natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hvad angår dets ubetingede karakter er det korrekt, at direktivets artikel 6, stk. 4, ved radioudstyr, der benytter frekvensbånd, hvis brug ikke er harmoniseret, pålægger den person, der er ansvarlig for markedsføringen heraf, at underrette den nationale myndighed, der i den pågældende medlemsstat er ansvarlig for frekvensbåndforvaltning, om, at udstyret påtænkes markedsført på det nationale marked.
As regards its unconditional character, it is true that, in the case of radio equipment which uses non-harmonised frequencies, Article 6(4) of the Directive requires the party responsible for placing the apparatus on the market to notify the national authority responsible for spectrum management of the intention to place such equipment on its national market.
Denne formelle bestemmelse vedrører indførelsen af direktivets ordninger i national ret, men den giver på ingen måde medlemsstaterne mulighed for at fastsætte betingelser for eUer begrænse forbuddet i direktivets artikel 6, stk. 1, andet punktum.
That procedural rule is intended to complement the implementation of the mechanisms of the Directive in national law, but it does not in any way confer on the Member States the power to impose additional conditions or limit the scope of the prohibition contained in the second sentence of Article 6(1) of the Directive.
Den nationale ret ønsker med første del af det andet spørgsmål oplyst, om direktivet tillægger private rettigheder, som disse kan gøre gældende ved de nationale domstole, selv om direktivet ikke formelt var blevet gennemført i den nationale retsorden inden fristen herfor.
By the first part of the second question, the national court asks whether the Directive confers on individuals rights upon which they may rely before the national courts, where the Directive itself has not been formally implemented in national law within the period prescribed for implementation.
Det følger heraf, at forbuddet i direktivets artikel 6, stk. 1, andet punktum, er formuleret så ubetinget og tilstrækkeligt præcist til, at det kan påberåbes af borgerne ved de nationale retter.
It follows that the prohibition laid down in the second sentence of Article 6(1) of the Directive is formulated in terms which are unconditional and sufficiently precise to be able to be relied upon by individuals before national courts.
Det må derfor undersøges, om visse bestemmelser i direktivet er så ubetingede og tilstrækkeligt præcise, som krævet i den relevante retspraksis.
Thus it should be examined whether some of the provisions of the Directive are of an unconditional nature and sufficiently precise as required by the relevant case-law.
Direktivets artikel 7, stk. 1, pålægger medlemsstaterne at tiUade ibrugtagning af apparatur, når det er i overensstemmelse med de relevante væsentUge krav i artikel 3 og andre relevante bestemmelser i direktivet.
Article 7(1) of the Directive requires Member States to authorise the putting into service of apparatus where it complies with the appropriate essential requirements set out in Article 3 and the other relevant provisions of the Directive.
Denne bestemmelse forudsætter klart, at de berørte borgere skal kunne bevise det pågældende apparaturs overensstemmelse med de relevante bestemmelser i direktivet, hvilket medfører en lige så klar forpligtelse for de kompetente nationale myndigheder til at undersøge de beviser, der herved fremlægges.
That provision clearly presupposes that the individual concerned has the opportunity to prove that the apparatus in question meets the requirements of the relevant provisions of the Directive, which implies an equally clear obligation on the part of the national authorities to examine the evidence submitted in that connection.
I denne forbindelse forekommer direktivets artikel 6, stk. 1, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, særligt relevante for afgørelsen af tvisten i hovedsagen.
Articles 6(1), 7(1) and 8(1) of the Directive appear to be particularly relevant for the resolution of the main proceedings.
Artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, vedrører henholdsvis den g en er e U e markedsføring og ibrugtagning af apparater.
Articles 6(1) and 7(1), respectively, deal with the placing on the market and the putting into service of apparatus in general.
Artikel 8, stk. 1, vedrører derimod den specifikke markedsføring og ibrugtagning af apparater, der er forsynet med den i direktivet omhandlede »CE«-mærkning. Henset til direktivets ordlyd og opbygning udelukker disse bestemmelser tilsyneladende ikke hinanden.
Article 8(1), however, deals specifically with the placing on the market and the putting into service of apparatus bearing the CE marking provided for by the Directive.
Da de i hovedsagen omhandlede apparater ifølge forelæggelseskendelsen er forsynet med »CE«-mærke, kan tvisten være omfattet af både direktivets artikel 8, stk 1, og artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1.
Since, according to the order for reference, the apparatus at issue in the main proceedings bears the CE marking, the dispute potentially falls within both Article 8(1) and Articles 6(1) and 7(1) of the Directive.
Direktivets artikel 7, stk. 2, bestemmer, at »[u]anset stk. 1« kan medlemsstaterne kun begrænse ibrugtagning af radioudstyr af visse afgrænsede opregnede årsager, nemlig begrundelser forbundet med en effektiv og korrekt brug af frekvensbåndet, hindring af skadelig interferens eller hensynet til den offentlige sundhed.
The first sentence of Article 6(1) requires Member States to ensure that apparatus is placed on the market only if it complies with the appropriate essential requirements identified in Article 3 and the other relevant provisions of the Directive.
Denne fravigelse forudsætter, at den pågældende medlemsstat foretager en undersøgelse af de foreliggende faktiske forhold,
The second sentence provides that the apparatus is not to be subject to further national provisions in respect of placing on the market.
Direktivets artikel 6, stk. 1, første punktum, pålægger medlemsstaterne at sikre, at
That derogation presupposes that the Member State concerned has examined the facts, and does not exempt it from the obligation under Article 7(1) to examine all evidence relating to conformity of the apparatus in question.
kontrol af de pågældende apparaters materielle overensstemmelse.
of apparatus with the substantive conditions for its use.
Det følger heraf, at direktivets artikel 7, stk. 1, er ubetinget og tilstrækkeligt præcis til, at bestemmelsen kan påberåbes af borgerne ved de nationale domstole, når den ikke er gennemført inden for fristen.
It follows that Article 7(1) of the Directive is unconditional and sufficiently precise to be able to be relied upon by individuals before national courts, in the absence of implementation within the prescribed period.
Denne bestemmelse vedrører ligesom direktivets artikel 7, stk. 2, en situation, der ikke svarer til situationen i tvisten i hovedsagen, hvori det på ingen måde påstås, at de pågældende apparater kan skabe skadelig interferens. Det er tværtimod ubestridt, at apparaterne er i overensstemmelse med de nationale bestemmelser om hensigtsmæssig udnyttelse af radiofrekvenser.
been no allegation that the apparatus in question would be likely to cause harmful interference, and, on the contrary, it is established that the apparatus does comply with the national provisions concerning the proper use of radio frequency bands.
Artikel 9, stk. 5, giver ikke i en sådan situation medlemsstaterne mulighed for at forbyde eller begrænse den frie bevægeUghed for apparater i henhold til direktivets artikel 8, stk. 1.
In such a situation, Article 9(5) does not allow Member States to prohibit or restrict the free movement of the apparatus provided for in Article 8(1) of the Directive.
Direktivets artikel 8, stk. 1, pålægger medlemsstaterne ikke at forbyde, begrænse eUer hindre markedsføring og ibrugtagning på deres område af apparatur, der er forsynet med den i direktivet omhandlede »CE«-mærkning.
It follows that the proviso regarding Articles 6(4), 7(2) and 9(5) of the Directive does not have the effect of making the obligation provided for in the first part of Article 8(1) of the Directive conditional.
Denne bestemmelse fastsætter således en klar og præcis forpligtelse for medlemsstaterne til at anerkende markedsføring og ibrugtagning på deres område af apparatur, der er forsynet med dette mærke.
Accordingly, the provision is unconditional and sufficiently precise to be able to be relied upon by individuals before national courts in situations where the Directive has not been transposed within the period prescribed therein.
Det følger heraf, at forbeholdet vedrørende direktivets artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 2, og artikel 9, stk. 5, ikke giver retten til fri bevægelighed for apparater i henhold til direktivets artikel 8, stk. 1, en betinget karakter.
Article 8(1) of the Directive requires Member States not to prohibit, restrict or impede the placing on the market and putting into service in their territory of apparatus bearing the CE marking provided for by the Directive.
Denne sidstnævnte bestemmelse er derfor ubetinget og tilstrækkeligt præcis til, at den kan påberåbes af borgerne ved de nationale domstole i tilfælde, hvor direktivet ikke er gennemført inden for den fastsatte frist.
Thus the provision lays down a clear and precise obligation on the part of the Member States to allow the placing on the market and putting into service in their territory of apparatus bearing the CE marking.
Denne forpügtelse berører ganske vist »ikke artikel 6, stk. 4, artikel 7, stk. 2, euer artikel 9, stk. 5«.
Of course, this obligation is "without prejudice to Articles 6(4), 7(2) and 9(5)' of the Directive.
Under disse omstændigheder opstår spørgsmålet om, hvorvidt dette forbehold bibringer forpligtelsen i direktivets artikel 8, stk. 1, første punktum, en betinget karakter.
Against that background, the question arises whether this proviso has the effect of making the obligation provided for in the first part of Article 8(1) of the Directive conditional.
Den nationale ret ønsker med anden del af det andet spørgsmål oplyst, om direktivets artikel 7, stk. 2, giver muUghed for at opretholde bestemmelser og/eller praksis i den nationale retsorden, hvorefter det efter den 8. april 2000 er forbudt at markedsføre og/eller ibrugtage radioudstyr, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke, selv om det er fastslået eUer uden vanskelighed kan fastslås, at der dermed büver tale om en effektiv og korrekt anvendelse af det i den nationale retsorden tilladte radiofrekvensbånd.
By the second part of the second question, the national court asks whether Article 7(2) of the Directive allows for the maintenance in force of legislation and/or administrative practice which, after 8 April 2000, prohibits the marketing and/or the putting into service of radio equipment which does not bear the national typeapproval stamp, where it has been confirmed that such equipment makes efficient and proper use of the radio frequencies authorised under national law, or where it is easy to verify that this is the case.
Dette spørgsmål må af de årsager, der er redegjort for ovenfor, besvares benægtende.
For the reasons set out above, this question must be answered in the negative.
Det bemærkes først, at direktivets artikel 6, stk. 4, udgør en formel bestemmelse vedrørende indførelsen heraf i national ret.
First of all, Article 6(4) of the Directive is a procedural rule intended to complement its implementation in national law.
Når direktivet ikke er gennemført inden for den fastsatte frist, er denne bestemmelse ikke egnet til at give medlemsstaterne mulighed for at fravige den frie bevægelighed for apparater, der er forsynet med det »CE«-mærke, som forudsat i artikel 8, stk. 1.
In the absence of such implementation within the prescribed period, that provision does not operate to allow Member States to derogate from the principle of free movement for apparatus bearing the CE marking provided for by Article 8(1).
Den nationale rets tredje spørgsmål vedrører rækkevidden af begrebet »foranstaltning« i den forstand, hvori det anvendes i artikel 1 i beslutning nr. 3052/95.
By its third question, the national court enquires about the scope of the term 'measure' within the meaning of Article 1 of Decision 3052/95.
Dernæst giver direktivets artikel 7, stk. 2, medlemsstaterne mulighed for at fravige retten til at ibrugtage radioudstyr af visse bestemte afgrænsede årsager, der ikke omfatter kravet om et nationalt typegodkendelsesmærke uden
Lastly, Article 9(5) of the Directive allows Member States to prohibit or restrict the placing on its market of radio equipment which they reasonably consider will cause harmful interference. Like Article 7(2) of the Directive, this provision contemplates a situation unlike that in the main proceedings, where there has
Det fremgår nemlig af artikel 3, stk. 1, andet led, i beslutning nr. 3052/95, at når en bestemt produktmodel eller -type er omfattet af flere foranstaltninger, der træffes på samme materielle grundlag og efter identiske procedurer, gælder underretningspligten kun den af foranstaltningerne, der først blev truffet.
3052/95, where a particular type of product is the subject of several measures, adopted under identical substantive conditions and procedures, only the first of those measures shall be subject to the notification requirement.
Artikel 1 i beslutning nr. 3052/95 vedrører de foranstaltninger, hvorved en medlemsstat hindrer den frie bevægeUghed for varer, der lovhgt er fremstillet eller markedsført i en anden medlemsstat. Ifølge beslutningens artikel 2, tredje led, defineres begrebet foranstaltning som »enhver foranstaltning, bortset fra en retsafgørelse«.
Artide 1 of Decision 3052/95 contemplates the measures used by a Member State to prevent the free movement of products lawfully produced or marketed in another Member State.
Dette begreb omfatter derfor enhver foranstaltning, som en medlemsstat træffer, med undtagelse af retsafgørelser, der har til formål at begrænse den frie bevægeUghed for varer, der er lovligt fremstillet eUer markedsført i en anden medlemsstat, uanset dens form eUer hvilken myndighed den stammer fra.
Thus the term includes any measure taken by a Member State, except for judicial decisions, which has the effect of restricting the free movement of goods lawfully produced or marketed in another Member State, regardless of its form or the authority from which it emanates.
Den nationale ret ønsker med det fjerde spørgsmål nærmere bestemt oplyst, om fællesskabsretten, navnlig forbuddet mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet, er til hinder for en sanktionsordning som den i postlovens artikel 399 fastsatte.
By its fourth question, the national court essentially asks whether Community law, and the principles of non-discrimination and proportionality in particular, preclude penalties such as those provided for under Article 399 of the Postal Regulations.
Postlovens artikel 399 bestemmer, at der ved overtrædelse af bestemmelserne i lovens artikel 398 pålægges bøder og konfiskeres udstyr, der ikke er i overensstemmelse med den godkendelsesattest, der indføres ved bestemmelsen.
Article 399 of the Postal Regulations provides, in cases of infringement of Article 398, for the imposition of fines and the confiscation of equipment which does not meet the requirements for the approval certificate provided for by Article 398.
I henhold til artikel 1 i beslutning nr. 3052/95 skal Kommissionen underrettes om en sådan foranstaltning, når den direkte eUer indirekte bevirker bl.a. et generelt forbud, et afslag på markedsføringstilladelse eller en tilbagetrækning fra markedet.
Under Article 1 of Decision 3052/95, such a measure must be notified to the Commission where the direct or indirect effect of the measure includes a general ban on the goods, a refusal to allow the goods to be placed on the market, or withdrawal of the goods from the market.
I det omfang bestemmelsen forbyder indførslen eller markedsføringen af varer, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke, er en national bestemmelse som postlovens artikel 398 omfattet af denne underretningspligt.
Since it prohibits the importation or marketing of goods which do not bear the national typeapproval stamp, a provision of national law such as Article 398 of the Postal Regulations is subject to this obligation to notify.
Det skal bemærkes, at denne sag vedrører en situation, hvor de gældende nationale bestemmelser kræver, at varerne forsynes med et nationalt typegodkendelsesmærke, uden at de pågældende varers overensstemmelse kan bevises på en anden måde.
It should be borne in mind that the present case involves a situation where the national provisions in force require the affixing of a national typeapproval stamp, without allowing for proof of product conformity by other means.
Hvad angår beslaglæggelse, der foretages i henhold til en sådan bestemmelse, bemærkes, at artikel 3, stk. 2, i beslutning nr. 3052/95 i fjerde led bestemmer, at artikel 1 ikke finder anvendelse på foranstaltninger, såsom retssikrende foranstaltninger eller undersøgelser, der alene træffes med henblik på at fremme den i artikel 1 omhandlede egentlige foranstaltning.
As regards seizure measures employed under such a provision, it should be noted that the fourth indent of Article 3(2) of Decision 3052/95 provides that Article 1 does not apply to measures, such as preventive measures or investigations, which prepare or lead up to the main measure referred to in Article 1.
Som fastslået ved besvarelsen af det første og det andet spørgsmål, er sådanne bestemmelser i strid med artikel 28 EF, for så vidt angår tiden forud for udløbet af fristen for gennemførelse af direktivet, og efter denne dato er de, da direktivet ikke er blevet gennemført i national ret, uforenelige med flere direktivbestemmelser, der har umiddelbar virkning.
As held in reply to the first and second questions, such provisions are contrary to Article 28 EC as regards the time prior to the expiry of the period prescribed for implementation of the Directive and, after that date, since the Directive has not been implemented in national law, they are contrary to several provisions of the Directive which have direct effect.
Ifølge Domstolens faste praksis er den strafferetlige eUer en anden sanktion for
When, however, the seizure extends beyond that, as in the main proceedings here, it does not fall within the exception provided for by the fourth indent of Article 3(2) of that decision, and must be notified to the Commission under Article 1 of that decision.
Det følger heraf, at en beslaglæggelse, hvis varighed er begrænset til det nødvendige for at kontrollere de pågældende varers overensstemmelse, både som retssikrende foranstaltning eUer undersøgelse, ikke omfattes af artikel 1 i beslutning nr. 3052/95.
If such a seizure were to be followed by other similar measures, such as a decision to confiscate the goods indefinitely, it would not be necessary to notify them to the Commission. Under the second paragraph of Article 3(1) of Decision
»1) Artikel 28 EF er til hinder for bestemmelser og national administrativ praksis, hvorefter det, idet det overlades forvaltningen efter et skøn at gennemføre vurderingen af overensstemmelse med henblik på markedsføring og ibrugtagning af radioudstyr, forbydes de erhvervsdrivende uden den nationale godkendelse at importere, markedsføre etter med henblik på salg at besidde radioapparater, uden at der er adgang til på en lignende og mindre byrdefuld måde at godtgøre, at disse apparater opfylder kravene i national ret vedrørende en hensigtsmæssig udnyttelse af radiofrekvenser.
The provisions of the second sentence of Article 6(1), Article 7(1) and Article 8(1) of Directive 1999/5/EC of the European Parliament and of the Council of 9 March 1999 on radio equipment and telecommunications terminal equipment and the mutual recognition of their conformity confer on individuals rights which may be relied upon before national courts even though the Directive itself has not been formally implemented in national law within the period prescribed Article 7(2) of the Directive does not allow for the maintenance in force of legislation or administrative practice which, after 8 April 2000, prohibits the marketing or the putting into service of radio equipment which does not bear the national typeapproval stamp, where it has been confirmed that such equipment makes efficient and proper use of the radio frequencies authorised under national law, or where it is easy to verify that this is the case.
2) Bestemmelserne i artikel 6, stk 1, andet punktum, artikel 7, sik 1, og artikel 8, stk 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendeke af udstyrets overensstemmelse giver borgerne rettigheder, der kan gøres gældende ved de nationale retter, selv om direktivet ikke i sig selv formelt er blevet gennemført i national ret inden den fastsatte frist herfor.
The term "measure" within the meaning of Article 1 of Decision No 3052/95'/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1995 establishing a procedure for the exchange of information on national measures derogating from the principle of the free movement of goods within the Community includes any measures, other than judicial decisions, taken by a Member State having the effect of restricting the free movement of goods lawfully produced or marketed in another Member State.
Direktivets artikel 7, sik 2, giver ikke mulighed for at opretholde bestemmeker eller praksis i den nationale retsorden, hvorefter det efter den 8 april 2000 er forbudt at markedsføre etter ibrugtage radioudstyr, der ikke er forsynet med et nationalt typegodkendelsesmærke, selv om det er fastslået etter uden vanskelighed kan fastslås, at der herved er tale om en effektiv og korrekt anvendelse af det i den nationale retsorden tilladte radiofrekvensbånd.
Where the administrative authorities, having seized a particular model or a particular type of product which is lawfully marketed in another Member State, continue to withhold that model or product after a check has been carried out by the public authorities responsible for technical checks to ascertain that the product in question is in conformity with both national and Community legislation, that is a "measure" which must be notified to the Commission within the meaning of that provision.
3) Begrebet »foranstaltning« i den forstand, hvori det anvendes i artikel 1 i Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet, omfatter alle foranstaltninger, med undtagelse af retsafgørelser, der træffes af en medlemsstat, og som har tilformål at begrænse den frie bevægelighed for varer, der lovligt er fremstillet etter markedsført i en anden medlemsstat.
(4) Where national provisions have been recognised as being contrary to Community law, the imposition of fines or other coercive measures for infringements of those provisions is also incompatible with Community law.'
Generaladvokat LA Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette AídeUng) den 21. februar 2002.
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 21 February 2002.
FORSLAG TIL AFGØRELSE begrænsning af operationen af flyvemaskiner, der henhører under bind 1, del II, kapitel 2, i bilag 16 til konventionen angående international civil luftfart, anden udgave (1988)
Convention on International Civil Aviation, second edition (1988)
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling') den 20. juni 2002.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 20 June 2002.
Dansk tekst foreUgger endnu ikke.
He proposed that the Court should: