natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Herudover giver artikel 12, stk. 7, i direktiv 97/33 ikke en national tilsynsmyndighed mulighed for at tillade et tilslutningsbidrag, som ikke er omkostningsægte, selv om det har de samme kendetegn som en samtrafikafgift og opkræves ud over en sådan afgift.
Consequently, Article 12(7) of Directive 97/33 does not allow a national regulatory authority to approve a connection charge the rate of which is not cost-oriented, when it has the same characteristics as an interconnection charge and is levied as a supplement to such a charge.
Artikel 12, stk. 7, i direktiv 97/33 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af principperne om tilrådighedsstillelse af åbne net, som ændret ved direktiv 98/61, og artikel 4c i direktiv 90/388 om liberalisering af markedet for teletjenester, som ændret ved direktiv 96/19, sidstnævnte bestemmelse sammenholdt med 5. og 20. betragtning til direktiv 96/19, skal fortolkes således, at en national tilsynsmyndighed ikke har mulighed for i 2003 at pålægge en operatør af et forbindelsesnet, der er sammenkoblet med et offentligt teleabonnentnet, at yde den markedsdominerende operatør af abonnentnettet et supplerende tilslutningsbidrag ud over en samtrafikafgift, som har til formål at dække det underskud, der opstår for sidstnævnte operatør som følge af udbud af abonnenttilslutninger.
Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, and Article 4c of Directive 90/388 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Directive 96/19, the latter article read in conjunction with recitals 5 and 20 in the preamble to Directive 96/19, must be interpreted as precluding a national regulatory authority from requiring an operator of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a connection charge which is additional to an interconnection charge and is intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop for the year 2003.
For det andet resulterer et sådant tilslutningsbidrag kun i en beskyttelse af den markedsdominerende operatør af abonnentnettet, idet den tillader denne operatør at bibeholde en pris for opkald foretaget af operatørens egne abonnenter, som ligger under den reelle pris, og som således sætter ham i stand til at finansiere sit eget underskud via abonnementer fra andre operatører af forbindelsesnet.
Secondly, the effect of such a charge is only to protect the market-dominant subscriber network operator by enabling it to maintain a cost for the calls of its own subscribers which is below the actual cost and, accordingly, to fund its own deficit from the subscribers of the other operators of interconnected networks.
En sådan finansiering, som ligger uden for finansieringen af forsyningspligtydelserne, er i strid med princippet om fri konkurrence.
Such funding, which is separate from any funding of universal service obligations, is contrary to the principle of free competition.
For det første er et sådant tilslutningsbidrag således omfattet af anvendelsesområdet for artikel 12, stk. 7, i direktiv 97/33 og skal derfor pålægges de samme betingelser for fastsættelse af en samtrafikafgift stricto sensu, dvs. overholdelse af princippet om omkostningsægthed.
First, such a connection charge is within the scope of Article 12(7) of Direct- ive 97/33 and must therefore be subject to the same pricing conditions as the interconnection charge stricto sensu, namely with due regard to the principle of the cost orientation of tariffs. That
For det tredje er indførelsen af en sådan tilslutningsafgift ikke tilladt, når den
Thirdly, the establishment of such a charge is not permissible when it comes
tidsmæssigt ligger efter den 1. januar 2000, der, som det fremgår af 5. og 20. betragtning til direktiv 96/19, sammenholdt med direktiv 90/388’s artikel 4c, er den sidste dato for medlemsstaternes gennemførelse af den nævnte afgiftsudligning at den markedsdominerende operatør af abonnentnettet, som udgør en tredjemand i forhold til tvisten mellem operatørerne af de offentlige telenet og tilsynsmyndigheden, påføres negative følgevirkninger, fordi denne operatør har modtaget det omhandlede tilslutningsbidrag, og fordi denne operatør, i tilfælde af, at dette bidrag ophæves, vil være nødt til at hæve sine abonnementtakster.
by the fact that the market-dominant subscriber network operator, a third party in relation to the dispute between the public telecommunications network operators and the regulatory authority, is capable of suffering adverse repercussions because it levied the connection charge and because, if that charge were removed, it would have to increase its own subscribers’ rates.
(jf. præmis 22-24 og 28-33 samt domskonkl. 1)
(see paras 22-24, 28-33, operative part 1)
(jf. præmis 37 og 38 samt domskonkl. 2)
(see paras 37, 38, operative part 2)
Et direktiv kan ikke i sig selv kan skabe forpligtelser for borgere, men kun rettigheder.
A directive cannot of itself impose obligations on an individual, but can only confer rights.
Det følger heraf, at en borger ikke kan påberåbe sig et direktiv over for en medlemsstat, når der er tale om en forpligtelse for staten, der er direkte forbundet med opfyldelsen af en anden forpligtelse, der i medfør af dette direktiv påhviler en tredjemand.
Consequently, an individual may not rely on a directive against a Member State where it is a matter of a State obligation directly linked to the performance of another obligation falling, pursuant to that directive, on a third party.
Derimod kan blotte negative følgevirkninger for tredjemands rettigheder — selv hvis de klart kan fastslås — ikke begrunde, at en borger nægtes adgang til at påberåbe sig bestemmelser i et direktiv over for den berørte medlemsstat.
On the other hand, mere adverse repercussions on the rights of third parties, even if the repercussions are certain, do not justify preventing an individual from relying on the provisions of a directive against the Member State concerned.
Artikel 4c i direktiv 90/388, som ændret ved direktiv 96/19, og artikel 12, stk. 7, i direktiv 97/33 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af principperne om tilrådighedsstillelse af åbne net, som ændret ved direktiv 98/61, har direkte virkning og kan direkte påberåbes af borgere ved en national domstol med henblik på at anfægte en afgørelse fra den nationale tilsynsmyndighed.
Article 4c of Directive 90/388, as amended by Directive 96/19, and Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, produce direct effect and can be relied on directly before a national court by individuals to challenge a decision of the national regulatory authority.
Dette er tilfældet i tvister anlagt af private mod den pågældende medlemsstat, repræsenteret ved den nationale tilsynsmyndighed, som alene har kompetence til at fastsætte taksterne for tilslutningsbidraget samt for samtrafikafgiften, hvortil førstnævnte bidrag slutter sig.
That applies to actions brought by private persons against a Member State, represented by the national regulatory authority, which has sole competence to set the rates of both the connection charge and the interconnection charge to which the former is added.
Det ændrer ikke heri,
That possibility is not affected
(jf. præmis 35, 36 og 40)
(see paras 35, 36, 40)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FORENEDE SAGER C-152/07 — C-154/07
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATDAMASO RUIZ-JARABO COLOMER fremsat den 1. april 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 1 April 2008 1
I — Indledning lisering 4, som blev stimuleret af liberaliseringsdirektivet 5og samtrafikdirektivet 6, og som kulminerede i det »nye regelsæt« 7, som blev vedtaget den 7. marts 2002 og offentliggjort den 24. april 2002 8.
I — Introduction by the liberalisation 4 fostered by the Competition 5and Interconnection Directives, 6 and completed by the ‘new regulatory framework’, 7 adopted on 7 March 2002 and published on 24 April 2002. 8
De virksomheder, der i denne sag har fået pålagt at betale sådanne tillæg, diskuterer deres gyldighed 9 på baggrund af prin-
The undertakings required to pay those additional charges dispute their validity, 9 invoking the principles of free competition,
Bundesverwaltungsgericht (den øverste forvaltningsdomstol) i Tyskland har anmodet Domstolen om at udtale sig om rækkevidden, med hensyn til finansiering af visse forsyningspligtydelser, af Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (herefter »liberaliseringsdirektivet« eller »direktiv 90/388«) 2 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (herefter »samtrafikdirektivet eller direktiv 97/33«) 3.
The Bundesverwaltungsgericht (Federal Administrative Court), Germany has requested the Court of Justice to rule on the scope attributed to the financing of certain universal service obligations by Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (‘Competition Directive’ or ‘Directive 90/388’) 2and Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (‘Interconnection Directive’ or ‘Directive 97/33’). 3
5 — Ændret ved Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13.3.1996 om ændring af direktiv 90/388 for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester (EFT L 74, s. 13).
6 — In particular, following the wording inserted by Dir -ective 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
6 — Navnlig efter den affattelse, som blev indsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/61 af 24.9.1998 (EFT L 268, s. 37), der finder tidsmæssig anvendelse.
37), which is applicable ratione temporis.
7 — Med dette udtryk henviser jeg i mit forslag til afgørelse i Deutsche Telekom-sagen til fire direktiver vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, nemlig direktiv 2002/19/EF om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet), direktiv 2002/20/EF om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet), direktiv 2002/21/EF om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) og direktiv 2002/22/EF om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet).
7 — In my Opinion in Deutsche Telekom, I use that term to refer to four Directives of the European Parliament and of the Council: Directive 2002/19/EC of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive); Dir -ective 2002/20/EC of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive); Directive 2002/21/EC of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive); and Directive 2002/22/EC of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive).
Den forelæggende ret er i tvivl om, hvorvidt det er lovligt at pålægge betaling af et tillæg til forbindelsesomkostningerne til fordel for den dominerende abonnentnetoperatør i en sektor kendetegnet ved libera-
The referring court asks whether it is lawful to impose, for the benefit of the dominant operator in the public telecommunications network, charges additional to connection charges in a sector characterised
9 — At drage fordel af et påbud er en paradoksal situation, men der har altid bevidst været søgt paradokser, jf. titlen på operaen »De lykkelge slaver«, som Juan Crisóstomo de Arriaga fra Bilbao, med tilnavnet den spanske Mozart, komponerede i 1820, før han døde i den tidlige alder af 20 år og efterlod sig et musikalsk testamente rigt på kromatiske og modale ambivalencer.
However, intentionally created paradoxes have always existed, such as the title of the opera The Happy Slaves which the Bilbaoan Juan Crisóstomo de Arriaga, nicknamed the Spanish Mozart, composed in 1820, before he died at the young age of 20, leaving a musical legacy rich in chromaticisms and beautiful modal ambiguities.
cipperne om fri konkurrence, forbud mod forskelsbehandling og om gennemsigtighed i forvaltningen.
ARCOR AND OTHERS the prohibition of discrimination and administrative transparency.
Konvergensen udmøntedes i en ny ramme, som stod i modsætning til offentlig intervention i præsteringen af tjenesteydelsen, som styrede det i retning af forrang for den politiske vilje, 11til skade for erhvervets emancipation.
That trend crystallised in a new framework, contrasting with the state involvement in the provision of the service which had moulded it to the predominant political will, 11to the detriment of the liberalisation of the sector.
II — Relevante retsregler
II — The legislation applicable
A — Fællesskabsretlige bestemmelser
A — Community law
Dommen i sagen Italien mod Kommissionen 13havde en gennemgribende virk- ning på telesektoren med anerkendelsen af anvendelsen af konkurrenceordningen på offentlige virksomheder, der var indehavere af særlige eller eksklusive rettigheder.
The judgment in Italy v Commission 13sent shockwaves through the world of tele- communications by holding that the rules on competition apply to public bodies holding special or exclusive rights.
Med udarbejdelsen i 1987 af grønbogen om teletjenester 10indledtes opbygningen af et konkurrencedygtigt og harmoniseret europæisk marked, på grundlag af frit valg af kommunikationsoperatør.
The creation of a competitive, harmonised European market, founded on the free choice of telephony operators, commenced in 1987 with the drafting of the Green Paper on telecommunications. 10
Til trods for korrektionerne i retspraksis havde systemet store huller, som fremgik af emnets kompleksitet og opretholdelsen af markeder, der var styret af den offentlige operatør, hvis integration kun kunne opnås med konkrete lovgivningsforanstaltninger.
Notwithstanding the adjustments made in caselaw, there were notable gaps in the system, made evident by the complexity of the field and the continued existence of markets dominated by the state operator, whose participation could be achieved only by means of specific statutory measures.
Den administrative deregulering af sektoren indebar en gennemgribende ændring i retsopfattelsen af den, baseret på publicatio eller forbehold af styringen for offentlige organer i forbindelse med det traditionelle statsmonopolsystems forsvinden, der ikke var i stand til at opfylde det — efter revolutionen i erhvervet — stigende antal brugeres efterspørgsel.
The administrative deregulation of the sector significantly transformed its legal status, which had been based on the notion of publicatio or keeping the operation of telecommunications networks in the hands of public bodies: the traditional system of state monopolies, incapable of satisfying the demands of the ever-increasing number of users resulting from the revolution which had taken place in the industry, disappeared.
Der var mange reaktioner i forbindelse med den forventede liberalisering ved
There was an even greater reaction to the expected liberalisation, effected by
11 — En situation, der ikke gik ubemærket hen i direktiv 90/388, som det fremgår af dets anden og syvende betragtning.
11 — It is clear from recitals 2 and 7 in the preamble to Direct- ive 90/388 that there was awareness of that situation when the directive was drafted.
12 — Erstattet af Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16.9.2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT L 249, s. 21).
12 — Replaced by Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ 2002 L 249, p. 21).
10 — »En mere dynamisk europæisk økonomi — grønbog — etablering af et fælles marked for teletjenester og -udstyr«, Bruxelles, 16.12.1987, KOM(87) 290 endelig, s. 6 og 16 ff., suppleret med nogle forslag til sikring af ensartetheden af godkendelsesmekanismerne i de nationale lovgivninger, som i »Grønbog om teleinfrastruktur og kabel-tv-net«, anden del, Bruxelles, 25.1.1995, KOM(94) 682 endelig, s. 61 ff.
10 — Green Paper on the development of the common market for telecommunications services and equipment, Brussels, 16 December 1987, COM (87) 290 final, pp. 6, 16 et seq., supplemented by a number of proposals aimed at ensuring the uniformity of the authorisation mechanisms provided for in the legislation of the Member States, such as the proposals contained in the Green Paper on the Liberalisation of Telecommunications Infrastructure and Cable Television Networks — Part II, Brussels, 25 January 1995, COM(94) 682 final, p. 61 et seq.
13 — Dom af 20.3.1985, sag 41/83, Sml. s. 873.
13 — Case 41/83 [1985] ECR 873.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FORENEDE SAGER C-152/07 — C-154/07 tørerne, adgangen for nytilkomne og sørgede for indførelse af en permanent ligevægt mellem deltagerne i udbuddet af net, som var åbent for alle 18.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 encouraged the entry of new operators into the market, by ensuring the establishment of a permanent equilibrium between those involved in open network provision. 18
direktiv 88/301/EØF 14, som to år senere blev styrket med direktiv 90/388, med afskaffelse af de særlige eller eksklusive rettigheder, med forbehold for nogle undtagelser, bl.a. for taletelefoni, hvis placering under den frie konkurrences auspicier bremsedes indtil Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388.
Directive 88/301/EEC 14and consolidated two years later by Directive 90/388, which abolished special and exclusive rights. There were a number of exceptions, including, in particular, voice telephony, in respect of which the openingup to competition was delayed until Commission Directive 96/19 of 13 March 1996 amending Directive 90/388.
Som jeg har anført i mit forslag til afgørelse i sagen Telefónica O2 Czech Republic 19, skaber at udligne taksterne under hensyntagen til specifikke markedsvilkår og under hensyntagen til behovet for at sikre alment tjenesteudbud til en overkommelig pris, forenet med opnåelse af fortjeneste.
As I explained in my opinion in Telefónica O2 Czech Republic, 19that objective
Det behandler nogle økonomiske aspekter af forbindelsen mellem netudbydere og forbyder en prisopgørelse til under tærsklen for de faktiske omkostninger, samtidig med at eventuelle merkantilistiske eventyr undgås, idet beløb, som overstiger det nævnte niveau, forkastes (betragtning 10).
led to the adoption of Directive 97/33 which concerns certain financial aspects of interconnection between operators and precludes the fixing of tariffs below the threshold of the actual costs, while at the same time preventing mercantilist dabbling by prohibiting charges which exceed that threshold (recital 10).
Artikel 7, stk. 2, i direktiv 97/33 bestemmer:
Article 7(2) of Directive 97/33 provides:
På en anden flanke fremmede harmoniseringsvejen 17, sideløbende med bestræ- belserne på at nedbryde de grænser, der hindrede en reel udfordring mellem opera-
On a separate front, the route to harmonisation, 17which ran parallel to the efforts to remove the barriers restricting effective competition between operators,
»Samtrafiktakster skal overholde principperne om gennemsigtighed og omkostningsægthed.
14 — Directive of the Commission of 16 May 1988 on competition in the markets in telecommunications terminal equipment (OJ 1998 L 131, p. 73).
14 — Kommissionens direktiv af 16.5.1988 om konkurrence på teleterminalmarkederne (EFT L 131, s. 73).
‘Charges for interconnection shall follow the principles of transparency and cost orientation.
15 — Indsat ved direktiv 96/19.16 — Erstattet af direktiv 2002/21.
15 — Inserted by Directive 96/19.16 — Replaced by Directive 2002/21.
17 — En vej, som blev udvidet med Rådets rammedirektiv 90/387/EØF af 28.6.1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net ONP (EFT L 192, s. 1).
17 — Unquestionably strengthened by Council Directive 90/387/EEC of 28 June 1990 on the establishment of the internal market for telecommunications services through the implementation of open network provision (OJ 1990 L 192, p. 1).
19 — Punkt 5 og 6.
18 — Known by the abbreviation ‘ONP’.19 — Paragraphs 5 and 6.
pågældende tjenesteydelser, og med vægt på gennemsigtighed 20.
ARCOR AND OTHERS services concerned by enshrining the principle of transparency. 20
De nationale tilsynsmyndigheder kan anmode en organisation om at fremlægge fuld dokumentation for de samtrafiktakster, der kræves, og om nødvendigt påbyde, at taksterne nedsættes.
National regulatory authorities may request an organisation to provide full justification for its interconnection charges, and where appropriate shall require charges to be adjusted.
Bestemmelserne i dette stykke finder også anvendelse på organisationer, der er angivet i bilag I, del 3, og som de nationale tilsynsmyndigheder har meddelt har en stærk markedsposition på det nationale marked for samtrafik.
This paragraph shall also apply to organisations set out in Part 3 of Annex I which have been notified by national regulatory authorities as having significant market power on the national market for interconnection.
En dominerende netoperatørs forpligtelse til at stille adgang og samtrafik til rådighed fremgår af § 35 ff. i Telekommunikationsgesetz af 25. juli 1996 (loven om telekommunikation, herefter »TKG«) 21.
Paragraph 35 et seq. of the Telekommunikationsgesetz of 25 July 1996 (Law on telecommunications; ‘TKG’) sets out the obligations incumbent on the dominant operator with regard to providing access and interconnection. 21
Artikel 7, stk. 4, i ovennævnte direktiv bestemmer for at undgå svig, at i overensstemmelse med EF-lovgivningen skal samtrafiktakster være uafhængige af andre forhold, så den, der anmoder om samtrafik, ikke skal betale for det, som ikke er strengt knyttet til den tjeneste, der anmodes om.
In order to prevent fraud, Article 7(4) provides that, in accordance with Community law, interconnection charges must be sufficiently unbundled, so that the applicant is not required to pay for anything not strictly related to the service.
Af TKG’s § 39, 27 ff., fremgår nødvendigheden af at få godkendt alle gebyrer i forbindelse med netadgang, således at en licenshaver ikke modtager mere, end hvad myndighederne har legaliseret.
In accordance with Paragraphs 39 and 27 et seq., all charges relating to access to the network must be submitted for authorisation so that the licence holder does not receive payments in excess of those approved by the administrative authorities.
Endvidere skal abonnenterne gives mulighed for at få adgang til koblede tjenester hos enhver udbyder af offentlige teletjenester.
Paragraph 43(6) of the TKG, in the version of the Law of 21 October 2002, 22
20 — Ved dom af 8.12.2005, sag C-33/04, Kommissionen mod Luxembourg, Sml.
provides for the levying of additional charges