natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ombudsmanden understregede, at offentliggørelsen af rapporter er en central mekanisme til ansvarlighed over for og kommunikation med Europas borgere.
The Ombudsman pointed out that the publication of reports is a key mechanism of accountability to, and communication with, European citizens.
Ombudsmanden behandlede tre sager vedrørende undtagelser for aktindsigt.
The Ombudsman dealt with three cases concerning exceptions to public access.
I sag 1844/2005/GG gav Ombudsmanden udtryk for det synspunkt, at en generel henvisning til de formodede risici ved en udbredelse for den interne beslutningsproces ikke ville være tilstrækkelig til at berettige anvendelse af artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning 1049/200111.
In case 1844/2005/GG, the Ombudsman expressed the view that a general reference to the perceived risks of disclosure for the internal decision-making process would not be su cient to justify applying the second subparagraph of Article 4(3) of Regulation 1049/200111.
Selv om Kommissionen havde fremført argumenter vedrørende det specifikke dokument, fandt Ombudsmanden eft er at have set nærmere på dokumentet, at Kommissionen ikke havde påvist, at en udbredelse ville være til alvorlig skade for Kommissionens beslutningsproces.
Although the Commission had put forward arguments related to the specific document, the Ombudsman considered, a er inspecting the document, that the Commission had not established that disclosure would seriously undermine the Commission’s decision-making process.
Endvidere understregede Ombudsmanden behovet for gennemsigtighed i forbindelse med lobbyaktiviteter i sag 2740/2006/TN.
Moreover, the Ombudsman emphasised the need for transparency of lobbying activities in case 2740/2006/TN.
I sag 948/2006/BU erkendte Ombudsmanden, at Den Europæiske Investeringsbanks dobbeltrolle som både bankinstitution og fællesskabsorgan afspejles i bestemmelserne i dens regler om aktindsigt i dokumenter vedrørende den professionelle forpligtelse til overholdelse af bankhemmelighed.
In case 948/2006/BU, the Ombudsman recognised that the European Investment Bank’s dual role, as both a banking institution and a Community body, is reflected in the provisions of its rules on public access to documents concerning the professional obligation of banking secrecy.
Ombudsmanden bemærkede ligeledes, at EIB er bundet af forordning 1367/200612, som anvender Århuskonventionen på Fællesskabets institutioner og organer.
The Ombudsman also noted that the EIB is bound by Regulation 1367/200612, which applies the Aarhus Convention to the Community institutions and bodies.
Denne forordning var imidlertid ikke i kraft, da klagerens begæring om aktindsigt blev fremsat.
However, that Regulation was not in force when the complainant’s request for access was made.
I henhold til artikel 11 i forordning 1049/2001 skal hver institution give adgang til et register over dokumenter, hvori der hurtigst muligt skal indføres henvisninger til dokumenterne.
Article 11 of Regulation 1049/2001 requires each institution to provide public access to a register of documents in which references to documents shall be recorded without delay.
I sag 2350/2005/GG var det Ombudsmandens opfattelse, at så længe der ikke findes et let tilgængeligt
In case 2350/2005/GG, the Ombudsman took the view that, as long as there is no easily accessible or su ciently complete register, the EU institutions must be prepared to provide citizens with ad hoc lists upon request, even if their preparation constitutes a considerable burden.
“Der gives afslag på aktindsigt i dokumenter, der indeholder meningstilkendegivelser til internt brug som led i drøftelser og indledende konsultationer inden for den pågældende institution, selv eft er at der er truffet afgørelse, hvis dokumentets udbredelse ville være til alvorlig skade for institutionens beslutningsproces, medmindre der er en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelse af dokumentet.”
”Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even a er the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decision-making process, unless there is an overriding public interest in disclosure.”
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6. september 2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer, EUT 2006 L 264, s. 13.
Regulation (EC) No 1367/2006 of the European Parliament and of the Council of 6 September 2006 on the application of the provisions of the Aarhus Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Ma4 ers to Community institutions and bodies, OJ 2006 L 264, p. 13.
I sag 1693/2005/PB gjorde Kommissionen gældende, at regnskabsoplysninger, som medlemsstater havde sendt den, ikke udgjorde et dokument eller dokumenter, da de rapporter, der indeholdt oplysningerne, var blevet indlæst i en database og ikke længere eksisterede som sådanne.
In case 1693/2005/PB, the Commission argued that accounting information supplied to it by Member States did not constitute a document or documents, since the reports containing the information had been loaded onto a database and no longer existed as such.
Den fremgangsmåde, som Kommissionen fulgte i sådanne sager, var at behandle resultaterne af rutinemæssige operationer som dokumenter.
The Commission’s approach in such cases was to treat the outputs of routine retrieval operations as documents.
De oplysninger, som klageren havde anmodet om, ville imidlertid ifølge Kommissionen kræve en kompleks ny programmering.
The information requested by the complainant, however, would require complex new programming, it said.
Selv om Kommissionens fremgangsmåde ikke blev fundet tilfredsstillende, fulgte Ombudsmanden ikke op på sagen, da de juridiske spørgsmål var nye og komplekse og kunne undersøges af fællesskabslovgiveren fra et generelt perspektiv i forbindelse med den bebudede reform af forordning 1049/2001.
Although considering the Commission’s approach to be unsatisfactory, the Ombudsman did not pursue the ma4 er since the legal issues were new and complex and could be examined by the Community legislator, from a general perspective, in the context of the announced reform of Regulation 1049/2001.
I sag 2370/2005/OV indvilligede Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) i at give oplysninger som svar på tre spørgsmål, som klageren havde rejst.
In case 2370/2005/OV, the European Medicines Agency (EMEA) agreed to provide information in response to three questions raised by the complainant.
Der blev truffet to afgørelser om klager, som bl.a. rejste spørgsmål vedrørende klagernes databeskytt elsesrett igheder.
Two decisions were made on complaints which raised, among other things, issues concerning the complainants’ data protection rights.
Sag 452/2005/BU vedrørte ikke-autoriseret videregivelse af navnene på kandidater til en stilling som leder af en kommissionsrepræsentation.
Case 452/2005/BU concerned unauthorised disclosure of the names of candidates for a post of head of a Commission Representation.
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse gav Ombudsmanden oplysninger om sine egne undersøgelser af sagen.
The European Data Protection Supervisor provided the Ombudsman with information about his own inquiries into the ma4 er.
Kommissionen anførte i sin udtalelse til Ombudsmanden, at den ikke var i stand til at identificere, hvem der havde lækket oplysninger, da den ikke kunne fastslå, hvilke personer der havde adgang til de pågældende personoplysninger.
In its opinion to the Ombudsman, the Commission stated that it was unable to identify the source of the leak because it could not establish which persons had access to the personal data concerned.
Ombudsmanden fremsatte en kritisk bemærkning, hvori han fastslog, at dette var uforeneligt med Kommissionens forpligtelser i henhold til forordning 45/200113.
The Ombudsman made a critical remark, saying that this was incompatible with the Commission’s obligations under Regulation 45/200113.
Sag 183/2006/MF vedrørte Europols svar på klagerens anmodning om at få at vide, hvilken oplysninger Europol havde om hende.
Case 183/2006/MF concerned Europol’s reply to the complainant’s request to know what information it held about her.
I Ombudsmandens afgørelse blev der ikke taget stilling til det generelle spørgsmål om forholdet mellem klageudvalget, der er oprettet i henhold til Europolkonventionen, og hans egen rolle i henhold til EF-traktatens artikel 195.
The Ombudsman’s decision leopen the general question of the relationship between the Appeals Commi4 ee established under the Europol Convention and his own role under Article 195 of the EC Treaty.
I den specifikke sag fremlagde klageren ikke konkrete oplysninger til støtte for sin påstand i forbindelse med Europols afgørelse.
In the specific case, the complainant did not provide concrete information to support her allegation against Europol’s decision.
Endvidere undskyldte og rettede klageudvalget en fejl i sit svar på hendes klage.
Furthermore, the Appeals Commi4 ee apologised for and corrected an error in its response to her appeal.
I 2007 kontaktede Ombudsmanden Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i forbindelse med otte sager i henhold til det aftalememorandum, der blev undertegnet den 30. november 2006.
During 2007, the Ombudsman contacted the European Data Protection Supervisor in relation to eight cases, pursuant to the Memorandum of Understanding signed on 30 November 2006.
I seks af sagerne var Ombudsmandens undersøgelse fortsat i gang ved udgangen af 2007.
In six of the cases, the Ombudsman’s inquiry was ongoing at the end of 2007.
De to sager, der blev afsluttet i 2007, er allerede omtalt ovenfor (452/2005/BU og 3269/2005/TN).
The two cases that were closed in 2007 have already been mentioned above (452/2005/BU and 3269/2005/TN).
Retsstatsprincippet er et af de grundlæggende principper for Den Europæiske Union.
The rule of law is a founding principle of the European Union.
En af Kommissionens vigtigste opgaver er at være traktatens vogter14.
One of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty14.
I EF-traktatens artikel 226 fastlægges en generel procedure, som Kommissionen kan anvende til at undersøge medlemsstaternes mulige overtrædelser af fællesskabsretten og indbringe dem for Domstolen.
Article 226 of the EC Treaty creates a general procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
Kommissionen kan indlede undersøgelser på eget initiativ, på grundlag af klager eller eft er anmodning fra Europa-Parlamentet
The Commission may open investigations on its own initiative, on the basis of complaints, or in response to requests from the European Parliament to deal with petitions addressed to it under Article 194 of the EC Treaty.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT 2001 L 8, s. 1.
Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Ifølge EF-traktatens artikel 211 skal Kommissionen “drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne træffes af institutionerne”.
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
Mange af disse sager kan bedst behandles af et andet medlem af det europæiske netværk af ombudsmænd.
ANNUAL REPORT 2007 by another member of the European Network of Ombudsmen.
I nogle sager finder Ombudsmanden det imidlertid hensigtsmæssigt at oversende klagen til Kommissionen.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission.
Ombudsmanden modtager og behandler klager over Kommissionen som traktatens vogter.
The Ombudsman receives and deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Når Ombudsmanden indleder en undersøgelse af en sådan klage, er han altid, hvor det er nødvendigt, omhyggelig med at forklare klageren, at undersøgelsen ikke vil beskæftige sig med, om der foreligger en overtrædelse, idet Den Europæiske Ombudsmand ikke har mandat til at undersøge handlinger udført af medlemsstaternes myndigheder.
When the Ombudsman opens an inquiry into such a complaint, he is always careful to make clear to the complainant, where necessary, that the inquiry will not examine whether there is an infringement, because the European Ombudsman has no mandate to investigate the actions of authorities of the Member States.
Kapitel 3 indeholder sammendrag af seks afgørelser, som viser, hvordan Ombudsmanden behandler klager over Kommissionen som traktatens vogter.
Chapter 3 contains summaries of six decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Kommissionen anfører, at dens tjenestegrene som en generel regel vil undersøge klager med henblik på en beslutning om at udsende en åbningsskrivelse, eller at lukke sagen, senest ét år fra datoen for klagens registrering i Generalsekretariatet.
The Communication states that, as a general rule, Commission departments will investigate complaints with a view to arriving at a decision to issue a formal notice, or to close the case, within not more than one year from the date the complaint was registered by the Secretariat-General.
Punkt 3 i meddelelsen definerer de omstændigheder, hvorunder Generalsekretariatet er berettiget til ikke at registrere henvendelser i klageregistret, og klageren skal informeres herom ved normal korrespondance.
Point 3 of the Communication defines the circumstances in which the Secretariat-General is entitled not to register correspondence as a complaint and requires that the complainant be informed accordingly by normal correspondence.
I sag 446/2007/WP understregede Ombudsmanden betydningen af at anvende sidstnævnte bestemmelse korrekt.
In case 446/2007/WP, the Ombudsman emphasised the importance of applying the la4 er provision correctly.
Sag 3453/2005/GG vedrørte Kommissionens behandling af en klage over manglende anvendelse af arbejdstidsdirektivet.
Case 3453/2005/GG concerned the Commission’s handling of a complaint about failure to apply the Working Time Directive.
I en særlig beretning til Europa-Parlamentet var Ombudsmanden af den opfattelse, at Kommissionens ubestridte skønsbeføjelse i sager vedrørende påstande om medlemsstaternes overtrædelse af fællesskabsretten ikke giver den ret til at trække en afgørelse om en klage ud i det uendelige med den begrundelse, at gældende lov måske bliver ændret på et eller andet tidspunkt i fremtiden.
In a Special Report to the European Parliament, the Ombudsman took the view that the Commission’s undoubted discretion in ma4 ers relating to alleged infringements of Community law by Member States does not entitle it to postpone indefinitely reaching a conclusion on a complaint on the grounds that the applicable law may be amended at some time in the future.
Ombudsmanden understregede også i sag 962/2006/OV, at Kommissionens skønsbeføjelse ved behandlingen af overtrædelsesklager ikke indebærer, at det generelle princip om, at afgørelser skal træffes inden for en rimelig tidsfrist, ikke finder anvendelse.
The Ombudsman also emphasised in case 962/2006/OV that the Commission’s discretion when dealing with infringement complaints does not render inapplicable the general principle that decisions have to be taken within a reasonable period of time.
En regional ombudsmand fremsendte en klage over, at Kommissionen havde undladt at besvare henvendelser vedrørende overensstemmelsen af visse bestemmelser i den regionale lovgivning med fællesskabsretten korrekt (sag 3386/2005/WP).
A regional ombudsman forwarded a complaint that the Commission had failed properly to reply to requests concerning conformity of certain provisions of regional law with Community law (Case 3386/2005/WP).
Kommissionen gav detaljerede forklaringer i forbindelse med Den Europæiske Ombudsmands undersøgelse og stillede derved klageren tilfreds.
The Commission provided detailed explanations in the framework of the European Ombudsman’s inquiry and thereby satisfied the complainant.
To klager rejste spørgsmål vedrørende forholdet mellem nationale myndigheders rolle og Kommissionens rolle med hensyn til at sikre anvendelsen af Fællesskabets miljølovgivning og behandle klager.
Two complaints raised questions concerning the relationship between the role of national authorities and the role of the Commission in ensuring the application of Community environmental law and in handling complaints.
I sag 3660/2004/PB fandt Ombudsmanden, at Kommissionen var kommet med en rimelig redegørelse for sin strategiske rolle med hensyn til gennemførelsen af habitatdirektivet16 og
In case 3660/2004/PB, the Ombudsman found that the Commission had provided a reasonable explanation of its strategic role in relation to implementation of the Habitats
indvirkninger på miljøet i henhold til direktiv 85/337
Assessments under Directive 85/337
Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten, EFT 2002 C 244, s. 5.
Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law, OJ 2002 C 244, p. 5.
Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, EFT 1992 L 206, s. 7.
Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora, OJ 1992 L 206, p. 7.
Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, EFT 1975 L 194, s. 39.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, OJ 1975 L 194, p. 39.
Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, EFT 1985 L 175, s. 40.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the e� ects of certain public and private projects on the environment, OJ 1985 L 175, p. 40.
Han accepterede endvidere Kommissionens argument om, at det ikke var nødvendigt at forfølge den specifikke sag yderligere, som rimeligt, da de italienske domstole nu generelt accepterer anvendelsen af princippet om ne bis in idem, som forbyder strafforfølgning to gange for de samme handlinger.
Italian courts now generally accept the application of the ne bis in idem principle, which prohibits the institution of legal proceedings twice for the same cause of action.
I sag 943/2006/MHZ fandt Ombudsmanden ikke, at der forelå et tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse med Kommissionens undersøgelse, der førte til vedtagelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger mod importen af visse former for fodtøj.
In case 943/2006/MHZ, the Ombudsman found no maladministration in the Commission’s investigation leading to the adoption of anti-dumping provisional measures on imports of certain footwear.
I Ombudsmandens afgørelse understregedes også, at hans gennemgang i sager vedrørende komplekse økonomiske spørgsmål havde en begrænset karakter.
The Ombudsman’s decision also pointed out the limited character of his review in cases concerning complex economic ma4 ers.
Udbud, kontrakter og tilskud
Tenders, contracts19 and grants
Ombudsmanden behandler klager om tildeling, manglende tildeling af kontrakter og om forvaltning af kontrakter og tilskud.
The Ombudsman deals with complaints about the award, non-award, and management of contracts and grants.
Hvis det drejer sig om mulig misligholdelse af en kontrakt, undersøger Ombudsmanden imidlertid blot, hvorvidt Fællesskabets institution eller organ har givet en sammenhængende og rimelig redegørelse for retsgrundlaget for sine handlinger, og hvorfor kontrakten eft er institutionens eller organets mening er blevet opfyldt.
However, where a question of possible breach of contract arises, the Ombudsman limits his inquiry to examining whether the Community institution or body has provided a coherent and reasonable account of the legal basis for its actions and why it believes that its view of the contractual position is justified. ed.
Kapitel 3 indeholder sammendrag af otte afgørelser, som viser, hvordan Ombudsmanden arbejder med denne type klager.
Chapter 3 contains summaries of eight decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints of this kind.
Fire af sagerne vedrørte udbud.
Four of the cases concerned tenders.
I sag 3693/2005/ID behandlede Ombudsmanden princippet om ligebehandling af tilbudsgivere og den hermed forbundne forpligtelse til gennemsigtighed i udbudsprocedurerne.
In case 3693/2005/ID, the Ombudsman considered the principle of equal treatment of tenderers and the related obligation of transparency in tender procedures.
I den specifikke sag havde Kommissionen undladt at anføre fyldestgørende grunde til at afvise et bud, men Ombudsmanden kunne ikke acceptere klagerens krav, da de relevante kontrakter allerede var blevet tildelt, underskrevet og var under udførelse.
In the specific case, the Commission had failed to give adequate reasons for rejecting a tender but the Ombudsman could not accept the remedy claimed by the complainant, since the relevant contracts had already been awarded, signed, and were currently being executed.
Tre andre sager førte til tilfredsstillende resultater for klagerne.
Three other cases led to satisfactory outcomes for complainants.
I sag 1858/2005/BB og 1859/2005/BB accepterede det tidligere Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad en mindelig løsning, hvori det gav bedre oplysninger til en forbigået tilbudsgiver om, hvordan hans bud klarede sig i forhold til buddet fra den vindende organisation.
In cases 1858/2005/BB and 1859/2005/BB, the former European Monitoring Centre for Racism and Xenophobia accepted a friendly solution in which it provided be4 er information to an unsuccessful tenderer about how his bid compared with that of the winning organisation.
I sag 2633/2006/WP reviderede Kommissionen sin vurdering af kvaliteten af et bud på oversættelsestjenester og tilbød klageren en rammekontrakt.
In case 2633/2006/WP, the Commission revised its assessment of the quality of a bid for translation services and o� ered the complainant a framework contract.
Tre sager, som vedrørte økonomiske tvister med Kommissionen, blev også løst på en tilfredsstillende måde.
Three cases involving financial disputes with the Commission were also resolved in a satisfactory way.
I sag 3495/2006/GG og 1471/2007/(CC)/RT foretog Kommissionen hurtigt de yderligere betalinger, som klageren, et tysk universitet i den første sag og et fransk konsulentfirma i den anden sag, havde gjort krav på.
In cases 3495/2006/GG and 1471/2007/(CC)/RT, the Commission rapidly made the additional payments claimed by the complainant, a German University in the first case and a French consulting firm in the second.
I sag 2577/2004/OV accepterede Kommissionen Ombudsmandens forslag til en mindelig løsning og nedsatte det beløb, der skulle inddrives fra en kontrahent.
In case 2577/2004/OV, the Commission accepted the Ombudsman’s proposal for a friendly solution and reduced the amount to be recovered from a contractor.
I sag 2468/2004/OV tilbageholdt Kommissionen en betaling, som tilkom den klagende virksomhed, og opførte den i sit alarmsystem.
In case 2468/2004/OV, the Commission blocked a payment due to the complainant company and listed it in its Early Warning System (EWS).