natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I overensstemmelse medstatuttens artikel 3,stk. 56fremlagde Ombudsmanden derfor en mindelig løsning for Kommissionen, hvor Kommissionen skulle trække beslutningen om tilbagebetalingtilbage og tilbagebetale de beløb,der var blevet fratrukket klagerens pension.
In accordance with Article 3 (5) of the Statute6, the Ombudsman therefore proposed to the Commission a friendly solution inwhich the Commission would withdraw the recovery decision and reimburse thecomplainant with the amounts deducted from his pension.
3.5I sit svar fremlagde Kommissionen nye beviser for,at klageren i en skrivelse af 23.februar 1989 var blevet formelt oplyst om,at forvaltningen ikke ville dække alle udgifterne til lægeudvalget.
3.5In its reply,the Commission submitted evidence to show that the complainant hadbeen formally notified by a letter of 23 February 1989 that the administration would notsupport all the expenditure related to the medical committee.
Desuden anså Kommissionen den beslutning om tilbagebetaling,der var vedtaget i april 1998,for at være juridisk og administrativt ubestridelig.Kommissionen erklærede imidlertid,at den var villig til at trække beslutningen om tilbagebetaling tilbage og refundere 149.982 BEF til klageren,udelukkende for at udvise godvilje og uden at skabe præcedens.
Furthermore, the Commission considered the recovery decision,which it had adopted in April 1998 to belegally and administratively incontestable.
Klagerenforeslog som alternativ,at Kommissionen skulle betale de 149.982 BEF til Europakollegiet i Brugge,og at han skulle modtage en skriftlig undskyldning underskrevetaf formanden for Europa-Kommissionen.
However,the Commission declared itselfprepared as an exceptional act of goodwill and without creating a precedent to withdrawits recovery decision and to reimburse 149.982 BEF to the complainant.
Ombudsmanden mener, at Kommissionens tilsagn om at trække beslutningen om tilbagebetaling tilbage og refundereklageren de beløb,der blev fratrukket hans pension,er tilstrækkeligt til at imødekommeden påstand,der var genstand for Ombudsmandens undersøgelse,og bringe eventuelletilfælde af fejl eller forsømmelser til ophør.
3.6The complainant did not accept the approach of the Commission in considering thewithdrawal of the recovery decision and reimbursement to be an “exceptional act of good-will.”He proposed that the Ombudsman should investigate his secret file as a step on theway to a more general inquiry into communist activities in the Commission during thecold war. As an alternative,the complainant proposed that the Commission should instead
”I undtagelsestilfælde,og ved beslutning taget af ansættelsesmyndigheden efter at have konsulteret den valgtelæge,kan alle de udgifter,der er nævnt i forgående afsnit,imidlertid betales af institutionen”.
“However,in exceptional cases and by a decision taken by the appointing authority after consulting the doctorappointed by it,all the expenditure referred to in the proceeding paragraph may be borne by the institution.”
”Så vidt muligt forsøger Ombudsmanden sammen med den berørte institution eller det berørte organ at findeen løsning,der kan bringe tilfælde af fejl eller forsømmelser til ophør og imødekomme klagen”.
“As far as possible,the Ombudsman shall seek a solution with the institution or body concerned to eliminatethe instance of maladministration and satisfy the complaint.”
Kommissionen har forpligtet sig til at trække sin beslutning om tilbagebetaling tilbage ogrefundere 149.982 BEF til klageren.
The Commission has undertaken to withdraw its recovery decision and to reimburse149.982 BEF to the complainant.
Ombudsmandens undersøgelser af denne klage samtovenstående forpligtelse viste ingen tilfælde af fejl eller forsømmelser fra Kommissionensside.
On the basis of the Ombudsman’s inquiries into thiscomplaint and the undertaking mentioned above,there appears to be no maladministrationby the Commission.
Note:Den 2. juli 2001 meddelte klageren Ombudsmanden,at Kommissionen havde overført ovennævnte beløb til ham.
Note:on 2 July 2001 the complainant informed the Ombudsman that the Commission hadtransferred the above-mentioned sum to him.
Et fransk advokatfirma indgav i oktober 1999 en klage til Den Europæiske Ombudsmandover Kommissionen på vegne af sin klient C. vedrørende eksportlicenser til svinekødunder den ordning,der blev oprettet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1370/957,medændringer.
In October 1999,a French law firm made a complaint to the European Ombudsmanagainst the Commission on behalf of its client C. concerning export licenses for pig- meat,issued under the regime established by Commission Regulation (EC) N°1370/957,asamended.
Ifølge klageren havde virksomhed C. den 3. juli 1999 indgivet ansøgninger omtre eksportlicenser til det relevante franske agentur (OFIVAL) til eksport af en vis mængdesvinekød til Rusland.
According to the complainant,the company C. lodged applications for threeexport licenses with the relevant French national agency (OFIVAL),on 3 July 1999,forthe export of certain quantities of pig-meat to Russia.
OFIVAL udstedte licenserne den 5. juli 1999.
OFIVAL issued the licenses on 5July 1999.
Afgørelse om klage1298/99/(IJH)BB over Europa-Kommissionen
Decision on complaint1298/99/(IJH)BBagainst the European Commission
Klageren gjorde gældende,at Kommissionens forordning nr. 1370/95 af 16. juni 1995 omgennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportlicenser inden for svinekødssek-toren,med ændringer,uretmæssigt var blevet anvendt på tre eksportlicenser,der blevudstedt til hans klienter den 5. juli 1999.
The complainant alleged that Commission Regulation N°1370/95 of 16 June 1995 layingdown detailed rules for implementing the system of export licences for the pig-meatsector,as amended,had been wrongly interpreted as applying to three export licencesissued to his clients on 5 July 1999.
”Med hensyn til ansøgningerne om eksportlicenser,der blev indgivet indtil den 13. juli1999 i henhold til forordning (EF) nr. 1370/95 for svinekødssektoren,tages de ansøg-ninger,der er til behandling,og for hvilke udstedelsen skulle være sket fra den 14. juli ogfra den 21. juli 1999 for kategori 1,2 og 3,der er omhandlet i bilag I til nævnte forord-ning,ikke til følge.”
« No further action shall be taken in respect of applications submitted until 13 July 1999for export licenses for pig-meat pursuant to Regulation (EC) N°1370/95 in respect of categories 1,2 and 3 of Annex I to that Regulation which should have been issued from 14 Julyand from 21 July 1999. »
Klageren gjorde gældende,at Kommissionen havde fortolket forordningen på en sådanmåde,at den også fandt anvendelse på de tre eksportlicenser,som C. modtog den 5. juli1999. Dette betød,at C. led et økonomisk tab,da denne mistede både den eksportrestitu-tion,som den ville have modtaget,og 60% af det beløb,som den var forpligtet til at betalesom garanti ved ansøgning om licenserne.
The complainant alleged that the Commission had interpreted the Regulation so as toapply to the three export licences,which C. received on 5 July 1999.
Forordning nr. 1370/95,med ændringer,bemyndiger Kommissionen til at ”træffe særfor-anstaltninger”,der påvirker eksportlicenserne for ”den pågældende uge”.
Regulation N°1370/95,as amended,authorises the Commission to «take special meas-ures»affecting the validity of export licences for «the week in question».
Kommissionens forordning (EF) nr. 1370/95 af 16. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser for ordningenmed eksportlicenser inden for svinekødssektoren,EFT L af 17.6.1995,s. 9.
Commission Regulation (EC) N°1370/95 of 16 June 1995 laying down detailed rules for implementing the system of export licences in the pig-meat sector,1995 OJ L 133/9.
Kommissionens forordning (EF) Nr. 1526/1999 af 13. juli 1999 om fastlæggelse af,i hvilket omfang ansøgninger om eksportlicenser for svinekødssektoren kan imødekommes,EFT L 178 af 13.7.1999,s. 6.
Commission Regulation (EC) N°1526/99 of 13 July 1999 determining the percentage of quantities covered byapplications for export licences for pig-meat which may be accepted,OJ 1999 L 178/6.
Klagen videresendtes til Kommissionen.
The complaint was forwarded to the Commission.
I sin udtalelse fremsatte Kommissionen følgendebemærkninger:
In its opinion the Commission made thefollowing remarks:
Klageren gjorde indvendinger mod følgerne af Kommissionens forordning (EF) nr.1526/99 af 13. juli 1999 om fastlæggelse af,i hvilket omfang ansøgninger om eksportlicenser for svinekødssektoren kan imødekommes,og gjorde gældende,at Kommissionenhavde misforstået og fejlfortolket denne forordning.
The complainant objected to the effects of Commission Regulation (EC) 1526/1999 of 13July 1999 determining the percentage of quantities covered by applications for exportlicences for pig-meat which may be accepted,and alleged that the Commission had misinterpreted and misapplied this Regulation.
Som hovedregel og i henhold til forordning (EØF) nr. 2759/75 om den fælles markedsordning for svinekød afhænger anmodninger om eksportrestitution for sådanne produkteraf,om der foreligger en eksportlicens med forudfastlæggelse af restitutionen.
As a general rule,and pursuant to Regulation (EEC) N°2759/75 on the common organisation of the market in pig-meat,a request for an export refund in respect of such productsis subject to production of an export certificate setting out the amount of the refund inadvance.
De ordninger,der gælder for anvendelsen af denne ordning (for den periode,hvori depågældende aktiviteter fandt sted),fastlægges i Kommissionens forordning nr. 1370/95 af16. juni 1995 med efterfølgende ændringer.
The arrangements for the application of this system (for the period in which the operationsin question took place) are set out in Commission Regulation N°1370/95 of 16 June 1995and successive amendments.
I betragtningerne til forordning nr. 1370/95 forklares det,at ”for at imødegå spekulation iforbindelse med ordningen inden for svinekødssektoren bør de erhvervsdrivende kunkunne anvende ordningen på bestemte betingelser,og eksportlicenserne bør ikke kunneoverdrages”,og at ”der bør endvidere først gives meddelelse om beslutningerne omansøgningerne om eksportlicens efter en betænkningsperiode; en sådan periode skal give Kommissionen mulighed for at vurdere de mængder,der ansøges om,og de tilhørendeudgifter samt eventuelt at indføre særforanstaltninger,der bl.a. gælder for de ansøgninger,der er til behandling…”.
The recitals of Regulation N°1370/95 explain that ‘in view of the risk of speculationinherent in the system in the pig-meat sector,export licences should not be transferableand precise conditions governing access by traders to the said system should be laiddown’,and that ‘the decision regarding applications for export licences should be communicated only after a period of consideration; …this period would allow the Commission toappreciate,to take specific measures applicable in particular to the applications which arepending…’.
I betragtningerne henvises der også til,at overholdelsen af de mængdemæssige eksport-begrænsninger,som er indgået inden for rammerne af handelsforhandlingerne under Uruguay-runden, skal sikres”på grundlag af eksportlicenser”.
The recitals also refer to the need to respect Community obligations arising from the Uruguay Round agreements regarding the export volume,which ‘shall be ensured on thebasis of the export licenses’.
I betragtningerne til forordning nr. 1122/96 angives det ligeledes,at ”det er nødvendigt,atder for de øjeblikkeligt udstedte licenser bliver en ventetid,inden restitutionen ydes,således at licenserne i givet fald kan ændres i denne periode under hensyntagen til Kommissionens særforanstaltninger”.
The recitals of Regulations N°1122/96 further specify that ‘it is necessary,for licenceswhich are issued immediately,to allow for a waiting period relative to the granting of therefund,during which licences may be amended,if need be,according to the special measures taken by the Commission’.
Hvad angår svinekroppe og grovparteringerne (som C.’s anmodning henførte til),fast-lægges restitutionen på baggrund af prisen på svinekød.
As regards pig carcasses and the main cuts (to which C.’s request related) the amount ofexport refunds is set on the basis of the pig-meat price.
Restitutionen er høj,hvis priserneer lave,og falder,når priserne stiger.
It is higher if the prices are low,and falls as the price goes up.
Beslutninger om eksportrestitution tages generelt af Kommissionen efter høring af denrelevante forvaltningskomité.
Decisions on the level of export refunds are generally taken by the Commission afterconsulting the relevant Management Committee.
I henhold til artikel 13,stk. 3,sidste afsnit,i ovennævnteforordning nr. 2759/75 må Kommissionen imidlertid til enhver tid,uafhængigt og uden atfølge komitéens procedure,ændre de vedtagne beløb.
However,pursuant to Article 13(3),lastparagraph,of the above mentioned Regulation N °2759/75,the Commission may at anytime,independently and without following the Committee procedure,amend the amountsadopted.
I nuværende WTO-år er den gennemsnitlige mængde svinekød,som må eksporteres medrestitution,ca. 9.000 tons om ugen.
For the current WTO year,the average quantity of pig-meat,which may be exported witha refund,is approximately 9000 tonnes per week.
Derfor gjorde Kommissionen den 13. juli 1999 brug af sine beføjelser i medfør af artikel3,stk. 4,i forordning nr. 1370/95 og godkendte forordning nr. 1526/99,som klagerensindsigelse henfører til.
For that reason,on 13 July 1999 the Commission,made use of its powers under Article3(4) of Regulation N°1370/95 and approved Regulation N°1526/1999 to which thecomplainant’s objection relates.
I forordningen,der henviser til,at ”den forestående ændring af restitutionerne for disseprodukter har medført,at der er indgivet ansøgninger om eksportlicenser i spekulati-onsøjemed”,fastlægges det i artikel 1,at ”med hensyn til ansøgningerne om eksportli-censer,der blev indgivet indtil den 13. juli 1999 …,tages de ansøgninger,der er tilbehandling,og for hvilke udstedelsen skulle være sket fra den 14. juli og fra den 21. juli1999 …,ikke til følge”. Forordningen trådte i kraft den 14. juli 1999.
The Regulation,having regard to the fact that ‘the implementing adjustment of the refundsapplicable to those products has led to the submission of applications for export licencesfor speculative ends’,lays down (Article 1) that ‘no further action shall be taken in respectof applications submitted until 13 July 1999 for export licences…which should have beenissued from 14 July and from 21 July 1999’.
Klagerens påstand om,at de indsendte certifikater ikke var omfattet af den periode,derblev henvist til i forordning nr. 1526/99,bør ses i sammenhæng med den tidsplan,der erudstukket i forordning nr. 1370/95 med ændringer.
The complainant’s assertion that the certificates it submitted were not covered by theperiod referred to in Regulation N°1526/1999,should be looked at in conjunction with thetimetable set out in Regulation N°1370/95 as amended.
Det blev ikke bestridt,at de ansøgninger,der blev sendt til den kompetente franskemyndighed i løbet af weekenden,blev registreret af OFIVAL mandag den 5. juli 1999,ogat certifikaterne blev foreløbigt udstedt samme dag.
It was not disputed that the requests sent to the competent French authority during theweekend were registered by OFIVAL on Monday,5 July 1999 and the certificates provisionally issued the same day.
Det fremgik tydeligt af de fotokopier,som klageren fremsendte,at der i afsnit 22 på certifikatet stod:”Certifikat udstedt med forbehold af særforanstaltninger i henhold til artikel3,stk. 4,i forordning (EF) 1370/95”.
As was clear from the photocopies produced by the complainant,section 22 on the certificate states:‘Certificate issued subject to specific measures pursuant to Article 3(4) of Regulation (EC) 1370/95’.
(a)de i artikel 1 omhandlede ansøgninger om eksportlicens med forudfastsættelse afrestitution,som er indgivet fra mandag til onsdag i den pågældende uge”.
(a)the applications for export licences with advance fixing of refunds referred to in Article 1 which were lodged from Monday to Friday of the same week…’.
De certifikater,som C. var i besiddelse af,og som blev udstedt i starten af ugen mandagden 5. juli 1999,afventede således hele ugen,indtil oplysningerne fra medlemsstaterneblev fremsendt til Kommissionen,hvilket var planlagt til fredag den 9. juli,og fra det tidspunkt indtil onsdag den følgende uge.
The certificates held by C.,which were issued at the beginning of the week on Monday,5July 1999,were thus pending all week until the information from the Member States wasforwarded to the Commission,which was scheduled to take place on Friday,9 July,andfrom then until Wednesday of the following week.
Da oplysningerne var blevet fremsendt,noterede Kommissionen sig den unormalt højespekulationsprægede mængde ansøgninger,der var indgivet i løbet af den foregående uge,og vedtog derfor tirsdag den 13. juli 1999 forordning nr. 1526/99,som trådte i kraft onsdagden 14. juli og øjensynligt omfattede de certifikater,som C. var i besiddelse af.
After the information had been forwarded,the Commission noted the abnormally high,speculative level of requests submitted during the previous week and therefore adopted Regulation N°1526/1999 on Tuesday,13 July 1999,which entered into force on Wednesday, 14 July and evidently covered the certificates held by C.
Endelig bemærkede Kommissionen,at Nagel bevilgede direktøren for C. et interview den21. oktober 1999 efter anmodning fra BREIZE EUROPE.
Finally,the Commission noted that,at the request of the BREIZE EUROPE Office,Mr.Nagel granted the director of C. an interview on 21 October 1999.
I dette interview beskrev virksomheden de problemer,som den var blevet konfronteret med som følge af Kommissionens foranstaltninger.
It was during that interview that the firm set out the problems it had experienced as a result of the Commissionmeasures.
Nagel gav en detaljeret beskrivelse af den situation,somhavde ansporet Kommissionen til at iværksætte disse foranstaltninger i juli 1999.
Mr. Nagel explained in detail the situation that had led the Commission to takethe measures it took in July 1999.
I den forbindelse meddelte Kommissionen,at behandlingen af depositaene var en direktekonsekvens af,at forordning nr. 1526/99 var trådt i kraft,hvilket allerede var forklaret iafsnit 2 i Kommissionens arbejdsdokument,som C. havde vedlagt som bilag til sin klage.
The Commission noted in this connection that the treatment of deposits was a direct consequence of the entry into force of Regulation N°1526/1999,as had already been explainedin paragraph 2 of the Commission’s working document,which C. attached as an annex toits complaint.
Klageren fremsatte ingen bemærkninger.
The complainant did not send any observations.
Påstand om fejlfortolkning af Kommissionens forordning (EF) nr. 1370/95 medændringer
Alleged wrong interpretation of Commission Regulation (EC) N°1370/95,asamended
1.1Klageren gjorde gældende,at Kommissionen uretmæssigt havde anvendt Kommissionens forordning nr. 1370/95 af 16. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelserfor ordningen med eksportlicenser inden for svinekødssektoren med ændringer på treeksportlicenser,der blev udstedt til hans klient den 5. juli 1999.
1.1The complainant alleged that the Commission had wrongly interpreted Commission Regulation (EC) N°1370/95 of 16 June 1995,as amended laying down detailed rules forimplementing the system of export licences for the pig-meat sector so as to apply to threeexport licences issued to his client C. on 5 July 1999.
Forordning nr. 1370/95,med ændringer,bemyndiger Kommissionen til at ”træffe særforanstaltninger”,derpåvirker eksportlicenserne for ”den pågældende uge”.
Regulation N°1370/95,as amended,authorised the Commission to «take special measures»affecting the validity of exportlicences for «the week in question».
Klageren mente,at ”den pågældende uge”for de tre eksportlicenser,der blev udstedt den 5. juli 1999,var den 5.-11. juli1999.
The complainant considered that for the three exportlicenses issued on 5 July 1999,the «week in question»is 5-11 July 1999.
Klageren gjorde derfor gældende,at eftersom Kommissionen handlede den 13. juli1999,blev forordningen anvendt på de pågældende tre eksportlicenser med tilbagevirkende kraft,hvilket er i modstrid med almindelige retsgrundsætninger.
The complainanttherefore claimed that,since the Commission acted only on 13 July 1999,application ofthe Regulation to the three export licenses in question was a retrospective measure,contrary to general principles of law.
1.2I sin udtalelse til Ombudsmanden angav Kommissionen,at i referenceperioden(medio juni til medio juli 1999) steg prisen på svinekød efter en periode med lave priser.Det var derfor rimeligt at antage,at der ville blive vedtaget en nedsættelse af restitutionenpå forvaltningskomitéens møde,der blev afholdt den 13. juli 1999.
1.2In its opinion to the Ombudsman,the Commission stated that during the referenceperiod (mid-June to mid-July 1999),pig-meat prices were rising following a low period.It was therefore reasonable to expect that,at the Management Committee’s meeting scheduled for 13 July 1999,a reduction in the refund would be adopted.
For at drage fordel afden gunstige kombination med stigende priser og et højt restitutionsniveau sendte svineindustrien følgelig en enorm mængde kød til eksport svarende til ca. 34.000 tons.Kommissionen kunne ikke acceptere en så voldsom mængde,da den skulle gennemførebudgettet på en forsvarlig måde,og på grund af sine internationale forpligtelser.
Consequently,in orderto benefit from the favourable combination of rising prices and high level of refunds,thepig industry presented an enormous quantity of meat for export,equivalent to some 34.000tonnes. On the grounds of sound budgetary management,and because of its internationalcommitments,the Commission could not accept a quantity of this magnitude.
Derforgjorde Kommissionen den 13. juli 1999 brug af sine beføjelser i medfør af artikel 3,stk.4,i forordning nr. 1370/95 og godkendte forordning nr. 1526/99,som klagerens indsigelsehenførte til.
For thatreason,on 13 July 1999 the Commission,making use of its powers under Article 3(4) of Regulation 1370/95,approved Regulation N°1526/1999 to which the complainant’s objection related.
1.3Ifølge Kommissionen bør klagerens påstand om,at de indsendte certifikater ikke varomfattet af den periode,der blev henvist til i forordning nr. 1526/99,ses i sammenhængmed den tidsplan,der er udstukket i forordning nr. 1370/95 med ændringer.
1.3According to the Commission,the complainant’s assertion that the certificates itsubmitted were not covered by the period referred to in Regulation N°1526/1999 shouldbe looked at in conjunction with the timetable set out in Regulation N°1370/95 asamended.
Det blev ikkebestridt,at de ansøgninger,der blev sendt til den kompetente franske myndighed i løbet afweekenden,blev registreret af OFIVAL mandag den 5. juli 1999,og at certifikaterne blevforeløbigt udstedt samme dag.
It was not disputed that the requests sent to the competent French authorityduring the weekend were registered by OFIVAL on Monday,5 July 1999 and the certificates provisionally issued the same day.
1.5Ombudsmanden bemærkede,at indholdet af Kommissionens forordning nr. 1370/959med hensyn til ansøgninger om eksportlicenser i store træk er følgende:I artikel 3,stk. 1, angives det,at “ansøgningerne om eksportlicens skal indgives til de kompetente myndigheder fra mandag til onsdag i hver uge”.
1.5The Ombudsman observed that the content of the Commission Regulation N°1370/959 as regards applications for export licences is mainly as follows:According to
Artikel 3,stk. 3,fastlægger,at “eksportlicenserneudstedes mandagen efter den i stk. 1 omhandlede periode,”(dvs. den efterfølgende uge)”medmindre Kommissionen inden da har truffet en særforanstaltning,jf. stk. 4”.
Article 3(1),‘Applications for export licences may be lodged with the competent authorities from Monday to Friday of each week.’Under Article 3(3),‘Export licences are issuedon the Wednesday following the period referred to in paragraph 1’(i.e. the followingweek),‘provided that none of the particular measures referred to in paragraph 4 have sincebeen taken by the Commission’.