natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Forenede sager C-174/98P og C-189/98P,Kongeriget Nederlandene og Van der Wal mod Kommissionen,Sml.2000 I,s. 1,afsnit 45; sag T-20/99,Denkavit Nederland mod Kommissionen,Sml. 2000 II,s. 3011,afsnit 45.
Joined cases C-174/98P and C-189/98P,Netherlands and Van der Wal v. Commission,[2000] ECR I-1,par
Sag T-105/95; WWF UK mod Kommissionen,Sml.
27; case T-20/99,Denkavit Nederland v. Commission [2000] ECR II-301; par.45.Case T-105/95,WWF UK v. Commission[1997] ECR II-0313,par. 63
1997 II,s. 313,afsnit 63.
Case T-309/97,Bavarian Lager Co. v. Commission [1999] ECR II-3217,par. 46.
2.6En fortolkning af anvendelsesområdet for ”inspektioner og undersøgelser”,somforeslået af Kommissionen,kunne have udelukket offentliggørelse af nogen af institutionens dokumenter,som kunne have været relevante for dens rolle som traktatens vogter imedfør af EF-traktatens artikel 21189.
It could also have called into question public access to one of the most effective tools formonitoring the application of EC environmental law:the Commission and Member States’reports on the implementation of certain Directives relating to the environment90.
Følgende kunne man afvise at give aktindsigt i helekategorier af dokumenter,der indeholder oplysninger om medlemsstaternes overholdelseaf fællesskabslovgivningen,og som derfor kunne give Kommissionen faktuelle eller juridiske begrundelser for at indlede overtrædelsesprocedurer i fremtiden.
Thepublication and large distribution of these documents among the public had been widelypraised by the Commission91,even though their contents relate to the evaluation of
Det kunne også have sået tvivl om aktindsigten i ét af de mest effektive instrumenter til atovervåge anvendelsen af Fællesskabets miljølovgivning:Kommissionens og medlemsstaternes rapporter om gennemførelse af en række miljødirektiver90.
Member States’compliance with Community law,and thus,could lead the Commission toinstitute infringement procedures.
2.7Ombudsmanden mente derfor,at undtagelsen om inspektioner og undersøgelser kunburde anvendes,når de ønskede dokumenter var udarbejdet i løbet af en undersøgelse,derhavde forbindelse til en overtrædelsesprocedure.
2.7The Ombudsman therefore considered that the exception based on inspections andinvestigations should only be applied when the requested documents have been drawn upin the course of an investigation connected to an infringement proceeding.
De to rapporter i denne sag blev bestilt før undersøgelsen og alene med henblik på atvurdere Kommissionens valgmuligheder.
The two reports in this case had been commissioned prior to any investigation,and with aview to solely considering the options available to the Commission.
Desuden syntes Kommissionen ikke haveindledt nogen overtrædelsesprocedure i henhold til traktatens artikel 226 eller nogen af deforberedende stadier på det tidspunkt,hvor klageren indgav sin begæring om aktindsigt irapporterne.
Moreover,at the timewhen the complainant lodged his requests for access to the reports,it appeared as if the Commission had not instituted any infringement procedure under Article 226 of the Treaty, nor had it apparently started any of its preliminary stages.
2.8Ombudsmanden konkluderede,at Kommissionen uretmæssigt havde nægtet aktindsigt i Kommissionens dokumenter med den begrundelse,at de pågældende dokumenterhavde forbindelse til inspektioner og undersøgelser.
2.8The Ombudsman concluded that the Commission had wrongly refused access to Commission documents on the grounds that the documents in question were connected toinspections and investigations.
Dette udgjorde et tilfælde af fejl ellerforsømmelser.
Such action constituted an instance of maladministration.
2.9Klageren havde også fremlagt yderligere begrundelser i sit brev til Ombudsmanden.Eftersom Ombudsmanden konkluderede,at Kommissionen uretmæssigt havde nægtetaktindsigt i de ønskede dokumenter,og at den burde genoverveje sine beslutninger i dennesag,var det ikke nødvendigt at vurdere disse begrundelser yderligere.
2.9In his letters to the Ombudsman,the complainant had also put forward a number ofadditional reasons. Since the Ombudsman concluded that the Commission wronglyrefused access to the requested documents and that it should reconsider its decisions in thiscase,there was no need to further assess these reasons.
Set i lyset af ovenstående og i henhold til artikel 3,stk. 6,i Ombudsmandens statut fremsatte Ombudsmanden følgende forslag til henstilling over for Kommissionen:
In view of the above,and in accordance with Article 3 (6) of the Statute of the European Ombudsman, the Ombudsman made the following draft recommendation to the Commission:
Fællesskabets domstolehar anvendt forskellige standarder for at vurdere,om et dokument tilsiger anvendelsen af én af undtagelserneom de offentlige interesser. Den juridiske standard,der anvendes ved dokumenter til retlige procedurer,er der-for,at Kommissionen skal have udfærdiget dokumentet alene med henblik på en konkret retlig procedure (sesag T-92/98,Interporc Im- und Export GmbH mod Kommissionen,Sml.
Inaccordance with Article 3 (6) of the Statute of the Ombudsman,the Commission wasrequested to send a detailed opinion before 30 June 2001.
Ombudsmanden mente,at det var værd at bemærke,at Kommissionen har anvendt et andet kriterium i sit forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet,Rådetog Kommissionen (KOM(2000) 30 endel./2).
The Ombudsman considered worth noting that the Commission has applied a different criterion in its Proposalfor a Regulation of the European Parliament and the Council regarding public access to European Parliament,Council and Commission Documents (Document COM (2000) 30 final/2).
Forslaget til forordning sidestiller ikke dokumenter vedrørende enovertrædelsesprocedure med de dokumenter,der udarbejdes i løbet af inspektioner og undersøgelser.
The proposed Regulation does notassimilate documents related to an infringement procedure to those produced in the course of inspections andinvestigations.
Der defineres i stedet to forskellige kategorier,inden for rammerne af undtagelsen om de offentlige interesser,der henholdsvis er forbundet med inspektioner og undersøgelser samt overtrædelsesprocedurer.
Instead,it has defined two separate categories,within the exception concerning public interest,related respectively to inspections and investigations,and to infringement proceedings.
Se Rådets direktiv 91/692/EØF af 23. december 1991 om standardisering og rationalisering af rapporterne omgennemførelse af en række miljødirektiver; EFT L af 31.12.1991,s.48.
See Council Directive 91/692/EEC of 23 December 1991 standardizing and rationalizing reports on the implementation of certain Directives relating to the environment; OJ L 377,31.12.1991,p.48.
13. årsrapport om overvågning af anvendelsen af fællesskabslovgivningen – 1995,EFT C 303,14.1.1996. s. 48.
13thannual report on monitoring application of Community law-1995; OJ C 303,14.01.1996,p. 48.
Kommissionen sendte i maj 2001 sin detaljerede udtalelse til Ombudsmanden.
In May 2001,the Commission sent its detailed opinion to the Ombudsman.
Heriforklaredes det,at Kommissionen havde godkendt Ombudsmandens forslag til henstilling.Følgende havde institutionen fremsendt en skrivelse til klageren med en fuldstændig kopiaf de ønskede undersøgelser.
It explainedthat the Commission had accepted the Ombudsman’s draft recommendations.Accordingly,the institution had written to the complainant,enclosing with its letter a fullcopy of the requested studies.
Klagerens bemærkninger til Europa-Kommissionens detaljerede udtalelse
The complainant’s observations on the Commission’s detailed opinion
Ombudsmandens sekretariat kontaktede klageren for at sikre,at hans begæring var blevetimødekommet af Kommissionen til hans fulde tilfredsstillelse.
In order to ensure that the complainant’s request had been met by the Commission to hisfull satisfaction,the Secretariat of the Ombudsman contacted the complainant.
Han bekræftede, at Kommissionen havde fremsendt rapporterne i deres helhed.
Heconfirmed that the Commission had forwarded to him the requested studies in theirentirety.
Klageren udtrykte ligeledestilfredshed med Ombudsmandens effektive behandling af denne klage.
The complainant also expressed his satisfaction for the effective action undertaken by the Ombudsman in this case.
1Den 12. marts 2001 fremsatte Ombudsmanden følgende forslag til henstilling over for Kommissionen:
1On 12 March 2001,the Ombudsman addressed the following draft recommendationto the Commission:
Kommissionen bør genoverveje klagerens begæringer af 16. februar 1999 og 17. maj 1999og give aktindsigt i de pågældende dokumenter,medmindre de undtagelser,der er fastlagti afgørelse 94/90/EF,finder anvendelse.
The Commission should reconsider the complainant’s applications dated 16 February1999 and 17 May 1999,and give access to the documents requested,unless the exceptionscontained in Decision 94/90/EC apply.
2Den 21. maj 2001 oplyste Kommissionen Ombudsmanden om sin godkendelse af Ombudsmandens forslag til henstilling og om de foranstaltninger,den havde truffet for atgennemføre henstillingen.
2On 21 May 2001,the Commission informed the Ombudsman of its acceptance of the Ombudsman’s draft recommendation and of the measures which it had taken to implementit.
De af Kommissionen beskrevne foranstaltninger syntestilstrækkelige. Ombudsmanden afslutter derfor behandlingen af sagen.
The measures described by the Commission appear to be satisfactory and the Ombudsman therefore closes the case.
I juli 1998 indgav en britisk statsborger en klage over Europa-Kommissionen vedrørende Kommissionens afslag på at give ham visse oplysninger i forbindelse med klage P/93/4490/UK, som han havde indgivet til Ombudsmanden.
In July 1998,a British citizen lodged a complaint against the European Commissionwhichconcerned the Commission’s refusal to provide him with certain information in relation tocomplaint P/93/4490/UK that he had lodged with the Commission.
Den 23. november 2000 sendte Ombudsmanden efter en indgående undersøgelse af klagen Europa-Parlamentet en særlig rapport,jf. ombudsmandsstatuttens artikel 3,stk. 7. En kopiaf denne særlige rapport blev sendt til Kommissionen.
On 23 November 2000,and following an in-depth inquiry into the complaint, the Ombudsman submitted a special report to the European Parliament,in conformity with Article 3 (7) of the Statute of the European Ombudsman.
I denne særlige rapport henstillede Ombudsmanden til Kommissionen at underrette klageren om navnene på de repræsentanter for Confédération des brasseurs du marché commun,som havde deltaget i et mødearrangeret af Kommissionen den 11. oktober 1996,samt navnene på de virksomheder ogpersoner i de 14 kategorier,der er nævnt i klagerens oprindelige begæring om aktindsigt idokumenter,og som havde fremsat bemærkninger til Kommissionen i forbindelse medreference P/93/4490/UK.
In this special report the Ombudsman recommended that the Commission should inform the complainant of the names of the delegates of the Confédération des brasseurs du marché communwho had attended a meeting organisedby the Commission on 11 October 1996 and of companies and persons in the 14 categoriesidentified in the complainant’s original request for access to documents who had madesubmissions to the Commission under file reference P/93/4490/UK.
Den 27. november 2001 vedtog Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender en betænkning (A5-0423/2001),hvori det tilsluttede sig konklusionerne i Ombudsmandens særligerapport og stillede et forslag til en beslutning herom.
On 27 November 2001,the European Parliament’s Committee on Petitions adopted areport (reference A5-0423/2001) in which it endorsed the Ombudsman’s special report andsubmitted a draft resolution to that effect.
Betænkningen blev udarbejdet af Jean Lambert,MEP.
The report was drafted by Jean Lambert MEP.
MISBRUG AF REG-LER OM DATABE-SKYTTELSE –EUROPA-PARLA-MENTET VEDTAGEREN BESLUTNINGTIL STØTTE FOROMBUDSMANDENSHENSTILLING
ABUSE OF RULESON DATAPROTEC-TION - THE EURO-PEAN PARLIAMENTADOPTS ARESOLU-TION SUPPORTINGTHEOMBUDSMAN’SRECOMMENDA-TION
I sin beslutning anførte Europa-Parlamentet,at Kommissionen skullestille de ønskede oplysninger til rådighed for klageren.
In its resolution,the European Parliament took the viewthat the Commission should provide the complainant with the information that he hadrequested.
Europa-Parlamentet anbefaledeogså visse yderligere tiltag,f.eks. at der blev udarbejdet standardadfærdskodekser for atindføre normer med det formål at forebygge misbrug af databeskyttelse.
The EP also recommended some further measures,for example that modelcodes of conduct should be drawn up in order to set up standards with a view to preventingthe abuse of data protection.
Eftersom Europa-Parlamentet nu har afsluttet sin behandling af Ombudsmandens særligerapport og tilsluttet sig konklusionerne heri,afslutter Ombudsmanden sagen.
Given that the European Parliament has now completed its examination of his specialreport and endorsed its conclusions,the Ombudsman closes the file.
BAGGRUND
THE BACKGROUND
Kommissionen har konstateret,at forsinket betaling af Kommissionens kreditorer er etvedvarende problem.
The Commission has identified late payment of its creditors as a persistent problem.
I maj 1991 fastsatte Kommissionen en samlet tidsfrist på 60 dage forbetaling efter modtagelsen af en faktura.
In May 1991,the Commission set an overall time limit of 60 days for payment to be madefollowing receipt of an invoice.
De 60 dage omfatter 40 dage afsat til den anvisningsberettigedes fastsættelse af udgifterne og udstedelse af betalingsordren og 20 dage tilfinansinspektørens godkendelse og regnskabsafdelingens kontrol og gennemførelse afbetalingen92.
This period is composed of 40 days for the authorisingofficer to validate and order the payment and 20 days for approval by financial control andfor the accounting department to check and execute the payment92.
I juni 1995 satte Kommissionen sig som mål,at 95% af betalingerne skulle ske inden for60 dage,og at betalinger principielt aldrig måtte ske senere end efter 90 dage.
In June 1995,the Commission set a target that 95% of payments should be made within60 days and that in principle,payment should never take more than 90 days.
Endviderefik de anvisningsberettigede påbud om at informere kreditorerne inden 25 dage,hvis derpå nogen måde var risiko for en overskridelse af fristen på 60 dage93.
Furthermore,authorising officers were instructed to inform the beneficiary of the payment within 25days if there was a risk that the 60-day time-limit would be exceeded for any reason93.
Kommissionen behandlede på ny spørgsmålet om forsinket betaling i meddelelse af 27.marts 199694.
The Commission returned to the issue of late payment in a communication dated 27 March199694.
Dog måtte Kommissionen i en senere meddelelse af 10. juni 1997 erkende,
However,a further communication dated 10 June 1997 acknowledged that the
Afgørelse om undersøgelse på eget initiativ OI/5/99/(IJH)/GG vedrørende Europa-Kommissionen at situationen ikke var forbedret.
Decision in the owninitiative inquiry OI/5/99/(IJH)/GG relating to the European Commission situation had not improved.
Det fremgik desuden af meddelelsen,at Kommissionenpr. 1. oktober 1997 ville betale renter til sine kreditorer ved overskridelse af tidsfristen på60 dage.
It also announced that,as from 1 October 1997, the Commission would pay interest in cases where the 60-day time limit was exceeded.
Fristen på 60 dage suspenderes,hvis Kommissionen anser,at kreditoren ikke harforelagt de nødvendige dokumenter,eller at yderligere verifikation er nødvendig.Endvidere udbetales renterne kun i tilfælde af en kontraktmæssig forbindelse,hvorkontrahenten leverer en klart identificerbar ydelse95.
The60-day period is suspended if the Commission considers that the creditor has not producedthe necessary documents,or that further checks are necessary. Furthermore,interest isonly payable in the case of a contractual relationship where the contractor provides aclearly identifiable service95.
Lige fra starten af sit første mandat modtog Den Europæiske Ombudsmand klager over Kommissionens forsinkede betalinger.
From the beginning of his first mandate,the European Ombudsman received complaintsconcerning late payment by the Commission.
Klagerne har vedrørt honorarer og udgifter ogandre kontraktmæssige betalinger såvel som legater og støtte.
The complaints concerned not only fees andexpenses but also other contractual payments,as well as grants and subsidies.
Antallet af klager såvel somandre sager,som Ombudsmanden har fået forelagt af medlemmer af Europa-Parlamentet,viser,at Kommissionens forsinkede betalinger fortsat betragtes som et væsentligt problem
The numberof complaints,as well as other cases brought to the Ombudsman’s attention by Membersof the European Parliament,indicated that there was a widespread perception that latepayment by the Commission remained a significant problem.
Følgerne af forsinket betaling
The effects of late payment
Punkt 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/35/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner96beskriver de negative følger af forsinketbetaling på følgende måde:
Recital 7 of Directive 2000/35/EC of the European Parliament and the Council of 29 June2000 on combating late payment in commercial transactions96describes the negative effects of late payment as follows:
“Virksomhederne,især de små og mellemstore,pålægges store administrative og finansielle byrder som følge af uforholdsmæssigt lange betalingsfrister og overskridelse af betalingsfrister. Disse problemer er også en vigtig årsag til insolvens,der kan føre tilvirksomhedslukning og tab af mange arbejdspladser”.
“Heavy administrative and financial burdens are placed on businesses,particularly smalland medium-sized ones,as a result of excessive payment periods and late payment.Moreover,these problems are a major cause of insolvency threatening the survival of businesses and result in numerous job losses.”
Dette argument gælder også for Kommissionen.
These considerations also apply to the Commission.
Desuden skader Kommissionens forsinkede betalinger dens omdømme og,mere generelt,forholdet mellem borgere og EU’sinstitutioner og organer.
In addition,late payment by the Commission damages its reputation and,more generally,harms relations between citizensand the Union’s institutions and bodies.
Disse betragtninger er ikke kun relevante for transaktioner af enforretningsmæssig karakter,men også for betaling af bevillinger og støtte97.
These points apply not only to commercial trans-actions,but also to the payment of grants and subsidies97.
Ombudsmanden bemærkede,at Kommissionen siden oktober 1997 har betalt renter tilkreditorer ved overskridelse af tidsfristen på 60 dage på visse betingelser.
The Ombudsman noted that since October 1997 the Commission has been prepared to payinterest to creditors when the 60-day time limit was exceeded,subject to certain conditions.
Denne foranstaltning reducerede givet følgerne af de forsinkede betalinger for mange kontrahenter.Imidlertid vil visse mindre virksomheder muligvis ikke være i stand til at overleve derescash-flow-problemer som følge af de forsinkede betalinger,mens andre kun overlever vedat låne til højere renter end dem,Kommissionen betaler.
This measure surely reduced the consequences of late payment for many contractors. However,some smaller businesses may not be able to survive cash-flow problemscaused by late payment,whilst others may be able to do so only by borrowing at a higherrate of interest than that which is paid by the Commission.
Ombudsmanden bemærkedeendvidere,at udbetalingen af renter overfører den finansielle byrde,der opstår ved forsinkede betalinger,fra kontrahenterne til Fællesskabets budget og som sådan til skatteborgerne.
The Ombudsman also notedthat the payment of interest transfers the financial burden of late payment from contractors to the Community budget and hence to taxpayers.
Det er således ikke indlysende,at beslutningen om at betale renter på nogen mådetilskynder Kommissionens forskellige tjenestegrene til at foretage betalinger inden for defastsatte tidsfrister.
It was not obvious,therefore,thatthe provision for interest created any incentive for the different Commission services tomake payments in due time.
Ombudsmanden besluttede derfor i december 1999,at indlede en undersøgelse på egetinitiativ vedrørende problemet med Kommissionens forsinkede betalinger.
In December 1999,the Ombudsman therefore decided to open an owninitiative inquiryinto the problem of late payment by the Commission.
Han anmodede Kommissionen om at oplyse,hvilke foranstaltninger den havde truffet forat klarlægge og fjerne årsagerne til de forsinkede betalinger af kontrahenter og modtagereaf bevillinger og støtte.
He requested the Commission to inform him of the steps which it had taken to identify anddeal with the causes of delay in making payments to contractors and to the beneficiariesof grants and subsidies.
Ombudsmanden påpegede endvidere,at Kommissionen kunneopnå større forståelse hos offentligheden i dette spørgsmål,hvis den forelagde en analyseaf de gennemgående årsager til problemet med forsinkede betalinger såvel som en analyseaf mulige løsninger.
The Ombudsman also pointed out that it would be useful if the Commission could present an analysis of the continuing causes of the problem of latepayment,together with an analysis of possible ways in which the problem could be dealtwith.
Endelig anmodede Ombudsmanden Kommissionen om at oplyse,hvilke klageprocedurer,kontrahenterne har adgang til i tilfælde af tvister med Kommissionen vedrørende kontrahenternes ydelser eller den dokumentation,de skal forelægge Ombudsmanden anmodede endvidere Kommissionen om at oplyse,hvorvidt den
Finally,the Ombudsman requested the Commission to inform him of the proceduresfor redress open to contractors in case of a dispute with the Commission about the
Se Europa-Parlamentets beslutning om skader forårsaget af Kommissionens forsinkede betalinger,EFT C 341af 1998,s. 379.
See the European Parliament Resolution on the damage caused by the Commission as a result of late payment,1998 OJ C 341/379.
215 anså,at klagemulighederne er tilstrækkeligt hurtige og effektive,og om forbedringer herafkunne overvejes.
217 adequacy of the contractor’s performance,or of the documentation supplied by thecontractor.
Bemærkninger fra tredjeparter
Observations from third parties
Som svar på sin opfordring til at fremsende indlæg vedrørende beslutningen om at indledeen undersøgelse på eget initiativ modtog Ombudsmanden et betragteligt antal bemærkninger fra tredjeparter.
In reply to his invitation to make submissions regarding his decision to open an owninitiative inquiry,the Ombudsman received a considerable number of observations from thirdparties.
Alle bifaldt Ombudsmandens initiativ,og mange af de tredjeparter,der fremsendte bemærkninger,gav eksempler på sager,hvor Kommissionens forsinkedebetalinger havde forårsaget problemer.
The action undertaken by the Ombudsman was universally applauded,and manyof the third parties who wrote supplied examples of cases where late payment by the Commission had caused problems.
Nogle af tredjeparterne påpegede,at de mente,atjuridisk bindende regler var nødvendige for at bekæmpe problemet.
Some of the third parties pointed out that they considered legally binding rules to be necessary in order to combat the problem.
Kommissionens foreløbige udtalelse
The Commission’s provisional opinion
Kommissionen oplyste i sin foreløbige udtalelse,at den havde bestilt en ekstern undersøgelse hos Grant Thornton,et revisionsfirma,som i september 1998 fremlagde enrapport.
In its provisional opinion,the Commission informed the Ombudsman that an outside studyhad been commissioned and that Grant Thornton,a firm of chartered accountants,hadsubmitted a report in September 1998.
Undersøgelsen er offentligt tilgængelig på Ombudsmandens websted (www.euroombudsman.eu.int). Konsulenternes primære henstillinger kan sammenfattes på følgendemåde:
The study is available on the Ombudsman’s website (http://www.euro-ombudsman.eu.int).The main recommendations made by the consultants may be summarised as follows: