natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For fuelolies vedkommende kan der tænkes at foreligge en sådan forpligtelse, såfremt kravene i Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF 29ikke kan overholdes.
In the case of heavy fuel oil this is conceivable where the requirements laid down in Council Directive 1999/32/EC of 26 April 1999 relating to a reduction in the sulphur content of certain liquid fuels and amending Directive 93/12/EEC 29 cannot be complied with.
På det relevante tidspunkt, nemlig i december 1999, fandtes der imidlertid ikke sådanne fællesskabsregler, og desuden må denne konstellation være udelukket, når fuelolien — sådan som det forudsættes i anmodningen om en præjudiciel afgørelse — opfyldte køberens krav.
At the time in question, December 1999, however, no relevant Community rules were applicable and, moreover, that scenario would appear to be ruled out where — as presumed in the reference for a preliminary ruling — the heavy fuel oil meets the buyer’s specifications.
Ligesom de øvrige parter er jeg imidlertid ikke overbevist om, at fuelolie — i hvert fald under de omstændigheder, der foreligger her — faktisk er et restprodukt fra en produktion.
Like the other parties, however, I am not convinced that heavy fuel oil, at least in the circumstances of the present case, is actually a production residue.
Der er derimod tale om et produkt.
In fact, it is a product.
Ifølge oplysninger fra Det Forenede Kongerige opstår der ganske vist automatisk fuelolie ved raffinering af råolie, men det gælder også for de fleste andre fraktioner, som raffinaderier fremstiller af mineralolie.
Heavy fuel oil is inevitably produced when crude oil is refined, as the United Kingdom states; however, that is also true of most other fractions that are produced by the refining of crude oil.
Dette bekræftes af referencedokumentet om de bedste teknikker, der står til rådighed i mineralolie- og gasraffinaderier 34.
This is confirmed by the Reference Document on Best Available Techniques for Mineral Oil and Gas Refineries.
Kommissionen har udarbejdet dette dokument i samarbejde med eksperter fra medlemsstaterne på grundlag af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening 35.
34The Commission produced that document in collaboration with experts from the Member States on the basis of the directive concerning integrated pollution prevention and con-
Det skal følgelig undersøges, om indehaveren ville skille sig af med fuelolien.
Consequently, it must be examined whether the holder intended to discard the heavy fuel oil.
Affaldsrammedirektivet fastsætter ingen kriterier, der kan anvendes til påvisning af, om indehaveren har til hensigt at skille sig af med et bestemt stof eller en bestemt genstand.
The Waste Framework Direct ive does not provide any decisive criteria for determining the intention of the holder to discard a given substance or object.
Domstolen, der har fået forelagt flere sager, hvori det ønskedes afklaret, om forskellige stoffer kunne anses for affald, har imidlertid givet visse oplysninger, der kan gøre det muligt at fastslå, hvad der er indehaverens hensigt 30.
Nevertheless, the Court, which has been asked on a number of occasions for preliminary rulings on whether various substances are to be regarded as waste, has provided a number of indicators from which it may be possible to infer the holder’s intent.
Dette skal undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder.
30This must be determined in the light of all the circumstances, regard being had to the aim of the directive and the need to ensure that its effectiveness is not undermined. 31
28 — Jf. herom KVZ retec-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 26, præmis 53 ff.
28 — KVZ retec (cited in footnote 26, paragraph 53 et seq.).
33 — Dommen i sagen Van de Walle m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 46 og — e contrario — dommen i sag C-194/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 37 f., dommen i sag C-195/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 39 f., og dommen i sag C-263/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 37 f.
33 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 46) and — conversely — Case C-194/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.), Case C-195/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 39 et seq.), and Case C-263/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.).
30 — Palin Granitdommen, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 25.
30 — Palin Granit (cited in footnote 25, paragraph 25).
Jf. også mit forslag til afgørelse af 7.9.2006 i KVZ retecsagen, Sml. 2007 I, s. 1721, punkt 73.
See also my Opinion in Case C-176/05 KVZ retec [2007] ECR I-1721, point 73.
31 — ARCO Chemie Nederland-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 73.
31 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 73).
Der må ikke stilles for voldsomme krav til et sådant teknisk valg, eftersom mange produktionsprocesser kræver en parallel fremstilling af produkter, der ikke alle er lige attraktive for producenten, men som alligevel alle tilstræbes inden for rammerne af en så integreret og effektiv produktion som mulig.
COMMUNE DE MESQUER choice should not be too high since many production processes give rise to the parallel production of products, which are not all equally attractive for producers, but are nevertheless wanted in the context of a production process which is as integrated and efficient as possible.
Set i lyset af et brændstofs natur kan man heller ikke anse den planlagte forbrænding for en bortskaffelsesproces, der viser, at man vil skille sig af med stoffet 38.
In accordance with the nature of a fuel, the planned combustion also cannot be regarded as a discarding process which might suggest an intention to discard. 38 Rather it is used mainly for the same purposes as other substances which are indisputably to be regarded as products. 39
Følgerigtigt kvalificerer det nævnte referencedokument ikke fuelolie som typisk raffinaderiaffald 36.
Accordingly, the Reference Document does not classify heavy fuel oil as typical refinery waste.
Direktivet nævner heller ikke begrænsning af fuelolieproduktion som et mål for de bedste tilgængelige teknikker som omhandlet i direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening.
36 Nor does it mention reducing the production of heavy fuel oil as an aim of the best available techniques within the meaning of the directive concerning integrated pollution prevention and control.
Dette resultat bekræftes også af det forhold, at fuelolie ifølge det præjudicielle spørgsmål omfattes af direktiv 68/414 om strategiske ressourcer og lagerpligt. Det er
This finding also confirms the fact that heavy fuel oil is covered for the purposes of the question referred by Directive 68/414 on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches.
37 — Jf. kendelse af 15.1.2004, sag C-235/02, Saetti og Frediani, Sml. I, s. 1005, præmis 45.
35 — Council Directive 96/61/EC of 24 September 1996 (OJ 1996 L 257, p. 26).
38 — ARCO Chemie Nederland-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 44 ff.; præmis 85 går derimod i en anden retning, Palin Granitdommen, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 27, og dom af 11.11.2004, sag C-457/02, Niselli, Sml. I, s. 10853, præmis 37.
38 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 44 et seq., but in contrast see paragraph 85), Palin Granit (cited in footnote 25, paragraph 27) and Case C-457/02 Niselli [2004] ECR I-10853, paragraph 37.
36 — Nævnt ovenfor i fodnote 34, s. 379.
36 — Cited in footnote 34, p. 379.
Som hovedformer for affald nævnes slam, opbrugte katalysatorer, filterjord og aske fra forbrændingen samt som eksempler på andre affaldsfraktioner reaktionsprodukter fra afsvovling af røggas, flyveaske, grov aske, brugt aktivt kul, filterstøv, uorganiske salte, såsom ammoniumsulfat samt kalk fra vandforbehandling, jord, der er kontamineret af olie, bitumen, udrensninger, opbrugte syrer og lud samt kemikalier.
The main forms of waste are sludges, spent process catalysts, filter clay and incinerator ash, and examples of other waste fractions are waste from flue gas desulphurisation, fly ash, bottom ash, spent activated carbon, filter dust, inorganic salts such as ammonium sulphate and lime from water pretreatment, oil-contaminated soil, bitumen, sweepings, spent acid and caustic solutions, and chemicals.
39 — Jf. kendelsen i sagen Saetti og Frediani, nævnt ovenfor i fodnote 37, præmis 45.
39 — See Order in Saetti and Frediani (cited in footnote 37, paragraph 45).
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 har derfor anset såkaldte »LUWA-bottoms«, der udvindes af en (ikke nærmere specificeret) »strøm af kulbrinter«, for restprodukt ved produktion af propylenoxid og tertiær butylalkohol 43.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 a production residue in the manufacture of propylene oxide and tertiary butyl alcohol.
ikke så nærliggende at antage, at der foreligger en hensigt til at skille sig af med stoffet, når medlemsstaterne er forpligtet til at opretholde tilstrækkelige lagre af fuelolie 40.
43 intention to discard is not apparent where the Member States are required to maintain sufficient stocks of heavy fuel oil.
Lagerpligten taler derimod for, at det er sikret, at den fremkomne fuelolie bliver brugt, hvilket ligeledes taler imod at anse olien for affald 41.
40Rather that stock-holding obligation suggests that it is certain that heavy fuel oil that is produced will be used, which militates against its classification as waste. 41
I modsætning til, hvad Mesquer har fremført, er der heller ikke tvivl om denne vurdering som følge af de særlige farer for miljøet, som fuelolien og anvendelsen heraf indebærer.
Contrary to the view taken by Mesquer, this assessment is also not called into question by the particular environmental risks emanating from heavy fuel oil and its use.
Domstolen har ganske vist anerkendt, at sådanne farer kan være et indicium for, at der foreligger en hensigt til at skille sig af med stoffet, men indiciet spiller en subsidiær rolle i forhold til andre holdepunkter 42. Mange produkter har egenskaber, der er farlige for miljøet eller i hvert fald kan være til fare for miljøet, når de benyttes. Disse farer tvinger dog ikke til at anvende affaldsretten; der må derimod tages hensyn til dem på grundlag af specifikke regler om disse produkter og/eller produkternes anvendelse.
The Court of Justice has recognised such risks as an indication of an intention to discard, but this has a secondary role compared with other evidence.
Denne undtagelse til undtagelsen er blevet anvendt på sidesten, der opstod og blev udnyttet til opfyldning inden for én og samme minevirksomhed.
This counter-exception was applied to the recovery of leftover stone for filling in within the same mining operation.
I et sådant tilfælde er undtagelsen berettiget, især med henblik på en afgrænsning over for affald ved minedrift, der kan anvendes på andre områder, men hvor det ikke er sikkert, at en sådan anvendelse finder sted 45.
In that case it is entitled in particular to draw a distinction vis-à-vis mining waste the recovery of which in other areas is a mere possibility but not a certainty. 45
Det er derimod meget mere nærliggende at antage, at der er tale om et restprodukt ved en produktion, såfremt der opstår et potentielt brændstof ved en produktionsproces, der i det væsentlige tager sigte på at opnå produkter af en anden art. Domstolen
A production residue is much more likely to exist, on the other hand, where a potential fuel results from a production process which is essentially geared to a different product. For example, the Court regarded ’LUWAbottoms’, which are obtained from a ’flow of hydrocarbons’ (not further specified), as
43 — ARCO Chemie Nederland-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 84 ff.
43 — ARCO Chemie Nederland and Others (cited in footnote 27, paragraph 84 et seq.).
40 — Den skatteretlige kvalificering af fuelolie giver derimod i modsætning til Totals opfattelse ikke mulighed for at konkludere endeligt, om der foreligger en hensigt til at skaffe sig af med stoffet.
40 — However, contrary to the view taken by Total, the classification of heavy fuel oil for tax-law purposes does not permit any inferences to be drawn regarding the intention to discard.
44 — Palin Granitdommen, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 36, og dommen i sag C-194/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 37 f., i sag C-195/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 39 f., og i sag C-263/05, Kommissionen mod Italien, nævnt ovenfor i fodnote 25, præmis 37 f.
44 — Palin Granit (cited in footnote 25, paragraph 36), Case C-194/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.), Case C-195/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 39 et seq.), and Case C-263/05 Commission v Italy (cited in footnote 25, paragraph 37 et seq.).
41 — Jf. kendelsen i sagen Saetti og Frediani, nævnt ovenfor i fodnote 37, præmis 45.
41 — See Order in Saetti and Frediani (cited in footnote 37, paragraph 45).
42 — ARCO Chemie Nederland-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 66 ff.
45 — Case C-114/01 AvestaPolarit Chrome [2003] ECR I-8725, paragraph 36 et seq.
COMMUNE DE MESQUER sammenblanding med vand og sedimenter er affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i kategori Q 4 i bilag I til affaldsrammedirektivet.
COMMUNE DE MESQUER cargo of heavy fuel oil, transported by a ship and accidentally leaked into the sea, constitutes — either through that leak or on account of being mixed with water and sediment — waste falling within Category Q4 in Annex I to the Waste Framework Directive.
Undtagelsen til undtagelsen skal imidlertid ikke anses for endelig, især hvad angår kriteriet »forlængelse af fremstillingsprocessen«.
However, the counter-exception should not be construed exhaustively, in particular regarding the characteristic of the continuing process of production.
I det foreliggende tilfælde kunne der være tvivl om, hvorvidt fremstillingsprocessen forlænges, eftersom fuelolien transporteres over en betragtelig strækning, inden den udnyttes.
There could be doubts as to a continuing process in the present case since the heavy fuel oil is first transported for a considerable distance prior to recovery.
Hvis det er sikkert, at restproduktet fra en produktion udnyttes uden yderligere forarbejdning, og dette er økonomisk fordelagtigt for producenten, må det også udelukkes, at restproduktet udgør en belastning, som producenten vil skille sig af med 46.
If, however, the recovery of a production residue without any further processing is a certainty and is economically advantageous to the producer, it can also be ruled out that that residue constitutes a burden which he intends to discard. 46
Kongeriget Belgien og tilsyneladende også Total er imidlertid af den opfattelse, at det er udelukket at anvende affaldsrammedirektivet som følge af ansvarskonventionen.
Belgium and probably also Total take the view that the application of the Waste Framework Directive is precluded by the Liability Convention.
I henhold til artikel III, stk. 4, i denne konvention kan krav om erstatning for forureningsskade ikke rejses mod ejeren og andre personer på anden måde end efter konventionen.
Under Article III(4) of that Convention, no claim for compensation for pollution damage may be made against the owner or other persons otherwise than in accordance with the Convention.
På grundlag heraf skal det første spørgsmål besvares således, at fuelolie som et produkt, der er resultat af en raffineringsproces i overensstemmelse med brugerens krav og ifølge producenten skal sælges som brændsel, og som er nævnt i direktiv 68/414 om strategiske ressourcer og lagerpligt, ikke som sådan skal kvalificeres som affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1 i affaldsrammedirektivet.
In summary, the answer to the first question must therefore be that heavy fuel oil, as the product of a refining process, meeting the user’s specifications and intended by the producer to be sold as a combustible fuel, and referred to in Directive 68/414 on strategic resources to which a stock-holding obligation attaches, cannot as such be treated as waste within the meaning of Article 1 of the Waste Framework Directive.
Ansvarskonventionen har imidlertid ingen betydning for det andet præjudicielle spørgsmål, allerede fordi konventionen ikke indeholder nogen bestemmelser om, hvorvidt olieprodukter, der slipper ud ved et skibsuheld, er affald.
Nevertheless, the Liability Convention is irrelevant to the second question because it does not contain any rules on whether oil products leaked in tanker accidents are waste.
Ansvarskonventionen skal derimod undersøges nedenfor i forbindelse med det tredje spørgsmål, da det tredje spørgsmål vedrører ansvaret i affaldsretlig henseende og dermed også hæftelsen.
Instead the Convention must be examined below in the context of the third question because that question concerns responsibility under the law on waste and thus also liability.
C — Det andet spørgsmål — spørgsmålet, om den udledte fuelolie er affald
C — The second question — Nature of the leaked fuel oil as waste
Med det andet spørgsmål ønsker Cour de cassation oplyst, om en last af fuelolie, som transporteres med skib, og som ved et uheld ledes ud i havet, i sig selv eller ved
With the second question the Cour de Cassation is seeking to ascertain whether a
Total har desuden gjort gældende, at spørgsmålet, om fuelolien blev til affald, idet den løb ud, åbenbart ikke har nogen betydning for hovedsagen.
Total also takes the view that the question whether the heavy fuel oil became waste through the leak is manifestly irrelevant to the main proceedings.
Det eneste relevante er den fuelolie, der forurenede kystarealerne i Mesquer.
The case concerns only heavy fuel oil which polluted the coastal areas of Mesquer.
Det er derfor ikke nødvendigt at tage stilling til dette delspørgsmål.
That part of the question does not therefore need to be answered.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-188/07 tredje spørgsmål — skal fastslås, hvem der har ansvaret for, at affaldet er opstået.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 ascertained.
Dette ansvar afhænger nemlig normalt af, hvad der er sket med enkelte bestanddele, i det foreliggende tilfælde fuelolien, hvorimod de andre bestanddele først er blevet til affald som følge af den forurening, fuelolien har bevirket.
That responsibility is generally linked to the fate of the individual elements, in the present case heavy fuel oil, whilst the nature of the other elements as waste is the consequence of the pollution by the heavy fuel oil.
Det skal derfor undersøges, om fuelolien er blevet til affald.
It must therefore be examined whether the heavy fuel oil became waste.
Den påstand er imidlertid i modstrid med, hvad Total har anført vedrørende det andet delspørgsmål.
This argument contradicts Total’s submissions on the second part of the question, however.
Hvad dette angår har Total gjort gældende, at den blanding af fuelolie, vand og sedimenter, der forurenede kysten, kun skal anses for affald, hvis der består en forpligtelse til at skille sig af med fuelolien.
Total takes the view that the mixture of heavy fuel oil, water and sediment which polluted the coast is to be treated as waste only if there is an obligation to discard the heavy fuel oil.
En sådan forpligtelse — der som udgangspunkt kun vedrører fuelolien — kan imidlertid kun indtræde, hvis fuelolien allerede er blevet til affald, inden blandingen opstår.
Such an obligation — which relates to heavy fuel oil alone at its origin — can only arise, however, if the heavy fuel oil became waste prior to being mixed.
Det første delspørgsmål er derfor ifølge Totals egne argumenter absolut relevant og skal besvares.
Consequently, the first part of the question is perfectly relevant according to Total’s own submissions and must be answered.
Bilag I til direktiv 75/442 — »affaldskategorier« — nævner under punkt Q 4 »[m]a terialer, der er spildt eller tabt ved uheld, eller som på anden måde er involveret i et uheld, herunder materialer, udstyr osv., der er kontamineret som følge af det pågældende uheld«.
Annex I to Directive 75/442, entitled ’Categories of waste’, refers in heading Q4 to ‘materials spilled, lost or having undergone other mishap, including any materials, equipment, etc., contaminated as a result of the mishap’.
Dette er et indicium for, at sådanne materialer falder ind under anvendelsesområdet for begrebet affald.
This merely indicates that such materials may be waste.
Men det giver ikke i sig selv mulighed for at anse brændstoffer, der er spildt ved et uheld og er skyld i en forurening, for affald 48.
However, it is not possible per se to classify as waste hydrocarbons which are spilled by accident and which cause contamination.
For stoffer og genstande er, som allerede fastslået inden for rammerne af første spørgsmål, i henhold til artikel 1, litra a), punkt 1, i affaldsrammedirektivet kun affald, hvis indehaveren skiller sig af med eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med dem 49.
48 As has already been stated in connection with the first question, substances and objects are waste under Article 1(a)(1) of the Waste Framework Directive only if their holder discards, intends to discard or is required to discard them. 49
I øvrigt har Total en opfattelse, som jeg også allerede har gjort mig til talsmand for på lignende vis, nemlig at det udløbne og det forurenede stof skal bedømmes under ét 47.
Total also takes a view which I have already held in a similar form, namely that the leaked substance should be considered together with the contaminated substance.
Det afgørende ville så være, om man skiller sig af med, agter eller er forpligtet til at skille sig af med blandingen.
47The matter would then hinge on whether the holder discards, intends to discard or is required to discard the mixture.
Denne synsvinkel kan være fornuftig under visse omstændigheder, især når det ikke længere kan afklares, hvor bestanddelene i en blanding stammer fra.
This viewpoint may be reasonable under certain circumstances, in particular where the origin of the elements of a mixture can no longer be clarified.
Det forhold, at der ved en skibsulykke udledes fuelolie, er — hvis der ikke foreligger nogen særlige, yderligere holdepunkter herfor — hverken udtryk for, at man agter eller er forpligtet til at skille sig af med olien.
The spillage of heavy fuel oil in a tanker accident does not characterise — without further special indications — either an intention to discard or an obligation to discard.
Det skal imidlertid undersøges, om indehaveren som følge af udledningen har »skilt sig af med« fuelolien.
It must be examined, however, whether the holder did discard as a result of the spillage of the heavy fuel oil.
Det har imidlertid ingen mening at undersøge blandingen, hvis det — sådan som det er tilfældet her inden for rammerne af det
The examination of the mixture is of no benefit, however, if — as in the context of the third question in the present case — responsibility for the generation of waste is to be
48 — Dommen i sagen Van de Walle m.fl., nævnt ovenfor i fodnote 27, præmis 43.
48 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 43).
47 — Jf. mit forslag til afgørelse af 29.1.2004 i sagen Van de Walle m.fl., dommen nævnt ovenfor i fodnote 27, punkt 24.
47 — See my Opinion in Case C-1/03 Van de Walle and Others [2004] ECR I-7613, point 24.
49 — Jf. ovenfor under punkt 39 ff.
49 — See above, point 39.
Hvad dette angår drog Domstolen i dommen i sagen Van de Walle m.fl. en parallel til retspraksis vedrørende restprodukter ved produktion.
In this respect, in Van de Walle the Court drew a parallel with the caselaw on production residues.
Denne sag drejede sig om kulbrinter, der sivede ud fra en tankstations opbevaringsanlæg og ned i jorden omkring anlægget.
That case concerned hydrocarbons leaked from a service station’s storage facilities into the surrounding ground.
Det et uvist og kan endog være helt udelukket at genanvende olien.
Its usability is at least uncertain, if not completely ruled out.