain circumstances and subject to compliance with various conditions, lead to the maximum weekly working time laid down in Article 6 of the directive being exceeded such that a worker is required to perform his activities for more than an average of 48 hours, including overtime, in any period of seven days, even if such time includes periods on call during which the employee, although available at his place of work, is not actually engaged in professional activities.
Generaladvokat D. Ruiz-Jarabo Colomer fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Domstolens plenum") den 8. april 2003.
Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time must be interpreted as meaning that oncall duty ("BereUschaftsdiensf) performed by a doctor where he is required to be physically present in the hospital must be regarded as constituting in its totality working time for the purposes ofthat directive even where the person concerned is permitted to rest at his place of work during the periods when his services are not required with the result that that directive precludes legislation of a Member State which classifies as rest periods an employee's periods of inactivity in the context of such oncall duty.
Præjudiciel »Sjette momsdirektiv — motorkøretøj, der er stillet til rådighed ved en leasingkontrakt — afgiftspligtige transaktioner — egetforbrug — artikel 17, stk 6 og 7 — undtagelser i henhold til national lovgivning på tidspunktet f or direktivets ikrafttræden* (Første Afdeling)
collective agreement, an offset only in respect of periods of oncall duty during which the worker has actually been engaged in professional activities; in order to come within the derogating provisions set out in Article 17(2), subparagraph Zl(c)(i) of the directive, a reduction in the daily rest period of 11 consecutive hours by a period of oncall duty performed in addition to normal working time is subject to the condition that equivalent compensating rest periods be accorded to the workers concerned at times immediately following the corresponding periods worked; furthermore, in no circumstances may such a reduction in the daily rest period lead to the maximum weekly working time laid down in Article 6 of the directive being exceeded'
Ved kendelse af 29. marts 2001 har Verwaltungsgerichtshof forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af navnlig artikel 5 og 6 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977.
Advocate General P. Ruiz-Jarabo Colomer delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 8 April 2003.
Cookies World er et anpartsselskab, som har hjemsted i Østrig og driver en handelsvirksomhed.
He proposed that the Court should answer as follows:
Ved afgørelse af 15. juni 1996 fastsatte Finanzamt Schwaz (afgiftsmyndigheden i Schwaz) (Østrig) Cookies Worlds omsætningsafgift for 1997. Finanzamt medregnede i denne forbindelse lejen for personbilen i den afgiftspligtige omsætning under anvendelse af § 1, stk. 1, nr. 2, litra d), i Umsatzsteuergesetz 1994 (den østrigske lov om omsætningsafgift, herefter »UStG 1994«).
'(1) Time spent on call by a doctor, where that doctor is required to be physically present in a hospital, constitutes, in its entirety, working time, within the meaning of Article 2(1) of Council Directive 93/104/EC of 23 November 1993 concerning certain aspects of the organisation of working time, including where the doctor is permitted to sleep during periods of inactivity.
Cookies World indgav en klage over denne afgørelse og gjorde krav på, at omsætningsafgiften skulle fastsættes uden medregning af lejen for den omhandlede bil, dvs. uden anvendelse af § 1, stk. 1, nr. 2, litra d), i UStG 1994.
(2) Articles 2 and 3 of Directive 93/104 preclude a rule of national law which defines as rest periods the periods when a doctor is inactive during oncall duty in a hospital and stays in a room provided for him by the hospital while his services are not required.
Selskabet anførte, at overladelse af brugen af køretøjer er en »anden« ydelse, som merværdiafgiftsretligt anses for præsteret på det sted, hvorfra den erhvervsdrivende udøver sin økonomiske virksomhed.
(3) As concerns time spent on call where physical presence in a hospital is required, Article 2(1) of Directive 93/104 precludes a rule of national law under which reductions in the 11-hour daily rest period, which are attributable to periods of activity by doctors and which do not exceed one half of the rest time, may be compensated for at other times.
Stedet for en anden ydelse er ved udlejning af køretøjer i forbindelse med en leasingkontrakt som udgangspunkt leasinggiverens hjemstat, i den konkrete sag Tyskland, hvor transaktionen derfor må være afgiftspligtig.
Article 2(1) also precludes a rule of national law under which a collective agreement or a works agreement may provide that rest periods may by adapted to the special circumstances of such periods of duty, and in particular that such reductions may be compensated for at other times.
Verwaltungsgerichtshof, som har fundet, at sagens afgørelse må bero på en fortolkning af sjette direktiv, har udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Should the Court deem it appropriate to examine Article 6 of Directive 93/104, I propose the following interpretation:
»Er det foreneligt med Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, navnlig direktivets artikel 5 og 6, at en medlemsstat behandler følgende transaktion som en afgiftspligtig transaktion: Afholdelse af udgifter vedrørende ydelser i udlandet som, hvis de var blevet udført for den erhvervsdrivende i indlandet, ikke ville have berettiget den erhvervsdrivende til at fradrage indgående afgift?«
'Article 6(2) of Directive 93/104 precludes a Member State which has not applied Article 18(l)(b)(i) from permitting that the weekly working time exceeds 48 hours, by counting as rest periods the periods when a doctor is inactive during oncall duty where he is required to be physically present in the hospital.'
Det præjudicielle spørgsmål
11 September 2003
Det må konstateres, at det sted, hvor leasinggiveren har etableret enten hjemstedet for sin økonomiske virksomhed eller et fast forretningssted, under de i denne sag foreliggende omstændigheder befinder sig i Tyskland, og at leveringsstedet for udlejningen af bilen må anses for at være i Tyskland Følgelig skal momsen for lejen af køretøjet erlægges i Tyskland af leasinggiveren, der har ladet momsen indgå i lejen af køretøjet
By order of 29 March 2001 the Verwaltungsgerichsthof (Administrative Court) referred to the Court for a preliminary ruling a question on the interpretation, in particular, of Articles 5 and 6 of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at Cookies World har anvendt det leasede køretøj uden for Tyskland til brug for sin virksomhed.
Cookies World is a limited company established in Austria which operates a commercial undertaking.
I overensstemmelse med bestemmelserne i sjette direktivs artikel 17, stk. 3, litra a), og ottende direktivs artikel 2 og 5 havde selskabet tet til tilbagebetaling af den moms, der i Tyskland indgik i lejen af køretøjet
It leased a car from a German undertaking which it used in Austria for the purposes of its business.
Det må derfor konstateres, at den afgift, der af de tyske myndigheder blev opkrævet for udlejningen af det omhandlede køretøj, og den efterfølgende tilbagebetaling til Cookies World af den indgående afgift, der indgik i lejen af køretøjet, var i overensstemmelse med reglerne i sjette og ottende direktiv.
By decision of 15 June 1999 the Finanzamt Schwaz (Tax Office, Schwaz) (Austria) assessed the turnover tax for Cookies World for 1997. On that occasion it included in the taxable turnover the car leasing charge, applying Paragraph l(l)(2)(d) of the Umsatzsteuergesetz 1994 (Austrian Law on Turnover Taxes, 'the UStG 1994').
Det skal herefter undersøges, om sjette direktiv er til hinder for en bestemmelse som § 1, stk. 1, nr. 2, litra d), i UStG 1994, hvorved en medlemsstat lægger moms på afholdelse af udgifter vedrørende ydelser i en anden medlemsstat, idet den betragter det som eget forbrug, når en erhvervsdrivende afholder udgifter (omkostninger), som vedrører ydelser i udlandet, og som, hvis de var blevet præsteret over for den erhvervsdrivende i indlandet ikke ville have givet den erhvervsdrivende ret til fradrag.
Cookies World appealed against that decision, requesting that the turnover tax be assessed without including the leasing of the vehicle in question, that is by disregarding Paragraph l(l)(2)(d) of the UStG 1994. The supply of the vehicle constituted a transaction which, for VAT purposes, was deemed to be effected in the place from which the trader carried on his business.
Dette gælder dog kun, for så vidt den erhvervsdrivende i udlandet har krav på tilbagebetaling af udenlandsk indgående moms.
As regards the leasing of vehicles under a contract, the place where that service is effected is generally the State in which the supplier of the vehicle has his place of business, in this case Germany, and is subject to tax there.
Generaladvokat L A. Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdelingl den 10. oktober 2002.
Taking the view that the dispute before it required an interpretation of the Sixth Directive, the Verwaltungsgerichtshof decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Sag C-331/01 Kongeriget Spanien / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
The question referred for a preliminary ruling
•EUGFL — regnskabsafslutning — tillægsbetalinger tildelt kvægproducenter i 1996 —fristfor oplysning om efterforskningsresultatet* (Første Afdeling)
In the circumstances of this case, the place where the supplier of the leased vehicle has established his business or has a fixed place of business is in Germany and the place of supply of the vehicle-leasing services is deemed to be in that State.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 6. september 2001 har Kongeriget Spanien nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2001/557/EF af 11. juli 2001 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering, for så vidt angår den del af beslutningen, der vedrører Kongeriget Spanien.
Therefore, the VAT on the leasing of the vehicle had to be paid in Germany by the lessor of the vehicle who passes it on in the leasing charge for that vehicle.
Kongeriget Spanien har anfægtet udelukkelsen fra fællesskabsfinansiering vedrørende regnskabsåret 1997 af et beløb på 185 046 088 ESP svarende til dyrepræmier.
It is clear from the order for reference that Cookies World used the leased vehicle outside Germany for the purposes of its business.
I beslutning 2001/557 bemærkes det, at det vedrører budgetkonto 2133, og at begrundelsen for udelukkelsen er, at »[s]ystem[et] ikke [er] i overensstemmelse med reglerne«.
Under Article 17(3)(a) of the Sixth Directive, in conjunction with Articles 2 and 5 of the Eighth Directive, it was entitled to a refund of the VAT which had been passed on in Germany in the leasing charge for the vehicle in question.
Kommissionens principale påstand om en tilsidesættelse af artikel 13 i forordning nr. 1347/96 skal i lyset af sagens omstændigheder tages til følge.
Next, it must be considered whether the Sixth Directive precludes a provision such as that in Paragraph l(l)(2)(d) of the UStG 1994, by which a Member State subjects to VAT the payment for services supplied in another Member State, by regarding as own consumption the fact that a trader incurs expenditure (expenses) relating to supplies of services abroad which, if they had been made to the trader within national territory, would not have enabled him to benefit from deduction of VAT.
Kommissionen kunne med rette antage, at den spanske regering reelt havde anvendt artikel 1 i forordning nr. 1357/95.
However, that is the case only if the trader is entitled abroad to a refund of the foreign input tax.
I det konkrete tilfælde var det først i september 1998 under et kontrolbesøg, at Kongeriget Spanien efter anmodning fra Kommissionen videregav det ministerielle dekret, som angav, at medlemsstaten havde anvendt artikel 5 i forordning nr. 1357/96, selv om det fremgår af artikel 1, litra b), i forordning nr. 1504/96, for det første, at det senest henholdsvis den 15. november 1996 og den 31. juli 1997 skulle have meddelt de samlede støttebeløb, der var udbetalt, samt antallet af modtagere og omfattede dyr, og for det andet, at de nærmere bestemmelser vedrørende den i artikel 5 omhandlede ydelse skulle meddeles »så hurtigt som muligt«, dvs. før den 15. november 1996, for at disse bestemmelser kunne have en effektiv virkning.
'The provisions of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment preclude a measure of a Member State which provides that payment for services supplied in other Member States to a person in the first Member State is subject to VAT whereas, had the services in question been supplied within the territory of the country, the person to whom they were supplied would not have been entitled to deduction of input tax.'
•1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaberfrifindes. frifindes.
He proposed that the Court should answer as follows:
Sag C-323/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Hydrowatt SARL Regler for institutionerne
Case C-331/01 Kingdom of Spain ν Commission of the European Communities Agriculture
•Voldgiftsbestemmelse — misligholdelse af en kontrakt — ophævelse — tilbagebetaling af forskudsbeløb — renter* (Første Afdeling)
(EAGGF — Clearance of accounts — Additional payments granted to producers of bovine animals in 1996 — Time-limits for notification of results of checks) (First Chamber)
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 16. september 2002 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i medfør af en voldgiftsbestemmelse anlagt sag mod selskabet Hydrowatt SARL (herefter »Hydrowatt«) med påstand om tilbagebetaling af et resterende forskudsbeløb på 25 109 EUR af i alt 37 109 EUR med tillæg af 23 422,91 EUR i rente. Forskudsbeløbet blev bevilget i forbindelse med en finansiering reguleret af kontrakt nr. HY 134/87 (herefter »kontrakten«), som Kommissionen har ophævet som følge af sagsøgtes misligholdelse af sine kontraktforpligtelser.
By application lodged at the Court Registry on 6 September 2001, the Kingdom of Spain brought an action for the annulment of Commission Decision 2001/557/EC of 11 July 2001 excluding from Community financing certain expenditure incurred by the Member States under the Guarantee Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF) in so far as it concerns the Kingdom of Spain.
Ved beslutning af 29. oktober 1987, truffet i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 3640/85 af 20. december 1985 om ydelse af finansiel støtte til fremme af demonstrationsprojekter og industrielle pilotprojekter på energiområdet, tildelte Kommissionen Hydrowatt en støtte med henblik på gennemførelse af projektet »Nyt aggregat med turbine og generator, der er tilpasset lavt fald«.
The Kingdom of Spain contests the exclusion from Community financing of the sum of ESP 185 046 088 in the 1997 financial year in respect of livestock premiums. It is apparent from Decision 2001/557 that in issue is budget post 2133 and that the reason for exclusion is the existence of a '[sjystem not in conformity with the rules'.
Den 8. november 1989 indgik Kommissionen kontrakten med Hydrowatt vedrørende gennemførelsen af projektet.
In support of its action, the Kingdom of Spain relies on two pleas in law. The first alleges an error in the Commission's assessment of compliance with the Community legislation applicable to the case.
»Inden tre måneder efter underskrivelse af kontrakten, og herefter inden udløbet af hvert halve år, forelægger kontrahenten for Kommissionen i form af særskilte dokumenter:
In this case it was not until the end of September 1998 during the inspection and at the request of the Commission that the Kingdom of Spain communicated the Ministerial Order stating that it had applied Article 5 of Regulation No 1357/96.
Den 8. december 1989 udbetalte Kommissionen i overensstemmelse med kontraktens bilag II, punkt I, stk. 1, litra a), et forskud til Hydrowatt på 37 109 ECU.
Orders the Kingdom of Spain to pay the costs.'
Hydrowatt svarede ved skrivelse af 18. juni 1990 og anmodede om, at fristen blev forlænget til den 12. juli 1990.
Advocate General C.Stix-Hackl delivered her Opinion at the sitting of the First Chamber on 20 March 2003.
Da Hydrowatt ikke reagerede, fremsendte Kommissionen ved anbefalet brev med modtagelsesbevis den 24. januar 1992 en konstatering af kontraktens ophævelse og fremsatte krav om tilbagebetaling af det udbetalte forskud med tillæg af renter ifølge kontrakten.
Case C-323/02 Commission of the European Communities ν Hydrowatt SARL Law governing the institutions
Da Hydrowatt hverken efterkom disse skrivelser eller en skrivelse, som Kommissionen efterfølgende fremsendte den 19. november 2001, har Kommissionen anlagt nærværende sag.
(Arbitration clause — Non-performance advanced — Interest) (First Chamber)
Kommissionens stævning er blevet forskriftsmæssigt forkyndt for Hydrowatt Da Hydrowatt ikke har indgivet svarskrift inden for den fastsatte frist, har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 94, stk. 1, i Domstolens procesreglement fremsat begæring om, at Domstolen afsiger dom efter Kommissionens pastand.
By application lodged at the Court Registry on 16 September 2002, the Commission of the European Communities brought an action against Hydrowatt SARL ('Hydrowatt') for reimbursement of the sum of EUR 25 109, outstanding on an advance of EUR 37 109, plus interest of EUR 23 422.91.
Det må i den forbindelse ganske rigtigt konstateres, at Hydrowatt ikke har indgivet svarskrift inden for den fastsatte frist, som omhandlet i artikel 40, stk. 1, i Domstolens procesreglement. Domstolen skal som følge heraf afsige udeblivelsesdom.
That advance was granted under financing arrangements governed by Contract No HY 134/87 FR ('the contract'), which the applicant has terminated on the ground that the defendant failed to perform its contractual obligations.
Det er således med rette, at Kommissionen ved anbefalet brev med modtagelsesbevis den 1. august 1991 rettede påkrav til Hydrowatt om at iagttage sine forpligtelser inden for en måned.
On 8 November 1989, the Commission entered into the contract relating to completion of that project with Hydrowatt.
Det hedder i domskonklusionen:
Clause 4.3.2 of the contract provides:
•1) Hydrowatt SARL tilpligtes at betale Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 25 109 EUR med tillæg af rente ifølge kontrakten på 23 422,91 EUR.
'Within three months of the date of signing of the contract and before the expiry of each six-month period thereafter, the contractor shall submit to the Commission, in separate documents: a detailed interim report ... on the progress of the works, the results obtained and any patent applications which have been lodged,
Generaladvokat A. Tizzano har ikke fremsat forslag til afgørelse i sagen.
Hydrowatt replied by letter of 18 June 1990, in which it requested an extension of that period to 12 July 1990.
Domstolen (Første Afdeling) har efter at have hørt generaladvokaten besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse.
Still not having received any report, the Commission gave Hydrowatt formal notice, by registered letter with acknowledgement of service of 1 August 1991, to send it a report within one month, failing which it would terminate the contract.