natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kommissionen har gjort gældende, at i den foreliggende sag var den anden betingelse i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/95 opfyldt.
The Commission notes that, in the present case, the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 was met.
Det fremgår af rapporten fra 2002, at »det ikke på nuværende tidspunkt er nødvendigt med forsøg og/eller yderligere oplysninger eller risikonedsættende foranstaltninger, der går videre end de foranstaltninger, der allerede anvendes«.
The 2002 report shows that ‘there is at present no need for further information and/or testing or for risk reduction measures beyond those which are being applied already’.
Denne konklusion er tiltrådt af VKTØM samt af den politiske anbefaling, der er formuleret i rapporten fra 2004, hvori det blev aftalt at gennemføre et frivilligt program for at nedbringe emissionerne samtidig med, at der indsamles yderligere oplysninger.
That finding was confirmed by the CSTEE and by the policy recommendation drawn up in the framework of the 2004 Report, in which it was agreed that a voluntary emissions reduction programme should be put into operation in parallel with the collection of further data.
I udkastet til tillægget fra 2005 konkluderedes, at konklusionen i rapporten fra 2004 ikke skulle ændres på grundlag af nye oplysninger, men at det anbefaledes at forlænge de eksisterende opfølgningsprogrammer.
The 2005 draft addendum concluded that the findings of the 2004 Report did not need to be amended in the light of the new data but that it was advisable to extend the existing monitoring programmes.
I betragtning af, at forbuddet mod decaBDE aldrig er blevet overvejet i de videnskabelige udtalelser, var Kommissionen ikke forpligtet til at undersøge, hvilke konsekvenser en anvendelse af substitutionsprodukter ville kunne få for miljøet eller for menneskers sundhed og sikkerhed.
The Commission maintains that, having regard to the fact that the prohibition of DecaBDE was never proposed in the scientific opinions, it was under no obligation to examine the environmental, health and safety impact of substitute products.
Det ville således kun være nødvendigt at foretage denne undersøgelse, hvis et sådant forbud havde været påkrævet.
Such an examination would only have been necessary if there had been such a prohibition in the first place.
Der var ligeledes heller ingen grund til at begrænse undtagelsen til specifikke anvendelser af decaBDE.
By the same token, there was no reason to restrict the exemption to specific applications of DecaBDE.
Kommissionen har endvidere gjort gældende, at den ikke er forpligtet til at høre VKSM eller til at tage hensyn til dens udtalelse, da artikel 7 i direktiv 2002/95 foreskriver, at Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 18 i direktiv 75/442, dvs. komitéen for tilpasning til den tekniske udvikling.
The Commission notes additionally that it is not obliged to consult the SCHER or to take account of its opinion, since Article 7 of Directive 2002/95 provides that the Commission is to be assisted by the Committee created under Article 18 of Directive 75/442, that is to say, by the Technical Adaptation Committee.
Parlamentet samt Kongeriget Danmark, Kongeriget Sverige og Kongeriget Norge har gjort gældende, at punkt 10 i bilaget til direktiv 2002/95 kun har til virkning at skabe en tidsmæssig prioritering og hverken indeholder nogen hjemmel eller skaber en særlig fremgangsmåde for vurderingen i forhold til den, der allerede er fastsat i direktiv 2002/95.
According to the Parliament, the Kingdom of Denmark, the Kingdom of Sweden and the Kingdom of Norway, the effect of point 10 of the Annex to Directive 2002/95 is only to create a priority in time, not to empower or to create an evaluation procedure separate from that provided for in Directive 2002/95.
Denne fortolkning af punkt 10 styrkes af den kontekst, hvori direktivet er vedtaget.
That interpretation of point 10 is supported by the context in which that directive was adopted.
I besvarelse af Det Forenede Kongeriges argument, hvorefter Kommissionen har en vid skønsmargen med hensyn til evalueringen af sådanne tekniske problemer, har Parlamentet anført, at dets anbringender vedrørende tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet, proportionalitetsprincippet og begrundelsespligten er selvstændige anbringender og subsidiære i forhold til dets første anbringende, der vedrører Kommissionens forpligtelse til at overholde betingelserne og grænserne for dens gennemførelsesbeføjelser.
Responding to the United Kingdom’s argument that the Commission has a broad discretion in assessing such technical problems, the Parliament stresses that the grounds of annulment on which it relies — breach of the precautionary principle, breach of the principle of proportionality and breach of the obligation to provide a statement of reasons — are autonomous pleas in law and subsidiary to its first plea in law, which concerns the Commission’s obligation to comply with the conditions and limits of its implementing powers.
Indledningsvis bemærkes, at det følger af artikel 7, stk. 1, andet afsnit, EF, at fællesskabsinstitutionerne kun kan handle inden for rammerne af de beføjelser, som er tillagt dem ved EF-traktaten (dom af 23.10.2007, sag C-403/05, Parlamentet mod Kommissionen, Sml. I, s. 9045, præmis 49).
At the outset, it should borne in mind that, in accordance with the second subparagraph of Article 7(1) EC, the Community institutions may act only within the limits of the powers conferred upon them by the EC Treaty (Case C-403/05 Parliament v Commission [2007] ECR I-9045, paragraph 49).
Artikel 202, tredje led, EF bestemmer, at for at sikre virkeliggørelsen af de i traktaten opstillede mål og på de deri fastsatte vilkår skal Rådet i de retsakter, det vedtager, tildele Kommissionen beføjelser til at gennemføre de af Rådet udfærdigede forskrifter.
Under the third indent of Article 202 EC, in order to ensure that the objectives set out in the Treaty are attained and in accordance with its provisions, the Council is to confer on the Commission, in the acts which the Council adopts, powers for the implementation of the rules which the Council lays down.
Rådet kan opstille visse nærmere vilkår for udøvelsen af disse beføjelser. Rådet kan ligeledes i særlige tilfælde forbeholde sig retten til selv direkte at udøve gennemførelsesbeføjelser (dommen i sagen Parlamentet mod Kommissionen, præmis 50).
The Council may impose certain requirements in respect of the exercise of those powers and may also reserve the right, in specific cases, to exercise directly implementing powers itself (Parliament v Commission, paragraph 50).
Da den anfægtede beslutning er baseret på direktiv 2002/95 og særligt direktivets artikel 5, stk. 1, litra b), skal denne bestemmelse undersøges.
As the legal basis for the contested decision is Directive 2002/95 and, in particular, Article 5(1)(b) thereof, it is necessary to examine that provision.
Artikel 5 i direktiv 2002/95 vedrører ændringer af bilaget til direktivet.
Article 5 of Directive 2002/95 deals with the question of amendments to the Annex to that directive.
I henhold til direktivets artikel 4, stk. 2, indeholder dette bilag listen over anvendelser, som forbuddet mod markedsføring af elektrisk og elektronisk udstyr, der indeholder bly, kviksølv, cadmium, hexavalent chrom, PBB eller PBDE, som fastsat i direktivets artikel 4, stk. 1, ikke finder anvendelse på.
Under Article 4(2) of that directive, the Annex lists the applications to which the prohibition of lead, mercury, cadmium, hexavalent chromium, PBB or PBDE in electrical and electronic equipment put on the market, as laid down in Article 4(1), does not apply.
Artikel 5 i direktiv 2002/95 har overskriften »Tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling«.
Article 5 of Directive 2002/95 is entitled ‘Adaptation to scientific and technical progress’.
Det fremgår af indledningen til artiklens stk. 1, at proceduren i direktivets artikel 7, stk. 2, skal overholdes med henblik på at tilpasse direktivets bilag til den videnskabelige og tekniske udvikling og følgelig til de formål, der er fastsat i litra a)-c) i nævnte stk. 1.
It is clear from the introductory words of Article 5(1) that, in order to adapt the Annex to that directive to scientific and technical progress and to amend it, consequently, for the purposes provided for in points (a) to (c) of Article 5(1), the procedure referred to in Article 7(2) of that directive must be complied with.
Artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/95 vedrører specifikt undtagelsen af materialer og komponenter i elektrisk og elektronisk udstyr fra forbuddet i direktivets artikel 4, stk. 1.
Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 deals specifically with the exemption of materials and components of electrical and electronic equipment from the prohibition laid down in Article 4(1) of that directive.
En sådan undtagelse kan kun gøre sig gældende, hvis den ene eller den anden af de to nævnte betingelser er opfyldt, dvs. hvis det enten ikke er teknisk eller videnskabeligt gennemførligt at eliminere eller substituere dem ved hjælp af designændringer eller materialer og komponenter, der ikke kræver anvendelse af de i samme stykke nævnte materialer eller stoffer, eller hvis den negative miljø, sund-heds- og/eller forbrugerbeskyttelsesmæssige belastning som følge af substitutionen er større end de mulige miljø, sundheds- og/eller forbrugerbeskyttelsesmæssige fordele herved.
Such an exemption can arise only if one or other of the two conditions set out is met, that is to say, only if their elimination or substitution via design changes or materials and components which do not require any of the materials or substances referred to therein is technically or scientifically impracticable, or if the negative environmental, health and/or consumer safety impacts caused by substitution are likely to outweigh the environmental, health and/or consumer safety benefits thereof.
Der er ingen holdepunkter i teksten, der giver anledning til at antage, at denne alternative undtagelse i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/95 kan fortolkes selvstændigt fra overskriften til artikel 5 og fra ordlyden af den indledende del af artiklens stk. 1.
There is nothing in the wording of that legislation to suggest that the alternative condition for exemption set out in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 can be interpreted independently of the title of Article 5 or of the introductory words of Article 5(1).
Da direktiv 2002/95 kun indeholder et enkelt bilag, og dette udelukkende opregner de undtagne materialer og komponenter, kræver en udvidelse af denne liste
On the contrary, since Directive 2002/95 contains only one Annex, and
Hvis betingelserne i den indledende del af stk. 1 i artikel 5 i direktiv 2002/95 eller en af de betingelser, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, litra b), ikke er opfyldt, kan markedsføringen af det pågældende elektriske og elektroniske udstyr ikke undtages forbuddet i direktivets artikel 4, stk. 1.
Accordingly, failing fulfilment of the conditions laid down in the introductory words of Article 5(1) of Directive 2002/95, or one of the conditions set out in Article 5(1)(b) thereof, the placing on the market of the electrical and electronic equipment at issue cannot escape the prohibition laid down in Article 4(1) of that directive.
Herved bemærkes, at bortset fra betingelsen vedrørende bistanden fra det udvalg, der er nævnt i artikel 7 i direktiv 2002/95, har Kommissionen ikke overholdt de andre betingelser i direktivets artikel 5, stk. 1, i forbindelse med vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
In that regard, it must be stated that, with the exception of the condition relating to the assistance of the Committee referred to in Article 7 of Directive 2002/95, the conditions laid down in Article 5(1) of that directive were not complied with by the Commission when it adopted the contested decision.
Beslutningen er således vedtaget under hensyn til konklusionerne i rapporten fra 2002, hvilke konklusioner ikke er ændret i rapporterne fra 2004 og 2005.
For the adoption of that decision, account was taken of the findings of the 2002 Report, findings which were not amended by the reports of 2004 and 2005.
Heraf følger, henset til datoen for vedtagelsen af direktivet, den 27. januar 2003, at betingelsen om, at det skal være nødvendigt at tilpasse bilaget til direktivet til den videnskabelige og tekniske udvikling, der er omhandlet i den indledende del af direktivets artikel 5, stk. 1, ikke var opfyldt.
It follows that, with regard to the date on which Directive 2002/95 was adopted — 27 January 2003 — the condition referred to in the introductory words of Article 5(1) of that directive, concerning the need to adapt the Annex to scientific and technical progress, was not met.
Kommissionen har gjort gældende, at den omstændighed, at decaBDE er nævnt i punkt 10 i bilaget til direktiv 2002/95, fritager den for at påvise, at enhver af dens
The Commission contends that the inclusion of DecaBDE in point 10 of the Annex to Directive 2002/95 means that it is not required to show that particular action that
PARLAMENTET OG DANMARK MOD KOMMISSIONEN handlinger vedrørende decaBDE, der henhører under anvendelsesområdet for artikel 5, stk. 1, i direktiv 2002/95, udgør en tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling.
PARLIAMENT AND DENMARK v COMMISSION it has taken with regard to DecaBDE and which falls within the scope of Article 5(1) of Directive 2002/95 constitutes an adaptation to scientific and technical progress.
Det bemærkes, at selv om dette måtte være tilfældet, fritager dette ikke Kommissionen for at påvise, at en af betingelserne i samme direktivs artikel 5, stk. 1, litra b), var opfyldt.
However, even if that were so, it would not relieve the Commission of the obligation to establish that one of the conditions set out in Article 5(1)(b) of that directive was met.
Kommissionen har i sine skriftlige indlæg herved gjort gældende, at det i den foreliggende sag er den anden betingelse i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/95, der er opfyldt, da det af forskellige vurderingsrapporter fremgik, at det ikke var nødvendigt at anvende andre risikonedsættende foranstaltninger end dem, der allerede blev anvendt.
In its written observations, the Commission maintains in that regard that, in the present case, it is the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 which is met, since the various assessment reports stated that there was no need for further risk reduction measures beyond those which were being applied already.
Det fremgår af tredje betragtning til den anfægtede beslutning, der ifølge Kommissionen blev affattet af Rådet, at denne betingelse var opfyldt.
The Commission argues that it follows from the third recital of the contested decision — which, according to the Commission, was drafted by the Council — that that condition was met.
Det bemærkes imidlertid, at hverken tredje betragtning til den anfægtede beslutning eller konklusionerne i de rapporter, hvortil Kommissionen har henvist, beviser, at den anden betingelse i artikel 5, stk. 1, litra b), i direktiv 2002/95 var opfyldt.
It is necessary, however, to point out that neither the third recital of the contested decision, nor the findings of the reports to which the Commission refers, shows that the second condition laid down in Article 5(1)(b) of Directive 2002/95 is met.
Disse rapporter undersøger på ingen måde substitutionsmulighederne for decaBDE og derfor heller ikke de negative indvirkninger, som disse substitutionsmuligheder ville kunne have.
Those reports do not examine at all the possibility of substituting DecaBDE; nor, in consequence, do they consider the negative effects that substitution could have.
Ifølge Parlamentets udtalelser under retsmødet, som Kommissionen ikke har anfægtet, var det først i juni 2006, at Kommissionen anmodede om en undersøgelse af mulighederne for at substituere decaBDE.
According to the Parliament’s submissions during the hearing, which were not disputed by the Commission, it was not until June 2006 that the Commission requested a study on the possibility of replacing DecaBDE.
Kommissionen og Det Forenede Kongerige har imidlertid anført, at artikel 5 i direktiv 2002/95 skal placeres i konteksten med vedtagelsen af direktivet, at bestemmelsen skal læses i lyset af samme direktivs artikel 4, stk. 2, idet sidstnævnte bestemmelse ikke skal fortolkes restriktivt, at punkt 10 i bilaget til direktivet pålægger Kommissionen at handle, som den har gjort, og at Kommissionen råder over en vid skønsmargen.
The Commission and the United Kingdom maintain, however, that Article 5 of Directive 2002/95 must be viewed in the context of its adoption; that it should be read in the light of Article 4(2) of that directive, a provision that need not be interpreted strictly; that point 10 of the Annex to that directive required the Commission to act as it has; and that the Commission had a broad discretion.
Punkt 10 i bilaget til direktiv 2002/95 foreskriver ganske vist, således som Kommissionen og Det Forenede Kongerige har anført, at Kommissionen først og fremmest skal foretage en evaluering af bl.a. decaBDE »for snarest muligt at fastslå, om reguleringen af disse anvendelser skal ændres«.
Admittedly, as the Commission and the United Kingdom state, point 10 of the Annex to Directive 2002/95 states that the Commission is to evaluate the applications for, inter alia, DecaBDE as a matter of priority ‘in order to establish as soon as possible whether these items are to be amended accordingly’.
Der er imidlertid intet i direktiv 2002/95, der styrker den opfattelse, at denne bestemmelse tillader, at Kommissionen ikke overholder betingelserne i direktivets artikel 5, stk. 1, hvilket Kommissionen i øvrigt har erkendt under retsmødet.
However, nothing in Directive 2002/95 lends support to the proposition that that provision relieves the Commission of any obligation to comply with the conditions laid down in Article 5(1) of that directive, a finding that was moreover accepted by the Commission at the hearing.
Det bemærkes indledningsvis, at det følger af ordlyden af artikel 4, stk. 1, i direktiv 2002/95, at anvendelsen af PBDE, som er en stofkategori, hvorunder hører decaBDE, er forbudt i elektrisk og elektronisk udstyr fra den 1. juli 2006.
It should be stated, first, that it is clear from the wording of Article 4(1) of Directive 2002/95 that the use of PBDE, the category of substances to which DecaBDE belongs, is prohibited in electrical and electronic equipment with effect from 1 July 2006.
Dette forbud finder ganske vist efter denne artikels stk. 2 ikke anvendelse på de anvendelser, der er opført i bilaget til nævnte direktiv.
It is true that, under Article 4(2), the prohibition does not apply to the applications listed in the Annex to Directive 2002/95.
Som det fremgår af ordlyden af punkt 10 i dette bilag, er decaBDE imidlertid ikke nævnt deri som et stof, der er undtaget, men som et stof, som Kommissionen skal evaluere efter proceduren i direktivets artikel 7, stk. 2.
Nevertheless, as is clear from the wording of point 10 of that Annex, DecaBDE is named, not as an exempted substance, but as a substance which must undergo an assessment by the Commission in the context of the procedure referred to in Article 7(2) of that directive.
En ændring af bilaget til direktiv 2002/95 efter denne procedure med henblik på at undtage materialer og komponenter i elektrisk og elektronisk udstyr kræver efter den klare og præcise ordlyd af direktivets artikel 5, stk. 1, at betingelserne i denne bestemmelse, der på ingen måde henviser til punkt 10 i bilaget til direktivet, er opfyldt.
The amendment of the Annex to Directive 2002/95 in accordance with that procedure, for the purposes of exempting materials and components of electrical and electronic equipment, requires — according to the clear and precise wording of Article 5(1) of that Directive — the conditions laid down in that provision to be met and those conditions make no mention of point 10 of the Annex to that directive.
Punkt 10 i bilaget til direktiv 2002/95 havde derfor, således som Parlamentet, Kongeriget Danmark, Kongeriget Sverige og Kongeriget Norge med rette har gjort gældende, blot til virkning at skabe en tidsmæssig prioritering og ikke at udgøre en bemyndigelse eller at skabe en evalueringsprocedure, der er særskilt fra den, der allerede er fastsat i direktivet.
As the Parliament, the Kingdom of Denmark, the Kingdom of Sweden and the Kingdom of Norway have correctly pointed out, point 10 of the Annex to Directive 2002/95 therefore had the sole effect of creating a priority in time, not of empowering the Commission nor of creating an evaluation procedure separate from that already provided for in that directive.
Idet direktivets artikel 5 dernæst skal undersøges i dets kontekst, bemærkes, at denne bestemmelse fastsætter betingelserne for undtagelse fra princippet om forbud, der er fastsat i direktivets artikel 4, stk. 1, og derfor skal fortolkes strengt.
If Article 5 of that directive is then examined in context, it should be borne in mind that Article 5 specifies the conditions for exemption from the principle of prohibition laid down in Article 4(1) of that directive and must therefore be interpreted strictly.
Som sagsøgerne har gjort gældende, foreskriver artikel 4, stk. 2, i direktiv 2002/95 kun en mulighed for at undtage anvendelser af stoffer, men ikke et stof som sådant.
As the applicants have pointed out, Article 4(2) of Directive 2002/95 allows for the possibility of exemption only as regards the applications of substances, not for any substance per se.
Kommissionen har i denne forbindelse ikke anfægtet sagsøgernes argument om, at undtagelsen »i polymerer«, som omhandlet i den anfægtede beslutning, svarer til en generel undtagelse for anvendelsen af decaBDE i elektrisk og elektronisk udstyr, idet decaBDE hovedsageligt anvendes i polymerer.
In that regard, the Commission did not dispute the applicants’ argument that as DecaBDE is principally used in polymers, the exemption ‘in polymeric applications’, as referred to in the contested decision, is equivalent to a general exemption for the use of DecaBDE in electrical and electronic equipment.
Kommissionen har under retsmødet anført, at decaBDE kan anvendes i tekstiler, men det må bemærkes, at tekstiler ikke er omfattet af direktiv 2002/95, der, som titlen angiver, udelukkende vedrører elektrisk og elektronisk udstyr.
The Commission stated at the hearing that DecaBDE could be used in textiles, but it must be noted that textiles are not covered by Directive 2002/95 which, as its title indicates, concerns only electrical and electronic equipment.
Hvad angår formålene med direktiv 2002/95 fremgår det endelig af femte, sjette og ellevte betragtning, at fællesskabslovgivers ønske er at forbyde de produkter, der er omfattet af direktivet, og udelukkende at indrømme undtagelser under nøje fastlagte betingelser.
Finally, as regards the objectives of Directive 2002/95, it is clear from the fifth, sixth and eleventh recitals thereto that the intention of the legislature is to prohibit products referred to in the directive and to grant exemptions only in accordance with carefully defined conditions.
Uden at det er nødvendigt at tage stilling til udstrækningen af Kommissionens skønsmargen, er det i denne sag tilstrækkeligt at bemærke, at den anfægtede beslutning, der svarer til en generel undtagelse for anvendelsen af decaBDE i elektrisk og elektronisk udstyr, er blevet vedtaget, uden at de betingelser, der er fastsat af fællesskabslovgiver i artikel 5, stk. 1, i direktiv 2002/95, er overholdt, og er i strid med det
In the present case, without it being necessary to rule on the extent of the Commission’s discretion, it is sufficient to state that the contested decision, which is equivalent to a general exemption for the use of DecaBDE in electrical and electronic equipment, was adopted when the conditions laid down by the Community legislature in Article 5(1) of Directive 2002/95 had not been met and runs counter to the object-