natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»a) »offentlige indkøbsaftaler«, gensidigt bebyrdende aftaler, som indgås skriftligt mellem en leverandør (en fysisk eller juridisk person) på den ene side og en af de i litra b) definerede ordregivende myndigheder på den anden side, og som vedrører køb, leasing eller leje med eller uden forkøbsret af varer.
‘(a) “public supply contracts” are contracts for pecuniary interest concluded in writing involving the purchase, lease rental or hire purchase, with or without option to buy, of products between a supplier (a natural or legal person) and one of the contracting authorities defined in (b) below.
[…] d) »offentlig udbud«, national fremgangsmåde, hvorved alle interesserede leverandører kan afgive bud e) »begrænset udbud«, national fremgangsmåde, hvorved kun de leverandører, der af de ordregivende myndigheder har modtaget opfordring dertil, kan afgive bud f) »udbud efter forhandling«, national fremgangsmåde, hvorved de ordregivende myndigheder henvender sig til bestemte leverandører og forhandler aftalens vilkår med en eller flere af disse.«
(e) “restricted procedures” are those national procedures whereby only those suppliers invited by the contracting authorities may submit tenders;
I henhold til direktivets artikel 2, stk. 1, finder dette ikke anvendelse på:
Under Article 2(1)(b), that directive is not to apply to:
»indkøbsaftaler, der erklæres hemmelige, eller hvis gennemførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger i henhold til gældende love eller administrative forskrifter i den pågældende medlemsstat, eller når beskyttelsen af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser kræver det«.
‘supply contracts which are declared secret or the execution of which must be accompanied by special security measures in accordance with the laws, regulations or administrative provisions in force in the Member States concerned or when the protection of the basic interests of the Member State’s security so requires.’
»Med forbehold af artikel 2 og 4 og artikel 5, stk. 1, finder dette direktiv anvendelse på alle varer, som er omhandlet i artikel 1, litra a), herunder varer, der omfattes af aftaler, som de ordregivende myndigheder indgår på forsvarsområdet, med undtagelse af de varer, der er omfattet af […] artikel [296], stk. 1, litra b), [EF].«
‘Without prejudice to Articles 2, 4 and 5(1), this Directive shall apply to all products to which Article 1(a) relates, including those covered by contracts awarded by contracting authorities in the field of defence, except for the products to which Article [296](1)(b) [EC] applies.’
»a) Afsnit II, III og IV samt artikel 6 og 7 finder anvendelse på offentlige indkøbsaftaler: i) der indgås af ordregivende myndigheder som omhandlet i artikel 1, litra b), herunder indkøbsaftaler, der af de i bilag I nævnte ordregivende myndigheder
(i) the contracting authorities referred to in Article 1(b), including contracts awarded by the contracting authorities listed in Annex I in the field of
DOM AF 8.4.2008 — SAG C-337/05 indgås på forsvarsområdet vedrørende varer, der ikke er omfattet af bilag II, såfremt den anslåede værdi eksklusive moms mindst andrager modværdien i [euro] af 200 000 særlige trækningsrettigheder (SDR) ii) der indgås af de i bilag I opførte ordregivende myndigheder, såfremt den anslåede værdi eksklusive moms mindst andrager modværdien i [euro] af 130 000 SDR; for så vidt angår ordregivende myndigheder på forsvarsområdet gælder dette kun for aftaler vedrørende varer, der er omfattet af bilag II.«
(ii) the contracting authorities listed in Annex I whose estimated value net of VAT is not less than the equivalent in [euros] of 130 000 SDRs; in the case of contracting authorities in the field of defence, this shall apply only to contracts involving products covered by Annex II.’
Direktivets artikel 6, stk. 13, bestemmer:
Article 6(1) to (3) of the same directive provides:
De ordregivende myndigheder anvender ved indgåelse af offentlige indkøbsaftaler de i artikel 1, litra d), e) og f), definerede procedurer i de nedenfor anførte tilfælde.
In awarding public supply contracts the contracting authorities shall apply the procedures defined in Article 1(d), (e) and (f), in the cases set out below.
De ordregivende myndigheder kan indgå indkøbsaftaler ved udbud efter forhandling, når der i forbindelse med et offentlig eller et begrænset udbud afgives bud, der ikke er forskriftsmæssige, eller når der afgives bud, der er uantagelige i henhold til nationale bestemmelser, der er i overensstemmelse med afsnit IV, forudsat at de oprindelige udbudsbetingelser ikke ændres væsentligt.
The contracting authorities may award their supply contracts by negotiated procedure in the case of irregular tenders in response to an open or restricted procedure or in the case of tenders which are unacceptable under national provisions that are in accordance with provisions of Title IV, in so far as the original terms for the contract are not substantially altered.
De ordregivende myndigheder skal i så fald offentliggøre en udbudsbekendtgørelse, medmindre de i udbuddet efter forhandling medtager alle de virksomheder, som opfylder betingelserne i artikel 20 til 24, og som under det forudgående offentlige eller begrænsede udbud har afgivet bud, der opfylder udbudsprocedurens formelle krav.
The contracting authorities shall in these cases publish a tender notice unless they include in such negotiated procedures all the enterprises satisfying the criteria of Articles 20 to 24 which, during the prior open or restricted procedure, have submitted tenders in accordance with the formal requirements of the tendering procedure.
De ordregivende myndigheder kan indgå indkøbsaftaler ved udbud efter forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse i følgende tilfælde:
The contracting authorities may award their supply contracts by negotiated procedure without prior publication of a tender notice, in the following cases:
[…] c) når der er tale om varer, hvis fremstilling eller levering af tekniske eller kunstneriske årsager eller af årsager, der vedrører beskyttelsen af en eneret, kun kan overdrages til en bestemt leverandør
(c) when, for technical or artistic reasons, or for reasons connected with protection of exclusive rights, the products supplied may be manufactured or delivered only by a particular supplier;
[…] e) ved supplerende leveringer fra den oprindelige leverandør til delvis fornyelse af sædvanlige leveringer eller installationer eller til udvidelse af allerede foretagne leveringer eller installationer, når et leverandørskifte ville gøre det nødvendigt for den ordregivende myndighed at anskaffe udstyr, som på grund af en forskel i teknisk beskaffenhed ville medføre teknisk uforenelighed eller uforholdsmæssigt store tekniske vanskeligheder ved drift og vedligeholdelse.
(e) for additional deliver[ies] by the original supplier which are intended either as a partial replacement of normal supplies or installations or as the extension of existing supplies or installations where a change of supplier would oblige the contracting authority to acquire material having different technical characteristics which would result in incompatibility or disproportionate technical difficulties in operation and maintenance.
Løbetiden for disse aftaler samt for aftaler, der kan fornyes, må generelt ikke overstige tre år.«
The length of such contracts as well as that of recurrent contracts may, as a general rule, not exceed three years.’
»Direktiv 77/62/EØF […] ophæves, dog uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag V anførte gennemførelses- og anvendelsesfrister.
‘Directive 77/62/EEC … is hereby repealed, without prejudice to the obligation of the Member States concerning the deadlines for transposition into national law and for application indicated in Annex V.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VI anførte sammenligningstabel.«
References to the repealed Directives shall be construed as reference to this Directive and should be read in accordance with the correlation table set out in Annex VI.’
Da Kommissionen ikke havde fået kendskab til oplysninger om, at der blev afholdt et udbud på fællesskabsretligt plan for leveringen af helikoptere, der skulle dække behovene hos flere af den italienske stats korps, antog den, at disse helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell blev indkøbt direkte, uden en udbudsprocedure på fællesskabsretligt plan, hvilket var i strid med bestemmelserne i direktiv 77/62 og 93/36.
Since the Commission was unaware of any information pertaining to the organisation of a tendering procedure at Community level for the supply of helicopters to meet the requirements of various corps of the Italian State, it considered that such Agusta and Agusta Bell helicopters had been purchased directly, without any competitive tendering procedure at Community level, in breach of the provisions of Directives 77/62 and 93/36.
Derfor sendte Kommissionen den 17. oktober 2003 en åbningsskrivelse til den Italienske Republik, hvori denne blev anmodet om at fremsætte sine bemærkninger inden for 21 dage regnet fra modtagelsen af denne skrivelse.
Accordingly, on 17 October 2003, it sent the Italian Republic a letter of formal notice, inviting it to present its observations within a period of 21 days from the receipt of that letter.
De italienske myndigheder besvarede denne skrivelse ved telefax af 9. december 2003.
The Italian authorities replied to that letter by fax of 9 December 2003.
Kommissionen fandt ikke, at de italienske myndigheder havde fremlagt tilstrækkelige argumenter til at tilbagevise de bemærkninger, der var fremsat i åbningsskrivelsen, og uden yderligere oplysninger fra myndighedernes side, og sendte den 5. februar 2004 Den Italienske Republik en begrundet udtalelse, hvori den opfordrede den til at efterkomme udtalelsen inden to måneder regnet fra dens meddelelse.
Since it considered that the Italian authorities had not provided sufficient arguments to refute the observations formulated in the letter of formal notice, and in the absence of further communication from them, the Commission, on 5 February 2004, sent the Italian Republic a reasoned opinion, inviting it to comply therewith within a period of two months from its notification.
Kommissionen anså de argumenter, som Den Italienske Republik havde fremført som svar på den begrundede udtalelse, for utilstrækkelige og fastslog, at Italien ikke havde truffet foranstaltninger med henblik på at bringe den påtalte praksis med tildeling af offentlige indkøbsaftaler til ophør, hvorfor Kommissionen anlagde den foreliggende sag.
Since it considered that the Italian Republic’s arguments in reply to the reasoned opinion were insufficient and finding that it had adopted no measure intended to terminate the impugned practice in awarding public supply contracts, the Commission decided to bring the present action.
Den Italienske Republik har gjort gældende, at sagen må afvises, eftersom Kommissionen som led i den administrative procedure ikke har anfægtet de militære indkøbsaftaler.
The Italian Republic pleads that the action is inadmissible on the ground that the Commission made no complaint, in the prelitigation procedure, about contracts for military supplies.
Den har kun været tale om de civile indkøbsaftaler.
Only civilian supplies were in question.
Som følge heraf er der ikke overensstemmelse mellem de klagepunkter, der er fremsat under den administrative procedure, og de punkter, der er fremsat i nærværende søgsmål.
Consequently, there are divergences between, on the one hand, the complaints made in the course of the prelitigation procedure and, on the other, those formulated in the present action.
Den Italienske Republik har ligeledes anført, at den del af søgsmålet, der vedrører indkøbsaftaler indgået til dækning af behovene hos Corpo forestale dello Stato (den italienske skov- og naturstyrelse), må afvises. Princippet om ne bis in idem vil nemlig
The Italian Republic submits also that the part of the action covering the supply contracts concluded for the requirements of the Corpo forestale dello Stato (State Forestry Corps) is inadmissible.
I duplikken har Den Italienske Republik endvidere gjort gældende, at søgsmålet ikke opfylder kravene om sammenhæng og præcision, der følger af retspraksis, eftersom de faktiske oplysninger, som Kommissionen har anført i såvel åbningsskrivelsen som i den begrundede udtalelse, er vage og upræcise, hvorved denne medlemsstats ret til forsvar er blevet skadet.
In addition, in its rejoinder, the Italian Republic contends that, having regard to the vague and imprecise character of the facts reported by the Commission both in the letter of formal notice and in the reasoned opinion, the action does not satisfy the requirements of coherence and detail under the caselaw, which has gravely affected its rights of defence.
Kommissionen har bestridt, at den administrative fase aldrig har vedrørt levering af militært udstyr, men at den vedrørte levering af civilt udstyr, som navnlig skulle opfylde behovene hos visse af den italienske stats militære korps.
The Commission counters that the prelitigation procedure never concerned military supplies, but concerned civilian supplies for, in particular, the requirements of certain military corps of the Italian State.
Kommissionen har ligeledes understreget, at proceduren, der lå til grund for dommen i sagen Kommissionen mod Italien, vedrørte en anden sagsgenstand end den foreliggende sag.
It points out also that the subjectmatter of the proceedings which gave rise to the judgment in Commission v Italy, cited above, differed from that of the present action.
En forskriftsmæssig administrativ procedure udgør således en med EF-traktaten tilsigtet væsentlig garanti, med henblik på at beskytte den pågældende medlemsstats rettigheder.
The proper conduct of that procedure thus constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty in order to protect the rights of the Member State concerned.
Det er kun, når denne garanti har været iagttaget, at den kontradiktoriske procedure for Domstolen kan gøre det muligt for denne at afgøre, om medlemsstaten faktisk har undladt at opfylde de forpligtelser, som Kommissionen påstår er tilsidesat (jf. bl.a. dom af 5.6.2003, sag C-145/01, Kommissionen mod Italien, Sml. I, s. 5581, præmis 17).
It is only when that guarantee is observed that the contentious procedure before the Court can enable it to judge whether that State has in fact failed to fulfil the obligations which the Commission alleges it has breached (see, in particular, Case C-145/01 Commission v Italy [2003] ECR I-5581, paragraph 17).
Det skal i betragtning af denne retspraksis undersøges, om Kommissionen sikrede, at Den Italienske Republiks ret til forsvar blev overholdt under den administrative procedure.
It is in the light of that caselaw that it is necessary to examine whether the Commission has respected the rights of the defence with regard to the Italian Republic in the prelitigation procedure.
For det første skal det, hvad angår den påståede uoverensstemmelse mellem de klagepunkter, som er fremsat under den administrative procedure, og de to, der er fremsat for Domstolen, blot fastslås, at den begrundede udtalelse og stævningen, som er affattet næsten enslydende, er støttet på de samme klagepunkter.
First, as regards the alleged divergences between the complaints made during the prelitigation procedure and those formulated before the Court, it suffices to state that the reasoned opinion and the application commencing the proceedings, which are in almost identical terms, are based on the same complaints.
Som følge heraf kan Den Italienske Republiks argument om, at de klagepunkter, der er blevet rejst under den administrative procedure, ikke svarer til de klagepunkter, der er fremsat som led i denne sag, ikke tages til følge.
Therefore, the Italian Republic’s argument to show that the complaints raised in the course of the prelitigation procedure do not correspond to those developed in that application cannot be accepted.
I denne sag var Kommissionens påstande under den administrative procedure tilstrækkeligt klare til, at Den Italienske Republik kunne gøre sin modargumentation gældende, hvilket afviklingen af denne fase i proceduren viser.
In this case, the Commission’s allegations in the prelitigation procedure were sufficiently clear to enable the Italian Republic to deploy its defence, as is shown by the course which that part of the procedure took.
Der skal for det tredje, hvad angår den påståede tilsidesættelse af princippet om ne bis in idem, henvises til, at sagens genstand i dommen af 27. oktober 2005 i sagen Kommissionen mod Italien var en anden, eftersom Kommissionens søgsmål i dette tilfælde vedrørte en bekendtgørelse udstedt af den italienske ministerpræsident, hvorved udbud efter forhandling i strid med fællesskabsdirektiverne om offentlige indkøbsaftaler blev tilladt. Dette søgsmål blev afvist, idet alle virkningerne af denne bekendtgørelse var blevet udtømt inden udløbet af den frist, der var fastsat i den begrundede udtalelse.
Thirdly, as regards the alleged breach of the principle of no double jeopardy, Case C-525/03 Commission v Italy, cited above, was a case with a completely different subjectmatter since, in that instance, the Commission’s action concerned an ordinance of the President of the Italian Council of Ministers authorising recourse to negotiated procedures by derogation from Community directives on public supply contracts, and the action was declared inadmissible since that ordinance had ceased to have any effect before the expiry of the period fixed in the reasoned opinion.
Den foreliggende sag tilsigter på ingen måde en fornyet undersøgelse af ovennævnte bekendtgørelse, men vedrører den italienske stats faste praksis med direkte tildeling af kontrakter vedrørende indkøb af helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell, uden en udbudsprocedure på fællesskabsplan.
The subjectmatter of the present action is not a re-examination of the legality of the abovementioned ordinance, but concerns a longstanding practice of the Italian State of directly awarding contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters without any competitive tendering procedure at Community level.
Følgelig kan Den Italienske Republiks afvisningspåstand ikke tages til følge.
Accordingly, the Italian Republic’s plea of inadmissibility must be rejected.
Kommissionen har til støtte for sit søgsmål gjort gældende, at den har konstateret, at der foreligger en almindelig praksis med direkte tildeling af kontrakter vedrørende indkøb af helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell for at dække behovene hos forskellige af den italienske stats militære og civile korps.
In support of its action, the Commission alleges that it has established the existence of a general practice of directly awarding contracts for the purchase of Agusta and Agusta Bell helicopters to cover the requirements of various military and civilian corps of the Italian State.
Kommissionen har henvist til flere aftaler, der er indgået mellem 2000 og 2003 med Corpo dei Vigili del Fuoco (brandvæsenet), Carabinieri (gendarmeriet), Corpo forestale dello Stato, Guardia Costiera (kystvagten), Guardia di Finanza (told- og afgiftspolitiet), Polizia di Stato (statspolitiet) samt afdelingen for civil beskyttelse af ministerpræsidenten.
It refers to several contracts concluded in the period 2000 to 2003 with the Corpo dei Vigili del Fuoco (Corps of Fire Brigades), the Carabinieri, the Corpo Forestale dello Stato, the Guardia Costiera (Coastguard), the Guardia di Finanza (Revenue Guard Corps), the Polizia di Stato (State Police) and the Department of Civil Protection in the Presidency of the Council of Ministers.
Hvad angår perioden før 2000 har de italienske myndigheder erkendt, at de har købt helikoptere af mærkerne Agusta og Agusta Bell uden at afholde nogen form for udbudsprocedure.
As regards the period prior to the year 2000, the Italian authorities admitted having purchased Agusta and Agusta Bell helicopters without any competitive tendering procedure.
Kommissionen har endelig fremhævet, at de pågældende statslige korps’ flåder udelukkende består af helikoptere af de nævnte mærker, hvoraf ingen er indkøbt efter afholdelsen af en udbudsprocedure på fællesskabsplan.
The Commission observes finally that the fleets of the State corps concerned are formed exclusively of such helicopters none of which was purchased following a competitive tendering procedure at Community level.
Eftersom disse aftaler opfylder de i direktiv 93/36 fastsatte betingelser, har Kommissionen fundet, at aftalerne skulle have været gjort til genstand for et offentligt eller begrænset udbud i henhold til direktivets artikel 6, men ikke udbud efter forhandling.
Since those contracts satisfy the conditions specified by Directive 93/36, the Commission submits that they should have been the subject of an open or a restricted procedure, in compliance with Article 6 of that directive, but not of a negotiated procedure.
Den Italienske Republik har først og fremmest gjort gældende, at leveringerne til den italienske stats militære korps var omfattet af artikel 296 EF samt artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 93/36.
The Italian Republic contends, first of all, that the supplies intended for the military corps of the Italian State are covered by Articles 296 EC and 2(1)(b) of Directive 93/36.
Det er nemlig denne medlemsstats opfattelse, at disse bestemmelser finder anvendelse, fordi de pågældende helikoptere er formuegoder med dobbelt anvendelse, dvs. de kan anvendes til såvel civile som militære formål.
It submits that those provisions are applicable because the helicopters in question are ‘dual-use items’, that is to say, they may serve both military and civilian purposes.
Den nævnte medlemsstat har endvidere gjort gældende, at den kunne have benyttet sig af udbud efter forhandling i henhold til artikel 6, stk. 3, litra c) og e), i direktiv 93/36 som følge af helikopternes tekniske karakter, og da de pågældende leveringer var supplerende.
That Member State argues next that, because of the technical specificity of the helicopters and of the additional nature of the supplies in question, it could, pursuant to Article 6(3)(c) and (e) of Directive 93/36, use the negotiated procedure.
Medlemsstaten har generelt understreget, at dens praksis ikke adskiller sig fra den, der er iværksat i de fleste af de medlemsstater, der fremstiller helikoptere.
Generally, it points out that its practice does not differ from that implemented in the majority of the Member States which produce helicopters.
Endelig har Den Italienske Republik gjort gældende, at den italienske stats forbindelse med Agusta indtil slutningen af halvfemserne skal anses for »in house«-forbin-delser i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i dommen af 18. november 1999 i sagen Teckal (sag C-107/98, Sml. I, s. 8121).
The Italian Republic argues, finally, that, until the end of the 1990s, the relations of the Italian State with Agusta could be analysed as ‘in-house’ relations as referred to in Case C-107/98 Teckal [1999] ECR I-8121.
Det skal straks fremhæves, at det er ubestridt mellem parterne, at de pågældende aftalers værdi overstiger den værdi, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, litra a), i direktiv 93/36, hvorefter de er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.
At the outset, it is important to note that it is common ground between the parties that the value of the contracts in question exceeded the threshold fixed in Article 5(1)(a) of Directive 93/36, capable of bringing them within the scope of that directive.
Det skal ligeledes bemærkes, at de akter om helikopterindkøbet, der er bilagt Den Italienske Republiks svarskrift, bekræfter Kommissionens formodning, hvorefter indkøbet af de nævnte helikoptere ved udbud efter forhandling følger af en langvarig praksis.
It must also be stated that the documents concerning the helicopter purchase contracts annexed to the Italian Republic’s defence confirm the Commission’s view that the purchase of those helicopters using the negotiated procedure was a consistent practice of long standing.
— »In house«-forbindelsen mellem staten og Agusta
— The ‘in-house’ relationship between the Italian State and Agusta