natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det karakteristiske træk ved direkte forskelsbehandling og chikane er, at de med nødvendighed står i forhold til en særlig formodningsklassificering.
14 The distinguishing feature of direct discrimination and harassment is that they bear a necessary relationship to a particular suspect classification.
Den, der forskelsbehandler, falder tilbage på en formodningsklassificering for at handle på en bestemt måde.
The discriminator relies on a suspect classification in order to act in a certain way.
Klassificeringen er ikke en ren tilfældighed, men er en grundlæggende forudsætning for den pågældendes begrundelse.
The classification is not a mere contingency but serves as an essential premise of his reasoning.
En arbejdsgivers brug af disse formodningsgrunde ses i Fællesskabets retsorden som et onde, der skal udryddes.
An employer’s reliance on those suspect grounds is seen by the Community legal order as an evil which must be eradicated.
Direktivet forbyder derfor brugen af disse klassificeringer som grundlag for en arbejdsgivers begrundelse.
Therefore, the Directive prohibits the use of those classifications as grounds upon which an employer’s reasoning may be based.
I tilfælde af indirekte forskelsbehandling er arbejdsgiverens intentioner og grunde til at handle eller ikke handle derimod uden relevans.
By contrast, in indirect discrimination cases the intentions of the employer and the reasons he has to act or not to act are irrelevant.
Dette er nemlig selve pointen i forbuddet mod indirekte forskelsbehandling, idet selv foranstaltninger og politikker, der er neutrale, uskyldige eller vedtaget i god tro uden nogen hensigt om forskelsbehandling, vil være omfattet, hvis deres virkning på personer, som har et særligt kendetegn, er større end på andre personer 15.
In fact, this is the whole point of the prohibition of indirect discrimination: even neutral, innocent or good faith measures and policies adopted with no discriminatory intent whatsoever will be caught if their impact on persons who have a particular characteristic is greater than their impact on other persons.
Det er denne »uensartede virkning« af sådanne foranstaltninger på visse folk, der er målet med lovgivning om forbud mod indirekte forskelsbehandling.
15It is this ‘disparate impact’ of such measures on certain people that is the target of indirect discrimination legislation.
Forbuddet mod en sådan forskelsbehandling hænger sammen med arbejdsgivernes forpligtelse til at give plads til disse grupper ved at træffe foranstaltninger og tilpasse deres politikker på en måde, der ikke pålægger dem en urimelig stor byrde i forhold til den, som pålægges andre 16.
The prohibition of such discrimination ties in with the obligation of employers to accommodate those groups by adopting measures and designing their policies in a way that does not impose a burden on them which is excessive compared with that imposed on other people.
Mens forbuddet mod direkte forskelsbehandling og chikane fungerer som en udelukkelsesmekanisme (ved at udelukke disse grunde fra arbejdsgiverens begrundelse), fungerer forbuddet mod indirekte forskelsbehandling på denne måde som en inddragelsesmekanisme (ved at pålægge arbejdsgiveren at
16 In this way, while the prohibition of direct discrimination and harassment operates as an exclusionary mechanism (by excluding from an employer’s reasoning reliance on certain grounds) the prohibition of indirect discrimination operates as an inclusionary mechanism (by obliging employers to take into account and accommodate the needs of individuals with certain characteristics). It is for this reason that even if we were to accept the
13 — Som i henhold til definitionen i artikel 2, stk. 3, er en optræden i relation til en af de i artikel 1 anførte grunde, der »finder sted med det formål eller den virkning at krænke en persons værdighed og skabe et truende, fjendtlig, nedværdigende, ydmygende eller ubehageligt klima«.
13 — Defined in Article 2(3) as conduct relating to any of the grounds listed in Article 1 that ‘takes place with the purpose or effect of violating the dignity of a person and of creating an intimidating, hostile, degrading humiliating or offensive environment’.
15 — Spørgsmålet vedrørende tidligere forskelsbehandling og ligebehandling i forbindelse med ligebehandling af mænd og kvinder har jeg behandlet i mit forslag til afgørelse fremsat i forbindelse med dom af 30.9.2004, sag C-319/03, Briheche, Sml. I, s. 8807.
15 — I have discussed the issue of past discrimination and equal treatment in the context of equality between men and women in my Opinion in Case C-319/03 Briheche [2004] ECR I-8807.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-303/06 handicappet.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06 been applicable.
I det foreliggende tilfælde er påstanden imidlertid, at forskelsbehandlingen blev udløst af sagsøgerens søns handicap.
In the present case, though, the allegation is that it was the disability of the claimant’s son which triggered the discriminatory treatment.
Den handicappede person og den person, som er det åbenbare offer eller mål for forskelsbehandlingen, er således ikke den samme.
Thus, the person who is disabled and the person who is the obvious victim or the object of the discriminatory act are not the same.
Bevirker dette, at direktivet ikke finder anvendelse?
Does this render the Directive inapplicable?
Henset til min gennemgang så vidt, mener jeg, at svaret er benægtende.
Given my analysis up to this point, I think it does not.
inddrage hensynet og give plads til de behov, som personer med visse kendetegn har). Det er grunden til, at selv hvis man accepterer Det Forenede Kongeriges argument — hvorefter tilknytningsbegrundet forskelsbehandling tydeligvis falder uden for anvendelsesområdet for forbuddet mod indirekte forskelsbehandling — betyder dette på ingen måde, at sådan forskelsbehandling også falder uden for anvendelsesområdet for forbuddet mod direkte forskelsbehandling og chikane.
argument of the United Kingdom Government that discrimination by association is clearly outside the scope of the prohibition of indirect discrimination that does not mean in any way that it also falls outside the scope of the prohibition of direct discrimination and harassment.
Tværtimod er det den naturlige konsekvens af den udelukkelsesmekanisme, hvorved forbuddet mod den nævnte form for forskelsbehandling fungerer, at lade tilknytningsbegrundet forskelsbehandling være omfattet af anvendelsesområdet for forbuddet mod direkte forskelsbehandling og chikane.
On the contrary, including discrimination by association in the scope of the prohibition of direct discrimination and harassment is the natural consequence of the exclusionary mechanism through which the prohibition of this type of discrimination operates.
Sharon Colemans situation drejer sig om direkte forskelsbehandling.
Ms Coleman’s case raises an issue of direct discrimination.
Som det klart fremgår af forelæggelseskendelsen, klager hun ikke over den virkning, som en neutral foranstaltning havde på hende som et handicappet barns mor og forsørger, men hun gør gældende, at hun netop på grund af sin handicappede søn blev udpeget til syndebuk af sin arbejdsgiver.
As the order for reference makes clear, she is not complaining of the impact a neutral measure had on her as the mother and carer of a disabled child, but claims that she was singled out and targeted by her employer precisely because of her disabled son.
Det spørgsmål, Domstolen skal tage stilling til, er derfor, om direktivet forbyder tilknytningsbegrundet direkte forskelsbehandling.
Therefore, the issue for the Court is whether direct discrimination by association is prohibited by the Directive.
Det er klart, at direktivet ville finde anvendelse, hvis sagsøgeren selv havde været
It is clear that had the claimant been disabled herself the Directive would have
Som allerede anført er virkningen af direktivet den, at arbejdsgiveren ikke må lægge religion, alder, handicap eller seksuel orientering til grund for at behandle nogen ansatte dårligere end andre.
As stated, the effect of the Directive is that it is impermissible for an employer to rely on religion, age, disability and sexual orientation in order to treat some employees less well than others.
En tilsidesættelse heraf ville indebære, at disse personer fik en uretfærdig behandling, og at deres værdighed og selvstændighed ikke blev respekteret.
To do so would amount to subjecting these individuals to unjust treatment and failing to respect their dignity and autonomy.
Den omstændighed ændres ikke i tilfælde, hvor den ansatte, der forskelsbehandles, ikke selv er handicappet.
This fact does not change in cases where the employee who is the object of discrimination is not disabled herself.
Grundlaget for den forskelsbehandling, som vedkommende udsættes for, er fortsat handicap.
The ground which serves as the basis of the discrimination she suffers continues to be disability.
Direktivet tager sit funktionelle udgangspunkt i grunde til forskelsbehandling.
The Directive operates at the level of grounds of discrimination.
Den uret, det skulle gøre op med, er brugen af visse kendetegn som grundlag for at behandle nogle ansatte dårligere end andre, da det helt fjerner religion, alder, handicap og seksuel orientering fra spektret af grunde, som en arbejdsgiver lovligt kan anvende til at behandle nogle dårligere.
The wrong that it was intended to remedy is the use of certain characteristics as grounds to treat some employees less well than others; what it does is to remove religion, age, disability and sexual orientation completely from the range of grounds an employer may legitimately use to treat some people less well.
Inden for rammerne af beskæftigelse og erhverv tillader direktivet med andre ord ikke brugen af den modvilje, en arbejdsgiver kan have mod folk omfattet af nævnte formodningsklassificeringer, som grundlag for nogen form for mindre fordelagtig behandling.
Put differently, the Directive does not allow the hostility an employer may have against people belonging to the enumerated suspect classifications to function as the basis for any kind of less favourable treatment in the context of employment and occupation.
COLEMAN udtryk på utilsløret vis ved at gøre personer, der selv har visse kendetegn, til syndebukke eller på en mere subtil og tilsløret måde ved at gøre dem, som er tilknyttet de personer, der har disse kendetegn, til syndebukke.
COLEMAN explained, this hostility may be expressed in an overt manner by targeting individuals who themselves have certain characteristics, or in a more subtle and covert manner by targeting those who are associated with the individuals having the characteristics.
I førstnævnte tilfælde mener vi, at en sådan adfærd er forkert og skal forbydes, men det sidstnævnte tilfælde er ud fra enhver betragtning helt tilsvarende.
In the former case, we think that such conduct is wrong and must be prohibited; the latter is exactly the same in every material aspect.
I begge tilfælde er det arbejdsgiverens modvilje mod ældre, handicappede, homoseksuelle eller folk af en vis religiøs overbevisning, der får ham til at behandle visse ansatte dårligere.
In both cases, it is the hostility of the employer towards elderly, disabled or homosexual people or people of a certain religious persuasion that leads him to treat some employees less well.
Endelig har Det Forenede Kongeriges regering argumenteret for, at direktivet alene blev vedtaget med henblik på at opstille minimumsstandarder.
Finally, the United Kingdom Government has argued that the Directive was adopted with a view only to the setting of minimum standards.
At Rådet handlede på et område, hvor kompetencen hovedsageligt stadigvæk ligger hos medlemsstaterne, giver ifølge denne regering støtte til et sådant synspunkt.
The fact that the Council was acting in an area where competence remains largely within the power of the Member States would, according to that Government, support such a view.
Følgelig skulle det være op til medlemsstaterne at afgøre, om tilknytningsbegrundet forskelsbehandling på området for beskæftigelse og erhverv skal forbydes.
As a consequence, it is an issue for the Member States to decide whether or not to prohibit discrimination by association in the field of employment and occupation.
Det er jeg ikke enig i.
I do not agree.
For det første indebærer den omstændighed, at området ikke er fuldt harmoniseret, eller at Fællesskabet kun har begrænset lovgivningskompetence, på ingen måde, at fællesskabsrettens indgreb — i hvilken form det end måtte være — skal ske i den mindst indgribende form.
First, the fact that an area is not fully harmonised or that the Community has only limited competence to legislate in no way implies that the intervention of Community law, whatever this may be, must take place at the lowest level.
Den omstændighed, at Fællesskabet har en begrænset kompetence på området for grundlæggende rettigheder, betyder med andre ord ikke, at det, når det vælger at udøve denne kompetence, kun kan fastsætte minimumsstandarder inden for beskyttelsen af grundlæggende rettigheder.
In other words, the fact that the Community has a limited competence in the field of fundamental rights does not mean that when it decides to exercise that competence it can provide only minimum standards of fundamental rights protection.
For det andet er der intet i direktivet eller i betragtningerne hertil, der antyder, at dette var Rådets hensigt.
Second, there is nothing in the Directive or its recitals indicating that such was the intention of the Council.
Tværtimod henviser f.eks. sjette betragtning til »betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling« (min fremhævelse) 17.
On the contrary, recital 6, for instance, refers to ‘the importance of combating every form of discrimination’ (my emphasis). 17
Den med direktivet pålagte pligt til ligebehandling kan nok have omkostninger — navnlig for arbejdsgivere — og i et vist omfang indebærer den omstændighed, at pligten pålægges, en beslutning om ved særlige markedsmekanismer at gøre disse omkostninger til et samfundsanliggende.
17 — There is a further reason which undermines the view of the United Kingdom. The equal treatment obligations that the Directive imposes may have costs, mainly for employers, and, to some extent, the imposition of those obligations entails a decision to socialise the costs through particular market mechanisms.
Det kan opnås på en effektiv og retfærdig måde, som ikke kun undgår at fordreje konkurrencen, hvis denne pligt til ligebehandling fortolkes og anvendes ensartet inden for hele fællesmarkedets område.
This can be achieved in an efficient and equitable manner that does not distort competition only if those equal treatment obligations are interpreted and applied uniformly throughout the common market.
Hvis ikke det var tilfældet, ville vi risikere at skabe ulige vilkår i Europa, da udformningen af den pligt til ligebehandling, som fællesskabsretten har pålagt erhvervsdrivende, ikke ville være den samme inden for hele fællesmarkedets område, men ville afhænge af, om den enkelte medlemsstat havde valgt at gøre en særlig form for forskelsbehandling ulovlig.
If that were not the case we would be facing the risk of creating an uneven playing field in Europe, as the shape of the equal treatment obligations imposed on economic operators by Community law would not be the same throughout the common market but would depend on whether a par -ticular Member State has chosen to outlaw a specific type of discrimination.
Hvis en person derfor udsættes for forskelsbehandling på grund af et hvilket som helst af de i artikel 1 opregnede kendetegn, så kan han eller hun påberåbe sig direktivets beskyttelse, også når vedkommende ikke selv har et af kendetegnene.
Therefore, if someone is the object of discrimination because of any one of the characteristics listed in Article 1 then she can avail herself of the protection of the Dir -ective even if she does not posses one of them herself.
For at en person kan være udsat for forskelsbehandling, er det ikke nødvendigt, at personen har været dårligt behandlet netop på grund af »dennes handicap«.
It is not necessary for someone who is the object of discrimination to have been mistreated on account of ‘her disability’.
Det er tilstrækkeligt, at den pågældende blev dårligt behandlet på grund af »handicap«.
It is enough if she was mistreated on account of ‘disability’.
Man kan således i direktivets forstand være udsat for ulovlig forskelsbehandling på grund af handicap uden selv at være handicappet, hvorved det vigtigste er, at dette handicap — i den foreliggende sag Sharon Colemans søns handicap — blev brugt som grund til at behandle hende dårligere.
Thus, one can be a victim of unlawful discrimination on the ground of disability under the Directive without being disabled oneself; what is important is that that disability — in this case the disability of Ms Coleman’s son — was used as a reason to treat her less well.
Direktivet finder ikke kun anvendelse, når sagsøgeren selv er handicappet, men hver gang der forekommer et tilfælde af mindre fordelagtig behandling på grund af handicap.
The Directive does not come into play only when the claimant is disabled herself but every time there is an instance of less favourable treatment because of disability.
Hvis Sharon Coleman derfor kan bevise, at hun blev behandlet mindre fordelagtigt på grund af sin søns handicap, bør hun kunne støtte ret på direktivet.
Therefore, if Ms Coleman can prove that she was treated less favourably because of her son’s disability she should be able to rely on the Directive.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT POIARES MADURO — SAG C-303/06
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-303/06
På baggrund af det anførte foreslår jeg Domstolen at besvare Employment Tribunals spørgsmål som følger:
For the reasons given above, I think that the Court should answer the question of the Employment Tribunal as follows:
»Direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv beskytter folk, der — om end de ikke selv er handicappede — på området for beskæftigelse og erhverv udsættes for direkte forskelsbehandling og/eller chikane, fordi de er tilknyttet en handicappet person.«
Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation protects people who, although not themselves disabled, suffer direct discrimination and/or harassment in the field of employment and occupation because they are associated with a disabled person.
I sag C-303/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Employment Tribunal, London South (Det Forenede Kongerige) ved afgørelse af 6. juli 2006, indgået til Domstolen den 10. juli 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Employment Tribunal, London South (United Kingdom), made by decision of 6 July 2006, received at the Court on 10 July 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Store Afdeling) sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts og A. Tizzano samt dommerne M. Ilešič, J. Klučka, A. Ó Caoimh (refererende dommer), T. von Danwitz og A. Arabadjiev,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and A. Tizzano, Presidents of Chambers, M. Ilešič, J. Klučka, A. Ó Caoimh (Rapporteur), T. von Danwitz and A. Arabadjiev, Judges,
DOM AF 17.7.2008 — SAG C-303/06 generaladvokat: M. Poiares Maduro justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 9. oktober 2007, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 9 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— Det Forenede Kongeriges regering ved V. Jackson, som befuldmægtiget, bistået af N. Paines, QC
— the United Kingdom Government, by V. Jackson, acting as Agent, and N. Paines QC,
— den græske regering ved K. Georgiadis og Z. Chatzipavlou, som befuldmægtigede
— the Greek Government, by K. Georgiadis and Z. Chatzipavlou, acting as Agents,
— den nederlandske regering ved H.G. Sevenster og C. ten Dam, som befuldmægtigede
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster and C. ten Dam, acting as Agents,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Enegren og N. Yerrell, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 31. januar 2008, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by J. Enegren and N. Yerrell, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Council Dir -ective 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
Anmodningen er fremsat under en sag mellem sagsøgeren i hovedsagen, Sharon Coleman, og Attridge Law, som er et advokatfirma, samt en partner i dette firma, Steve Law (herefter under ét »den tidligere arbejdsgiver«), vedrørende den stiltiende afskedigelse, som hun hævder at have været genstand for.
The reference was made in the course of proceedings between Ms Coleman, the claimant in the main proceedings, and Attridge Law, a firm of solicitors, and Mr Law, a partner in that firm (together, the ‘former employer’), concerning Ms Coleman’s claim of constructive dismissal.
Direktiv 2000/78 er vedtaget med hjemmel i artikel 13 EF. Direktivets betragtning 6, 11, 16, 17, 20, 27, 31 og 37 har følgende ordlyd:
Directive 2000/78 was adopted on the basis of Article 13 EC.
»6) Fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder anerkender betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder nødvendigheden af at træffe passende foranstaltninger til at sikre social og økonomisk integrering af ældre og personer med handicap.
The Community Charter of the Fundamental Social Rights of Workers recognises the importance of combating every form of discrimination, including the need to take appropriate action for the social and economic integration of elderly and disabled people.
11) Forskelsbehandling på grund af religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering kan hindre opfyldelsen af målene i EF-traktaten, særlig opnåelsen af et højt beskæftigelsesniveau og et højt socialt beskyttelsesniveau, højnelse af levestandarden og livskvaliteten, økonomisk og social samhørighed og solidaritet samt fri bevægelighed for personer.
Discrimination based on religion or belief, disability, age or sexual orientation may undermine the achievement of the objectives of the EC Treaty, in particular the attainment of a high level of employment and social protection, raising the standard of living and the quality of life, economic and social cohesion and solidarity, and the free movement of persons.
16) Iværksættelse af foranstaltninger, der tager hensyn til behovene hos personer med handicap på arbejdspladsen, spiller en vigtig rolle i bekæmpelsen af forskelsbehandling på grund af handicap.
The provision of measures to accommodate the needs of disabled people at the workplace plays an important role in combating discrimination on grounds of disability.