natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ganske vist gengav bestemmelserne i national ret, for så vidt som de var gældende for enheder såsom BIAO-Afribank på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, ikke ordret bestemmelserne i fjerde direktiv, men ifølge den tyske regering var der intet i tysk lovgivning, der var til hinder for, at direktivets formål, principper og bestemmelser fuldt ud blev fulgt ved opstilling af årsregnskaber for sådanne enheder.
It is true that the provisions of national law applicable at the material time to bodies like BIAO-Afribank did not reproduce the provisions of the Fourth Directive verbatim. On the other hand, according to the German Government, nothing in German legislation prevented the aim, the principles and the provisions of that directive from being fully complied with as regards drawing up the annual accounts of such bodies.
Den tyske regering har i den forbindelse gjort gældende - hvad der i øvrigt også er anerkendt i forelæggelseskendelsen - at uanset, hvilken fortolkning Domstolen foretager af bestemmelserne i fjerde direktiv, vil den være bindende for den forelæggende rets afgørelse af hovedsagen.
In that respect, the German Government argues, and the order for reference moreover acknowledges, that any interpretation given by the Court of the provisions of the Fourth Directive would be binding for the resolution of the dispute in the main proceedings by the referring court.
Med den første del af spørgsmålene har den forelæggende ret nærmere bestemt spurgt, om dens anmodning om præjudiciel afgørelse kan antages til realitetsbehandling, når medlemsstaterne på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen ikke var forpligtede til at anvende bestemmelserne i fjerde direktiv på årsregnskaberne for en enhed som BIAO-Afribank.
In the first part of its questions, the referring court is essentially enquiring as to the admissibility of its reference for a preliminary ruling on the ground that, at the material date in the main proceedings, Member States were not required to apply the provisions of the Fourth Directive to the annual accounts of a body like BIAO-Afribank.
Den forelæggende ret har endvidere rejst tvivl om, hvorvidt spørgsmålene kan antages til realitetsbehandling under hensyn til dels, at den nationale lovgivning til gennemførelse af fjerde direktiv ikke ordret har gentaget direktivets principper, dels at bestemmelserne om skatteregnskaber kun indirekte bygger på denne nationale gennemførelseslovgivning og derfor gennemfører fjerde direktiv uden for den sammenhæng, direktivet er tiltænkt.
It has further doubts as to the admissibility of its questions having regard to the fact that, first, the national legislation transposing the Fourth Directive did not reproduce the principles set out in the directive verbatim, and, secondly, the legislation on tax accounts is based only indirectly on that national transposing legislation and, therefore, transposes the Fourth Directive outside the context which it envisages.
Omstændighederne i hovedsagen er derfor ikke de samme som i Kleinwort Benson-sagen, hvori der blev afsagt dom den 28. marts 1995 (sag C346/93), hvori Domstolen i præmis 18 udtalte, at den i sagen omhandlede lovgivning i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland udtrykkelig gav myndighederne i den pågældende kontraherende stat hjemmel til at vedtage ændringer, der var beregnet på at »fremkalde divergenser« mellem bestemmelserne i lovgivningen og de tilsvarende
The circumstances of that case are therefore to be distinguished from those at issue in Case C346/93 Kleinwort-Benson [1995], in which the Court held, in paragraph 18 of its judgment, that the legislation in question of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland expressly provided for the authorities of the contracting State in question to adopt
i den pågældende bestemmelses sikkert« forstand.
factors to be taken into account in order to determine whether a loss resulting from the commitment in question may be described as 'likely or certain' within the meaning of that provision.
bestemmelser i konventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, der var undertegnet i Bruxelles den 27. september 1968.
modifications 'designed to produce divergence' between the provisions of that legislation and the corresponding provisions of the Convention on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial matters signed in Brussels on 27 September 1968.
Anden del af spørgsmålene
The second part of the questions
Ved afgørelsen af, om der bør foretages en hensættelse i medfør af fjerde direktivs artikel 20, stk. 1, for en forpligtelse, der i medfør af direktivets artikel 14 er opført neden for status, er det relevant, om der i forbindelse med forpligtelsen på balancetidspunktet foreligger en sandsynlighed eller sikkerhed for »tab eller gæld«.
Therefore, in order to determine whether it is appropriate to constitute a provision under Article 20(1) of the Fourth Directive, in respect of a commitment appearing at the foot of the balance sheet pursuant to Article 14, the relevant question is whether that commitment gave rise to the likelihood, or indeed the certainty, at the balancesheet date, of the existence of a 'loss or debt'.
På den ene side gav garantien udsigt til en fortjeneste ved, at BIAO-Afribank fik betalt avalrenten, der udgjorde 7/8% p.a. af det udestående kreditbeløb, som var omfattet af bankens deltagelse i kreditrisikoen. Avalrenten skulle betales, hvis den del af kreditten, der var stillet garanti for, blev tilbagebetalt af Corporación del cobre til BHF.
On the one hand, that guarantee offered the prospect of a profit in the shape of the payment to BIAO-Afribank of the guarantee fee, equal to 7/8% per annum of the loans falling within the scope of BIAO-Afribank's sub-participation, payable in the event of the debt guaranteed being repaid by the Corporación del Cobre to BHF Bank.
I så fald er det nødvendigt at foretage en hensættelse »til omkostninger, herunder uforudsete udgifter« i forbindelse med den pågældende forpligtelse.
In that case, a provision for liabilities and charges relating to that commitment would be necessary.
Hvis der ikke udtrykkeligt i balancen blev nævnt et sandsynligt eller sikkert tab, ville det være i strid med forsigtighedsprincippet og princippet om et pålideligt billede.
Not to make express mention on the balance sheet of a likely or certain loss would be incompatible with the principles of prudence and a 'true and fair view'.
Det er ubestridt, at Corporación del cobres kreditværdighed ikke gav anledning til nogen tvivl, og at Corporación del cobre aldrig havde gjort sig skyldig i forsinkelse med betalingen.
It is undisputed that the solvency of the Corporación del Cobre was not in any doubt and that there had never been any delays in payment on its part.
For så vidt synes der at have været en reel udsigt til en fortjeneste for BIAO-Afribank.
To that extent, the prospect of profit for BIAO-Afribank appears to have been genuine.
Det tilkommer derfor den forelæggende ret at tage stilling til, om det på balancetidspunktet var sandsynligt eller sikkert, at der ville opstå tab eller gæld som følge af BIAO-Afribanks garantiforpligtelse.
It is therefore for the referring court to determine whether, at the balancesheet date, a loss or debt arising from the guarantee commitment undertaken by BIAO-Afribank was likely or certain.
Hvis dette ikke var tilfældet, skulle der ikke have været opført en hensættelse under passiver på balancen.
If not, there would have been no cause to enter a provision as a liability on the balance sheet.
Værdiansættelsesmetodeme
The methods of valuation
På den anden side var udsigterne for Corporación del cobres tilbagebetaling af gælden, som garantien vedrørte, forbundet med to risikofaktorer.
On the other hand, the likelihood of Corporación del Cobre repaying the guaranteed debt was affected by a dual risk factor.
For det første havde der været et prisfald på kobber i løbet 1989, og for det andet var der i november 1989 i pressen blevet omtalt en risiko for strejker i de chilenske kobberminer.
First, copper prices had fallen in 1989.
Med den anden del af spørgsmålene ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om og hvordan BIAO-Afribanks garantiforpligtelse med hensyn til den kredit, BHF havde indrømmet Corporación del cobre, skulle opføres i årsregnskabet for det regnskabsår, der sluttede den 31. december 1989.
Secondly, in November 1989, the press had referred to a threat of strikes in Chilean copper mines.
Med hensyn til muligheden for at foretage en samlet værdiansættelse bemærkes, at det i fjerde direktivs artikel 31. stk. 1, litra e), bestemmes, at aktiv- og passivposternes bestanddele skal værdiansættes hver for sig.
As for the possibility of carrying out a globalised valuation, Article 31(l)(e) of the Fourth Directive provides that the components of asset and liability items must be valued separately.
Domstolen har imidlertid fastslået, at der i medfør af artikel 31, stk. 2, kan afviges herfra, når en særskilt værdiansættelse under hensyn til princippet om et pålideligt billede ikke ville give et så pålideligt billede som muligt af det pågældende selskabs reelle økonomiske stilling.
The Court has, however, held that a derogation under Article 31(2) may be appropriate where, in the light of the 'true and fair view' principle, a separate valuation would not give the truest and fairest possible view of the actual financial position of the company concerned.
Muligheden for som passivpost i balancen at optage en hensættelse til en risiko, som den i sagen omhandlede »landerisiko«, i forbindelse med en forpligtelse, der er opført neden for status
In the second part of its questions, the referring court essentially asks whether and in what manner the amount of the commitment undertaken by BIAO-Afribank in guaranteeing the loan granted by BHF Bank to the Corporación del Cobre should appear in the annual accounts for the year ending on 31 December 1989.
I et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, hvor flere usikre og endog modstridende faktorer gør sig gældende, kan det forholde sig således, at det for at sikre, at forsigtighedsprincippet og princippet om et pålideligt billede overholdes, vil være mest hensigtsmæssigt at foretage en samlet bedømmelse af alle relevante oplysninger.
The possibility of entering on the liabilities side of the balance sheet a provision concerning a risk, such as 'country' risk, affecting a commitment appearing at the foot of the balance sheet
Det bemærkes, at en »landerisiko«, som den er defineret i den foreliggende sag, ikke i sig selv er en »risiko«, der er omfattet af fjerde direktivs artikel 20, stk. 1.
In a case such as that in point in the main proceedings, where there are many uncertain and even contradictory elements, it is possible that, in order to ensure compliance with the principles of prudence and a true and fair view, the most appropriate approach would be to carry out a globalised assessment of all the relevant factors.
Den er kun en af mange andre oplysninger, som der skal tages hensyn til ved afgørelsen af, om et tab ved den pågældende forpligtelse kan anses for »sandsynligt eller
It should be noted that a 'country' risk, as defined in this case, is not in itself a 'liability' as referred to in Article 20(1) of the Fourth Directive; it constitutes only one of the many
Med hensyn til de spørgsmål, hvormed der søges nærmere oplysninger om de kriterier, der skal anvendes til at opgøre graden af sandsynlighed af
As for the questions seeking to obtain clarification as to the criteria for assessing the
tidspunkt for værdiansættelsen af posterne på balancen, og dermed, om det er nødvendigt at foretage en værdiregulering af disse poster med tilbagevirkende kraft, når en risiko er blevet mindre eller er bortfaldet efter balancetidspunktet.
seeking to ascertain the relevant date for valuing balancesheet items and, hence, whether or not the reduction or disappearance of a risk, occurring after the balancesheet date, constitute facts requiring a retrospective revaluation of those items.
en risiko, adgangen til samtidig at tage hensyn til »landerisikoen« og kreditværdighedsrisikoen samt midlerne til at undgå, at risici bliver taget i betragtning to gange, bemærkes, at fjerde direktiv kun opstiller de generelle principper og ikke har til formål at regulere alle de mulige anvendelser af disse.
degree of likelihood of a risk, the legitimacy of taking 'country' risk and the risk of insolvency into account simultaneously, and the ways of avoiding risks being taken into account twice over, it is sufficient to point out that the Fourth Directive merely sets out general principles without seeking to regulate all their possible applications.
Når direktivet ikke indeholder sådanne nærmere oplysninger, henhører denne vurdering under national ret, eventuelt set i sammenhæng med de internationale regnskabsstandarder (IAS), som var gældende på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen, dog på betingelse af, at de generelle principper, der opstilles i fjerde direktiv.
In the absence of such particulars, that assessment is a matter for national law, read where appropriate in the light of the international accounting standards (IAS) as they applied at the time of the facts in the main proceedings, provided always that the general principles set out by the Fourth Directive are fully complied with.
Det må fastslås, at et forhold som Corporación del cobres tilbagebetaling af sin kredit, der fandt sted efter balancetidspunktet, egentlig ikke vedrører det pågældende regnskabsår.
It must be held that an event, such as the repayment by the Corporación del Cobre of the loan granted to it, which took place after the balancesheet date, does not actually relate to the financial year in question.
Det er derfor ikke en omstændighed, der nødvendiggør en regulering med tilbagevirkende kraft af værdien af en hensættelse til den pågældende kredit, der er opført som passivpost i balancen.
It does not therefore constitute a fact necessitating retrospective reassessment of the value of a provision relating to that loan appearing on the liabilities side of the balance sheet.
Tredje del af spørgsmålene
The third part of the questions
Med den tredje del af spørgsmålene ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om der skal foretages en værdiansættelse af en garantiforpligtelse på balancetidspunktet, når garantiens videre forløb var ukendt på dette tidspunkt, eller om garantiforpligtelsen skal værdireguleres med tilbagevirkende kraft ved udarbejdelsen af årsregnskabet, når man på det pågældende tidspunkt vidste, at gælden var blevet tilbagebetalt.
In the third part of its questions, the referring court asks, essentially, whether a commitment by way of guarantee should be valued at the balancesheet date, where the outcome of the guarantee was unknown at that date, or whether it should be revalued retrospectively at the date on which the annual accounts were drawn up, it being known on that latter date that the debt had been repaid.
Med disse spørgsmål ønskes det således oplyst, hvad der er det relevante
In so asking, the referring court is
Det kan imidlertid forekomme, at det forhold, at der i årsregnskabet slet ikke nævnes omstændigheder såsom, at en sådan risiko er blevet mindre eller er bortfaldet, vil kunne virke vildledende og dermed vil være i strid med princippet om et pålideligt billede.
However, to omit from the annual accounts all mention of circumstances such as the reduction or disappearance of such a risk could be capable of misleading, and might therefore be contrary to the 'true and fair view' principle.
For at princippet er overholdt, kræves det således, at det et sted i årsregnskabet oplyses, at en sådan risiko er blevet mindre eller er bortfaldet.
Compliance with that principle requires that mention must be made somewhere in the annual accounts of the disappearance or reduction of such a risk.
Det henhører under national ret at træffe bestemmelse om den mest hensigtsmæssige metode til at opføre oplysningen herom i årsregnskabet.
Determination of the most appropriate way of showing that mention in the balance sheet is a matter for national law.
»1) Spørgsmålene i anden og tredje del af den præjudicielle anmodning angående fortolkningen af Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer kan antages til realitetsbehandling.
The questions appearing in the second and third parts of the reference for a preliminary ruling, concerning the interpretation of the Fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3) (g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies, are admissible.
Fjerde direktiv 78/660 udelukker ikke, at en hensættelse til dækning af et eventuelt tab eller en eventuel gæld i forbindelse med en forpligtelse, der i medfør af direktivets artikel 14 er opført neden for status, opføres som passivpost i balancen i medfør af direktivets artikel 20, stk 1, når tabet eller gælden på balancetidspunktet kan anses for »sandsynlig eller sikker«.
The Fourth Directive 78/660 does not preclude a provision intended to cover possible losses or debts arising from a commitment appearing at the foot of the balance sheet pursuant to Article 14 of that directive from being entered on the liabilities side of the balance sheet pursuant to Article 20(1), provided that the loss or debt in question may be characterised as "likely or certain" at the balancesheet date.
Fjerde direktivs artikel 31, stk 1, litra e), udelukker ikke, at den mest hensigtsmæssige værdiansættelsesmetode med henblik på at sikre overholdelsen af forsigtighedsprincippet og princippet om et pålideligt bulede af aktiver og passiver kan være at foretage en samlet bedømmelse af samtlige relevante oplysninger.
Article 31(l)(e) ofthat directive does not exclude the possibility that, in order to ensure compliance with the principle of prudence and the principle that a mie and fair view of the assets and liabilities be given, the most appropriate method of valuation might be to carry out a globalised assessment of all the relevant factors.
regulering med tilbagevirkende kraft af værdien af en hensættelse til den pågældende kredit, der er opført som passivpost i balancen.
In circumstances such as those in point in the main proceedings, repayment of a loan, which takes place after the balancesheet date (that being the relevant date for valuing balancesheet items), does not constitute a fact necessitating retrospective revaluation of a provision relating to that loan entered on the liabilities side of the balance sheet.
For at princippet om et pålideligt billede af aktiver og passiver er overholdt, kræves det dog, at det i årsregnskabet oplyses, at den risiko, hensættelsen vedrørte, er bortfaldet.«
However, compliance with the principle that a true and fair view of the assets and liabilities be given requires that mention should be made in the annual accounts of the disappearance of the risk covered by that provision. '
Generaladvokat F.G. Jacobs fremsatte forslag til afgorelse i retsmodet (Domstolens plenum) den 15. november 2001.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Full Court on 15 November 2001.
Sag C-76/00 Ρ Petrotub SA, Pepublica SA / Rådet for Den Europæiske Union, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Handelspolitik
Case C-76/00 Ρ Petrotub SA, Pepublica SA ν Council of the European Union, Commission of the European Communities Commercial policy
»Appel -- beskyttelse mod dumping — fastsættelse af dumpingmargen — den såkaldte asymmetriske beregningsmetode — artikel 2.4.2 i overenskomsten om anvendelse af GATT's artikel VI — begrundelse —fastsættelse af normalværdien — hensyntagen til kompensationssalg — begrundelse« (Femte Afdeling)
(Appeal — Protection against dumping — Determination of the dumping margin — Choice of the asymmetrical calculation method —Article 2.4.2 of the Agreement on Implementation of Article VI of the GATT — Statement of reasons — Determination of normal value — Taking into account of sales made using compensation — Statement of reasons) (Fifth Chamber)
Petrotub har til støtte for sin appel fremført et enkelt anbringende, der støttes på en retlig fejl, som Retten skulle have begået i den appellerede doms præmis 114, for så vidt angår rækkevidden af den begrundelsespligt, der påhviler Rådet, når det anvender den asvmmetriske metode ved
By joint application lodged at the Registry of the Court of Justice on 2 March 2000, Petrotub SA and Republica SA brought, in so far as each is concerned respectively, an appeal pursuant to Article 49 of the EC Statute of the Court of Justice against the judgment of the Court of First Instance of 15 December 1999 in Joined Cases T33/98 and T-34/98 Petrotub and Republica ν Council [1999], in which the Court of First Instance dismissed their respective actions for the annulment of Council Regulation (EC) No
Ved fælles appelskrift indleveret til Domstolens Justitskontor den 2. marts 2000 har Petrotub SA og Republica SA hver især iværksat appel af dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. december 1999 i de forenede sager T-33/98 og T34/98, Petrotub og Republica mod Rådet, hvorved Retten frifandt Rådet for deres påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2320/97 af 17. november 1997 om indførelse af endelig antidumpingtold.
In support of its appeal, Petrotub puts forward a single plea in law, alleging that the Court of First Instance erred in law in paragraph 114 of the contested judgment with regard to the scope of
forskellene i eksportprismønstrene mellem købere, regioner eller perioder, når de to symmetriske metoder anvendes.
the Council's duty to state reasons when it applied the asymmetrical method in order to calculate the dumping margin.
beregningen af dumpingmargenen. Petrotub har til støtte for dette anbringende også påberåbt sig de retlige fejl, som Retten ifølge Petrotub har begået i nævnte doms præmis 105 og 115.
In support of that plea, Petrotub also relies on the errors of law which, it claims, the Court of First Instance made in paragraphs 105 and 115 of that judgment.
Når Fællesskabet har ønsket at opfylde en særlig inden for rammerne af WTO påtagen forpligtelse, eller når den pågældende fællesskabsretsakt udtrykkeligt henviser til bestemte bestemmelser i aftaler og memoranda, som er indeholdt i bilagene til WTO-aftalen, tilkommer det Domstolen at prøve den pågældende fællesskabsretsakts lovlighed efter WTO-bestemmelserne.
Petrotub submits under the first and fourth parts of its plea that the Court of First Instance erred in law by holding that the obligation to state reasons was complied with even though the contested regulation contained no explanation as to why the second symmetrical method was discarded in favour of the asymmetrical method.
Petrotub har i sit anbringendes første og fjerde led anført, at Retten har begået en retlig fejl, idet den fastslog, at begrundelsespligten var overholdt, skønt den anfægtede forordning ikke indeholdt nogen forklaring på, hvorfor den asymmetriske metode var blevet anvendt i stedet for den anden symmetriske metode.
Where the Community intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, or where the Community measure refers expressly to precise provisions of the agreements and understandings contained in the annexes to the WTO Agreement, it is for the Court to review the legality of the Community measure in question in the light of the WTO rules.
Fællesskabet har udstedt grundforordningen med henblik på at opfylde sine internationale forpligtelser ifølge antidumpingkodeks 1994, og Fællesskabet har ved forordningens artikel 2, stk. 11, villet gennemføre de særlige forpligtelser, som er indeholdt i nævnte kodeks' artikel 2.4.2..
The Community adopted the basic regulation in order to satisfy its obligations arising from the 1994 Anti-dumping Code and that, by means of Article 2(11) of that regulation, it intended to implement the particular obligations laid down by Article 2.4.2 of that code.