natgillin/translations-raw huggingface dataset:
•1) Film, der er produceret for fremsyn, og som oprindeligt er udformet med pauser beregnet for reklameindslag er omfattet af begrebet »tv-film* i artikel 11, stk 3, i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997.
By its second, third and fourth questions, which it is appropriate to examine together, the Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht is asking the Court, in essence, what must be the connections between films to enable them to come within the exemption provided for 'series' in Article 11(3) of Directive 89/552.
De elementer, der knytterfilm sammen, for at de kan være omfattet af undtagelsen for »serier* i artikel 11, stk 3, i direktiv 89/552, skal vedrøre de pågældende films indhold, såsomf.eks. udvikling af'den sammehandling fra den ene udsendehe til den anden eller en eller flere gennemgående personer i de forskellige udsendelser.*
In order to circumscribe further the nature of the criteria defining the term 'series', it is necessary to identify the reasons why Directive 89/552 provides less protection for television viewers against excessive advertising during programmes such as series.
Præjudiciel »Socialpolitik — mandlige og kvindelige arbejdstagere — lige løn — anvendeligheden af EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er blevet erstattet af artikel 136 EF-143 EF), af artikel 141, stk 1 og 2, EF og af direktiv 86/378/EØF eüer af direktiv 79¡7/EØF — begrebet løn — pensionsordning for tjenestemænd — beregning af alderspension for tjenestemænd på deltid — forskellig behandling i forhold til arbejdstagere på fuld tid — indirekte forskelsbehandling på grundlag af køn — betingelser for at forskéhbehandlingen eventuelt kan begrundes i hensyn, som intet har afgøre med forskehbehandling på grundlag af køn —protokol ad EF-traktatens artikel 119 (nu protokol ad artikel 141 EF) — tidsmæssige virkninger* (Femte Afdeling)
'(1) Article 11(3) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities as amended by Directive 97/36/EC of 30 June 1997 applies irrespective of whether films made for television have from the outset been produced for television and provided with breaks designed for the insertion of advertising spots.
Tvisterne i hovedsagerne og de præjudicielle spørgsmål
Joined Cases C-4/02 and C-5/02 Hilde Schönheit, Stadt Frankfurt am Main ν Silvia Becker, Land Hessen Social policy
Sag C-4/02
23 October 2003
Først beregnede byen Frankfurt am Main Hilde Schönheits ordinære pensionsgivende tjenestetid (herefter »den faktiske tjenestetid«) i henhold til BeamtVG's § 6 og multiplicerede tjenestens længde med den sats på 1,875%, der var fastsat i den nye udgave af § 14 i Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Landern (lov om pension til tjenestemænd og dommere på forbundsplan og i delstaterne), herefter »BeamtVG«, hvilket gav en pensionssats på 56,99%.
By orders of 12 November 2001 the Verwaltungsgericht (Administrative Court) Frankfurt am Main, referred to the Court for a preliminary ruling eleven questions on the interpretation of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC), of the Protocol concerning Article 119 of the EC Treaty, annexed to the EC Treaty by the Treaty on European Union (now the Protocol concerning Article 141 EC), of Article 141(1) and (2) EC, of Council Directive 79/7/EEC of 19 December 1978, of Council Directive 86/378/EEC of 24 July 1986, and of Council Directive 97/80/EC of 15 December 1997.
Denne beregningsmetode gav en pensionssats på 70,79%.
The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
For det tredje beregnede Hilde Schonheits arbejdsgiver i henhold til BeamtVG's § 85, stk. 4, 2. pkt, den pensionssats, som hun ville have kunnet få under anvendelse af de bestemmelser, der var gældende indtil den 31. december 1991, dvs. under anvendelse af den gamle udgave af BeamtVG's § 14, herunder pensionsnedslaget Arbejdsgiveren beregnede derfor først den pensionssats, som Hilde Schönheit ville have været berettiget til, hvis hun ikke havde haft tjenestefri under sin ansættelse (herefter »den fiktive pensionssats«), dvs. som om hun havde arbejdet på fuld tid i hele tjenesteperioden (herefter »den fiktive tjenestetid«).
Ms Schönheit, who was born on 12 July 1939, began working for the City of Frankfurt am Main on 1 April 1996 as a social worker, initially as a contractual employee and then, from 1 January 1984, as an official.
Denne fiktive tjenestetid ville have givet hende ret til en fiktiv pensionssats på 74%.
Until 30 June 1992, Ms Schönheit worked on a full-time basis. From 1 July 1992 until 31 December 1995 she worked part-time.
Det var denne sidste pensionssats, der fremgik af afgørelsen af 12. juli 1999, som blev truffet af byen Frankfurt am Main i henhold til BeamtVG's § 85, stk. 4,2. pkt., fordi denne sats var mindre end den sats, der var beregnet efter § 85, stk. 1.
By another decision also adopted on 12 July 1999, the City of Frankfurt am Main awarded her a pension of 65.8% of her final pensionable salary.
Den 3. august 1999 klagede Hilde Schönheit over afgørelsen af 12. juli 1999, som fastsatte størrelsen af hendes pension.
That rate of pension was calculated as follows.
Byen Frankfurt am Main afviste hendes klage ved afgørelse af 4. januar 2000.
First, the City of Frankfurt am Main calculated Ms Schönheit's normal pensionable service under Paragraph 6 of the Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern (Law on pensions for officials and judges at national and regional level) of 24 August 1976 ('the BeamtVG') ('actual service') and multiplied that service by the factor of 1.875% provided for by the new version of Paragraph 14 of the BeamtVG, which resulted in a rate of pension of 56.99%.
Hilde Schönheit anlagde herefter sag ved Verwaltungsgericht Frankfurt am Main med påstand om annullation af de af byen Frankfurt am Main trufne afgørelser af henholdsvis 12. juli 1999 og 4. januar 2000 om fastsættelse af hendes pensionsrettigheder.
Second, Ms Schönheit's employer, in compliance with the first sentence of Paragraph 85(4) of the BeamtVG — since Ms Schönheit was already an official on 31 December 1991 — calculated the rate of pension which could be awarded to her applying the method of calculation found in Paragraph 85(1) of the BeamtVG.
Hilde Schönheit nedlagde endvidere påstand om, at pensionssatsen skulle fastsættes til mindst 70,79%.
That method of calculation resulted in a rate of pension of 70.79%.
Silvia Becker, der er født den 15. juli 1951, har siden den 23. august 1971 været tjenestemandsansat lærer i delstaten Hessen. I tiden fra den 1. august 1981 til den 31. juli 1989 var hun deltidsbeskæftiget.
Third, pursuant to the second sentence of Paragraph 85(4) of the BeamtVG, Ms Schönheit's employer calculated the rate of pension which would have been applicable to her under the provisions which were in force until 31 December 1991, that is, under the old version of Paragraph 14 of the BeamtVG, including the pension abatement.
I tiden fra den 1. august 1989 til den 31. juli 1995 havde hun orlov uden løn, og mellem den 1. august 1995 og den 31. januar 2000 var hun på ny deltidsbeskæftiget. Delstaten Hessen har med virkning fra den 1. februar 2000 meddelt Silvia Becker førtidspension på grund af uarbejdsdygtighed.
Her notional service would have entitled Ms Schönheit to a notional rate of pension of 74%.
Ved afgørelse af 5. januar 2000 fastsatte Regierungspräsidium Darmstadt (Tyskland) Silvia Beckers pension til 52,18% af hendes seneste pensionsgivende løn.
That was the rate applied in the decision adopted on 12 July 1999 by the City of Frankfurt am Main under the second sentence of Paragraph 85(4) of the BeamtVG, since that rate was lower than the rate calculated under Paragraph 85(1).
Dernæst beregnede Silvia Beckers arbejdsgiver efter beregningsmetoden i BeamtVG's § 85, stk. 1, den pensionssats, som hun i henhold til BeamtVG's § 85, stk. 4,1. pkt, var berettiget til, fordi hun allerede forinden den 31. december 1991 var tjenestemand.
Ms Schönheit then brought an action on 7 February 2000 before the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main for annulment of the City's decisions of 12 July 1999 and 4 January 2000 concerning the determination of her pension entitlement.
Denne beregningsmetode gav en pensionssats på 57,94%.
Ms Schönheit also claimed that her rate of pension should be set at at least 70.79%.
pensionsnedslaget Arbejdsgiveren beregnede derfor først Silvia Beckers fiktive pensionssats på grundlag af hendes fiktive tjenestetid.
Ms Becker, who was born on 15 July 1951, has been employed by the Land of Hesse as a teacher with civilservant status since 23 August 1971.
Denne tjenestetid ville have givet hende ret til en fiktiv pensionssats på 72%.
Between 1 August 1981 and 31 July 1989 she worked on a parttime basis.
Den 8. februar 2000 klagede Silvia Becker over afgørelsen af 5. januar 2000, som fastsatte støneisen af hendes pension.
By decision of 5 January 2000, the Regierungspräsidium (local government) in Darmstadt (Germany) awarded Ms Becker a pension of 52.18% of her final pensionable salary.
Regierungspräsidium Darmstadt afviste hendes klage ved afgørelse af 30. november 2000.
First, the Regierungspräsidium Darmstadt calculated Ms Becker's normal pensionable service under Paragraph 6 of the BeamtVG and multiplied that by the factor of 1.875% provided for by the new version of Paragraph 14 of the BeamtVG, which resulted in a rate of pension of 47.31%.
Den 21. december 2000 anlagde Silvia Becker herefter sag ved Verwaltungsgericht Frankfurt am Main med påstand om annullation af de af Regierungspräsidium Darmstadt trufne afgørelser af henholdsvis 5. januar 2000 og 30. november 2000 om fastsættelse af hendes pensionsrettigheder.
Second, Ms Becker's employer, in compliance with the first sentence of Paragraph 85(4) of the BeamtVG — since Ms Becker was already an official on 31 December 1991 — calculated the rate of pension which could be awarded to her applying the method of calculation found in Paragraph 85(1) of the BeamtVG.
Silvia Becker nedlagde endvidere påstand om, at pensionssatsen skulle fastsættes til mindst 57,94%.
That method of calculation resulted in a rate of pension of 57.94%.
Det første og det andet spørgsmål (sagerne C-4/02 og C-5/02)
To that end, it started by calculating the notional rate of pension on the basis of her notional service.
Det skal undersøges, om der sker en sådan forskelsbehandling i den foreliggende sag.
The Regierungspräsidium Darmstadt dismissed that objection by decision of 30 November 2000.
Det må — på grundlag af den forelæggende rets oplysninger herom — fastslås, at bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede faktisk kan indebære, at kvindelige arbejdstagere forskelsbehandles i forhold til mandlige arbejdstagere, hvilket er i strid med princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde, medmindre de pågældende bestemmelser kan begrundes i objektive hensyn, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
Ms Becker then brought an action on 21 December 2000 before the Verwaltungsgericht Frankfurt am Main for annulment of the decisions of the Regierungspräsidium Darmstadt of 5 January 2000 and 30 November 2000 concerning the determination of her pension entitlement. Ms Becker also claimed that her rate of pension should be set at at least 57.94%.
Det tredje til niende spørgsmål (sagerne C-4/02 og C-5/02)
The first and second questions (C-4/02 and C-5/02)
Med det tredje til niende spørgsmål, som behandles under ét, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst — såfremt det første og det andet spørgsmål besvares bekræftende — under hvilke betingelser en lovgivning som den, der følger af BeamtVG's § 85, sammenholdt med den gamle udgave af BeamtVG's § 14, vil kunne anses for begrundet i objektive hensyn, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
By its first and second questions, which it is appropriate to consider together, the referring court is essentially asking whether a pension paid under a scheme such as that established by the BeamtVG falls within the scope of Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC and also within the scope of directives relating to the implementation of the principle of equal treatment for men and women and, if it does, whether those provisions must be interpreted in such a way as to preclude legislation, such as that deriving from Paragraph 85 of the BeamtVG in conjunction with the old version of Paragraph 14 thereof, which entails a reduction in the pension of civil servants who have worked parttime for at least a part of their working life.
Det bemærkes indledningsvis, at det i sidste instans tilkommer den nationale ret, som er enekompetent til at vurdere de faktiske omstændigheder og til at fortolke den nationale lovgivning, at afgøre, om og i hvilket omfang en lovbestemmelse, som gælder uafhængigt af arbejdstagerens køn, men som faktisk rammer langt flere kvinder end mænd, er berettiget af objektive hensyn, som intet har at gøre med en forskelsbehandling på grundlag af køn.
Although a scheme such as that established by the BeamtVG is in fact an occupational social security scheme within the meaning of Directive 86/378, there is no need to inquire as to the effects the directive may have in a case in which sex discrimination in the matter of pensions can be directly identified by
Domstolen har allerede fastslået, at budgetmæssige hensyn ikke kan begrunde en forskelsbehandling, der forfordeler et af kønnene.
reference to the constitutive elements of the pay in question and the criteria laid down in Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC.
En forskellig behandling af mænd og kvinder kan dog eventuelt være begrundet i andre hensyn end dem, der blev anført i forbindelse med vedtagelsen af den foranstaltning, der indførte den forskellige behandling.
It must be held, on the basis of the information provided in this regard by the referring court, that provisions such as those at issue in the main proceedings may result in discrimination against women by comparison with men in breach of the principle of equal pay for men and women for equal work, unless the provisions are justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.
Det bemærkes herved indledningsvis, at fællesskabsretten ikke er til hinder for, at en arbejdsophørspension ved deltidsbeskæftigelse beregnes efter en prorata temporis-regel.
By its third to ninth questions, which it is appropriate to examine together, the referring court is essentially asking, should the first and second questions be answered in the affirmative, in what conditions legislation such as that deriving from Paragraph 85 of the BeamtVG in conjunction with the old version of Paragraph 14 thereof could be regarded as justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex
Ud over det antal år, tjenestemanden har været ansat, er også en hensyntagen til hvor lang tid, den pågældende faktisk har arbejdet i løbet af dennes tjenestetid sammenlignet med den tid, hvori en tjenestemand, der i hele sin tjenestetid har arbejdet på fuld tid, har arbejdet, et objektivt kriterium, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn, der således kan begrunde en forholdsmæssig nedsættelse af pensionen.
The first point to note is that it is ultimately for the national court, which has sole jurisdiction to assess the facts and interpret the national legislation, to determine whether and to what extent a legislative provision which, though applying independently of the sex of the worker, actually affects a considerably higher percentage of women than men is justified by objective reasons unrelated to any discrimination on grounds of sex
BeamtVG's § 6, hvorefter perioder med deltidsbeskæftigelse kun er pensionsgivende svarende til forholdet mellem den nedsatte og den normale arbejdstid, anvender et sådant objektivt kriterium.
The Court has already held that budgetary considerations cannot justify discrimination against one of the sexes.
Derimod vil en foranstaltning, der indebærer en større nedsættelse af en arbejdstagers arbejdsophørspension, end hvad en forholdsmæssig nedsættelse i forhold til dennes tjenesteperioder som deltidsbeskæftiget ville berettige til, ikke kunne anses for objektivt begrundet i den omstændighed, at pensionen i dette tilfælde er modydelse for en mindre omfattende arbejdsydelse.
However, a difference in treatment between men and women may be justified, depending on the circumstances, by reasons other than those put forward when the measure introducing the differential treatment was adopted.
I den foreliggende sag indebærer det pensionsnedslag, der er fastsat i den gamle udgave af BeamtVG's § 14, at pensionssatsen for en tjenestemand, der i løbet af tjenestetiden har været deltidsbeskæftiget, nedsættes mere, end hvad en forholdsmæssig nedsættelse — som den, der følger af BeamtVG's § 6 — i forhold til dennes arbejdstid ville kunne begrunde.
In that regard, it should be stated at the outset that Community law does not preclude a retirement pension being calculated pro rata temporis in the case of parttime employment.
Et sådant resultat kan ikke begrundes med det argument, der er anført af den tyske regering, hvorefter et sådant pensionsnedslag skulle være begrundet i hensynet til at sikre en ligebehandling af deltidsbeskæftigede tjenestemænd og tjenestemænd ansat på fuld tid inden for den degressive pensionsordning.
The fact that, in addition to the number of years spent working in the civil service, an official's actual period of service during those years, as compared with the actual period of service of an official who has worked on a full-time basis throughout his career, is also taken into account is an objective criterion unrelated to any discrimination on grounds of sex, allowing his pension entitlement to be reduced proportionately.
Det tiende og det ellevte spørgsmål (sag C-5/02)
Paragraph 6 of the BeamtVG, pursuant to which periods of parttime employment are pensionable only in such proportion as the reduced working time bears to normal working time, gives effect to an objective criterion of that kind.
Med det tiende og det ellevte spørgsmål, som behandles under ét ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst om protokol nr. 2 og protokollen ad artikel 141 EF skal fortolkes således, at disse bestemmelser generelt udelukker, at henholdsvis EF-traktatens artikel 119 og artikel 141, stk. 1 og 2, EF finder anvendelse på ydelser, som i henhold til en erhvervstilknyttet sikringsordning skal udbetales for beskæftigelsesperioder, der er tilbagelagt inden den 17. maj 1990, eller om der i denne forbindelse skal tages hensyn til den omstændighed, at de nationale bestemmelser, der finder anvendelse på disse beskæftigelsesperioder, er blevet ændret ved en national lov, der er vedtaget før, men offentliggjort efter denne dato, hvilket i visse tilfælde giver anledning til en ulige behandling i strid med traktatens bestemmelser.
By contrast, a measure which has the effect of reducing a worker's retirement pension by a proportion greater than that resulting when his periods of parttime work are taken into account cannot be regarded as objectively justified on the ground that the pension is in that case consideration for less work.
Der er imidlertid hverken i henhold til Barber-dommen, protokol nr. 2 eller protokollen ad artikel 141 EF grund til at tillade andre undtagelser end den, der udtrykkeligt fremgår af reglen om, at den direkte virkning af traktatens artikel 119 eller af artikel 141, stk. 1 og 2, EF kun kan påberåbes til støtte for krav om ligebehandling med hensyn til erhvervstilknyttede pensioner, for så vidt angår ydelser, der vedrører beskæftigelsesperioder efter den 17. maj 1990.
In this case, applying the pension abatement provided for by the old version of Paragraph 14 of the BeamtVG to an official who has worked parttime in the course of his career entails a reduction in the rate of his pension which is higher than the reduction, proportionate to the actual time worked, obtaining when Paragraph 6 of the BeamtVG is applied.
Det hedder i domskonklusionen:
The tenth and eleventh questions (C-5/02)
»1) En arbejdsophørspension, der ydes i henhold tu en ordning som den, der er fastsat i Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern af 24. august 1976 i den udgave, der blev offentliggjort den 16. marts 1999, henhører under anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 erblevet erstattet af artikel 136 EF -143 EF) og artikel 141, stk log2,EF.
By its tenth and eleventh questions, which it is appropriate to examine together, the national court is essentially asking whether Protocol No 2 and the Protocol concerning Article 141 EC should be interpreted in such a way as to preclude generally the application of Article 119 of the Treaty and Article 141(1) and (2) EC respectively to benefits provided under an occupational social security scheme, which are payable in respect of periods of employment prior to 17 May 1990, or whether, in that respect, account should be taken of the fact that the national rules applicable in respect of those periods of employment were amended by national legislation which was adopted prior to that date, but published thereafter, and which preserves in some cases discriminatory treatment contrary to those Treaty provisions.
Disse bestemmelser er til hinder for en lovgivning — som den, der følger af nævnte lovs § 85, sammenholdt med den gande udgave af lovens §14 — der kan indebære, at pensionen nedsættes for tjenestemænd, som i løbet af deres tjenestetid, i hvert fald en del af tiden, har været deltidsbeskæftigede, når denne gruppe tjenestemænd omfatter langt flere kvinder end mænd, medmindre lovgivningen kan begrundes i objektive hensyn, som intet har at gøre med forskelsbehandling på grundlag af køn.
There is nothing in the Barber judgment, Protocol No 2 or the Protocol concerning Article 141 EC to suggest that exceptions should be allowed, other than the one they expressly provide for, to the rule that the direct effect of Article 119 of the Treaty or of Article 141(1) and (2) EC may be relied on for the purpose of claiming equal treatment in the matter of occupational pensions only in relation to benefits payable in respect of periods of employment subsequent to 17 May 1990.
En forskellig behandling af mænd og kvinder kan dog eventuelt være begrundet i andre hensyn end dem, der blev anført i forbindelse med vedtagelsen af den foranstaltning der indførte den forskellige behandling.
A retirement pension paid under a scheme such as the one established by the Gesetz über die Versorgung der Beamten und Richter in Bund und Ländern of 24 August 1976, in the version published on 16 March 1999, falls within the scope of Article 119 of the EC Treaty (Articles 117 to 120 of the EC Treaty have been replaced by Articles 136 EC to 143 EC) and of Article 141(1) and (2) EC Those provisions preclude legislation, such as that deriving from Paragraph 85 of the abovementioned law in conjunction with the old version of Paragraph 14 thereof, which may entail a reduction in the pension of civil servants who have worked parttime for at least a part of their working afe, where that category of civil servants includes a considerably higher number of women than men, unless the legislation is justified by objective factors unrelated to any discrimination on grounds of sex.