natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Selv om de arveafgiftsmæssige konsekvenser af at udøve en ret til kapitalens frie bevægelighed pr. definition ikke længere direkte vedrører den afdøde person — som påpeget af generaladvokat Mischo i forslaget til afgørelse i Barbier-dommen 14, kan de ikke desto mindre udgøre en hindring for udøvelsen af kapitalens frie bevægelighed. Disse konsekvenser hører under de overvejelser, som enhver person skal tage hensyn til på det tidspunkt, hvor han beslutter, om han vil eller ikke vil gøre brug af retten til kapitalens frie bevægelighed.
As Advocate General Mischo pointed out in his Opinion in Barbier, 14 even though, naturally, the effects on inheritance tax of exercising the right to free movement of capital are no longer, by definition, of direct interest to the deceased person concerned, the fact remains, however, that those effects are likely to constitute an obstacle to the exercise of the abovementioned right.
Herudover bemærkes, at hvad angår udenlandsk arv vil værdien af den pågældende arvede faste ejendom formindskes, sammenlignet med en situation, hvor der kun er tale om en indenlandsk arv.
In addition, where inheritances situated abroad are concerned, the value of the inherited property in question is reduced, as compared to a situation involving only a domestic inheritance.
Dette er en konsekvens af den højere afgift, som følger af bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede 15.
This is a result of the heavier tax resulting from provisions such as those in question in the main proceedings. 15
Det følger af traktatbestemmelserne om de frie kapitalbevægelser og af Domstolens
It follows from the Treaty provisions on the free movement of capital and from
ErbStG (lov om arve- og gaveafgifter), sammenholdt med BewG (lov om værdiansættelse), som anvendt i den foreliggende sag, sondrer mellem, hvorvidt den arvede ejendom er beliggende på det nationale
The ErbStG (Law on inheritance and gift tax) in conjunction with the BewG (Law on valuation), as they were applied in the present case, make a distinction with regard to whether the inherited property is situated
13 — Jf. i denne retning dommen i sagen van Hilten-van der Heijden, nævnt ovenfor i fodnote 8, præmis 44.
13 — See, to that effect, Van Hilten-van der Heijden, cited in footnote 8, paragraph 44.
14 — Forslag til afgørelse fra generaladvokat Mischo i Barbiersagen, nævnt ovenfor i fodnote 4, punkt 30 og 31.
14 — Opinion of Advocate General Mischo in Barbier, cited in footnote 4, points 30 and 31.
JÄGER praksis, at det bør undgås, at der sker en forringelse af den økonomiske værdi af de overdragelser af fast ejendom ved arv, som omfatter et grænseoverskridende element, sammenlignet med overdragelser, som finder sted inden for én og samme medlemsstat.
JÄGER the Court’s caselaw that what ought to be prevented is the diminution of economic value of those transfers of property by way of inheritance which involve a crossborder element, as compared with transfers confined within one Member State.
De omhandlede bestemmelser bevirker, at investeringer i fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat, som foretages af personer bosiddende i Tyskland, bliver mindre attraktive end investeringer af lignende art på det nationale område.
The provisions at issue have the effect of making investments in property located in another Member State by persons residing in Germany less attractive than investments of a similar character in the national territory.
Dette er tilfældet med hensyn til værdiansættelsen af fast ejendom, anvendelsen af det tingslige fribeløb og det afgiftsfrie beløb i henhold til ErbStG’s § 13a.
This is the case in respect of the valuation of the property, the application of the object-specific exemption, and the taxfree amount under Paragraph 13a of the ErbStG.
Det følger heraf, at de af hovedsagen omhandlede nationale bestemmelser indebærer en restriktion for de frie kapitalbevægelser.
It follows that the national provisions at issue in the main proceedings have the effect of restricting the free movement of capital.
En national skattelovgivning, som sondrer mellem skatteydere afhængigt af det sted, hvor deres kapital er investeret, kan anses for at være forenelig med traktatens bestemmelser om den frie bevægelighed for kapital, såfremt forskelsbehandlingen vedrører situationer, der ikke er objektivt sammenlignelige, eller være begrundet i tvingende almene hensyn, såsom hensynet til at sikre sammenhængen i beskatningsordningen eller effektiviteten i skattekontrollen 17.
In order for national tax legislation which distinguishes between taxpayers according to the place in which their capital is invested to be regarded as compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest, such as the need to safeguard the coherence of the tax system or effective fiscal supervision. 17
17 — Jf. i denne retning, dom af 6.6.2000, sag C-35/98, Verkooijen, Sml. I, s. 4071, præmis 43; Manninendommen, nævnt ovenfor i fodnote 16, præmis 29, og dommen i sagen Centro di Musicologia Walter Stauffer, nævnt ovenfor i fodnote 16, præmis 32.
17 — See, to that effect, Case C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 43; Manninen, cited in footnote 16, paragraph 29; and Centro di Musicologia Walter Stauffer, cited in footnote 16, paragraph 32.
Selv om artikel 56 EF indeholder et generelt forbud mod restriktioner for de frie
While Article 56 EC contains a general prohibition of restrictions on the movement
Forskelsbehandlingen af skatteydere med hensyn til stedet, hvor deres kapital er investeret, er kun berettiget, såfremt den ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at virkeliggøre de mål, der forfølges med den pågældende lovgivning 18.
Moreover, in order to be justified, the difference in treatment between taxpayers with regard to the place in which their capital is invested must not go beyond what is necessary in order to attain the objective of the legislation in question. 18
Hvad angår BewG’s § 31 har den forelæggende ret anført, at eftersom værdiansættelse af indenlandske land- og skovbrugsmæssige aktiver med henblik på arveafgift i henhold til § 1, nr. 36, i Jahressteuergesetz 1997 (ligningsloven for 1997) 19nu er reguleret, med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 1996, i andre bestemmelser, nemlig i BewG’s § 140 ff., er det tvivlsomt, hvorvidt artikel 58, stk. 1, litra a), EF kan påberåbes.
As regards Paragraph 31 of the BewG, the referring court submits that since the valuation of domestic assets consisting of agricultural land and forestry for the purposes of inheritance tax by means of point 36 of Article 1 of the Jahressteuergesetz (Annual Tax Act) 1997 19 is now regulated, with retroactive effect from 1 January 1996, elsewhere, namely in Paragraph 140 et seq. of the BewG, it is doubtful whether Article 58(1)(a) EC may be relied upon.
Selv om indholdet af den nye bestemmelse delvist er forbundet med den tidligere bestemmelse i BewG’s § 36 ff., bør denne bestemmelse anses for først at være indført i 1993.
Although the content of the new provision has a partial connection with the previous regulatory provision in Paragraph 36 et seq. of the BewG, that provision should be seen as arising only after 1993.
Som nævnt i punkt 4 ovenfor, kan medlemsstaterne i medfør af erklæringen kun påberåbe sig artikel 58, stk. 1, litra a), EF med hensyn til relevante bestemmelser, som fandtes ved udgangen af 1993.
As I mentioned in point 4 above, pursuant to the Declaration, Member States may rely on Article 58(1)(a) EC only with regard to relevant provisions which existed at the end of 1993.
Efter min opfattelse bevirker dette i sig selv, at de pågældende bestemmelser ikke kan begrundes i henhold til artikel 58 EF.
Therefore, in my view, that in itself prevents the provisions at issue from justification under Article 58 EC.
I den foreliggende sag er medlemsstaten allerede udelukket fra at støtte ret på undtagelsen i artikel 58, stk. 1, litra a), EF, idet såvel ErbStG’ § 13a som BewG’s § 31 ifølge forelæggelseskendelsen blev ændret i 1996.
In the present case, reliance on the exception provided for in Article 58(1)(a) EC is already excluded on the grounds that, as follows from the order for reference, both Paragraph 13a of the ErbStG and Paragraph 31 of the BewG were amended in 1996.
Hvad angår førstnævnte bestemmelse har den forelæggende ret tydeligt udtalt, at det ikke var før efter 1993, at de skattefordele, som var indeholdt i bestemmelsen, blev udvidet til at omfatte land- og skovbrugsmæssige aktiver og yderligere udvidet, hvilket betyder, at artikel 58, stk. 1, litra a), EF ikke spiller nogen rolle.
With regard to the former, the referring court clearly states that it was not until after 1993 that the tax advantages provided therein were extended to assets consisting of agricultural land and forestry and broadened still further, which means that Article 58(1)(a) EC plays no role.
Hvad angår muligheden for at begrunde restriktionen i tvingende almene hensyn, som nævnt ovenfor, må det under alle omstændigheder først fastslås, hvorvidt forskelsbehandlingen vedrører situationer, som ikke er objektivt sammenlignelige, eller hvorvidt forskelsbehandlingen objektivt kan begrundes i tvingende almene hensyn.
In any event, as regards the possibility of justification by overriding reasons in the general interest, first, as mentioned above, it must be established whether the difference in treatment concerns situations which are not objectively comparable or whether that treatment may be objectively justified by any overriding reason in the general interest.
JÄGER af landbrugsjord og skovbrugsvirksomheder, som sikrer produktivitet og arbejdspladser, og som skal opfylde deres forpligtelser i henhold til national ret.
JÄGER up of agricultural land and forestry companies, which guarantee productivity and jobs and must fulfil their obligations deriving from the national legal order.
Det lader til, at denne fordel er tiltænkt at forbeholdes virksomheder beliggende på det nationale område frem for virksomheder beliggende i andre medlemsstater.
It appears that that advantage is intended to be reserved for companies which are located in the national territory to the exclusion of those in other Member States.
Arvinger til en fast ejendom beliggende på det nationale område og arvinger til en fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat befinder sig i sammenlignelige situationer.
The heirs of a property located in the national territory and the heirs of a property located in another Member State are in a comparable situation.
Den tyske regering lader ikke i sit indlæg til at have bestridt en sådan opfattelse.
In its submission, the German Government did not appear to contest that view.
Hvis en arveladers sidste bopæl er i Tyskland, skal arvingen betale tysk arveafgift af hele boet (indenlandske såvel som udenlandske aktiver).
If a devisor’s final place of residence was in Germany, the heir is liable for payment of German inheritance tax in respect of the entire inherited estate (domestic and foreign).
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at arvinger til en fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat pålægges en højere arveafgift som følge af de forskellige metoder for værdiansættelse end arvinger til en fast ejendom beliggende i Tyskland.
It is clear from the preliminary reference that the heirs of a property located in another Member State are more heavily taxed as a result of the different valuation methods than the heirs of property located in Germany.
Herudover har den tyske regering og Finanzamt henvist til de samme anbringender, som i forelæggelseskendelsen angives at være blevet formuleret af Finanzgericht: på den ene side, »at en landbrugs- og skovbrugsvirksomheds sociale ansvar som omtalt ovenfor ikke kan sammenlignes i nogen anden EU-medlemsstat«, og på den anden side, »at de tyske myndigheder ikke var forpligtet til i samme grad at tage tilsvarende hensyn til almene hensyn i andre medlemsstater«.
In addition, the German Government and the Finanzamt refer to the same contentions indicated by the national court in the reference as a consideration formulated by the Finanzgericht: on the one hand, ‘the abovementioned social responsibility of a business dealing with agricultural land and forestry is not comparable in any other EU Member State’ and, on the other, ‘the German authorities did not have to take into account, to the same extent, any other comparable public policy considerations which may exist in other Member States’.
Hvad angår betingelsen vedrørende forfølgelse af et mål i almenhedens interesse har den tyske regering, og til en vis grad Finanzamt, i det væsentlige gjort gældende, at den nationale lovgivning for det første tilsigter at kompensere for de ulemper, som er en direkte følge for den virksomhed, som pålægges arveafgift — dvs. at tage hensyn til en arvings formindskede økonomiske formåen, hvor han ikke har arvet likvide midler, men derimod en fast ejendom, som er tilknyttet en landbrugsvirksomhed, og som han ikke bør tvinges til at sælge eller opgive for at kunne betale arveafgiften 20 — og for det andet at forhindre en opsplitning
As regards the condition relating to the pursuance of an objective in the general interest, the German Government, and to a certain extent the Finanzamt, essentially submit that the national legislation seeks, first, to compensate for the disadvantages arising directly for the undertaking which is subject to inheritance tax — that is to say, to take into account an heir’s reduced financial capacity where he did not inherit liquid funds but property that is linked to an agricultural company and that he should not be forced to sell or give up so as to pay the inheritance tax 20 — and, secondly, to prevent the break-
20 — Selv om bevarelse af sammenhængen i beskatningsordningen ikke lader til at være blevet fremført som argumentation per se, er det den tyske regerings opfattelse, at dette kan sammenlignes med det generelle mål om at forsøge at kompensere for ulemper, der er en direkte følge for den virksomhed, som er pålagt arveafgiften.
20 — Even though the preservation of the coherence of the tax system does not appear to be argued per se, the German Government considers it comparable to the general objective of seeking ‘to compensate for the disadvantages arising directly for the undertaking which is subject to inheritance tax’.
Hvad angår anbringendet om, at de tyske myndigheder ikke er forpligtet til at tage hensyn til tilsvarende almene hensyn i andre medlemsstater, deler jeg Kommissionens opfattelse, hvorefter dette er baseret på den forudsætning, at medlemsstaterne inden for rammerne af bestemmelserne om kapitalens frie bevægelighed specifikt kan fremme deres egen økonomi.
As regards the contention that the German authorities did not have to take into account any other comparable public policy considerations in other Member States, I share the Commission’s view that it is based on the premiss that Member States may, in the framework of provisions concerning the free movement of capital, specifically promote their own economy.
Efter min opfattelse kan promovering af landbrugsjord og skov beliggende på det nationale område ikke begrunde en restriktion for de frie kapitalbevægelser. Domstolen har i denne forbin-
To my mind, promoting agricultural land and forestry situated in the national territory is not a justification for a restriction of capital movements.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-256/06 delse i Verkooijen-dommen 21fastslået, at et rent økonomisk formål i overensstemmelse med fast retspraksis ikke kan udgøre et tvingende alment hensyn, der kan begrunde en begrænsning af en ved traktaten sikret grundlæggende frihed.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-256/06 in Verkooijen 21that, according to settled caselaw, aims of a purely economic nature cannot constitute an overriding reason in the general interest justifying a restriction of a fundamental freedom guaranteed by the Treaty.
Selv om bevarelse af arbejdspladser, produktivitet og forhindring af opsplitning af sådanne virksomheder ganske vist er i almenhedens interesse, begrunder de ikke en restriktion for de frie kapitalbevægelser.
Although preserving jobs, productivity and preventing the break-up of such companies may well serve the general interest, they do not justify a restriction of the movement of capital.
Argumentet om, at den tyske nationale forvaltning ikke råder over oplysninger vedrørende fast ejendom beliggende i en anden medlemsstat, er heller ikke overbevisende.
The argument that the German national administration does not have available the data concerning property situated in other Member States also fails to convince me.
Domstolen har fastslået, at eventuelle problemer eller ulemper med hensyn til skatteansættelse, der udelukkende er af administrativ art, ikke er tilstrækkelige til at begrunde en restriktion for de frie kapitalbevægelser 23. Under alle omstændigheder har skattesubjekter normalt pligt til at fremlægge relevante oplysninger og dokumenter som bevis for bl.a. den påståede værdi, hvilket umiddelbart burde være nok til at overkomme dette problem.
The Court has held that possible difficulties or disadvantages of a purely administrative nature in determining the tax are not sufficient to justify a restriction on the movement of capital.
Herudover udgør direktiv 77/799 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter 24også et egnet middel til at overkomme sådanne problemer.
Moreover, Directive 77/799 on administrative assistance between the tax authorities of the Member States in the field of direct taxation 24also constitutes an appropriate means of overcoming such difficulties.
Domstolen har fastslået, at de kompetente myndigheder i en medlemsstat i medfør af dette direktiv altid kan anmode de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat om de oplysninger, der vil kunne gøre det muligt for dem på grundlag af den lovgivning, de skal anvende, at foretage en korrekt opgørelse af den skyldige skat 25.
The Court has held that under this directive the competent authorities of a Member State may always request the competent authorities of another Member State to provide them with all the information enabling them to ascertain, in relation to the legislation which they have to apply, the correct amount of tax payable. 25
Hvad angår den tyske regerings sammenligning af målet om at kompensere for de ulemper, som er en direkte følge for den virksomhed, som er pålagt arveafgiften, med behovet for at bevare sammenhængen i beskatningsordningen fremgår det under alle omstændigheder ikke klart af de oplysninger, som Domstolen har til rådighed i sagen, hvorledes denne sammenhæng kan undermineres i en situation, hvor indenlandsk og udenlandsk fast ejendom i form af landbrugsjord og skov er underlagt ensartede kriterier.
In any event, as regards the German Government comparing the aim to compensate for the disadvantages arising directly for the undertaking subject to inheritance tax to the need to preserve the coherence of the tax system, it is not clear from the information provided to the Court how that coherence could be undermined in a situation in which domestic and foreign agricultural land and forestry property are subject to uniform criteria.
Dette udgør ikke en trussel mod sammenhængen i den tyske beskatningsordning og ville indebære en mindre indgribende restriktion for kapitalens frie bevægelighed end den, der er indeholdt i de omhandlede bestemmelser 22.
That would not threaten the cohesion of the German tax system and would constitute a measure less restrictive of the free movement of capital than that laid down by the provisions at issue. 22
24 — Rådets direktiv 77/799/EØF af 19.12.1977 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter (EFT L 336, s. 15), som er blevet ændret flere gange.
24 — Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation (OJ 1977 L 336, p. 15), which has been amended on several occasions.
21 — Nævnt ovenfor i fodnote 17, præmis 48.
21 — Cited in footnote 17, paragraph 48.
22 — Jf. i denne retning Manninendommen, nævnt ovenfor i fodnote 16, præmis 46.
22 — See, to that effect, Manninen, cited in footnote 16, paragraph 46.
Det følger af ovenstående betragtninger, at den tyske regerings argumenter til støtte for en begrundelse af den omhandlede restriktion ikke er overbevisende.
It follows from the above considerations that the German Government’s arguments in support of a justification of the restriction at issue are not convincing.
Jeg er derfor af den opfattelse, at Bundesfinanzhofs spørgsmål skal besvares som følger:
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answer to the question referred by the Bundesfinanzhof:
»Under omstændigheder som dem omfattet af den forelæggende sag, er artikel 56, stk. 1, EF (tidligere artikel 73 D, stk. 1) til hinder for en national lovgivning om arveafgift, i henhold til hvilken: a) værdien af et land- og skovbrugsmæssigt aktiv, der er beliggende i en anden medlemsstat, fastsættes på grundlag af den almindelige værdi (handelsværdien), mens værdien af et indenlandsk land- og skovbrugsmæssigt aktiv fastsættes ved en særlig værdifastsættelsesprocedure, der fører til et gennemsnitligt resultat på blot 10% af den almindelige værdi, og b) erhvervelse af et indenlands land- og skovbrugsmæssigt aktiv indtil et særligt fribeløb ikke indgår i beregningen, og dets værdi herudover alene indgår med 60%.«
(a) assets consisting of agricultural land and forestry situated in another Member State are valued in accordance with their fair market value (current market value), whereas a special valuation procedure exists for domestic assets consisting of agricultural land and forestry, the results of which amount on average to only 10% of their fair market value, and
I sag C-256/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) ved afgørelse af 11. april 2006, indgået til Domstolen den 8. juni 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesfinanzhof (Germany) made by decision of 11 April 2006, received at the Court on 8 June 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Anden Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne L. Bay Larsen (refererende dommer), K. Schiemann, J. Makarczyk og C. Toader,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen (Rapporteur), K. Schiemann, J. Makarczyk and C. Toader, Judges,
JÄGER generaladvokat: J. Mazák justitssekretær: R. Grass, på grundlag af den skriftlige forhandling, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: J. Mazák, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
— Finanzamt Kusel-Landstuhl ved M. Trauten, som befuldmægtiget
— the Finanzamt Kusel-Landstuhl, by M. Trauten, acting as Agent,
— den tyske regering ved M. Lumma og U. Forsthoff, som befuldmægtigede
— the German Government, by M. Lumma and U. Forsthoff, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Lyal og W. Mölls, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 11. september 2007, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 11 September 2007, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af EF-traktatens artikel 73 B og 73 D (efter ændring nu henholdsvis artikel 56 EF og 58 EF).
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively).