natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sagsøgeren kunne imidlertid have mindsket prispresset ved at forhøje sine priser for ADSL-tilslutninger (betragtning 171-175 og 206 til den anfægtede beslutning).
However, it could have reduced the margin squeeze by increasing its charges for ADSL lines (recitals 171 to 175 and 206 to the contested decision).
Kommissionen drager følgende konklusion i betragtning 199 til den anfægtede beslutning:
The Commission concludes in recital 199 to the contested decision:
»[Sagsøgeren] misbruger sin dominerende stilling på de relevante markeder for den direkte adgang til sit faste telefonnet.
‘[The applicant] is abusing its dominant position on the relevant markets for direct access to its fixed telephone network.
Dette misbrug består i fastsættelse af urimelige
Such abuse consists in charging unfair prices
DEUTSCHE TELEKOM MOD KOMMISSIONEN priser for engrosadgangstjenester til konkurrenter og for detailadgangstjenester i abonnentnettet og opfylder således betingelserne for anvendelse af […] artikel 82, litra a), [EF].
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION for wholesale access services to competitors and retail access services in the local network, and is thus caught by Article 82(a) of the EC Treaty.
I perioden fra begyndelsen af 1998 og indtil udgangen af 2001 var [sagsøgeren] i stand til fuldstændig at eliminere prispresset gennem takstændringer i detailleddet.
In the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, [the applicant] was in a position to end the margin squeeze entirely by adjusting its retail charges.
Siden begyndelsen af 2002 har [sagsøgeren] under alle omstændigheder også været i stand til at mindske prispresset ved at forhøje ADSL-detailpriserne, der ikke er omfattet af price cap-ordningen.«
Since the beginning of 2002, [the applicant] could in any event have reduced the margin squeeze, by increasing the ADSL retail access charges not subject to the price cap system.’
Efter at have fundet, at overtrædelsen var alvorlig i perioden fra begyndelsen af 1998 til udgangen af 2001 og lidet alvorlig i perioden fra begyndelsen af 2002, har Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde på 12,6 mio. EUR (betragtning 207 og 212 til den anfægtede beslutning).
Having assessed the infringement as a serious infringement for the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, and a minor infringement for the period since the beginning of 2002, the Commission imposed a fine of EUR 12.6 million (recitals 207 and 212 to the contested decision).
[Sagsøgeren] har siden 1998 overtrådt […] artikel 82, litra a), [EF] ved at opkræve urimelige månedlige afgifter og engangsafgifter hos sine konkurrenter og slutbrugere for adgangen til abonnentnettet og herved hæmme konkurrencen på markedet for adgangen til abonnentnettet betydeligt.
[The applicant] has since 1998 infringed Article 82(a) of the EC Treaty by charging its competitors and endusers unfair monthly and one-off charges for access to the local network, thus significantly impeding competition on the market for access to the local network.
[Sagsøgeren] bringer omgående den i artikel 1 omhandlede overtrædelse til ophør og afstår fra i fremtiden at gentage enhver handling eller adfærd af den i artikel 1 omhandlede art.
[The applicant] shall immediately bring to an end the infringement referred to in Article 1 and shall refrain from repeating any act or conduct described in Article 1.
For den i artikel 1 omhandlede overtrædelse pålægges [sagsøgeren] en bøde på 12,6 mio. EUR.
For the infringement referred to in Article 1, a fine of EUR 12.6 million is hereby imposed on [the applicant].
Sagsøgeren anlagde den foreliggende sag ved stævning indleveret til Rettens Justitskontor den 30. juli 2003.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 July 2003, the applicant brought the present action.
Ved skrivelse af 30. januar 2004 indgav sagsøgeren begæring til Retten om fortrolig behandling af en række passager i stævningen, svarskriftet, replikken og en række bilag til disse akter.
By letter of 30 January 2004, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of certain passages in the application, the defence, the reply and certain annexes relating thereto.
Ved skrivelse af 22. marts 2004 indgav sagsøgeren begæring til Retten om fortrolig behandling af en række passager i duplikken.
By letter of 22 March 2004, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of a passage in the rejoinder.
Ved kendelse af afsagt af formanden for Rettens Første Afdeling den 6. maj 2004 meddeltes de selskaber, hvortil der blev henvist i præmis 48 ovenfor, tilladelse til at intervenere til støtte for Kommissionens påstande.
By order of the President of the First Chamber of the Court of First Instance of 6 May 2004, the companies mentioned in paragraph 48 above were granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Commission.
Afgørelsen vedrørende begæringen om fortrolig behandling blev udsat.
The decision on the validity of the request for confidential treatment was reserved.
Der er fremsendt ikke-fortrolige versioner, udfærdiget af sagsøgeren, af forskellige processkrifter til intervenient I og intervenient II.
Nonconfidential versions of various procedural documents, prepared by the applicant, were sent to the first and second interveners.
Ved skrivelser af 24. juni 2004 anfægtede intervenient I og intervenient II fortroligheden af en række udeladte passager i de ikke-fortrolige udgaver af procesdokumenterne.
By letters of 24 June 2004, the first and second interveners contested the confidentiality of various passages which were obscured in the nonconfidential versions of the procedural documents.
Sagens hovedparter har fremsat bemærkninger til interventionsindlæggene.
The main parties submitted their observations on the statements in intervention.
Ved skrivelse af 20. december 2004 indgav sagsøgeren bemærkninger til intervenient I og intervenient II’s indsigelser mod begæringen om fortrolig behandling.
By letter of 20 December 2004, the applicant lodged observations on the objections of the first and second interveners concerning the request for confidentiality.
Ved kendelse af 15. juni 2006 tog formanden for Rettens Femte Afdeling delvis sagsøgerens begæring om fortrolig behandling til følge.
By order of 15 June 2006, the President of the Fifth Chamber partly granted the applicant’s request for confidentiality.
Ved skrivelse af 14. september 2006 meddelte intervenient II, at intervenient I havde efterfulgt ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG. Intervenienten meddelte ved samme skrivelse i overensstemmelse med artikel 99 i Rettens procesreglement, at denne for at undgå dobbelt optræden af en intervenient trak den af ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, senere Arcor AG & Co. KG, foretagne intervention tilbage. 58
By letter of 14 September 2006, the second intervener informed the Court that the first intervener had become the legal successor to ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG. By the same letter, it informed the Court, in accordance with Article 99 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, that, to avoid duplication of interveners, it was withdrawing the intervention of ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, which had become Arcor AG & Co. KG. 58
Ved kendelse afsagt af formanden for Rettens Femte Afdeling den 30. november 2006 blev Arcor AG & Co. KG, tidligere ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, slettet af den foreliggende sag som intervenient II. II - 504
By order of the President of the Fifth Chamber of the Court of First Instance of 30 November 2006, Arcor AG & Co. KG, formerly ISIS Multimedia Net GmbH & Co. KG, was removed from the case as second intervener. II - 504
Den 11. december 2006 besluttede Retten efter at have hørt parterne at henvise den foreliggende sag til Rettens Femte Udvidede Afdeling.
On 11 December 2006, after hearing the parties, the Court decided to refer the present case to the Fifth Chamber, Extended Composition, of the Court of First Instance.
På grundlag af den refererende dommers rapport har Retten (Femte Afdeling) besluttet at indlede den mundtlige forhandling og har som led i foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse med hjemmel i procesreglementets artikel 64 stillet sagsøgeren og Kommissionen skriftlige spørgsmål og anmodet dem om at fremlægge visse dokumenter.
Upon hearing the Judge-Rapporteur, the Court of First Instance (Fifth Chamber) decided to open the oral procedure and, by way of measures of organisation of procedure under Article 64 of the Rules of Procedure, put written questions to the applicant and to the Commission and requested them to produce certain documents.
Hovedparterne har efterkommet anmodningerne inden for den fastsatte frist.
The main parties complied with those requests within the prescribed period.
Ved skrivelse af 21. marts 2007 indgav sagsøgeren begæring til Retten om fortrolig behandling af en række punkter i Kommissionens indlæg af 5. marts 2007, som indeholdt svarene på Rettens skriftlige spørgsmål.
By letter of 21 March 2007, the applicant sent the Court a request for confidential treatment of various matters in the Commission’s statement of 5 March 2007 containing the replies to the Court’s written questions.
Intervenient I og II fremsatte ikke indvendinger mod denne begæring om fortrolig behandling, og en af sagsøgeren udfærdiget ikke-fortrolig udgave af Kommissionens indlæg er blevet tilstillet intervenient I og II.
The first and second interveners did not raise any objections to that request for confidentiality, and a nonconfidential version of the Commission’s statement, which was prepared by the applicant, was sent to the first and second interveners.
Da dommer Dehousse var blevet forhindret i at deltage i pådømmelsen af den foreliggende sag, udpegede Rettens præsident den 29. marts 2007 i henhold til procesreglementets artikel 32, stk. 3, dommer Wahl, for at afdelingen kunne blive beslutningsdygtig.
As Judge Dehousse was unable to sit in the present case, the President of the Court of First Instance designated Judge Wahl to complete the Chamber pursuant to Article 32(3) of the Rules of Procedure on 29 March 2007.
Parterne har afgivet mundtlige indlæg og besvaret spørgsmål fra Retten i retsmødet den 3. maj 2007.
The parties presented oral argument and their answers to the questions put by the Court at the hearing on 3 May 2007.
— Den anfægtede beslutning annulleres; subsidiært nedsætter Retten i medfør af sin fulde prøvelsesret den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved beslutningens artikel 3.
— annul the contested decision or, in the alternative, reduce the fine imposed by the Commission in Article 3 of the contested decision at the Court’s discretion;
— Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de udenretlige omkostninger.
— order the Commission to pay the costs, including extra-judicial costs.
— Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder intervenientens.
— order the applicant to pay the costs, including those of the first intervener.
— Frifindelse.
— dismiss the applicant’s application;
— Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder intervenientens udenretlige omkostninger.
— order the applicant to pay the costs, and to pay the extra-judicial costs of the second intervener.
I — De primære påstande om annullation af den anfægtede beslutning
I — Principal form of order sought: annulment of the contested decision
Sagsøgeren har fremsat tre anbringender; ifølge det første er der sket en tilsidesættelse af artikel 82 EF, ifølge det andet er den anfægtede beslutnings dispositive del behæftet med fejl, og ifølge det tredje er der begået magtfordrejning og tilsidesættelse af principperne om proportionalitet, retssikkerhed og beskyttelse af den berettigede forventning.
The applicant raises three pleas in law alleging, first, an infringement of Article 82 EC; second, that the operative part of the contested decision is defective; and third, misuse of powers and infringement of the principles of proportionality, legal certainty and protection of legitimate expectations.
A — Det første anbringende: tilsidesættelse af artikel 82 EF
A — First plea in law: infringement of Article 82 EC
Det første anbringende indeholder fire led.
The first plea in law is in four parts.
Ifølge det første har sagsøgeren ikke gjort sig skyldig i misbrug, eftersom sagsøgeren ikke havde tilstrækkeligt råderum til at undgå prispres.
The first part alleges the absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze.
Ifølge det andet har Kommissionen anvendt en ulovlig metode til at
The second complains of the unlawfulness of the method used by the Commission to establish
Ifølge det tredje har Kommissionen begået en fejl ved beregningen af prispresset, og ifølge det fjerde havde det fastslåede prispres ikke nogen indvirkning på markedet.
The third alleges an error by the Commission in calculating the margin squeeze, and the fourth alleges the lack of any effect on the market of the margin squeeze identified.
Første led: manglende misbrug, da sagsøgeren ikke havde tilstrækkeligt råderum til at undgå prispres a) Parternes argumenter
First part: absence of an abuse as the applicant did not have sufficient scope to avoid a margin squeeze
Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet ikke havde tilstrækkeligt råderum til at undgå det prispres, der skulle være øvet ifølge den anfægtede beslutning.
The applicant submits that it did not have sufficient scope to avoid the margin squeeze alleged in the contested decision.
For det første har Kommissionen selv fastslået, at sagsøgeren savnede råderum i forbindelse med fastsættelsen af engrospriserne.
First, it notes that the Commission itself found that the applicant did not have scope to fix charges for wholesale access.
Engrospriserne, der fastsættes af RegTP, skal svare til omkostningerne i forbindelse med en effektiv levering af ydelser.
Charges for wholesale access, which are fixed by RegTP, ought to correspond to the cost of efficient service provision.
De svarer derfor ikke nødvendigvis til sagsøgerens omkostninger.
Therefore, they do not necessarily correspond to the applicant’s costs.
For det andet savnede sagsøgeren ligeledes råderum i forbindelse med fastsættelsen af sine afgifter for adgangstjenester i detailleddet.
Second, the applicant did not have scope to fix its charges for retail access either.
Med hensyn til perioden fra 1998 til 2001 er det udelukket, at sagsøgeren begik misbrug, idet kun RegTP — og før denne BMPT — var ansvarlig for sagsøgerens afgifter for smalbåndstilslutninger (jf. præmis 73-79 nedenfor).
As regards the period from 1998 to 2001, any abuse by the applicant is precluded by the fact that RegTP alone — and previously the BMPT — is responsible for the applicant’s charges for narrowband connections (see paragraphs 73 to 79 below).
Med hensyn til perioden efter januar 2002 er det kun sagsøgerens adfærd ved fastsættelsen af afgifterne for bredbåndstilslutninger, der kan udgøre misbrug, idet Kommissionen selv medgiver i den anfægtede beslutning, at sagsøgeren efter 2002 ikke havde noget råderum i forbindelse med fastsættelsen af afgifterne for smalbåndstilslutninger.
As to the period after January 2002, it is only the applicant’s conduct in fixing charges for broadband connections that could be abusive, since the Commission itself acknowledged in the contested decision that the applicant has not had any scope to fix charges for narrowband connections since 2002.
Hvad angår perioden efter januar 2002 havde sagsøgerens eventuelle råderum ved fastsættelsen af afgifterne for bredbåndstilslutninger — for så vidt det påvises, at et sådant fandtes — under alle omstændigheder ingen betydning for det angivelige prispres (jf. præmis 80-83 nedenfor).
However, as regards the period after January 2002, any scope the applicant may have had to fix charges for broadband connections (assuming that was established), would in any event have no bearing on the margin squeeze alleged (see paragraphs 80 to 83 below).
Hvad for det første angår smalbåndtilslutningerne (analoge tilslutninger og ISDN-tilslutninger) har sagsøgeren anført, at dennes detailpriser ifølge den tyske lovgivning alle på forhånd skulle undersøges og godkendes af RegTP eller, før 1998, af BMPT.
First, as far as narrowband connections are concerned (analogue and ISDN lines), the applicant explains that, under German law, all its retail prices had to be examined and approved in advance by RegTP or, before 1998, by the BMPT.
Sagsøgeren, der ifølge § 29, stk. 1, i TKG ikke kunne afvige fra de således godkendte priser uden at blive pålagt en bøde, kan derfor ikke anses for at have tilsidesat artikel 82 EF ved at forlange de nævnte priser.
The applicant — who, under Paragraph 29(1) of the TKG, could not depart from the charges thus authorised without incurring a fine — cannot therefore be regarded as having infringed Article 82 EC by applying those charges.
Om prisfastsættelsen har sagsøgeren peget på, at RegTP inden for rammerne af price cap-ordningen først definerer kurve af tjenester og målsætninger for prisudviklingen, hvilket begrænser de prisændringer, der kan foretages inden for kurvene (»prisindekser« eller »prislofter«).
As to the setting of charges, the applicant observes that, under the price cap system, RegTP initially defines the basket of services and the targets for the movement of prices which limit basket price adjustments (‘price indices’ or ‘price caps’).
Dernæst undersøger RegTP de individuelle prisændringer, sagsøgeren har foreslået.
Next, RegTP examines the individual price adjustments proposed by the applicant.
I dette øjemed skal RegTP ifølge § 24 og 27 i TKG kontrollere — uafhængigt af, om det loft, som er fastsat for den pågældende kurv, er overholdt — at de priser, hvorom der er ansøgt, ikke uberettiget er fastsat således, at de er lavere end omkostningerne i forbindelse med en effektiv levering af ydelser, og at de ikke er i strid med andre retsforskrifter, herunder artikel 82 EF.
Accordingly, under Paragraphs 24 and 27 of the TKG, RegTP should ascertain — irrespective of compliance with the ceiling fixed for the basket in question — whether the charges requested have been set (without any justification) below the cost of efficient service provision or whether they contravene other legal provisions, particularly Article 82 EC.
RegTP skal således afslå at godkende en ændring af detailpriserne, hvorom sagsøgeren har ansøgt, hvis priserne er i strid med artikel 82 EF, bl.a. på grund af et konkurrencebegrænsende prispres.
RegTP should therefore refuse a retail price adjustment sought by the applicant if the prices contravene Article 82 EC, particularly because of an anticompetitive margin squeeze.
Sagsøgeren har dels bemærket, at denne før den 1. maj 2002 var bundet af obligatoriske afgifter for analoge tilslutninger, der byggede på en godkendelse uden tidsbegrænsning, som var meddelt af BMPT i henhold til § 97, stk. 3, i TKG, og hvorefter godkendelser af sagsøgerens afgifter »meddelt før den 1. januar 1998 […] højst [gjaldt] indtil den 31. december 2002«.
The applicant maintains that, before 1 May 2002 — in accordance with Paragraph 97(3) of the TKG, under which authorisations for the applicant’s charges granted ‘before 1 January 1998 … remain[ed] in force until 31 December 2002 at the latest’ — it was bound by the mandatory tariffs for analogue lines which were based on an authorisation that was granted by the BMPT without any time-limit.
Dels har sagsøgeren anført, at RegTP ved afgørelse af 19. december 2002 kun delvis godkendte sagsøgerens ansøgning af 31. oktober 2002 om forhøjelse af dennes detailpriser for adgangstjenester til slutbrugere inden for rammerne af prisloftet.
The applicant also notes that its application of 31 October 2002 for an increase in its retail access charges was only partly accepted by RegTP, within the limit of the price cap, by decision of 19 December 2002.
Desuden har tilslutningsafgifterne siden den 1. januar 2002 været indeholdt i en særskilt kurv, for hvilken der er fastsat en specifik referenceværdi.
Moreover, since 1 January 2002, charges for enduser lines are in a separate basket for which a specific reference value has been set.
Samtaleafgifterne har ikke nogen betydning for, om sådanne bindende værdier er overholdt.
Telephone call charges have no bearing on compliance with those values.
Kommissionen har selv medgivet, at sagsøgeren fra 2002 ikke havde nogen mulighed for at forhøje sine afgifter for smalbåndstilslutning.
The Commission itself recognises that the applicant has not had any opportunity to increase its charges for narrowband access since 2002.
At sagsøgeren i perioden fra 1998 til 2001 ikke ansøgte om yderligere forhøjelser af de godkendte afgifter, indebærer ikke, at sagsøgeren kan gøres ansvarlig for de af RegTP fastsatte afgifter og dermed for et angiveligt prispres.
The fact that the applicant did not make any further applications to increase authorised charges between 1998 and 2001 does not mean that the applicant can be held responsible for the level of charges set by RegTP and, therefore, for an alleged margin squeeze.
Den blotte mulighed for at ansøge om afgiftsændringer kan ikke sidestilles med en selvstændig beføjelse til at fastsætte priser.
The mere right to submit applications for price adjustment cannot be regarded as an autonomous price-fixing power.
RegTP’s procedure for undersøgelse og godkendelse af afgifter fra sag til sag er netop blevet gennemført for gennem en forhåndsregulering at sikre, at den etablerede operatør ikke opkrævede urimelige priser i overensstemmelse med medlemsstaternes forpligtelse i henhold til artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten og om udbud af forsyningspligtydelser på teleområdet under konkurrenceforhold (EFT L 101, s. 24).
RegTP’s procedure for examining and authorising charges on a case by case basis was put in place precisely to ensure through advance regulation that the incumbent operator does not apply abusive pricing, in accordance with the obligation imposed on the Member States by Article 17 of Directive 98/10/EC of the European Parliament and of the Council of 26 February 1998 on the application of open network provision (ONP) to voice telephony and on universal service for telecommunications in a competitive environment (OJ 1998 L 101, p. 24).
Kontrollerede og godkendte afgifter kan ikke være udtryk for misbrug fra den opkrævende virksomheds side.
Charges which are checked and authorised cannot be described as an abuse on the part of the undertaking which applies them.
Endvidere har sagsøgeren peget på, at RegTP’s forhåndsregulering har til formål at strukturere markedet gennem administrative indgreb, og at den på de områder, den gælder for, overfører den regulerede virksomheds ansvar for at bevare markedets struktur til den regulerende myndighed.
Furthermore, the applicant explains that the advance regulation exercised by RegTP serves to establish the structure of the market through administrative intervention and — in the areas subject to advance regulation — transfers responsibility for maintaining the structure of the market from the regulated undertaking to the regulatory authority.
Sagsøgeren har derfor kun pligt til at ansøge RegTP om afgiftsændringer, hvis de underliggende faktiske omstændigheder ændrer sig.
Accordingly, the applicant is obliged to request price adjustments from RegTP only in the event of a change in the underlying circumstances.
Men selv hvis sagsøgerens adgang til at ansøge om en afgiftsændring kunne begrunde, at denne blev gjort ansvarlig for et bestemt afgiftsniveau, var der under alle omstændigheder ikke indtruffet nogen ændring af omstændighederne, der forpligtede sagsøgeren til at indgive yderligere ansøgninger om forhøjelse af sine detailpriser.
In any event, even on the assumption that the applicant can be held responsible for a certain tariff level on the basis of its right to request a price adjustment, there was no change of circumstances such as to require the applicant to make further applications to increase its retail prices.