natgillin/translations-raw huggingface dataset:
På baggrund af ovenstående betragtninger foreslår jeg, at Domstolen
In the light of the above considerations, I suggest that the Court should:
— antager den ugyldighedsindsigelse, som Kongeriget Spanien har fremsat mod artikel 3 og 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95, til realitetsbehandling
‘— declare admissible the plea of illegality raised by the Kingdom of Spain in regard to Articles 3 and 6 of Council Regulation (EC) No 1954/2003 of 4 November 2003 on the management of the fishing effort relating to certain Community fishing areas and resources and modifying Regulation (EEC) No 2847/93 and repealing Regulations (EC) No 685/95 and (EC) No 2027/95;
— frifinder Rådet for Kongeriget Spaniens annullationssøgsmål, og
— dismiss the action for annulment brought by the Kingdom of Spain; and
— pålægger Kongeriget Spanien at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 69, stk. 2, i Domstolens procesreglement; Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger i overensstemmelse med samme artikels stk. 4.
— order the Kingdom of Spain to pay the costs, pursuant to Article 69(2) of the Rules of Procedure of the Court, with the Commission of the European Communities bearing its own costs pursuant to Article 69(4) of those rules.’
DOMSTOLENS DOM (Anden Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT (Second Chamber)15 May 2008 *
Kongeriget Spanien ved E. Braquehais Conesa og A. Sampol Pucurull, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, sagsøger, mod
Kingdom of Spain, represented by E. Braquehais Conesa and A. Sampol Pucurull, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Rådet for Den Europæiske Union ved J. Monteiro og F. Florindo Gijón, som befuldmægtigede, sagsøgt,
Council of the European Union, represented by J. Monteiro and F. Florindo Gijón, acting as Agents, defendant,
SPANIEN MOD RÅDET støttet af:
SPAIN v COUNCIL supported by
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved T. van Rijn og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, intervenient, har
Commission of the European Communities, represented by T. van Rijn and F. Jimeno Fernández, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, intervener,
DOMSTOLEN (Anden Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne J. Makarczyk, P. Kūris (refererende dommer), J.-C. Bonichot og C. Toader, generaladvokat: Y. Bot justitssekretær: R. Grass, på grundlag af den skriftlige forhandling, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 31. januar 2008, afsagt følgende
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of Chamber, J. Makarczyk, P. Kūris (Rapporteur), J.-C. Bonichot and C. Toader, Judges,
Ved sin stævning har Kongeriget Spanien nedlagt påstand om annullation af artikel 16 i Rådets forordning (EF) nr. 1415/2004 af 19. juli 2004 om fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskerier (EUT L 258, s. 1).
In its application, the Kingdom of Spain is seeking annulment of Articles 1 to 6 of Council Regulation (EC) No 1415/2004 of 19 July 2004 fixing the maximum annual fishing effort for certain fishing areas and fisheries (OJ 2004 L 258, p. 1).
Artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358, s. 59) bestemmer, at »[Rådet] træffer […] EF-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri«.
Article 4(1) of Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy (OJ 2002 L 358, p. 59) provides that ‘the Council shall establish Community measures governing access to waters and resources and the sustainable pursuit of fishing activities’.
Blandt disse foranstaltninger nævnes i forordningens artikel 4, stk. 2, litra f), de, som tilsigter at fiskeriindsatsen begrænses, hvilket for et fartøj vil sige dets kapacitet og aktivitet, og for en gruppe fartøjer, summen af fiskeriindsatsen for alle fartøjerne i gruppen.
Among such measures, Article 4(2)(f) of that regulation mentions measures limiting ‘fishing effort’, that term meaning, for a fishing vessel, the product of its capacity and its activity and, for a group of vessels, the sum of the fishing effort of all vessels in the group.
Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95 (EUT L 289, s. 1) er en af disse foranstaltninger, som i sin artikel 1 fastsætter, hvilke betingelser og procedurer der skal gælde for en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i ICES-område V, VI, VII, VIII, IX og X samt CECAF-afsnit 34.1.1, 34.1.2 og 34.2.0.
Council Regulation (EC) No 1954/2003 of 4 November 2003 on the management of the fishing effort relating to certain Community fishing areas and resources and modifying Regulation (EC) No 2847/93 and repealing Regulations (EC) No 685/95 and (EC) No 2027/95 (OJ 2003 L 289, p. 1) is one of the measures which, according to Article 1 thereof, establishes the criteria and procedures for a system relating to the management of fishing effort in ICES areas V, VI, VII, VIII, IX and X and CECAF divisions 34.1.1, 34.1.2 and 34.2.0.
I henhold til anden og fjerde betragtning til forordning nr. 1954/2003 er formålet hermed, efter udløbet den 31. december 2002 af ordningen om adgang til visse farvande og ressourcer, der er fastlagt i akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT 1985 L 302, s. 23, herefter »tiltrædelsesakten«), at ændre visse bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 685/95 af 27. marts 1995 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i Fællesskabet (EFT L 71,
According to the second and fourth recitals in the preamble thereto, Regulation No 1954/2003 is intended, inter alia — following the expiry on 31 December 2002 of the provisions of the Act concerning the conditions of accession of the Kingdom of Spain and the Portuguese Republic and the adjustments to the Treaties (OJ 1985, 302, p. 23, ‘the Act of Accession’) governing access to certain waters and resources — to adapt to the new legal situation certain provisions of Council Regulation (EC) No 685/95 of 27 March 1995 on the management of the fishing effort relating to
Undtagen for det område, der er defineret i artikel 6, stk. 1, skal medlemsstaterne: a) vurdere fiskeriindsatsen for fartøjer med en længde overalt på 15 m eller mere som et årligt gennemsnit for perioden 1998-2002 i hvert af de ICES-områder og CECAF-afsnit, hvortil der er henvist i artikel 1 for demersale fiskerier, bortset fra demersale fiskerier, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande, og fiskeri af kammusling, taskekrabbe og edderkopkrabbe, som fastlagt i bilaget til nærværende forordning.
(a) assess the levels of fishing effort exerted by vessels equal to or more than 15 metres in length overall, as an annual average of the period 1998 to 2002, in each of the ICES areas and CECAF divisions referred to in Article 1 for demersal fisheries, excluding demersal fisheries, those covered by Council Regulation (EC) No 2347/2002 of 16 December 2002 establishing specific access requirements and associated conditions applicable to fishing for deep-sea stocks and fisheries for scallops, edible crab and spider crab, as laid down in the Annex to this Regulation. For the calculation of fishing effort the fishing capacity of a vessel shall be measured as the installed power expressed in kilowatts (kW);
Til beregning af fiskeriindsatsen måles et fartøjs fiskerikapacitet ved effekten i kilowatt (kW) b) tildele fiskeriindsatsen, vurderet efter litra a), i de enkelte ICES-områder eller CECAF-afsnit for hver af de fiskeriaktiviteter, der er nævnt i litra a).
(b) allocate the level of fishing effort assessed conforming to [point] (a) in each ICES area or CECAF division, with regard to each of the fisheries mentioned in [point] (a).
Fiskeriindsatsen for fiskerfartøjer med en længde overalt på 10 m eller mindre skal vurderes globalt for hvert fiskeri og for hvert område eller afsnit, som der er henvist til i artikel 6, stk. 1, i perioden 1998-2002.
The fishing effort of fishing vessels equal to or less than 10 metres in length overall shall be assessed globally for each fishery and area or division referred to in Article 6(1) during the period 1998 to 2002.
Medlemsstaterne sikrer, at disse fartøjers fiskeriindsats begrænses til den fiskeriindsats, som vurderes i henhold til stk. 1 og stk. 2.«
Member States shall ensure that the fishing effort of these vessels is limited to the level of fishing effort assessed conforming to paragraphs 1 and 2.’
I artikel 6 i forordning nr. 1954/2003 er der desuden fastsat en særlig forvaltningsordning for fiskeriindsatsen, der finder anvendelse på et særligt biologisk følsomt område, som er afgrænset ud for Irlands kyster, og hvori »[medlemsstaterne] vurderer fiskeriindsatsen for fartøjer med en længde overalt på 10 m eller mere som et årligt gennemsnit for perioden 1998-2002 af fiskeri efter demersale arter, bortset fra dem, der er omfattet af forordning (EF) nr. 2347/2002, og fiskeri efter kammusling, taskekrabbe og edderkopkrabbe og tildeler den således vurderede fiskeriindsats for hvert af disse fiskerier«.
Moreover, Article 6 of Regulation No 1954/2003 establishes a specific effort regime applicable to a biologically sensitive area off the Irish coast in which ‘Member States shall assess the levels of fishing effort exerted by vessels equal to or more than 10 metres in length overall, as an annual average of the period 1998 to 2002, for demersal fisheries, excluding those covered by Regulation (EC) No 2347/2002, and fisheries for scallops, edible crab and spider crab, and allocate the level of fishing effort thus assessed for each of those fisheries.’
Endelig fastsættes i artikel 11, stk. 1 og 2, i forordning nr. 1954/2003, at på grundlag af de oplysninger, som medlemsstaterne underretter Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om, forelægger denne Rådet for Den Europæiske Union et forslag til forordning om fastlæggelse af den maksimale årlige fiskeriindsats for
Finally, Article 11(1) and (2) of Regulation No 1954/2003 provides that, on the basis of the information to be communicated to the Commission by the Member States, the Commission is to submit to the Council a proposal for a Regulation fixing the maximum annual fishing effort for each Member State and for each area and fishery
SPANIEN MOD RÅDET hver medlemsstat og hvert område og hvert fiskeri som defineret i artikel 3 og 6, og at Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen træffer afgørelse om disse indsatser.
SPAIN v COUNCIL defined in Articles 3 and 6 and that the Council, acting by qualified majority on the proposal from the Commission, is to decide on that effort.
Det er i medfør af denne bestemmelse, at Rådet vedtog forordning nr. 1415/2004.
In implementation of that provision, the Council adopted Regulation No 1415/2004.
Medlemsstaterne sikrer, at udnyttelsen af den tildelte fiskeriindsats, opdelt på område, jf. artikel 3 og 6 i forordning (EF) nr. 1954/2003, ikke medfører, at der bruges mere tid på fiskeri, sammenholdt med niveauet for fiskeriindsatsen i referenceperioden.
Each Member State shall ensure that the utilisation of fishing effort allocations by area, as defined in Articles 3 and 6 of Regulation (EC) No 1954/2003, will not result in more time spent fishing by comparison to fishing effort levels exerted during the reference period.
SPANIEN MOD RÅDET
SPAIN v COUNCIL
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.’
Retsforhandlingerne og parternes påstande
Procedure and form of order sought
Eftersom Kongeriget Spanien den 29. januar 2004 anlagde sag, der er registreret under sagsnummer C-36/04, om annullation af artikel 3, 4 og 6 i forordning nr. 1954/2003,
Since the Kingdom of Spain brought an action on 29 January 2004, registered as Case C-36/04, for annulment of Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, it was
Ved kendelse afsagt af Domstolens præsident den 9. marts 2005 har Kommissionen fået tilladelse til at intervenere til støtte for Rådets påstande i nærværende sag.
By order of the President of the Court of 9 March 2005, the Commission was granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council in the present case.
Ved dom af 30. marts 2006, Spanien mod Rådet (sag C-36/04, Sml. I, s. 2981), afviste Domstolen søgsmålet om annullation af artikel 3, 4 og 6 i forordning nr. 1954/2003, idet den fastslog, at disse bestemmelser ikke kan udskilles fra resten af forordningen, hvorfor sagen ikke kunne antages til realitetsbehandling.
By judgment of 30 March 2006 in Case C-36/04 Spain v Council [2006] ECR I-2981, the Court dismissed the application for annulment of Articles 3, 4 and 6 — only — of Regulation No 1954/2003, since it considered that those provisions were not severable from the rest of that regulation, with the result that the action was inadmissible.
Efter afsigelse af nævnte dom og genoptagelsen af retsforhandlingerne i nærværende sag har Kongeriget Spanien i replikken udtrykkeligt fremsat en ulovlighedsindsigelse mod forordning nr. 1954/2003 og fastholdt påstandene om annullation af artikel 16 i forordning nr. 1415/2004 samt påstået, at den sagsøgte institution tilpligtes at betale sagens omkostninger.
Following delivery of that judgment, and the resumption of the proceedings in the present case, the Kingdom of Spain formally raised, in its reply, a plea of illegality in regard to Regulation No 1954/2003, and maintained its claim that the Court should annul Articles 1 to 6 of Regulation No 1415/2004 and order the Council to pay the costs.
Rådet og Kommissionen har nedlagt påstand om frifindelse og om, at Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
The Council and the Commission contend that the Court should dismiss the action and order the Kingdom of Spain to pay the costs.
Om formaliteten med hensyn til ulovlighedsindsigelsen
Admissibility of the plea of illegality
Rådet har anført, at den ulovlighedsindsigelse, som Kongeriget Spanien har fremsat mod forordning nr. 1954/2003, ikke kan antages til realitetsbehandling, dels fordi
The Council contends that the Kingdom of Spain’s plea of illegality concerning Regulation No 1954/2003 is inadmissible since, on the one hand, it was raised out of time — that is, in the reply rather than in the application — and, on the other, the
SPANIEN MOD RÅDET den er fremført for sent, nemlig i replikken og ikke i stævningen, dels fordi medlemsstaten under alle omstændigheder ikke kan anfægte forordningens gyldighed efter udløbet af fristen i artikel 230, stk. 5, EF.
Member State cannot in any event challenge the validity of that regulation after the expiry of the timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
Rådet har for det første gjort gældende, at der i henhold til procesreglementets artikel 42, stk. 2, ikke må fremsættes nye anbringender under sagens behandling, og at afvisningen af det søgsmål, der var anlagt af Kongeriget Spanien, og som førte til dommen i sagen Spanien mod Rådet, ikke kan anses for en ny faktisk omstændighed i artikel 42’s forstand.
It argues, first, that Article 42(2) of the Rules of Procedure prohibits the introduction of new pleas in law in the course of proceedings and that the dismissal of the Kingdom of Spain’s action in Spain v Council, cited above, cannot be regarded as a new fact for the purposes of that provision.
Det har for det andet anført, at hvis en medlemsstat kunne anfægte gyldigheden af en EF-retsakt efter udløbet af fristen i artikel 230, stk. 5, EF med en ulovlighedsindsigelse, hver gang en institution vedtager en retsakt til gennemførelse af denne forordning, ville dette gøre det muligt at anfægte fællesskabsretsakter, der afføder retsvirkninger, i det uendelige, hvilket ville være i strid med formålet med søgsmålsfrister, nemlig at værne om retssikkerheden.
The Council points out, secondly, that if a Member State were permitted to challenge the validity of a Community regulation after the expiry of the timelimit laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC by raising a plea of illegality each time an institution adopts a measure implementing that regulation, it would be possible to challenge indefinitely Community measures producing legal effects, which would be contrary to the purpose of the timelimits for bringing actions, which is to ensure legal certainty.
Kommissionen, der intervenerer til støtte for Rådet, og som har nedlagt påstand om frifindelse, har anført, at forordning nr. 1954/2003 og nr. 1415/2004, der blot iværksætter førstnævnte forordning, er så tæt forbundne, at nærværende søgsmål blot er en, næsten ordret, gentagelse af det søgsmål, der førte til dommen i sagen Spanien mod Rådet.
The Commission, which is intervening in support of the Council and which contends that the action should be dismissed as unfounded, states that Regulation No 1954/2003 is so closely linked to Regulation No 1415/2004, which merely implements it, that the present action is merely an almost literal repetition of the action in Spain v Council.
Nærværende søgsmål er i virkeligheden ikke anlagt til prøvelse
The present action has not really been brought against Regulation
DOM AF 15.5.2008 — SAG C-442/04 af forordning nr. 1415/2004, men snarere til prøvelse af artikel 3, 4 og 6 i forordning nr. 1954/2003, idet ingen af de anbringender, der er fremført i nærværende sag, henviser specifikt eller direkte til forordning nr. 1415/2004.
No 1415/2004 but against Articles 3, 4 and 6 of Regulation No 1954/2003, since none of the pleas put forward mention Regulation No 1415/2004 specifically or directly.
Da Kongeriget Spanien således ønsker, at nærværende sag gennemføres efter afsigelsen af dommen i sagen Spanien mod Rådet, forsøger det at undgå virkningerne af denne dom.
In short, by continuing the present procedure after the delivery of judgment in Spain v Council, the Kingdom of Spain is seeking to avoid the consequences of that judgment.
Eftersom Rådet blev frifundet i nævnte sag, er nærværende sag »uden genstand«.
Since its application was dismissed in the latter case, the present case is ‘without purpose’.
Derudover kan sagsøgeren ifølge Kommissionen ikke fremføre en ulovlighedsindsigelse mod en fællesskabsretsakt, hvis sagsøgeren har kunnet anlægge et annullationssøgsmål vedrørende denne retsakt.
In addition, in the Commission’s view, the applicant cannot raise a plea of illegality in regard to a measure in respect of which it could have brought an action for annulment.
Ydermere er indsigelsen ikke et spørgsmål om ufravigelige procesforudsætninger, og det burde derfor have været udtrykkeligt fremsat i stævningen.
Moreover, that plea, which does not raise a question of public policy, should have been expressly put forward at the stage of the application.
Indsigelsen er fremsat for sent og indebærer, at der fremsættes et nyt anbringende, og at den oprindelige påstand ændres, hvilket er i strid med procesreglementets artikel 42.
It was raised out of time and constitutes the introduction of a new plea in law and an amendment of the initial application, contrary to Article 42 of the Rules of Procedure.
Derfor mener Kommissionen, at nærværende søgsmål bør afvises, uden at det er nødvendigt at behandle sagens realitet.
For all of those reasons, the Commission considers that the present action should be dismissed without there being any need to examine the substance of the case.
Kongeriget Spanien har gjort gældende, at der er en direkte juridisk forbindelse mellem forordning nr. 1954/2003 og nr. 1415/2004, og at dommen i sagen Spanien mod Rådet udgør en ny faktisk og retlig omstændighed, som er kommet frem under sagens behandling, således at den fremsatte ulovlighedsindsigelse kan realitetsbehandles.
The Kingdom of Spain claims that Regulations Nos 1954/2003 and 1415/2004 are directly linked in law and that the judgment in Spain v Council constitutes a new matter of fact and of law which came to light in the course of the procedure, with the result that the plea of illegality which it has raised is admissible.
Kongeriget Spanien har tilføjet, at denne indsigelse hverken tilsidesætter retsikkerhedsprincippet eller princippet om retskraft, eftersom den blev fremsat inden for fristen, der gælder for anlæggelse af søgsmål til prøvelse af grundforordningen og gennemførelsesforordningen, og at Domstolen ikke behandlede realiteten i den tidligere dom.
It adds that the plea does not undermine the principle of legal certainty or the principle of res judicata because it was raised within the timelimits for bringing an action against the basic regulation and the implementing regulation, and the Court did not rule on the substance of the case in its earlier judgment.
Artikel 241 EF bestemmer, at »[u]anset udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 230, stk. 5, kan hver part i en retstvist, der angår en forordning udstedt af
Pursuant to Article 241 EC, ‘[n]otwithstanding the expiry of the period laid down in the fifth paragraph of Article 230, any party may, in proceedings in which a regulation
Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab, af Rådet, af Kommissionen eller af [Den Europæiske Centralbank] for Domstolen påberåbe sig de i artikel 230, stk. 2, nævnte grunde og gøre gældende, at forordningen ikke kan finde anvendelse«.
SPAIN v COUNCIL adopted jointly by the European Parliament and the Council, or a regulation of the Council, of the Commission, or of the [European Central Bank] is at issue, plead the grounds specified in the second paragraph of Article 230 in order to invoke before the Court of Justice the inapplicability of that regulation’.
Det fremgår af denne artikel, at en medlemsstat i forbindelse med en tvist inden udløbet af fristen i artikel 230, stk. 5, EF kan anfægte lovligheden af en forordning, med hensyn til hvilken den ikke har anlagt noget annullationssøgsmål.
It follows from that article that a Member State may, in the course of legal proceedings, challenge the legality of a regulation against which it has not brought an action for annulment before the expiry of the timelimits laid down in the fifth paragraph of Article 230 EC.
Det skal i denne forbindelse bemærkes, at eftersom medlemsstaternes ret til at anlægge annullationssøgsmål til prøvelse af en forordning ikke er begrænset, ville Rådets og Kommissionens afvisningspåstand — hvorefter en medlemsstat ikke kan gøre gældende, at en forordning er ulovlig efter udløbet af ovennævnte frist, selv om den inden for fristen kunne havet påstået annullation heraf — såfremt den tages til følge, indebære, at medlemsstaterne mister retten til at anfægte en forordnings lovlighed, når de i forbindelse med en tvist for Domstolen gør gældende, at den ikke finder anvendelse.
It should be pointed out in that regard that since the right of the Member States to bring an action for annulment of a regulation is not limited, the plea of inadmissibility raised by the Council and the Commission — to the effect, essentially, that a Member State may not plead the illegality of a regulation after the expiry of the abovementioned timelimits if it could have sought the annulment thereof within those timelimits — would mean, if accepted, that Member States do not have the right to query, in the course of legal proceedings, the legality of a regulation in order to invoke its inapplicability before the Court.