natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For eksempel indberettes der om en fortsat høj eller stigende anvendelse af medicinske opioider til ikke-medicinske formål i flere lande (Den Tjekkiske Republik, Estland, Frankrig, Østrig og Finland), hvilket kan være en vigtig faktor, når man skal forklare tendenserne i narkotikaforårsagede dødsfald.
For example, the use of pharmaceutical opioids for non-medical purposes is reported to have continued at high levels or increased in several countries (Czech Republic, Estonia, France, Austria, Finland) and may represent an important factor in explaining trends in druginduced deaths.
Et nyt projekt med ni lande, som fokuserer på alle klienter i behandling, viste, at primære opioidbrugere alt i alt udgør 59 % af klienterne, men kun 40 % af de klienter, der kommer i behandling for første gang i deres liv (110).
treatment found that primary opioid users accounted overall for 59% of clients but only for 40% of clients entering treatment for the first time in their lives (110).
Incidensen for problematisk opioidbrug (antallet af nye tilfælde, der opstår et givet år) er et mere følsomt mål for ændringer over tid og kan give et tidligt billede af den fremtidige udvikling i prævalens og behandlingsefterspørgsel.
Incidence of problem opioid use (the number of new cases occurring in a given year) is a more sensitive measure for changes over time, and may provide an early view on future developments in prevalence and in treatment demand.
Med de anvendte estimeringsmodeller kan der dog fremsættes flere antagelser.
The estimation models used, though, make several assumptions.
Endvidere kan disse modeller kun give et delvist skøn over incidensen, da de kun bygger på de tilfælde, der kommer i kontakt med behandlingssystemet.
Furthermore, these models can provide only a partial estimate of incidence, as they are based on only those cases that come in to contact with treatment.
Kun to lande indberetter nye data, som viser forskellige tendenser.
Only two countries report recent data, showing different trends.
I Italien anslås incidensen at være gået ned fra omkring 32 500 nye tilfælde i 1990 til omkring 22 000 nye tilfælde i 1997, hvorefter den er steget igen til omkring 30 000 nye tilfælde i 2006.
In Italy, incidence is estimated to have declined from around 32 500 new cases in 1990 to about 22000 new cases in 1997, after which it has risen again to around 30 000 new cases in 2006.
I Spanien anslås incidensen for problematisk opioidbrug derimod at have været stadigt faldende, siden den toppede omkring 1980, selv om den i de seneste år (2002-2004) synes at have stabiliseret sig på et relativt lavt niveau (ca. 3 000 nye tilfælde om året). EONN har i samarbejde med en gruppe nationale eksperter for nylig udarbejdet nye retningslinjer for incidensestimering med henblik på at tilskynde til yderligere arbejde på dette område (Scalia Tomba et al., 2008).
In Spain, to the contrary, the incidence of problem opioid use is estimated to have continuously declined since its peak around 1980, although in recent years (2002–04) it seems to have stabilised at a relatively low level (around 3 000 new cases per year).
Opioidbrugere i behandling
Opioid users in treatment
Opioider, især heroin, er fortsat det vigtigste stof, klienter søger behandling for i de fleste indberettende lande.
In addition, of those in treatment for the primary use of other drugs, 13% of clients in outpatient treatment and 11% in inpatient treatment report opioids as a secondary drug (111).
Af de 387 000 behandlingsanmodninger, der blev indberettet i 2006 (data fra 24 lande), blev heroin
Of the 387 000 treatment requests reported in 2006 (data available from 24 countries), heroin was recorded as the principal drug in 47% of cases for which the primary drug is known.
De fleste narkotikaklienter, der kommer i ambulant behandling for primært opioidbrug, tager også andre stoffer, bl.a. kokain (25 %), andre opioider (23 %) og cannabis (18 %).
Some countries report a significant proportion of treatment demands relating to opioids other than heroin. Buprenorphine misuse is reported as the main reason for entering treatment by 40% of all clients in Finland and 8% of clients in France.
Af klienter, der er i behandling for primært brug af andre stoffer, anfører 13 % i ambulant behandling og 11 % i døgnbehandling opioider som et sekundært stof (111).
In Latvia and Sweden, between 5% and 8% of drug clients report primary use of opioids other than heroin or methadone: mainly buprenorphine, painkillers and other opioids (112). Several countries report
Figur 8: Skøn over prævalensen af intravenøs stofbrug (tilfælde pr. 1 000 indbyggere i alderen 15-64 år)
Figure 8: Estimates of the prevalence of injecting drug use ( casesper1000 population aged 15–64) an increase in the proportion of polydrug users among heroin clients and arise in the number of clients using opioids other than heroin.
Udbredelse af intravenøs stofbrug
The available estimates suggest large differences between countries in the prevalence of injecting drug use.
For Estlands vedkommende ligger den øvre grænse for usikkerhedsintervallet uden for skalaen (37,9 pr. 1 000).
For Estonia, the upper limit of the uncertainty interval is off-scale (37.9 per 1 000).
Målgrupperne kan variere noget afhængigt af metode og datakilde; sammenligninger bør derfor foretages med forsigtighed. Estimeringsmetoder: CR = capture–recapture, TM = treatment multiplier, MI = multivariate indicator, TP = truncated Poisson, MM = mortality multiplier, CM = combined methods, OT = other methods.
Target groups may vary slightly, owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Se figur PDU-2 i Statistical bulletin 2008 for yderligere oplysninger..Kilder: Nationale Reitoxknudepunkter.
See Figure PDU-2 in the 2008 statistical bulletin for further details. Reitox national focal points.
Intravenøs brug blandt opioidbrugere, der kommer i behandling
Injecting among opioid users entering treatment
Kun 11 lande kunne fremlægge nylige skøn over udbredelsen af intravenøs stofbrug til trods for deres betydning for folkesundheden (figur 8).
Republic, Romania, Slovakia and Finland (114).
De foreliggende skøn tyder på store forskelle i udbredelsen af intravenøs stofbrug mellem landene .
Among opioid users entering outpatient treatment for the first time in 2006, a slightly lower proportion report injecting the drug (around 40%).
Skønnene ligger mellem et og fem tilfælde pr. 1 000 indbyggere i alderen 15-64 år for de fleste lande med et udsædvanligt højt niveau på 15 tilfælde pr. 1 000 i Estland.
Looking at time trends, the proportion of injectors among new opioid clients decreased from 43% in 2003 to 35% 2006 in the 13 countries where sufficient data are available (115).
I alt anførte 43 % af alle opioidbrugere, der kom i ambulant narkotikabehandling i 2006, at de injicerede stoffet.
Overall, 43% of all opioid users entering drug outpatient treatment in 2006 reported injecting the drug.
Ændringer i andelen af intravenøse brugere blandt heroinbrugere i behandling kan vise tendenser i den bredere gruppe af problematiske opioidbrugere.
Changes in the proportion of injectors among heroin users entering treatment may indicate trends in the wider group of problem opioid users.
Ni lande (Danmark, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Sverige, Tyrkiet, Tyskland) har observeret fald i denne andel mellem 2002 og 2006, mens to lande melder om en stigning (Rumænien, Slovakiet).
Declines in this proportion between 2002 and 2006 have been observed by nine countries (Denmark, Germany, Ireland, Greece, France, Italy, Sweden, United Kingdom, Turkey), whereas two countries report an increase (Romania, Slovakia).
Landene er meget forskellige med hensyn til, hvor mange intravenøse brugere der er blandt de heroinbrugere, der kommer i behandling, idet den laveste
Countries differ considerably in the levels of injecting among heroin users
De manglende data gør det vanskeligt at drage konklusioner om tidstendenser i udbredelsen af intravenøs brug, selv om de foreliggende data tyder på et fald i Norge (2001-2005) og en stabil situation i Cypern, Den Tjekkiske Republik, Det Forenede Kongerige og Grækenland (113).
An analysis of the treatment demand data for nine countries taking part in a pilot study revealed that around 63% of all opioid clients (those already in treatment
Årsberetning for 2008: narkotikasituationen i Europa andel intravenøse brugere findes i Frankrig, Nederlandene og Spanien (under 25 %) og den højeste (over 80 %) i Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Finland, Rumænien og
Chapter 6: Opioid use and drug injection and those entering treatment in the last year) reported injecting the drug at entry to treatment (116
Undersøgelser blandt intravenøse stofbrugere kan give et andet billede af nationale forskelle og ændringer over tid i intravenøs stofbrug i Europa.
Studies among injecting drug users may provide another window on national differences and changes over time in injecting drug use within Europe.
Mange lande gennemfører regelmæssigt — sædvanligvis i forbindelse med testning for smitsomme sygdomme — gentagne undersøgelser af grupper af intravenøse brugere, der ofte rekrutteres fra forskellige miljøer for at øge generaliserbarheden.
Many countries conduct regularly repeated studies on groups of injectors, usually in the context of infectious disease testing, that are often recruited from a variety of settings in order to maximise generalisability.
Sammenligninger mellem landene skal foretages med forsigtighed på grund af de potentielle skævheder i den selektive rekruttering til disse undersøgelser (117).
Comparisons between countries should be made with caution due to potential biases in selective recruitment to these studies (117).
Blandt opioidbrugere, der kom i ambulant behandling for første gang i 2006, anførte en lidt lavere andel, at de injicerer stoffet (ca. 40 %).
Some countries show large proportions (above 20%) of new injecting drug users (injecting for less than two years) in these studies, whereas in several countries this proportion is under 10% (Figure 9).
Ser man på tidstendenser, faldt andelen af intravenøse brugere blandt nye opioidklienter fra 43 % i 2003 til 35 % i 2006 i de 13 lande, hvor der foreligger tilstrækkelige data (115).
Young injecting drug users (under age 25) account for more than 40% of the injectors sampled in the Czech Republic, Estonia,
Dette tyder på, at der blandt klienter, som allerede var i behandling, var en relativt høj andel af intravenøse brugere ved behandlingens start.
Countries with long-established problem opioid user populations generally have low proportions of both young and new injectors.
Nogle lande har store andele (over 20 %) af nye intravenøse stofbrugere (der har injiceret i under to år) i disse undersøgelser, mens andelen i flere lande ligger under 10 % (figur 9).
In the remaining, often newer, Member States data show higher levels of young injectors.
Unge intravenøse stofbrugere (under 25 år) udgør over 40 % af de intravenøse stofbrugere, der var udvalgt til stikprøven i Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Rumænien og Østrig, mens mindre end 20 % af de intravenøse brugere i stikprøven er under 25 år i ni andre lande.
The varying levels of new injectors in these countries, where information is available, may reflect differences in the average age of initiation as well as increasing injecting incidence among the younger or the older populations.
Figur 9: Andelen af unge og nye intravenøse stofbrugere i stikprøver af intravenøse stofbrugere
Figure 9: Proportion of young and new injectors in samples of injecting drug users
Nye intravenøse stofbrugere
New injectors
Stikprøverne er af intravenøse stofbrugere, der testes for infektionssygdomme (hiv og hepatitis C-virus).
Samples are of injectors tested for infectious diseases (HIV and HCV).
Den seneste tilgængelige stikprøve for hvert land i perioden 2002-2006 er blevet anvendt, forudsat at der er mindst 100 intravenøse stofbrugere.
The latest available sample for each country during the period 2002–06 has been used, subject to there being at least 100 injectors.
En asterisk angiver, at der ikke foreligger nogen data for nye intravenøse stofbrugere.
An asterisk indicates that no data are available for new injectors.
Se figur PDU-3 i Statistical bulletin 2008 for yderligere oplysninger.Nationale Reitoxknudepunkter.
For further information, see Figure PDU-3 in the 2008 statistical bulletin. Reitox national focal points.
Det kunne forventes, at andelen af unge eller nye intravenøse stofbrugere er lavere i stikprøver rekrutteret fra narkotikabehandlingsmiljøer end i mere »åbne« miljøer som lavtærskeltjenester, da klienter, der kommer i behandling, først gør det efter gennemsnitligt nogle års stofbrug.
It might be expected that the proportion of young or new injecting drug users is lower in samples recruited from drug treatment than in more ‘open’ settings such as lowthreshold services, as on average clients entering treatment do so only after some years of using drugs.
Imidlertid viser den statistiske analyse af sammenhængen mellem rekrutteringsmiljø og andele af unge eller nye intravenøse stofbrugere ingen statistisk signifikans, hvilket tyder på, at rekrutteringsmiljø (kodet som »kun narkotikabehandling«, »ingen narkotikabehandling« og »blandede miljøer«) måske ikke har nogen stærk effekt på disse andele.
However, statistical analysis of the association between recruitment setting and proportions of young or new injecting drug users shows no statistical significance, suggesting that recruitment setting (coded as ‘only drug treatment’, ‘no drug treatment’ and ‘mixed settings’) may not have a strong effect on these proportions.
Behandlingsudbud og -dækning Behandlingen af opioidbrugere foregår oftest i ambulatorier, der kan omfatte specialiserede centre, praktiserende læger og lavtærskeltjenester.
Profile of opioid clients entering treatment on the number of clients in substitution treatment suggest an overall increase in the last year, except for France, the Netherlands, Malta and Luxembourg, where the situation was stable.
I nogle få lande spiller døgnbehandlingscentre også en stor rolle,
Opioid clients are generally younger in those countries that have joined the European Union since 2004 and in Ireland, Greece, Austria and Finland (118).
Selv om en højere andel af nye intravenøse brugere kan være udtryk for en ny stærk vækst i intravenøs stofbrug, kan det også hænge sammen med andre faktorer (f.eks. kortere injektionskarrierer, bedre adgang til behandling, højere dødelighed i den ældre population).
A simple comparison of the estimates of the number of problem opioid users and the reported number of treatments delivered suggests that more than one in three could be receiving substitution treatment.
Der er mulighed for stoffri behandling og substitutionsbehandling i alle EU-medlemsstater samt Kroatien og Norge.
It should, however, be borne in mind that there is still lack of precision in both data sets which implies this calculation should be viewed with caution.
I Tyrkiet undersøger man i øjeblikket den fremtidige brug af substitutionsbehandling.
Furthermore, wide confidence intervals in the estimates of problem opioid use mean that comparisons between countries are difficult.
I de fleste lande er substitutionsbehandling den mest udbredte mulighed, men i 2005 meldte Polen, Sverige og Ungarn, at stoffri metoder dominerede.
Nevertheless, the available data indicate that the proportion of problem opioid users receiving substitution treatment differs considerably between
Lande med langvarige problematiske opioidbrugergrupper har generelt lave andele af både unge og nye intravenøse brugere. I de resterende, ofte nyere, medlemsstater viser dataene højere andele af unge intravenøse brugere.
Opioid users report higher rates of unemployment and lower levels of educational attainment than other clients (see Chapter 2), and in some countries a higher frequency of co-morbid psychiatric disorders is noted.
Der er blevet udviklet og åbnet nye farmaceutiske muligheder for behandling af opioidafhængighed i Europa.
New pharmaceutical options for the treatment of opioid dependency have been developed and made available in Europe.
Disse nye muligheder omfatter øget effektivitet af behandlingen, der opfylder de forskellige opioidbrugergruppers behov og nedbringer mulighederne for misbrug af substitutionsstoffer.
The aims of these new prescribing options include improving the effectiveness of treatment, responding to the needs of different groups of opioid users and reducing the possibilities for the misuse of substitution drugs.
En kombination af buprenorphin/naloxon blev lanceret på markedet i EU i 2006 som et alternativ til buprenorphin alene og med det formål at nedbringe muligheden for og ønsket om at injicere det.
A buprenorphine/naloxone combination was launched on the EU market in 2006 as an alternative to buprenorphine alone, with the aim of reducing the potential and attractiveness for injecting use.
En række medlemsstater vurderer i øjeblikket værdien af dette stof som en behandlingsmulighed for opioidafhængighed (1).
A number of Member States are currently assessing the value of this substance as a treatment option for opioid dependence (1).
Gennemsnitligt overgår mandlige opioidklienter kvinder med tre til en, og man finder højere andele af mænd især i sydeuropæiske lande (Bulgarien, Cypern, Frankrig,
Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners and lowthreshold facilities.
Opioidbrugere anfører højere ledighedsprocent og lavere uddannelsesniveau end andre klienter (se kapitel 2), og i nogle lande kan der konstateres en højere frekvens af comorbide psykiatriske forstyrrelser.
Drugfree and substitution treatments for opioid use are available in all EU Member States, Croatia and Norway. In Turkey, the future use of substitution treatment is currently under study.
Ordinering af heroin til medicinsk brug (diamorfin) som en behandlingsmulighed for kroniske, behandlingsresistente opioidbrugere er tilgængelig i begrænset omfang i Nederlandene (815 klienter i 2006), Det Forenede Kongerige (400 klienter) og Tyskland, hvor deltagerne i heroinforsøget fortsat modtager diamorfin i henhold til en særlig forordning.
Prescription of medical heroin (diamorphine), as a treatment option for chronic treatment-resistant opioid users, is available to a limited extent in the Netherlands (815 clients in 2006), the UnitedKingdom (400 clients) and Germany, where the participants of the heroin trial continue to receive diamorphine according to a special regulation.
Derudover er der i øjeblikket et randomiseret forsøg med opioider til injektion (RIOTT) på vej i Det Forenede Kongerige, som vil vurdere effektiviteten af diamorfin til intravenøs brug, metadon til intravenøs brug og peroralt metadon.
Additionally, a randomised trial of injectable opioids (RIOTT) is currently underway in the UnitedKingdom which will assess the effectiveness of injectable diamorphine, injectable methadone and oral methadone.
I februar 2008 blev det ligeledes besluttet at indføre en ordineringsordning for diamorfin i Danmark.
In February 2008, it was also decided to introduce a diamorphine prescription scheme in Denmark.
Tekniske oplysninger om stoffet findes på EMEA’s websted: http://www.emea.europa.eu/humandocs/Humans/EPAR/suboxone/suboxone.htm
Technical information on the substance is available on the EMEA website (http://www.emea.europa.eu/humandocs/ Humans/EPAR/suboxone/suboxone.htm).
Omkring halvdelen af de opioidbrugere, der søger behandling, har brugt opioider første gang, inden de blev 20 år, og omkring en tredjedel mellem 20 og 24 år; førstegangsbrug af opioider efter 25-års alderen er sjælden (120).
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres and in shared-care arrangements with office-based general practitioners.
Det Forenede Kongeriges retningslinjer for klinisk håndtering af narkotikaafhængighed er også blevet ajourført, og National Institute for Clinical Excellence har udstedt en specifik vejledning om ordinering af metadon og buprenorphin, behandling med naltrexon, afgiftning samt psykosocial behandling.
The UnitedKingdom guidelines on clinical management of drug dependence have also been updated, and the National Institute for Clinical Excellence has issued specific guidance on methadone and buprenorphine prescribing, treatment with naltrexone, detoxification and on psychosocial treatment.
Portugal har også udarbejdet ny vejledning for at sikre rettidig adgang til behandling.
Portugal has also drawn up new guidance to ensure timely access to treatment.
Behandling i fængsler
Treatment in prisons
Oral metadon er fortsat det vigtigste stof til substitutionsbehandling i Europa, men det bliver stadigt mere almindeligt at bruge buprenorphin.
While oral methadone remains the main drug used for substitution treatment in Europe, the use of buprenorphine is becoming increasingly common.
En grund til det er, at det muligvis har lavere dødelighed ved misbrug (Connock et al., 2007).
One reason for this is that it may be associated with lower rates of mortality when misused (Connock et al., 2007).
I Danmark har Sundhedsstyrelsen efter en revision af retningslinjerne for substitution nu opfordret de praktiserende læger til at ordinere buprenorphin i stedet for metadon.
The Danish National Board of Health, after a review of substitution guidelines, has now urged general practitioners to prescribe buprenorphine instead of methadone.
Behandlingseffektivitet, -kvalitet og -standarder
Treatment effectiveness, quality and standards
Der er bred anerkendelse blandt EU’s beslutningstagere af behovet for at harmonisere praksis og kvalitet af tjenesterne mellem lokalsamfund og fængsler.
There is wide recognition among EU policymakers for the need to harmonise practice and quality of services between community and prisons.
En beretning fra Europa-Kommissionen (2007a) fremhævede imidlertid, at der mangler tilbud til stofbrugere i fængsler og gjorde opmærksom på betydningen af foranstaltninger i dette miljø.
However, a report issued by the European Commission (2007a) highlighted the lack of services for drug users available in prisons and drew attention to the importance of intervening in this setting.
Eksempler på begrænsningerne i udbuddet af narkotikatjenester i fængslet omfatter: manglende kapacitet og ekspertise (Letland, Malta, Polen), opsplittet bistand (Letland), manglende tiltag for specifikke grupper såsom unge indsatte stofbrugere (Østrig) og fravær af en folkesundhedsbaseret forebyggelsesstrategi (Grækenland).
Examples of the limitations in the provision of drugs services in prison include: lack of capacity and expertise (Latvia, Poland, Malta), fragmented assistance (Latvia), lack of interventions for specific groups such as young drug-using inmates (Austria), and absence of a public-health based prevention strategy (Greece).
Mere positivt er det, at narkotikaprogrammer i fængsler er blevet mere udbredt, og mange lande melder om nye initiativer.
More positively, prison drug programmes have become more widespread, and new initiatives are reported by many countries.
F.eks. har man i Portugal indført juridiske rammer for et sprøjteprogram i fængsler, i Litauen er der vedtaget et dekret om, at fængslerne har pligt til at sørge
For example, in Portugal, the legal framework for a syringe exchange programme in prisons has been established; in Lithuania, a decree obliging prisons to provide pre-release counselling was passed; in Denmark, since January 2007, all inmates with sentences longer than three months can benefit from a ‘treatment guarantee’; in the Czech Republic, substitution treatment has been expanded to 10 prisons; and in Ireland, treatment services in prison are currently being assessed with the aim of achieving equivalence with those in the community.