natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hermed var Retten ude af stand til at efterprøve, om Rådet foretog en korrekt afvejning af de implicerede offentlige interesser.
In so doing, that Court did not give itself an opportunity to review whether the Council had properly assessed the opposing public interests.
Det påhviler rent faktisk Retten at efterprøve den afvejning af de offentlige interesser, som er foretaget af den pågældende institution, og som kræves ved anvendelsen af den undtagelse, der gælder for juridisk rådgivning af hensyn til dennes fortrolighed, hvorved der tilkommer institutionen et vidt skøn.
It is, in fact, for that Court of First Instance to review the Council’s balancing of public interests which is required by the use of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice, whilst leaving to that institution a wide discretion.
En effektiv domstolsprøvelse forudsætter normalt, at Retten har gjort sig bekendt med de pågældende juridiske udtalelsers indhold, samtidig med at den sikrer, at udtalelsen behandles fortroligt i forhold til sagsøgeren, således som artikel 67, stk. 3, i Rettens procesreglement indeholder mulighed for.
Effective judicial review will normally require the Court of First Instance to have become aware of the content of the legal advice in question, whilst keeping it confidential from the applicant, as permitted under Article 67(3) of its Rules of Procedure.
Med henblik herpå pålægger Retten i øvrigt normalt den pågældende institution at fremlægge den omhandlede juridiske udtalelse 47.
Moreover, for that purpose, the Court of First Instance generally calls on the institution concerned to produce the legal opinion in question.
Nytten af en sådan foranstaltning vedrørende sagens tilrettelæggelse er dog altid afhængig af den vurdering, som Retten skal foretage i hver enkelt sag. Da Retten som tidligere
47 The usefulness of such a measure of organisation of procedure still, however, depends on an assessment to be carried out by the Court of First Instance in each case.
47 — Jf. dommen i sagen Mattila mod Rådet og Kommissionen, præmis 18, i sagen Kuijer mod Rådet, præmis 21, og i sagen Franchet og Byk mod Kommissionen, præmis 36.
47 — See Mattila v Council and Commission, paragraph 18; Kuijer v Council, paragraph 21; and Franchet and Byk v Commission, paragraph 36.
Ifølge artikel 61 i statutten for Domstolen kan Domstolen, når den giver appellanten medhold, selv træffe endelig afgørelse, hvis sagen er moden til påkendelse.
Under Article 61 of the Statute of the Court, if the appeal is well founded, the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Det er tilfældet i denne sag.
That applies in the present case.
Det fremgår af begrundelsen for den anfægtede beslutning, at Rådet afslog at give aktindsigt i den pågældende juridiske udtalelse med støtte i den mere tungtvejende offentlige interesse, som Maurizio Turco påberåbte sig, idet det fandt, at den offentlige interesse i gennemskuelighed og åbenhed i beslutningsprocessen ikke udgør en sådan mere tungtvejende offentlig interesse, som er omhandlet i artikel 4, stk. 2, sidste sætningsled, i forordning nr. 1049/2001.
It is apparent from the statement of reasons in the contested decision that the Council refused to disclose the legal opinion in question in the name of the overriding public interest relied on by Mr Turco because it took the view that the overriding public interest referred to in the last phrase of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 cannot be constituted by the public interest in transparency and in the openness of the decisionmaking process.
På grundlag af denne retligt fejlagtige analyse har Rådet ikke vurderet, om den offentlige interesse i gennemskuelighed i den foreliggende sag kunne være vigtigere end det behov for beskyttelse, der begrunder reglen om juridiske udtalelsers fortrolighed og dermed kunne begrunde en udbredelse af den pågældende juridiske udtalelse.
On the basis of that legally flawed analysis, the Council did not assess whether the public interest in transparency might not, in the present case, prevail over the need for protection which, as a rule, justifies the confidentiality of legal advice and, thus, justify the disclosure of the legal opinion requested.
Der må derfor gives Maurizio Turco medhold i det anbringende, som han har fremført ved Retten i Første Instans, og hvorefter Rådet ikke har efterprøvet, om der forelå den mere tungtvejende offentlige interesse, som han påberåbte sig.
Consequently, the plea in law raised by Mr Turco at first instance, according to which the Council did not examine the existence of the overriding public interest which he was invoking, is well founded.
Af disse grunde må beslutningen om afslaget på den omtvistede aktindsigt annulleres.
On those grounds, the contested decision refusing disclosure must be annulled.
Af de anførte grunde skal jeg foreslå Domstolen
On the grounds set out above I suggest that the Court should:
— at ophæve dommen afsagt den 23. november 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, Turco mod Rådet (sag T-84/03), under hensyn til, at den er i strid med fællesskabsretten, da den indeholder en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 4, stk. 2, sidste sætningsled, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter
— set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council as being vitiated by a breach of Community law consisting in a misinterpretation and a misapplication of the last phrase of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents;
— at annullere Rådets beslutning af 19. december 2002 om afslag på at give Maurizio Turco aktindsigt i udtalelsen fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende et forslag til direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne.
— annul the decision of the Council of 19 December 2002 which refused Mr Maurizio Turco access to the opinion of its legal service on a proposal for a directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
I de forenede sager C-39/05 P og C-52/05 P, angående to appeller i henhold til artikel 56 i statutten for Domstolen, iværksat henholdsvis den 31. januar og 4. februar 2005,
TWO APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 31 January and 4 February 2005 respectively,
Kongeriget Sverige ved K. Wistrand og A. Falk, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,
Kingdom of Sweden, represented by K. Wistrand and A. Falk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Kongeriget Nederlandene ved H.G. Sevenster, C.M. Wissels og M. de Grave, som befuldmægtigede, intervenient i appelsagen,
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster, C.M. Wissels and M. de Grave, acting as Agents, intervener on appeal,
Rådet for Den Europæiske Union ved J.-C. Piris, M. Bauer og B. Driessen, som befuldmægtigede, sagsøgt i første instans,
Council of the European Union, represented by J.-C. Piris, M. Bauer and B. Driessen, acting as Agents, defendant at first instance,
Kongeriget Danmark ved B. Weis Fogh, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,
Kingdom of Denmark, represented by B. Weis Fogh, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Republikken Finland ved A. Guimaraes-Purokoski og J. Heliskoski, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg,
Republic of Finland, represented by A. Guimaraes-Purokoski and J. Heliskoski, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved V. Jackson, S. Nwaokolo og T. Harris, som befuldmægtigede, bistået af barrister J. Stratford, og med valgt adresse i Luxembourg,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by V. Jackson, S. Nwaokolo and T. Harris, acting as Agents, and J. Stratford, Barrister, with an address for service in Luxembourg,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Petite, C. Docksey og P. Aalto, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, intervenienter i første instans, har
Commission of the European Communities, represented by M. Petite, C. Docksey and P. Aalto, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, interveners at first instance,
DOMSTOLEN (Store Afdeling) sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis og U. Lõhmus samt dommerne K. Schiemann (refererende dommer), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský og J. Klučka, generaladvokat: M. Poiares Maduro justitssekretær: afdelingsleder M.-A. Gaudissart, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 26. september 2007, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 29. november 2007, afsagt følgende
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
I appelskrifterne har Kongeriget Sverige (sag C-39/05 P) og Maurizio Turco (sag C-52/05 P) nedlagt påstand om ophævelse af dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 23. november 2004, Turco mod Rådet (sag T-84/03, Sml. II, s. 4061, herefter »den appellerede dom«), for så vidt Retten herved frifandt Rådet for Den Europæiske Union for Maurizio Turcos påstand om
By their appeals, the Kingdom of Sweden (Case C-39/05 P) and Mr Turco (Case C-52/05 P) seek to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council [2004] ECR II-4061 (‘the judgment under appeal’), in so far as it dismissed the action for annulment brought by Mr Turco against the decision of the Council of the
DOM AF 1.7.2008 — FORENEDE SAGER C-39/05 P OG C-52/05 P annullation af Rådets beslutning af 19. december 2002 om afslag på aktindsigt i en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende et forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne (herefter »den anfægtede beslutning«).
European Union of 19 December 2002 which refused him access to an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States (‘the contested decision’).
Kongeriget Sverige har endvidere nedlagt påstand om, at Domstolen selv træffer afgørelse i sagen og annullerer den anfægtede beslutning.
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
Appellantens anbringender går ud på, at Domstolen træffer afgørelse vedrørende rækkevidden og anvendelsen af den undtagelse fra forpligtelsen til at udbrede dokumenter, som gælder, når dette vil være til skade for beskyttelsen af juridisk rådgivning, hvilken undtagelse er indeholdt i artikel 4, stk. 2, andet led, i Europa-Parla-mentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
By their pleas in law in support of these appeals, the appellants invite the Court to adjudicate on the scope and application of the exception to the obligation to disclose documents which is provided for, where disclosure would undermine the protection of legal advice, by the second indent of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents (OJ 2001 L 145, p. 43).
Ifølge artikel 255 EF har alle unionsborgere ret til aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber efter de principper og på de betingelser, der fastsættes af Rådet af hensyn til offentlige eller private interesser.
Article 255 EC gives, in particular, to any citizen of the European Union a right of access to European Parliament, Council and Commission documents, subject to the principles and the conditions defined by the Council on grounds of public or private interest.
Forordning nr. 1049/2001 blev vedtaget af Rådet på grundlag af artikel 255, stk. 2, EF.
Regulation No 1049/2001 was adopted by the Council on the basis of Article 255(2) EC.
Forordningens første til fjerde, sjette og ellevte betragtning lyder således:
Recitals 1 to 4, 6 and 11 in the preamble to that regulation are worded as follows:
»1) I traktaten om Den Europæiske Union fastslås princippet om åbenhed i artikel 1, stk. 2, hvori det hedder, at traktaten udgør en ny fase i processen hen imod en stadig snævrere union mellem de europæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.
‘(1) The second [paragraph] of Article 1 of the Treaty on European Union enshrines the concept of openness, stating that the Treaty marks a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
2) Åbenheden giver borgerne bedre mulighed for at deltage i beslutningsprocessen og sikrer forvaltningen en større legitimitet [og] effektivitet og gør den mere ansvarlig over for borgerne i et demokratisk system.
(2) Openness enables citizens to participate more closely in the decisionmaking process and guarantees that the administration enjoys greater legitimacy and is more effective and more accountable to the citizen in a democratic system.
3) I konklusionerne fra de Europæiske Råd i Birmingham, Edinburgh og København understreges det, at det er nødvendigt at sikre større åbenhed i det arbejde, der udføres af Unionens institutioner.
(3) The conclusions of the European Council meetings held at Birmingham, Edinburgh and Copenhagen stressed the need to introduce greater transparency into the work of the Union institutions.
4) Formålet med nærværende forordning er at give retten til aktindsigt størst mulig virkning og at fastsætte de generelle principper herfor og begrænsninger heri i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 255, stk. 2.
(4) The purpose of this Regulation is to give the fullest possible effect to the right of public access to documents and to lay down the general principles and limits on such access in accordance with Article 255(2) of the EC Treaty.
Institutionerne bør have mulighed for at beskytte deres interne konsultationer og drøftelser, når det er nødvendigt for at sætte dem i stand til at udføre deres opgaver […]«
The institutions should be entitled to protect their internal con -sultations and deliberations where necessary to safeguard their ability to carry out their tasks …’
Artikel 1, litra a), i forordning nr. 1049/2001, som ifølge overskriften vedrører »[f]or -mål«, bestemmer, at forordningens formål er at »fastlægge de principper, betingelser og begrænsninger af hensyn til offentlige og private interesser, der skal gælde for retten til aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (herefter »institutionerne«) som fastlagt ved EF-traktatens artikel 255 med henblik på at sikre den videst mulige aktindsigt i dokumenter«.
Under the heading ‘Purpose’, Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission (hereinafter referred to as “the institutions”) documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Forordningens artikel 2, som ifølge overskriften vedrører »[p]ersoner, der har ret til aktindsigt, og anvendelsesområde«, bestemmer, at enhver unionsborger og enhver fysisk eller juridisk person, der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, har ret til aktindsigt i institutionernes dokumenter »med forbehold af de principper, betingelser og begrænsninger, der er fastsat i denne forordning«.
Under the heading ‘Beneficiaries and scope’, Article 2(1) of Regulation No 1049/2001 grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
— retslige procedurer og juridisk rådgivning
— court proceedings and legal advice,
[…] medmindre der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumentet.
… unless there is an overriding public interest in disclosure.
Der gives afslag på aktindsigt i dokumenter, der indeholder meningstilkendegivelser til internt brug som led i drøftelser og indledende konsultationer inden for den pågældende institution, selv efter at der er truffet afgørelse, hvis dokumentets udbredelse ville være til alvorlig skade for institutionens beslutningsproces, medmindre der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelse af dokumentet.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Undtagelserne finder anvendelse i højst 30 år […]«
The exceptions may apply for a maximum period of 30 years …’
Artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001 bestemmer, at dokumenter, der er udarbejdet eller modtaget som led i procedurer vedrørende vedtagelse af retsakter, som er bindende i eller for medlemsstaterne, med forbehold af forordningens artikel 4 og 9 bør gøres direkte tilgængelige.
Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 provides that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States, should, subject to Articles 4 and 9 of that regulation, be made directly accessible.
Faktiske omstændigheder og tvistens baggrund
Background to the dispute
Den 5. november 2002 afslog Rådet at give Maurizio Turco aktindsigt i denne udtalelse under henvisning til artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001.
The Council refused Mr Turco access to that opinion on 5 November 2002, on the basis of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Afslaget indeholdt følgende begrundelse:
The reasons given for that refusal were as follows:
»Dokument [nr.] 9077/02 er en udtalelse fra Rådets Juridiske Tjeneste vedrørende et forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne.
‘Document [No] 9077/02 is an opinion of the Council legal service concerning a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
På grund af dets indhold vil udbredelsen af dette dokument kunne være til skade for beskyttelsen af Rådets interne juridiske udtalelser ifølge artikel 4, stk. 2, [i forordning nr. 1049/2001].
Given its content, the release of this document could undermine the protection of internal legal advice to the Council as referred to in Article 4(2) of … Regulation [No 1049/2001].
Så længe der ikke foreligger en særlig grund, som indicerer, at der er knyttet en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumentet, er det Generalsekretariatets opfattelse efter en afvejning af interesserne, at interessen i en beskyttelse af interne juridiske udtalelser bør have forrang for offentlighedens interesse, hvorfor det har besluttet at give afslag på aktindsigt i dokumentet i medfør af forordningens artikel 4, stk. 2.
In the absence of any specific reasons pointing to a particular overriding public interest in disclosure, the General Secretariat has concluded that, on balance, the interest in protecting internal legal advice outweighs the public interest and has therefore decided to refuse access to this document pursuant to Article 4(2) of [that] Regulation.
Denne undtagelse omfatter hele dokumentets indhold.
This exception covers the entire content of the document.
Det er derfor ikke muligt at give delvis aktindsigt i dokumentet i medfør af forordningens artikel 4, stk. 6.«
Consequently, it is not possible to grant partial access pursuant to Article 4(6) of [that] Regulation.’
Den 22. november 2002 genfremsatte Maurizio Turco begæringen over for Rådet og anmodede det om at tage sin opfattelse op til fornyet overvejelse, hvorved Maurizio Turco gjorde gældende, at Rådet havde foretaget en urigtig anvendelse af undtagelserne i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning nr. 1049/2001 vedrørende offentlighedens aktindsigt i institutionernes dokumenter, og at det demokratiske princip og princippet om borgernes deltagelse i lovgivningsprocessen udgjorde en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af bl.a. den pågældende juridiske udtalelse.
On 22 November 2002, Mr Turco made a confirmatory application to the Council asking it to reconsider its position, claiming that the Council had incorrectly applied the exceptions to the right of public access to the documents of the institutions provided for in Article 4(2) and (3) of Regulation No 1049/2001 and that the principle of democracy and citizen participation in the legislative process constitutes an overriding public interest in the disclosure of, inter alia, the legal opinion in question.
Ved den anfægtede beslutning accepterede Rådet at gøre det første afsnit i udtalelsen offentligt tilgængeligt, hvori det angives, at udtalelsen indeholder råd fra Rådets Juridiske Tjeneste angående Fællesskabets kompetence på området for tredjelandsstatsborgeres adgang til arbejdsmarkedet. I øvrigt afslog Rådet dog at tage sin opfattelse op til fornyet vurdering.
By the contested decision, the Council agreed to disclose the introductory paragraph of that opinion, in which it is stated that the opinion contains the advice of the Council’s legal service on the question of the powers of the Community regarding access to the labour market by third-country nationals, but it refused to reconsider its pos -ition as to the remainder.
Som begrundelse for at fastholde afslaget angav det i det væsentlige for det første, at udtalelser fra dets Juridiske Tjeneste bør sikres en
In essence, it justified its confirmation of refusal of access on the ground, first, that the advice of its legal service deserves particular protection,
For det andet kunne en udbredelse heraf skabe usikkerhed om lovligheden af de lovgivningsakter, som vedtages efter afgivelsen af sådanne udtalelser og dermed bringe retssikkerheden og stabiliteten i Fællesskabets retsorden i fare.
Secondly, disclosure of the legal service’s opinions could create uncertainty regarding the legality of legislative acts adopted further to those opinions and, therefore, jeopardise the legal certainty and stability of the Community legal order.
Hvad angår den mere tungtvejende offentlige interesse, som Maurizio Turco havde påberåbt sig, anførte Rådet følgende:
As for the overriding public interest put forward by Mr Turco, the Council stated as follows: