natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Når en forsendelse ikke er blevet frembudt for bestemmelsesstedet, og det ikke kan fastslås, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden er begået, tilkommer det alene afgangsstedet at foretage den foreskrevne underretning under iagttagelse af fristerne på elleve og tre måneder i artikel 379, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92.
Where a consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, it is for the office of departure alone to make the notification required within the 11-month and 3-month timelimits laid down by Article 379(1) and (2) of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92.
(jf. præmis 41 og 42 samt domskonkl.
(see paras 41, 42, operative part 2) clearance agent.
2) proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse debitor for den toldskyld, som er et resultat af den manglende overholdelse af denne procedures bestemmelser.
The principal, in his capacity as holder under the external Community transit procedure, is the debtor of the customs debt arising from the failure to observe the provisions governing that procedure.
Det ansvar, der således pålægges den hovedforpligtede, har til formål at sikre en hurtig og ensartet anvendelse af bestemmelserne vedrørende opkrævning af toldskyld med henblik på beskyttelse af Fællesskabets og dets medlemmers finansielle interesser.
The liability thus imposed is intended to ensure the diligent and uniform application of the provisions relating to the recovery of customs debts in order to protect the financial interests of the Community and its Member States.
Den omstændighed, at den hovedforpligtede er i god tro, og at overtrædelsen af proceduren for ekstern fællesskabsforsendelse skyldes svig, som den hovedforpligtede ikke har noget at gøre med, krænker heller ikke proportionalitetsprincippet.
Similarly, nor is the fact that the principal acted in good faith and that the breach of the external Community transit procedure was the result of a forgery in which he had no part capable of constituting an infringement of the principle of proportionality.
Hvis dette var tilfældet, ville den hovedforpligtede ikke i lige så høj grad tilskyndes til at sikre, at forsendelsestransaktionerne blev afviklet hensigtsmæssigt.
If that were the case, the principal would no longer have so great an incentive to ensure that transit operations were properly conducted.
Når toldskyldens opståen skyldes omstændigheder, som hverken indebærer, at den hovedforpligtede har begået en ulovlighed eller en åbenlys forsømmelse, gør artikel 239 i forordning nr. 2913/92 om indførelse af en EF-told-kodeks, som udgør en generel billighedsklausul, det muligt for den hovedforpligtede at ansøge om afgiftsfritagelse.
However, where the customs debt arises as a result of circumstances in which neither deception nor obvious negligence may be attributed to the principal, Article 239 of Regulation No 2913/92 establishing the Community Customs Code, which is a general equitable provision, permits the principal to apply for the remission of duties.
Artikel 899-905 i forordning nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til toldkodeksen indfører med henblik herpå en procedure for administrativt samarbejde mellem toldmyndighederne og Kommissionen.
To that end, Articles 899 to 905 of Regulation No 2454/93 laying down provisions for the implementation of the Customs Code provide for a procedure for administrative cooperation between the customs authorities and the Commission.
Den omstændighed, at en toldekspeditør i sin egenskab af hovedforpligtet drages til ansvar for toldskylden, uanset dennes størrelse set i forhold til det vederlag, som han oppebærer, når han handler som toldekspeditør, er ikke i strid med proportionalitetsprincippet. Den hovedforpligtede er som bruger af
It is not contrary to the principle of proportionality to hold a customs clearance agent, in his capacity as principal, liable for a customs debt, regardless of the extent of that debt in relation to the fees he receives when acting as customs
(jf. præmis 48-51 og domskonkl. 3)
(see paras 48-51, operative part 3)
I sag C-230/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) ved afgørelse af 12. januar 2006, indgået til Domstolen den 22. maj 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Corte suprema di cassazione (Italy), made by decision of 12 January 2006, received at the Court on 22 May 2006, in the proceedings
MILITZER & MÜNCH generaladvokat: V. Trstenjak justitssekretær: fuldmægtig B. Fülöp, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 6. december 2007, efter at der er afgivet indlæg af: — Militzer & Münch GmbH ved Rechtsanwalt W. Wielander — den italienske regering ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato G. Albenzio
— Militzer & Münch GmbH, by W. Wielander, Rechtsanwalt, — the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and G. Albenzio, avvocato dello Stato,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Hottiaux og C. Zadra, som befuldmægtigede, og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by J. Hottiaux and C. Zadra, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 215 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 215 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Commu-
(EFT L 302, s. 1, herefter »toldkodeksen«), artikel 378 og 379 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92 (EFT L 253, s. 1, herefter »gennemførelsesforordningen«) samt anvendelsen af proportionalitetsprincippet.
1) (‘the Customs Code’), Articles 378 and 379 of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92 (OJ 1993 L 253, p. 1) (‘the implementing regulation’) and the application of the principle of proportionality.
Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem Militzer & Münch GmbH (herefter »M & M«) og ministero delle Finanze i anledning af opkrævning af told. Retsforskrifter
The reference was made in proceedings between Militzer & Münch GmbH (‘M & M’) and the Ministero delle Finanze (Ministry of Finance) concerning the recovery of customs duties. Legal context
Han skal: a) frembyde varerne til toldbehandling på bestemmelsestoldstedet i intakt stand inden for den fastsatte frist og under iagttagelse af de af toldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identificering b) overholde bestemmelserne om fællesskabsforsendelse.
(a) production of the goods intact at the customs office of destination by the prescribed timelimit and with due observance of the measures adopted by the customs authorities to ensure identification;
Uden at det berører den hovedforpligtedes forpligtelser efter stk. 1 er den transportør eller varemodtager, der accepterer varerne med kendskab til, at de er varer under fællesskabsforsendelse, ligeledes forpligtet til at frembyde dem i intakt stand for bestemmelsestoldstedet inden for den fastsatte frist under iagttagelse af de af toldmyndighederne trufne foranstaltninger til varernes identificering.«
Notwithstanding the principal’s obligations under paragraph 1, a carrier or recipient of goods who accepts goods knowing that they are moving under Community transit shall also be responsible for production of the goods intact at the customs office of destination by the prescribed timelimit and with due observance of the measures adopted by the customs authorities to ensure identification.’
Toldkodeksens artikel 203 og 204 fastsætter:
Articles 203 and 204 of the Customs Code provide as follows:
Toldskyld ved indførsel opstår, når:
A customs debt on importation shall be incurred through:
— en importafgiftspligtig vare unddrages toldtilsyn.
— the unlawful removal from customs supervision of goods liable to import duties.
Toldskylden opstår på det tidspunkt, hvor varen unddrages toldtilsynet.
The customs debt shall be incurred at the moment when the goods are removed from customs supervision.
— den person, der har unddraget varen toldtilsyn
— the person who removed the goods from customs supervision,
— de personer, der har medvirket til unddragelsen, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig om en vare unddraget toldtilsyn
— any persons who participated in such removal and who were aware or should reasonably have been aware that the goods were being removed from customs supervision,
— de personer, der har erhvervet eller opbevaret den pågældende vare, og som på det tidspunkt, hvor de erhvervede eller modtog varen, vidste eller med rimelighed burde have vidst, at det drejede sig om en vare, der var unddraget toldtilsyn
— any persons who acquired or held the goods in question and who were aware or should reasonably have been aware at the time of acquiring or receiving the goods that they had been removed from customs supervision, and
— samt, i givet fald, den person, som det påhviler at opfylde de forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring eller ved anvendelsen af den toldprocedure, som varen er undergivet.
— where appropriate, the person required to fulfil the obligations arising from temporary storage of the goods or from the use of the customs procedure under which those goods are placed.
Toldskyld ved indførsel opstår: a) når en af de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtig vares midlertidige opbevaring eller ved anvendelse af den toldprocedure, som varen er undergivet, misligholdes, eller
(a) nonfulfilment of one of the obligations arising, in respect of goods liable to import duties, from their temporary storage or from the use of the customs procedure under which they are placed, or
MILITZER & MÜNCH b) når en af betingelserne for en vares henførsel under den pågældende toldprocedure eller for indrømmelse af nedsat eller nul-importafgift på grund af dens anvendelse til særlige formål ikke er opfyldt, i andre end de i artikel 203 omhandlede tilfælde, medmindre det godtgøres, at en sådan misligholdelse ikke har haft reelle følger for det korrekte forløb af den midlertidige opbevaring eller den pågældende toldprocedure. 2.
MILITZER & MÜNCH (b) non-compliance with a condition governing the placing of the goods under that procedure or the granting of a reduced or zero rate of import duty by virtue of the end-use of the goods, in cases other than those referred to in Article 203 unless it is established that those failures have no significant effect on the correct operation of the temporary storage or customs procedure in question.
Debitor er den person, som det i den givne situation påhviler enten at opfylde de forpligtelser, der opstår ved en importafgiftspligtig vares midlertidige opbevaring eller ved anvendelsen af den toldprocedure, som varen er undergivet, eller som skal overholde de fastsatte betingelser for varens henførsel under proceduren.«
The debtor shall be the person who is required, according to the circumstances, either to fulfil the obligations arising, in respect of goods liable to import duties, from their temporary storage or from the use of the customs procedure under which they have been placed, or to comply with the conditions governing the placing of the goods under that procedure.’
Toldskylden opstår det sted, hvor de omstændigheder der er årsag til toldskylden, indtræffer.
A customs debt shall be incurred at the place where the events from which it arises occur.
Kan det i stk. 1 omhandlede sted ikke bestemmes, anses toldskylden for at være opstået på det sted, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varerne befinder sig i en situation, der giver anledning til en toldskyld.
Where it is not possible to determine the place referred to in paragraph 1, the customs debt shall be deemed to have been incurred at the place where the customs authorities conclude that the goods are in a situation in which a customs debt is incurred.
Når forpligtelserne i henhold til en toldprocedure ikke er opfyldt for en vare, anses toldskylden for at være opstået
Where a customs procedure is not discharged for goods, the customs debt shall be deemed to have been incurred at the place where the goods:
— på det sted, hvor varen er henført under proceduren, eller
— were placed under that procedure, or
— på det sted, hvor varen kommer ind i Fællesskabet under den pågældende procedure.
— enter the Community under that procedure.
Gør de oplysninger, som toldmyndighederne råder over, det muligt at fastslå, at toldskylden allerede var opstået, da varen befandt sig på et andet sted, anses toldskylden som opstået på det første sted, hvor det er muligt at fastslå dens eksistens.«
Where the information available to the customs authorities enables them to establish that the customs debt was already incurred when the goods were in another place at an earlier date, the customs debt shall be deemed to have been incurred at the place which may be established as the location of the goods at the earliest time when existence of the customs debt may be established.’
— og som skyldes omstædigheder, hvor den berettigede ikke har gjort sig skyldig i urigtigheder eller åbenbar forsømmelighed.
— resulting from circumstances in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned.
Gennemførelsesforordningens artikel 378 fastsætter:
Article 378 of the implementing regulation provides as follows:
Med forbehold af kodeksens artikel 215 gælder det, at er en forsendelse ikke blevet frembudt for bestemmelsesstedet, og kan det ikke fastslås, hvor en overtrædelse eller en uregelmæssighed er begået, anses overtrædelsen eller uregelmæssigheden for at være begået:
Without prejudice to Article 215 of the Code, where the consignment has not been presented at the office of destination and the place of the offence or irregularity cannot be established, such offence or irregularity shall be deemed to have been committed:
— i den medlemsstat, som grænseovergangsstedet ved indpassagen til Fællesskabet henhører under, og hvortil der er indgivet en grænseovergangsattest medmindre der inden for den i artikel 379, stk. 2, fastsatte frist på en for de kompetente myndigheder tilfredsstillende måde enten føres bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller det påvises, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden faktisk er begået.
— in the Member State to which the office of transit at the point of entry into the Community belongs, to which a transit advice note has been given, unless within the period laid down in Article 379(2), to be determined, proof of the regularity of the transit operation or of the place where the offence or irregularity was actually committed is furnished to the satisfaction of the customs authorities.
Gennemførelsesforordningens artikel 379 bestemmer:
Under Article 379 of the implementing regulation:
Når en forsendelse ikke er blevet frembudt ved bestemmelsesstedet, og stedet for overtrædelsen eller uregelmæssigheden ikke kan fastslås, underretter afgangsstedet den hovedforpligtede herom så hurtigt som muligt og inden udløbet af den ellevte måned efter datoen for registreringen af angivelsen til fællesskabsforsendelse.
Where a consignment has not been presented at the office of destination and the place where the offence or irregularity occurred cannot be established, the office of departure shall notify the principal of this fact as soon as possible and in any case before the end of the 11th month following the date of registration of the Community transit declaration.
I den i stk. 1 omhandlede underretning anføres især den frist, inden for hvilken der på en for toldmyndighederne tilfredsstillende måde skal føres bevis for, at forsendelsen er gennemført forskriftsmæssigt, eller inden for hvilken det kan påvises, hvor overtrædelsen eller uregelmæssigheden faktisk er begået.
The notification referred to in paragraph 1 shall indicate, in particular, the timelimit by which proof of the regularity of the transit operation or the place where the offence or irregularity was actually committed must be furnished to the office of departure to the satisfaction of the customs authorities.
Nævnte frist fastsættes til tre måneder fra datoen for den i stk. 1 omhandlede underretning.
That timelimit shall be three months from the date of the notification referred to in paragraph 1.
I tilfælde, hvor denne medlemsstat ikke er den medlemsstat, hvor afgangsstedet er beliggende, skal sidstnævnte straks informere den førstnævnte medlemsstat.«
In cases where that Member State is not the one in which the office of departure is located, the latter shall immediately inform the said Member State.’
Gennemførelsesforordningens artikel 905 bestemmer:
Article 905 of the implementing regulation states as follows:
Når den besluttende toldmyndighed, der har fået forelagt en godtgørelses- eller fritagelsesansøgning i medfør af toldkodeksens artikel 239, stk. 2, ikke er i stand til på grundlag af bestemmelserne i artikel 899 at træffe afgørelse, og ansøgningen indeholder begrundelser, der kan udgøre en særlig situation, som skyldes omstændigheder, hvor den berettigede ikke har begået urigtigheder eller gjort sig skyldig i åbenbar forsømmelighed, forelægger den medlemsstat, hvorunder den pågældende myndighed hører, sagen for Kommissionen, for at der kan træffes beslutning efter den i artikel 906 til 909 fastlagte procedure.
Where the decision-making customs authority to which an application for repayment or remission under Article 239(2) of the Code has been submitted cannot take a decision on the basis of Article 899, but the application is supported by evidence which might constitute a special situation resulting from circumstances in which no deception or obvious negligence may be attributed to the person concerned, the Member State to which this authority belongs shall transmit the case to the Commission to be settled under the procedure laid down in Articles 906 to 909.
Begrebet »den berettigede« har samme betydning som i artikel 899.
The term “the person concerned” shall be interpreted in the same way as in Article 899.
I alle øvrige tilfælde afviser den besluttende toldmyndighed ansøgningen.
In all other cases, the decision-making customs authority shall refuse the application.
Viser det sig, at de oplysninger, som medlemsstaten har fremsendt, er utilstrækkelige til, at Kommissionen kan træffe beslutning om sagen med fuldt kendskab til omstændighederne, kan den anmode om supplerende oplysninger.
Should it be found that the information supplied by the Member State is not sufficient to enable a decision to be taken on the case concerned in full knowledge of the facts, the Commission may ask for additional information to be supplied.
Hvis der anmodes herom, kan den besluttende toldmyndighed, inden behandlingen efter den i artikel 906 til 909 omhandlede procedure er afsluttet, give tilladelse til, at toldformaliteterne i forbindelse med genudførslen af varerne afsluttes, eller at varerne tilintetgøres, inden Kommissionen har truffet beslutning om den pågældende sag.
Without awaiting completion of the procedure laid down in Articles 906 to 909, the decision-making customs authority may, if requested, permit the customs formalities relating to the re-export or destruction of the goods to be carried out before the Commission has given a ruling on the application in question.
En sådan tilladelse foregriber på ingen måde den endelige beslutning.«
Such permission shall be entirely without prejudice to the final decision on the application.’
M & M er et toldspeditionsselskab med hjemsted i Tyskland.
M & M is a customs forwarding agent established in Germany.
I perioden fra den 23. april til den 16. juli 1993 udstedte selskabet 20 dokumenter vedrørende fællesskabsforsendelse T1 for transport af smør hidrørende fra Den Tjekkiske Republik fra Waidhaus (Tyskland) til Venedig og Milano (Italien).
Between 23 April and 16 July 1993, it issued 20 T1 Community transit documents for the transport of butter originating in the Czech Republic from Waidhaus (Germany) to Venice and Milan (Italy).
Efter modtagelse af kopier af forsendelsesdokumenterne forsynet med stempelmærker og ordrenumre fra toldstederne i Venedig og Milano foretog toldstedet i Waidhaus berigtigelse af disse forsendelser.
After receiving copies of the transit documents bearing the stamps and serial numbers of the Venice and Milan customs offices, the Waidhaus customs office discharged those consignments.
Efterfølgende konstaterede Guardia di Finanzas tjeneste til overvågning og bekæmpelse af svig, at varerne ikke var ankommet til bestemmelsestoldstederne på grund af toldsvig, som M & M var uvidende om, og som efter al sandsynlighed havde involveret ansatte ved de italienske toldmyndigheder.
Subsequently, the Customs Fraud Prevention Service of the Guardia di Finanza ascertained that the goods had not arrived at their destination due to a forgery in which M & M was not implicated and which, to all appearances, had been carried out with the collusion of members of the Italian customs authorities.
De italienske toldmyndigheder pålagde den 17. november 1995 M & M at betale 4 601 255 310 ITL i told for de ekspederede varer.
On 17 November 1995, the Italian customs authorities ordered M & M to pay the sum of ITL 4 601 255 310 by way of customs duty on the goods dispatched.
De italienske toldmyndigheder afviste anmodningen om afgiftsfritagelse indgivet af M & M i medfør af toldkodeksens artikel 239.
The Italian customs authorities rejected the application for remission of duties submitted by M & M pursuant to Article 239 of the Customs Code.
Tribunale og dernæst Corte d’appello di Trento gav ikke M & M medhold i dets søgsmål, hvorefter M & M iværksatte kassationsanke.
The Tribunale (District Court) and then the Corte d’Appello di Trento (Court of Appeal, Trento) rejected the appeal lodged by M & M, which subsequently lodged an appeal in cassation.
Ved dom af 27. september 2002 i hovedsagen fastslog de forenede afdelinger ved Corte suprema di cassazione, at de italienske myndigheders beslutning om ikke at efterkomme anmodningen om afgiftsfritagelse indgivet af M & M i henhold til toldkodeksens artikel 239 ikke kan gøres til genstand for domstolsprøvelse, eftersom den »indebærer valg og beslutninger, som har politisk karakter«.
By judgment delivered on 27 September 2002 in the main proceedings, the Combined Chambers of the Corte Suprema di Cassazione (Supreme Court of Cassation) held that the Italian authorities’ decision not to allow M & M’s application for remission of duties under Article 239 of the Customs Code was not open to review by the courts, since it ‘entailed choices and decisions of a political nature’.
Sagen blev dernæst henvist til denne rets afdeling for skatte- og afgiftsspørgsmål med henblik på en afgørelse af de øvrige anbringender.
As to the remainder, the case was remitted to the tax chamber of that court for a ruling on the other grounds of the appeal.
Under disse omstændigheder har Corte suprema di cassazione besluttet at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
It was in those circumstances that the Corte Suprema di Cassazione decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling: