natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Denne spejling synes efter op lysninger i litteraturen at veksle meget, fordi dataskærme ofte opstilles i lokaler, der har været indrettet til andre formål, eller fordi der skal foregå andre arbejdsprocesser end skærmaflæsning.
The information given in the literature indicates that this reflection changes a great deal, because display screens are often located in rooms designed for other purposes, or be­cause other types of work have to be carried out in the same room.
Opløsningsevne og kontrast følsomhed kan rent fysiologisk ikke adskilles fra hinanden, idet enhver opløsning af detaljer beror på belysningsforskelle på nethindens sanseelementer.
On purely physiological grounds no distinction can be made between resolving power and sensitivity to contrast, since all perception of detail is based on differences in illumination on separate retinal receptors.
Derfor følger de to de].funktioner samme fysiologiske love, og er ind byrdes afhængige af hinanden.
The two functions therefore obey the same physiological laws and are mutually dependent.
Både synsstyrken og kontrast følsomheden afhænger af adaptationsniveauet, som igen er bestemt cif luminanser i synsfeltet.
Both visual acuity and sensitivity to contrast depend on the level of adaptation, which in turn is determined by the luminances in the visual field.
Det er altså ikke alene skærmbaggrunden, der fastsætter dette niveau.
It is therefore not the screen background alone that fixes this level.
Kun når det drejer sig om længere tids betragtning af sorte symboler på lys baggrund er det denne, der bestemmer adaptationsniveauet.
This is so only in visual work involving long-term observa­tion of black symbols on a bright background.
På et lavere adaptationsniveau er både op løsningsevne og kontrastfølsomhed nedsat, og begge funktioner når først deres optimale kapacitet ved et adaptationsniveau, der svarer til en ensartet baggrundsluminans på 200-300 cd/m-.
Both resolving power and sensitivity to contrast decrease with decreasing level of adaptation, and both functions only reach their optimum at a level of adaptation corresponding to a uniform background luminance of 200-300 cd/m .
42 nans og symbolluminans ofte ikke varieres uafhængigt af hinanden, og ydermere vil symbolerne begynde at flimre, når deres luminans overstiger en vis kritisk størrelse (Granjean 1978). Det er imidlertid vanskeligt at opstille faste normer også for flimmerfrekvensen, fordi den kriti­ske flimmerfusionsfrekvens (den frekvens, hvor intermit­terende lys netop opfattes som en konstant, respektive hvor konstant lys netop begynder at flimre) som andre fy­siologiske funktioner afhænger først og fremmest af adap­tationsniveau, men også blandt andet af objektstørrelse, kontrast og placering i synsfeltet. Repeterende lysstimu­li opfattes med en "maskeringseffekt", hvor de foregående lysglimt påvirker nethindens lysfølsomhed (forskellig fra diskrimineringsevne) og dermed registreringen af det føl­gende lysglimt. Kun på et højt adaptationsniveau (ca. 10.000 cd/m ) og ved store objekter (der ses under syns­vinkler på 20°) kan man skelne flimren med en frekvens af 55 hz.
35 ray screens it is often impossible to vary the background luminance and symbol luminance independently and, in addition, the symbols begin to flicker when their luminance exceeds a certain critical value (Grandjean, 1978).
Den såkaldte Ferry­Porter lov fastslår, at den kri­tiske flimmerfusionsfrekvens inden for visse grænser er proportional med logaritmen til nethindebelysningen.
The so-called Ferry-Porter law states that, within certain limits, the critical flicker fusion frequency is propor­tional to the logarithm of the retinal illumination.
For­holdene kompliceres, da belysningen på nethinden både be­stemmes af den betragtede luminans og af pupilarealet, og da dette sidste øges, når luminansen mindskes.
The situation is complicated by the fact that the illumination on the retina is determined both by the luminance offered and by the pupil area, and that the latter increases when the luminance decreases.
Inden for ret vide grænser er den kritiske flimmerfusionsfrekvens mellem 40 og 45.
Within fairly broad limits the CFF is between kO and k5 Hz.
Gould (1968) anfører, at kun fosfortypen Ρ 31 kommer op på disse værdier.
Gould (1968) reported that only phosphor type Ρ 31 reaches these values.
Flimren omkring 10 hz svarer til alfa­rytmen i hjernen og bruges klinisk i un­dersøgelsen af patienter med epilepsi.
A flicker of around 10 Hz corresponds to the cerebral alpha rhythm and is used clinically in electroencephalographic examinations of patients with epilepsy.
Der er ikke fysio­logiske holdepunkter for at antage, at flimren, der ikke opleves, kan have skadelige virkninger på organismen.
There are no physiolo­gical grounds for assuming that unperceived flicker can have any harmful effects on the system.
Der er altså behov for større ak­kommodation, når man betragter et rødt symbol og mindre, hvis man iagttager et blåt symbol.
As a result, there is a need for grea­ter accommodation when a red symbol is being looked at, and less when a blue symbol is being looked at.
Farveblindhed er of­test ingen hindring for at skelne mellem store farvefor­skelle under de synsvinkler, der anvendes, men det kan anføres, at farveblindes klarhedsmaximum i spektret (og dermed en oplevet kontrast) er forskellige fra farvenor­males .
Colour blindness is usually no obstacle to distinguishing between the large colour differences subtended at the visual angles used, but it should be pointed out that for the colour­blind person the brightness maximum in the spectrum (and hence contrast perception) is different from that of normal individuals.
ØJETS KAPACITET TIL AT UDFØRE SKÆRMARBEJDE.
Ocular capability to perform VDU work
Skærmarbejde foregår oftest i en arbejdsafstand af størrel­sesordenen 60 cm.
VDU work is usually performed at a working distance of the order of 60 cm.
Det er på denne afstand, at opløsnings­evnen skal udnyttes. Synsstyrke måles imidlertid på 6 me­ters afshand. Man kunne altså godt forestille sig en nær­synet person, der måtte bruge briller til bilkørsel, men kunne klare skærmarbejde uden.
This is the distance at which the resolving power has to be used.
Størstedelen af menneskehe­den er imidlertid let langsynede (hypermétrope).
Most people, however, are slightly long­sighted (hypermetropia).
De har et normalt afstandssyn, fordi de kan udnytte deres akkommoda­tionsevne (der er beregnet til brug til nære synsopgaver) også på cifstand, men det har konsekvenser for nærarbejdet, fordi de på forhånd må beslaglægge noget af deres reserve­kraft.
They have normal distant vision because they can utilize their accommodation mechanism (which is intended for viewing near objects) at distance also, but this has consequences for close work because they have to use up some of their reserve power of accommodation beforehand.
Drejer det sig om større grader af hypermetropi, kan det være en vanskelig sag at bestemme hypermetropiens grad, fordi en habituel akkommodations­"krampe" kræver lang tid at afslappe.
Fairly high degrees of hypermetropia can be difficult to assess, because a habitual "accommoda­tion spasm" requires a long time to relax.
En måling af akkommodationsnærpunk­tet og en sammenligning med normalværdien kan indicere, hvor meget af akkommodationskraften, der i forvejen er be­slaglagt.
Measurement of the near point of accommodation and its comparison with normal values can indicate how much power of accommodation has been used up beforehand.
En objektiv refraktionsbestemmelse efter medica­mentei lämning af akkommodationsmusklen (m. ciliaris) gi­ver den mest eksakte bestemmelse af øjets refraktion. Så­danne metoder er ikke rutine i den daglige klinik, og man kan ikke på forhånd regne med, at folk er forsynet med passende briller, og derfor har et intakt akkommodations­apparat.
An objec­tive refraction assessment following drug­induced paralysis of the muscle responsible for accommodation (m. ciliaris) provides the most exact esti­mation of refraction.
Akkommodationsnærpunktet afhænger af alderen.
The near point of accommodation varies with age.
Of­test bruges Duanes værdier som normalværdier.
Duane's values are normally used as reference values.
Akkommoda­tionsnærpunktet, d.v.s. den korteste afstand, man endnu kan se en passende lille detalje i, måles i dioptrier, d.v.s. dem reciprokke værdi af denne afstand målt i meter.
The near point of accommodation, ie the shortest distance at which a person can still see an appropriately small detail, is measured in dioptres, ie the reciprocal of this distance measured in metres.
Ved at bruge reciprokke værdier opnår man at udtrykke, at den, der kan se i den korteste afstand, har den bedste ak­kommodati onsevne.
The use of reciprocal values means that the individual who can see at the shortest distance is classed as having the best power of accommodation.
Til at se klart på 60 cm's afstand kræves altså 1 : 0,6 = 1,67 dioptrier, og man kunne på forhånd tro, at "normale" mennesker helt op til over 50 års alderen kunne klare dette arbejde.
37 possibly does not impair distant vision), and secondly, experience shows that an individual cannot exert his maximal power of accommodation throughout the entire day.
Som tidligere anført er objektive målemetoder for akkommodationstræthed ikke tilgængelige.
As mentioned earlier, objective methods of measuring accommodation fatigue are not available.
Som en ren empirisk tommelfingerregel regner man oftest med, at halvdelen af akkommodationsreserven kan udnyttes uden træthed, men der må også her være betydelige individuelle variationer.
As a purely empiri­cal rule of thumb, it is usually calculated that one half of the reserves of accommodation can be used without fatigue, but here again there may be significant individual variations.
Denne regel udsiger, at man helt klart må betragte en akkommodationsanstrengelse i forhold til den forhåndenværende reserve.
This rule makes it clear that an accommodation effort obviously has to be assessed in relation to the re­serves available.
Når Grandjean (1978) lægger stor vægt på, at Höller et al (197 5) har fundet en nedsættelse af akkommodationen på 1/4 dioptri hos 14 personer, der havde arbejdet ved en skærmterminal i 4 timer, må man spørge sig, hvor stor procentdel af den samlede reserve, nedsættelsen udgjorde, og hvor stor målefejlen på bestemmelsen var, før man tager stilling til, om der var påvist en rimelig grund til øjentræthed .
When Grandjean (1978) attaches considerable signifi­cance to the fact that Höller et al (1975) found a decline in accommoda­tion of Λ/k dioptre in *\k individuals who had worked at a VDU for four hours, it is pertinent to ask what percentage of the total reserves this decline represented, and how large the measurement error was, before de­ciding whether this demonstrated a likely cause of eye fatigue.
Akkommodationsmusklen (m. ciliaris) innerveres fra et centrum i mellemhjernen (Edinger-Westphals kerne). Fra denne kerne udsendes koblede impulser til både akkommodation, konvergens og forsnævring af pupillen.
The muscle responsible for accommodation (m. ciliaris) is innervated from a centre in the midbrain (Edinger­Westphal nucleus).
En yderligere finindstilling af konvergensen kan foregå ved hjælp af fusionen, hvor sammensmeltning af de to øjnes nethindebilleder kan foregå på trods af, at de ikke dannes på nøjagtigt tilsvarende steder på nethinden (falder på disparate punkter).
An additional fine adjustment of convergence can take place with the aid of the fusion by which amalgamation of the two retinal images is made possible despite the fact that they are not formed on exactly corresponding areas of the retina (fall on disparate points).
Såvel øjnenes afgivelse fra parallelitet i hvilestillingen (heterofori) som størrelsen af de korrigerende kræfter (fusionsreserven) veksler individuelt.
Both the deviation of the visual axes from parallel when the eyes are at rest and the magnitude of the powers of correction (fusion reserve) vary from one individual to another.
Mens selve arbejdsafstandeh på 60 cm næppe belaster akkommodations/konvergens samvirket mere end den sædvanlige arbejdsafstand på 40 cm, kan selve skærmens placering i forhold til vertikalplane''!: tænkes at belaste konvergensevnen.
Although the working distance of 60 cm in itself places little more burden on the accommodation/convergence synergy than the usual working distance of kö cm, it is conceivable that the actual position of the screen in relation to the vertical plane is stressful to the convergence mechanism.
Enhver stilling af øjenæblerne fremkommer ved et samspil mellem flere øjenmuskler. De muskler, der nærmer de to øjne til hinanden, laar ikke samme virkning på konvergensen i horisontalplanet, som ved blik rettet 2 0° under dette.
Each position of the eyeball is regulated by an interplay between several extraocular muscles.
Betragtning af en vertikal skærm kan således belaste andre muskelgrupper end den kombination, der er aktive ved læsning i en bog, der ligger på et bord.
Thus, viewing a vertical screen can strain muscle groups different from the combination used for reading a book that is ly­ing on a desk.
Det diskuteres ofte i litteraturen om behov for hyppige blikændringer er provokerende for træthed (Wisner 1978, Duraffourg et al 1978, Östberg og Gunnarsson 1977).
38 are a cause of fatigue is discussed extensively in the literature (Wisner, 1978; Duraffourg et al, 1978; Östberg and Gunnarsson, 1977).
Men neskets øjne er imidlertid under normale forhold i konstant bevægelse - selv under søvn. Fysiologiske erfaringer viser, at en konstant serie af stimuli medfører neurogen adaptation med nedsættelse af stimuleringseffekten til følge.
However, the human eye is in constant movement under normal conditions, even during sleep.
Psykologisk virker oplevelsen monoton.
Psychologically, the effect of this experience is monotony.
Forskellige arbejdsopgaver, der medfører krav til hyppige blikændringer, kan imidlertid provokere træthed i to tilfælde.
Nevertheless, various work activities that demand frequent changes of gaze can cause fatigue in two cases:
Ved arbejde med dataskærme har målinger blandt andet af Rey, Korcl og Meyer (1977) og Carlsson (1979) vist, at der eksisterer meget store luminansforskelle i operatørernes blikfelter, fordi mange simultane arbejdsopgaver skulle foregå i samme rum, og fordi vinduesarealer virkede blændo nd^ .
Measurements carried out by authors such as Rey, Korol and Meyer (1977) and Carlsson (1979) have shown that very large differences in luminance were present in the visual fields of operators working at VDUs, because numerous work activities had to be performed simultaneously in the same room, and because reflecting window glass produced glare.
For ældre medarbejdere i presbyopialderen findes der også et brilleproblem, der kun kan løses ved at anbringe alle synsobjekter i samme afstand fra øjet.
For older employees in the age groups affected by presbyopia, spectacles present a problem that can be solved only by positioning all visual objects at the same distance from the eyes.
Problemet kendes og så fra almindeligt kontorarbejde.
This problem is also encountered in general office work.
Bifocale eller multifocale brilleglas egner sig ikke til skærmarbejde.
Bifocal or multifocal lenses are not suitable for VDU work.
Fra et ergonomisk synspunkt foretog Dreyer og Saaby (197 9) en vurde ring af de anvendte briller i en elektronikvirksomhed.
It is an established fact that very few individuals can state their own working distance with reasonable accuracy.
43% af de anvendte briller måtte karakteriseres som uegnede, 7% havde ingen effekt, mens 7% manglede nødvendige briller.
When Dreyer and Saaby (1979) carried out an ergonomically slanted appraisal of the spectacles worn by employees in an electronics firm, ky% of the spectacles were pronounced unsuitable, 7% had no effect, and 7% of the employees needed but did not wear spectacles.
Kun 4 3% af de ansatte, der havde behov for hyppige hoved bevægelser, havde bifocalbriller, men 16% af de ansatte, der kun sjældent havde behov for hovedbevægelser, havde bifocalglas.
Only k5% of those employees whose work necessitated frequent head movements used bifocals, whereas 16% of those who rarely needed to move their heads had bifocals.
68% af alle briller var tonede på trods af, at størsteparten af personer, der bar dem, klagede over dårlig belysning. \
68% of all the spectacles were tinted, despite the fact that the majority of the employees who wore them complained of inadequate illumination.
Det massive antal klager over øjengener, der rapporteres i litteraturen, kan ikke negligeres.
Concluding remarks The enormous number of complaints of eye problems that have been reported in the literature cannot be ignored.
Som anført i det for anstående er øjentræthed et multifaktorielt problem, og der ses ikke tidligere at være publiceret en analyse af de mange faktorers indflydelse på klagernes mængde eller ka rakter.
As stated earlier, eye fatigue is a problem that takes in numerous factors, and no analysis appears to have been published as yet on the correlation of individual factors with the
Det vil næppe være rimeligt at akkviescere med tingenes tilstand og blot fastslå, at arbejde med skærmterminaler kun kan udføres i ganske korte perioder ad gangen.
39 frequency or nature of the complaints. It is obviously not reasonable to accept the existing state of affairs and simply recommend that VDU work should be performed for only very short periods at a time.
Allerede ved bogtrykkerkunstens udbredelse klagede trykkere over symptomer fra øjnene.
When the art of printing first became widespread, printers complained of eye troubles.
Da lysstofrørsbelysning blev udbredt, var der også ophobede klager over dem, det samme gjaldt radarscoper (Baker 1962) og TV-apparater.
When fluorescent lighting came into general use, it generated an accumulation of complaints, and the same happened with the radarscope (Baker, 1962) and the television set.
Man må regne med, at indførelse af ny visuel teknologi er behæftet med "børnesygdomme", der i de citerede tilfælde har kunnet afhjælpes med belysningshygiejniske foranstaltninger. ger.
The inevitable conclusion is that the introduction of new visual technology suffers from "teething troubles", which in the cases quoted were remedied with medically correct lighting arrangements.
Vor nuværende fysiologiske viden giver ikke holdepunkter for en eksakt vurdering af synsorganets belastning under skærmterminalarbejde.
The present state of physiological knowledge does not provide any bases for a precise evaluation of the strain exerted on the eyes of VDU operators.
47 nelse, flimren, betinget af fosforets regeneration og ikke udviklede metoder til bedømmelse af subjektiv klarhed og dermed oplevet kontrast medfører, at det ikke er muligt at opstille synsfysiologisk baserede normer for udstyrets kvalitet uden yderligere forskning.
The non-traditional visual object with its reverse contrast, the dot matrices that give blurred image formation, the flicker that is dependent on the persistence of the phosphor used, and the lack of methods for evaluating subjective brightness and thereby apparent contrast, all com bine to make it impossible to define standards for the quality of VDU equipment based on the physiology of vision without carrying out additional research.
De vekslende ydre omgivelser trænger også til en ergonomisk vurdering af, hvor man ge simultane opgaver, der nødvendigvis må foregå i samme lokale.
The variability of the surroundings also necessitates an ergonomie evaluation of situations where numerous work activities have to be carried out simultaneously in the same room.
Uanset at man mangler målemetoder for øjentræthed, og uanset at det ikke rent teoretisk kan afgøres, hvor stor den synsmæssige belastning er, må man regne med, at visse mennesker er udsat for større belastning end andre.
Despite the lack of methods of measuring eye fatigue and despite the impossibility of making a purely theoretical calculation of the magnitude of visual strain, it seems quite obvious that some individuals suffer greater visual strain than others.
Egentligt svagtsynede vil formentlig udgå af systemet ved naturlig selektion, fordi de simpelthen ikke kan udføre arbejdet. Tilbage står en gruppe med mindre defekter i den oculære funktion.
Really weak-sighted persons will presumably be excluded from the system by natural selection, because they are simply unable to perform the work.
Det kan dreje sig om synsstyrkereduktion på grund af egentlige sygdomme, det kan dreje sig om personer med uhensigtsmæssige briller, og det kan dreje sig om personer med defekter i det binoculære syn.
They can be individuals with a reduction in visual acuity caused by actual disorders, individuals with unsuitable spectacles, and individuals with defects in binocular vision.
En øjenundersøgelse af personalet, udført af læger med ergonomisk indsigt, synes derfor at være påkrævet.
It therefore seems essen tial that staff should be given an eye examination by an ophthalmologist with a knowledge of ergonomics.
Almindelig rutinemæssig klinisk undersøgelse kan imidlertid kun crive mere begrænsede oplysninger.
Ordinary routine clinical examinations, however, can yield only limited information.
En prøve af synet med almindelige sorte optotyper på lys baggrund kan ikke forudsige, hvordan dataskærmens symboler opfattes, og en klinisk undersøgelse af binoculærsynet i 6 meters og 30 centimeters afstand ved blik rettet nedad giver heller ikke realistiske oplysninger.
A sight test using conven tional black optotype symbols on a light background cannot predict the quality of perception of the symbols on the VDU screen, nor can a clinical examination of binocular vision at distances of 6 m and 30 cm with the gaze directed downwards provide realistic information.
Derfor kunne man foreslå en forskning, hvor synsprøven ud førtes med de symboler, der reelt anvendes og under realistiske kontrast- og belysningsforhold.
It therefore seems advisable to propose a study in which sight testing is carried out with the symbols that are actually used, under operational conditions of contrast and illumination.
En undersøgelse af samsynsfunktionen ville også kunne udføres under de be tingelser, der hersker i praksis.
An investigation of binocular function should also be performed under the conditions prevailing in practice.
Egentlige normer for, hvor store afvigelser der må formodes at give for stor be lastning, kan ikke fastsættes arbitrært.
Proper standards defining the degrees of deviation that must be assumed to impose excessive strain cannot be fixed arbitrarily.
Størrelsen af så danne normer vil kunne fastsættes ved statistisk at korre-
Values for such standards can be fixed only by statistical correlation of the findings with other parameters that characterize well-being and job performance.
Da oculære defekter imidlertid er relativt sjældne, må der kræves store statistiske materialer for at fastslå korrelans.
However, since ocular defects are relatively rare a large body of statistical data will be needed in order to establish correlations.
Resultatet af en undersøgelse af synsfunktionen "i marken" kan desuden sammenlignes med resultater, der stammer fra almindelige kliniske øjenundersøgelser med det formål at slå fast, hvor stor værdi man kan tillægge bedriftslægelige undersøgelse.
The findings of an investigation of visual function "in the field" can also be compared with the results obtained from ordinary clinical eye examinations in order to determine how much value can be set on industrial medicine investigations.
PSYKISKE ASPEKTER VED SKÆRMTERMINALARBEJDE af Sigurd Jensen
Mental aspects of VDU work by Sigurd Jensen
Ved gennemgangen af litteraturen om skærmterminararbejdet forbavses man over de få empiriske undersøgelser, der hidtil er blevet foretaget af de subjektive reaktioner hos skærmterminaloperatørerne.
The overwhelming majority of investiga tions are focused on the technical and ergonomie aspects of VDU work in an attempt to explain the operators' complaints of eye fatigue, headaches, neck pains, back pains, etc.