natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Heraf følger, at selv om den grad af genkendelse, som skal godtgøres, er mindre for velrenommerede varemærker som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 end for vitterlig kendte varemærker i den i artikel 6b i Pariserkonventionen angivne betydning, begik appelkammeret ikke en fejl, da det stadfæstede Indsigelsesafdelingens konklusion, hvorefter de ældre varemærkers renommé ikke var godtgjort, og følgelig fastslog, at artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 ikke finder anvendelse på det konkrete tilfælde.
It follows that, although the degree of recognition to be proved regarding marks possessing a reputation within the meaning of Article 8(5) of Regulation No 40/94 is not as high as that in the case of wellknown marks within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention, the Board of Appeal did not err in law when it confirmed the finding of the Opposition Division that the reputation of the earlier marks had not been established and when it held, consequently, that Article 8(5) of Regulation No 40/94 was not applicable in the present case.
Herefter skal det fjerde anbringende forkastes, og Harmoniseringskontoret frifindes i det hele, uden at det er fornødent, at Retten tager stilling til intervenienternes begæring om bevisoptagelse.
Accordingly, the fourth plea must be rejected, as must the action in its entirety, without it being necessary for the Court to rule on the application for a measure of inquiry submitted by the interveners.
Sagsøgeren har tabt sagen og bør derfor pålægges at betale sagens omkostninger i overensstemmelse med Harmoniseringskontorets og intervenienternes påstand herom.
Since the applicant has been unsuccessful, it must be ordered to pay the costs, in accordance with the forms of order sought by OHIM and the interveners.
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 17. juni 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 17 June 2008.
Fungerende afdelingsformand
Registrar for the President
Sag T-410/03
Case T-410/03
Hoechst GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
Hoechst GmbH v Commission of the European Communities
»Konkurrence — aftaler — markedet for sorbater — beslutning, hvori der konstateres en overtrædelse af artikel 81 EF — bødeberegning — begrundelsespligt — overtrædelsens grovhed og varighed — skærpende omstændigheder — princippet ne bis in idem — samarbejde under den administrative procedure — aktindsigt — procedurens varighed«
(Competition — Agreements, decisions and concerted practices — Market in sorbates — Decision finding an infringement of Article 81 EC — Calculation of the amount of the fines — Obligation to state the reasons on which the decision is based — Gravity and duration of the infringement — Aggravating circumstances — Principle non bis in idem — Cooperation during the administrative procedure — Access to the file — Duration of the procedure)
Rettens dom (Femte Afdeling) af 18. juni 2008 . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Fifth Chamber), 18 June 2008
Konkurrence — administrativ procedure — overtrædelse som følge af Kommissionens forpligtelse — overholdelse af princippet om god forvaltningsskik og ligebehandlingsprincippet
Competition — Administrative procedure — Breach resulting from the obligation placed on the Commission — Respect for the principles of sound administration and equal treatment
Konkurrence — administrativ procedure — overholdelse af retten til forsvar — aktindsigt (Art.
Competition — Administrative procedure — Respect for the rights of the defence — Access to the file
81, stk. 1, EF; Rådets forordning nr. 17, art. 19, stk. 1, og art. 20)
(Art. 81(1) EC; Council Regulation No 17, Arts 19(1) and 20)
Konkurrence — administrativ procedure — forældelse på bødeområdet — udelukkende anvendelse af forordning nr. 2988/74
Competition — Administrative procedure — Limitation period for fines — Exclusive application of Regulation No 2988/74
(Rådets forordning nr. 2988/74, art. 2, stk. 1 og 3)
(Council Regulation No 2988/74, Art. 2(1) and (3))
Konkurrence — bøder — beslutning, der pålægger bøder — begrundelsespligt — rækkevidde (Art. 253 EF; Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03)
Competition — Fines — Decision imposing fines — Obligation to state the reasons on which the decision is based — Scope
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — Kommissionens skøn (Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2)
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Discretion of the Commission
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — overtrædelsens grovhed (Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1 A)
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Gravity of the infringement (Council Regulation No 17, Art. 15(2); Commission Notice 98/C 9/03, point 1A)
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — inddeling af de berørte virksomheder i kategorier, der har et identisk specifikt udgangspunkt
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Division of undertakings concerned into categories having the same starting point
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — bødens afskrækkende karakter
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Deterrent effect of the fine
(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1 A, stk. 4 og 5)
(Council Regulation No 17, Art. 15(2); Commission Notice 98/C 9/03, point 1A, fourth and fifth paras)
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — overtrædelsens varighed
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Duration of the infringement
(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 98/C 9/03, punkt 1 B, stk. 1 og 3)
(Council Regulation No 17, Art. 15(2); Commission Notice 98/C 9/03, point 1B, first and third paras)
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — overtrædelsens grovhed og varighed
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Gravity and duration of the infringement
Konkurrence — administrativ procedure — klagepunktsmeddelelse — nødvendigt indhold — overholdelse af retten til forsvar
Competition — Administrative procedure — Statement of objections — Necessary content — Respect for the rights of the defence
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — overtrædelsens grovhed — skærpende omstændigheder — gentagelse
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Gravity of the infringement — Aggravating circumstances — Repeated infringement
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — bødefritagelse eller bødenedsættelse som modydelse for den forfulgte virksomheds samarbejde
Competition — Fines — Amount — Determination — Nonimposition or reduction of the fine for cooperation of the undertaking concerned with the Commission
Konkurrence — bøder — størrelse — fastsættelse — kriterier — hensyntagen til den forfulgte virksomheds samarbejde med Kommissionen
Competition — Fines — Amount — Determination — Criteria — Taking into account of the cooperation of the undertaking concerned with the Commission
(Rådets forordning nr. 17, art. 15, stk. 2; Kommissionens meddelelse 96/C 207/04, afsnit B)
(Council Regulation No 17, Art. 15(2); Commission Notice 96/C 207/04, title B)
Konkurrence — bøder — fællesskabssanktioner og sanktioner pålagt i en tredjestat for tilsidesættelse af national konkurrenceret
Competition — Fines — Community sanctions and sanctions imposed in a nonmember State for breach of national competition law
Inden for rammerne af anvendelsen af meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager tilsidesætter Kommissionen princippet om god forvaltningsskik og ligebehandlingsprincippet, når den forsikrer en af de samarbejdende virksomheder om, at den vil blive advaret, hvis andre virksomheder forsøger at komme foran med hensyn til samarbejde, også selv om denne forsikring ikke derefter faktisk er blevet iværksat.
Within the framework of the application of the Notice on the nonimposition or reduction of fines in cartel cases, the Commission fails to have regard to the principles of sound administration and equal treatment when it provides one of the cooperating undertakings with an assurance that it will be warned if other undertakings attempt to overtake it in relation to cooperation, even if that assurance is not in fact subsequently implemented.
Retten til aktindsigt, som er et logisk supplement til princippet om overholdelse af retten til forsvar, indebærer i konkurrencesager, at Kommissionen skal give den pågældende virksomhed mulighed for at undersøge samtlige dokumenter blandt de forberedende sagsakter, der kan være relevante for virksomhedens forsvar. Disse omfatter såvel belastende som diskulperende dokumenter, bortset fra andre virksomheders forretningshemmeligheder, Kommissionens interne dokumenter og andre fortrolige oplysninger.
The right of access to the file, which is a corollary of the principle of respect for the rights of the defence, means in competition cases that the Commission provides the undertaking concerned with the opportunity to examine all the documents in the investigation file that might be relevant for its defence.
Når denne proceduremæssige uregelmæssighed ikke kan føre til annullation af Kommissionens endelige beslutning, kan betydningen af, at denne institution overholder nævnte principper, begrunde, at Fællesskabets retsinstanser nedsætter bødens størrelse inden for rammerne af deres fulde prøvelsesret, til fordel for en virksomhed, som er blevet offer for en sådan uregelmæssighed.
Where that procedural irregularity cannot lead to the annulment of the Commission’s final decision, the importance of the observance of those principles by the Commission may justify, in favour of an undertaking which has been the victim of that irregularity, a reduction in the fine by the Community judicature, in the exercise of its unlimited jurisdiction.
Kommissionen kan imidlertid ikke generelt henvise til fortrolighedshensynet som begrundelse for sit fuldstændige afslag på fremsendelse af dokumenter fra sine sagsakter.
The Commission cannot, however, make a general reference to confidentiality to justify a total refusal to disclose documents in its file.
Den ret til beskyttelse af forretningshemmeligheder, der tilkommer virksomheder og sammenslutninger af virksomheder, må nemlig afvejes over for hensynet til at sikre, at retten til aktindsigt i alle sagens dokumenter overholdes.
The right of undertakings and associations of undertakings to protect their business secrets must be balanced against the safeguarding of the right to have access to the whole of the file.
(jf. præmis 136, 137, 581 og 582)
(see paras 136, 137, 581, 582)
SAMMENDRAG — SAG T-410/03 konkurrencebegrænsende handling eller adfærd, idet et sådant pålæg i sagens natur er forebyggende og ikke afhænger af den berørte virksomheds situation på det tidspunkt, hvor beslutningen vedtages.
SUMMARY — CASE T-410/03 the Commission exceeds the powers conferred on it by Article 3(1) of Regulation No 17 by enjoining that undertaking to refrain from any anticompetitive act or conduct, as such an injunction is by nature preventive and does not depend on the situation of the undertaking concerned at the time of adoption of the decision.
Den omstændighed, at der gives aktindsigt i den ikke-fortrolige udgave af et dokument i Kommissionens sagsakter, hvis sider praktisk talt alle var blanke og mærket »Forretningshemmeligheder«, uden at der blev fremlagt en mere forståelig, ikke-fortrolig udgave — end ikke en sammenfatning — kan sidestilles med en manglende fremlæggelse af dette dokument.
In that regard, the fact that access is given to the nonconfidential version of a document forming part of the Commission’s file, virtually all of the pages of which are blank and marked ‘Business secrets’, without a more comprehensible nonconfidential version, or even a summary of the content of those documents, being provided, may bear a close relationship to failure to disclose that document.
(jf. præmis 198-200)
(see paras 198-200)
(jf. præmis 145, 152 og 153)
(see paras 145, 152, 153)
Anvendelsen af artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 kan ikke alene omfatte forbud mod at fortsætte med visse handlinger eller at opretholde en vis praksis eller situation, der er fundet ulovlig, men tillige forbud mod at udvise en tilsvarende praksis for fremtiden.
The application of Article 3(1) of Regulation No 17 may include a prohibition on pursuing certain activities or practices or on allowing situations which have been found to be unlawful to continue, but also a prohibition on adopting similar future conduct.
De forpligtelser, som pålægges virksomhederne, må imidlertid ikke overskride grænserne for, hvad der er rimeligt og nødvendigt for at opfylde det tilsigtede mål.
Such obligations on undertakings must not however exceed the limits of what is appropriate and necessary to achieve the aim pursued.
Endvidere skal Kommissionens beføjelse til at give pålæg udøves under hensyn til arten af den konstaterede overtrædelse.
Furthermore, the Commission’s power to issue injunctions is to be applied according to the nature of the infringement found.
Den omstændighed, at en virksomhed, som har deltaget i konkurrencebegrænsende former for praksis, ikke længere udøver virksomhed på det pågældende marked på dagen for vedtagelsen af den kommissionsbeslutning, som sanktionerer disse former for praksis, eller at disse er ophørt inden vedtagelsen af beslutningen, indebærer ikke, at Kommissionen har overskredet de beføjelser, som den er tildelt ved artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17, ved at pålægge denne virksomhed at afstå fra enhver
The fact that an undertaking which took part in anticompetitive practices is no longer involved in the market concerned on the date of adoption of the Commission decision imposing sanctions in regard to those practices, or that those practices ceased before the adoption of the decision, does not mean that
Selv om overskridelse af en rimelig frist under visse omstændigheder kan give grundlag for annullation af en beslutning, som fastslår en overtrædelse af konkurrencereglerne, kan det samme ikke gælde, når størrelsen af de ved denne beslutning pålagte bøder anfægtes, eftersom Kommissionens kompetence til at pålægge bøder er reguleret i forordning nr. 2988/74 om forældelse af adgangen til at pålægge økonomiske sanktioner inden for Det Europæiske Fællesskabs konkurrenceret og af adgangen til tvangsfuldbyrdelse af disse sanktioner, som har indført en forældelsesfrist herfor.
While the fact that a reasonable period is exceeded may, in certain circumstances, justify annulment of a decision finding an infringement of the competition rules, that does not apply where what is being disputed is the amount of the fines imposed by that decision, since the Commission’s power to impose fines is governed by Regulation No 2988/74 concerning limitation periods in proceedings and the enforcement of sanctions under the rules relating to competition, which established a limitation period for that purpose.
Denne forordning har indført en fuldstændig ordning, som indeholder detaljerede bestemmelser om de frister, inden for hvilke Kommissionen uden at gøre indgreb i det grundlæggende krav om retssikkerhed er berettiget til at pålægge virksomheder, som er genstand for procedurer i henhold til Fællesskabets konkurrenceregler, bøder.
That regulation established a complete system of rules covering in detail the periods within which the Commission is entitled, without undermining the fundamental requirement of legal certainty, to impose fines on undertakings which are the subject of procedures under the Community competition rules.
Forordningens artikel 2, stk. 3, bestemmer, at forældelse under alle omstændigheder — med forbehold for en eventuel udsættelse — indtræder ti år efter, at forældelsen er afbrudt i henhold til forordningens artikel 2, stk. 1, således at Kommissionen ikke, uden at der indtræder forældelse, kan udsætte sin beslutning om bøderne i det
Article 2(3) of that regulation provides that, subject to any suspension, the limitation period expires in any event after 10 years where it is interrupted pursuant to Article 2(1) of that regulation, so that the Commission cannot put off a decision about fines indefinitely
HOECHST MOD KOMMISSIONEN uendelige.
HOECHST v COMMISSION without incurring the risk of the limitation period expiring.
Når henses til denne ordning, må enhver betragtning om en forpligtelse for Kommissionen til at udøve sin kompetence til at pålægge bøder inden for en rimelig frist forkastes.
In the light of those rules, there is no room for consideration of the Commission’s duty to exercise its power to impose fines within a reasonable period.
det pågældende beløb blot resultatet af en række talmæssige vurderinger, som Kommissionen har udført i henhold til retningslinjerne.
infringement and its duration. In addition, that amount is the result of a series of arithmetical calculations performed by the Commission in accordance with the Guidelines.
Fastsættelsen af den endelige bøde er navnlig et resultat af forskellige omstændigheder, som er forbundet med den pågældende virksomheds enkelte adfærd, såsom tilstedeværelsen af skærpende eller formildende omstændigheder.
That amount is set, inter alia, on the basis of various factors linked to the individual conduct of the undertaking in question, such as the existence of aggravating or attenuating circumstances.
(jf. præmis 220, 223 og 224)
(see paras 220, 223, 224)
Det kan ikke udledes af denne retlige ramme, at Kommissionen skal drage omsorg for, at der er et bestemt forhold mellem det således beregnede bødebeløb og det samlede markedsvolumen i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde for et bestemt af de år, hvori overtrædelsen fandt sted.
It cannot be inferred from that legal framework that the Commission must ensure a proportion between the amount of the fine, as thus calculated, and the overall volume of the relevant product market in the European Economic Area, for a given year of the infringement.
(jf. præmis 342)
(see para. 342)
(jf. præmis 258, 259, 261 og 263-265)
(see paras 258, 259, 261, 263-265)
Ved fastsættelsen af den bøde, som skal pålægges for overtrædelse af Fællesskabets konkurrenceregler, har Kommissionen et vist skøn.
The nature of the infringement plays a preponderant role, in particular, in characterising ‘very serious’ infringements.
Ifølge artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 fastsættes bødens størrelse på grundlag af overtrædelsens grovhed og varighed. Desuden er
In that regard, it follows from the description of very serious infringements in those guidelines that agreements or
Overtrædelsens art har størst betydning, navnlig ved beskrivelsen af overtrædelser, der kvalificeres som »meget alvorlige«. I den
Under Article 15(2) of Regulation No 17, the amount of the fine is to be determined on the basis of the gravity of the
SAMMENDRAG — SAG T-410/03 beregningen af bøder i henhold til artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten kan Kommissionen anvende en multiplikationsfaktor på grundbeløbet for at tage hensyn til virksomhedens størrelse og samlede ressourcer.
SUMMARY — CASE T-410/03 concerted practices aimed, in particular, at setting prices or the allocation of sales quotas may entail, solely on the basis of their very nature, the characterisation as ‘very serious’, without there being any need to characterise such conduct by a particular impact.
henseende fremgår det af beskrivelsen af meget alvorlige overtrædelser i nævnte retningslinjer, at aftaler eller samordnet praksis, der har til formål at fastsætte prismål eller tildele salgskvoter, alene på grund af deres art kan føre til kvalifikationen »meget alvorlig«, uden at det er fornødent, at en sådan adfærd karakteriseres ved nogen særlig virkning.
competition rules in accordance with the Guidelines on the method of setting fines imposed pursuant to Article 15(2) of Regulation No 17 and Article 65(5) of the ECSC Treaty, the Commission may apply an increase to the starting amount to take account of the undertaking’s size and global resources.
(jf. præmis 343 og 345)
(see paras 343, 345)
En kommissionsbeslutning, hvorved der pålægges en sanktion, rettet til forskellige virksomheder, der har deltaget i et ulovligt kartel, skal, selv om den er udformet som én enkelt beslutning, betragtes som en samling individuelle beslutninger, der i forhold til hver af de virksomheder, som den er rettet til, fastslår den eller de overtrædelser, de har begået, og pålægger den en bøde.
Although a Commission decision imposing sanctions which is addressed to different undertakings which have participated in an unlawful cartel is drafted in the form of a single decision, it must be analysed as a bundle of individual decisions finding in respect of each of the undertakings to which it is addressed the infringement or infringements alleged and imposing fines on them.
Kommissionen kan således særskilt undersøge situationen for de forskellige berørte virksomheder og inddele dem i kategorier med henblik på at fastslå den enkelte virksomheds individuelle bidrag til kartellets resultater, selv når en flerhed af virksomheder inden for rammerne af kartellet har fulgt en stedse samordnet adfærd.
The Commission may therefore examine separately the situation of the different undertakings concerned and divide them into categories in order to determine the individual contribution of each undertaking to the success of the cartel even where, within the cartel, a set of undertakings has always engaged in concerted conduct.
(jf. præmis 308, 360 og 365)
(see paras 308, 360, 365)
For det første kræver nødvendigheden af at sikre bøden en tilstrækkelig afskrækkende virkning, at den tilpasses under hensyn til den virkning, der tilstræbes over for den virksomhed, den pålægges, således at bøden — i overensstemmelse med de krav, der følger af, at den skal sikres effektivitet, og at proportionalitetsprincippet skal overholdes — ikke bliver ubetydelig, eller tværtimod uforholdsmæssigt stor, navnlig i forhold til den pågældende virksomheds økonomiske kapacitet.
First, the need to ensure that the fine has a sufficient deterrent effect requires that the amount of the fine be adjusted in order to take account of the desired impact on the undertaking on which it is imposed, so that the fine is not rendered negligible, or on the other hand excessive, notably by reference to the financial capacity of the undertaking in question, in accordance with the requirements resulting from, first, the need to ensure that the fine is effective and, second, respect for the principle of proportionality.
Kommissionen kan således tage hensyn til den omstændighed, at den berørte virksomhed på grund af sin i forhold til de øvrige kartelmedlemmers omsætning meget store samlede omsætning lettere kunne fremskaffe de nødvendige midler til betaling af bøden, hvilket berettigede anvendelsen af en multiplikationsfaktor med henblik på bødens tilstrækkelige afskrækkende virkning.
The Commission may take account of the fact that, owing to its worldwide turnover by comparison with that of the other members of the cartel, the undertaking concerned would find it easier to find the funds necessary to pay its fine, which, in order to ensure that the fine is sufficiently deterrent, justifies the application of a multiplier.
I denne forbindelse skal der for at opfylde afskrækkelsesformålet på korrekt måde i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet foretages en vurdering af virksomhedens økonomiske ressourcer på det tidspunkt, hvor bøden pålægges.
In that context, the financial resources of the undertaking must be assessed, in order to achieve properly the objective of deterrence, while observing the principle of proportionality, on the date on which the fine is imposed.