natgillin/translations-raw huggingface dataset:
En sådan konklusion kan generelt ikke gælde inden for rammerne af forbrugeraftaler, for skriftveksling med en forbruger, der ikke har faglige og juridiske kundskaber på området, kan objektivt set ikke sidestilles med en erhvervsdrivendes dispositioner og skriftveksling.
Such a conclusion cannot apply in general to consumer contracts, since, according to objective criteria, the correspondence of a consumer who is not familiar with specialist and legal fields cannot be treated in the same way as the transactions and correspondence of a trader.
Svaret på andet spørgsmål skal derfor begrænses til det specielle tilfælde, at en erhvervsdrivende i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed aftaler i en kontrakt, at både skriftvekslingen mellem aftaleparterne og med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne afsenderstats sprog.
For that reason, the answer to the second question must be confined only to the specific case where a trader agrees in a contract, in the course of his business, that correspondence between the parties to the contract on the one hand and the authorities and public institutions of the Member State of transmission on the other is to be conducted in the language of that Member State of transmission.
Ganske vist har Grimshaw i sit skriftlige indlæg om andet spørgsmål gjort gældende, at det er umuligt at give en teoretisk begrundelse for, hvorfor en aftale i en kontrakt mellem private, der efter parternes ønske kun skal gælde gennemførelsen af kontrakten, også skulle have en begrænsende virkning for så vidt angår den offentligretligt begrundede subjektive ret til kontradiktion.
In its observations on the second question, Grimshaw Architects refers to the dogmatic impossibility of justifying why a contractual agreement between private individuals which, according to the intention of the parties, is to apply only to the performance of the contract should have restrictive effect with regard to the public law right to a fair hearing.
D — Tredje præjudicielle spørgsmål
D — The third question
49 — Dom af 9.9.2003, sag C-151/02, Jaeger, Sml. I, s. 8389, præmis 89.
49 — Case C-151/02 Jaeger [2003] ECR I-8389, paragraph 89.
Med sit tredje spørgsmål ønsker Bundesgerichtshof i det væsentlige oplyst, om adressaten principielt ved manglende oversættelse
With the third question, the Bundesgerichtshof wishes essentially to ascertain
WEISS UND PARTNER betydning for opfyldelsen af kontrakten.
WEISS UND PARTNER forms an integral part of the contract, which is significant for the performance of the contract.
Denne bestanddel vedrører imidlertid ikke alene den skriftveksling, der er relevant for opfyldelsen af kontrakten, men omfatter også korrespondance i tilfælde af uenighed om forpligtelser i henhold til kontrakten samt den skriftlige forhandling i forbindelse med en retssag, der føres herom.
However, that part of the contract relates not only to the correspondence relevant to the performance of the contract, but also extends to correspondence in the event of differences of opinion over contractual obligations and to correspondence in connection with judicial proceedings brought in that regard.
En så bred fortolkning af artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 forekommer tvivlsom, frem for alt på baggrund af punkt 10.2 og 10.4 i arkitektkontrakten, der bestemmer, at »i tilfælde af tvist er værnetinget Berlin«, og at arkitektkontrakten er underkastet tysk ret.
Doubts over such a broad interpretation of Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 are raised above all by Paragraphs 10.2 and 10.4 of the architect’s contract, in which it is stipulated that ‘[t]he place of jurisdiction in the event of disputes shall be Berlin’ and that the architect’s contract shall be subject to German law.
Denne aftaleklausul udgør, kombineret med sprogklausulen, hvori det aftaltes, at skriftvekslingen med afsenderstatens myndigheder og offentlige institutioner 50foregår på afsenderstatens sprog, et gyldigt, konkret afkald på en grundlæggende rettighed 51.
Those clauses of the contract, combined with the language clause in which the language of the Member State of transmission was agreed on for correspondence with authorities and public institutions 50of the Member State of transmission, represent an effective specific relinquishment of basic rights.
Konkret betyder dette i denne retssag, at en accept af, at afsenderstatens domstole er kompetente, samtidig medfører anerkendelse af det ved disse domstole anvendte processprog i en konkret civil sag.
51 In practical terms this means in the present case that acceptance of the jurisdiction of the courts of the Member State of transmission also entails recognition of the language of the court applicable in specific civil proceedings.
Noget lignende gælder også for voldgiftsaftaler, hvor parterne i en international aftale efter et frit valg fastlægger sproget i voldgiftssagen på forhånd.
The same also applies to arbitration agreements where the parties to an international contract decide in advance and at their complete discretion the language of the arbitration procedure.
Som Kommissionen med rette har fastslået 52, er aftalen mellem Grimshaw og IHK Berlin om at anvende tysk som sprog en bestanddel af kontrakten, der har
53In such a case the demand for a translation of annexes in the language of the Member State of transmission departs from the protective purpose of the right to refuse acceptance established in Article 8(1) of Regulation No 1348/2000; by accepting such a contractual regime, the interest in a translation in
50 — Det skal påpeges, at begreberne »offentlig institution« og »statsligt organ« ligner hinanden.
50 — I refer to the similarity between the concepts of public institution and State organ.
Jf. også punkt 39 i dette forslag til afgørelse.
See also footnote 39 of this Opinion.
51 — I henhold til P. Fischinger »Der Grundrechtsverzicht«, JuS 2007, s. 808, betyder et afkald på en grundlæggende rettighed, at den, der har en grundlæggende rettighed, indvilger i konkrete indgreb i og begrænsninger af grundlæggende rettigheder.
808, relinquishment of a basic right means the agreement by the holder of a basic right to specific interference with and impairments of basic rights.
53 — Navnlig i romanske retsordener foretrækkes udtrykket nemo auditur suam propriam turpitudinem allegans.
53 — In Romanist legal orders in particular, the expression ‘nemo auditur propriam turpitudinem allegans’ is preferred.
52 — Jf. Kommissions bemærkninger, punkt 31 og 32.
52 — Commission’s observations, paragraphs 31 and 32.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07 bekræftelse af, at der ikke består en interesse i en oversættelse til modtagerstatens sprog, og der er derfor ikke længere basis for en ret til at nægte at modtage et dokument i henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 the language of the Member State addressed is negated, as a result of which the right to refuse acceptance under Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 loses its justification.
Hvis forbrugeren ikke forstår det sprog, som virksomheden har »påtvunget« ham, er det berettiget at anvende retten til at nægte at modtage et dokument for så vidt angår de dokumenter, der ikke er oversat 56.
In the case of a consumer who did not understand the language ‘imposed’ by the undertaking, the right to refuse to accept the untranslated documents would be justified. 56
I modsat fald skulle dokumentet også oversættes til modtagerstatens sprog 54, når der for det første foreligger en kontrakt, som er indgået mellem parterne i forbindelse med udøvelsen af deres erhvervsmæssige virksomhed, hvori det aftales, at skriftvekslingen med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne afsenderstats sprog, og der for det andet er valgt et værneting i afsenderstaten, og det for det tredje er fastsat, at afsenderstatens ret skal anvendes.
Otherwise the document would have to be translated into the language of the Member State addressed 54 even where there was, first, a contract concluded between the parties in the course of their business in which the language of the Member State of transmission was laid down for correspondence with the authorities and public institutions of that Member State of transmission, second, a jurisdiction clause in favour of the courts of the Member State of transmission and, third, a choice of law clause in favour of the law of the Member State of transmission.
Et sådant resultat ville være i strid mod formålet med forordning nr. 1348/2000 55.
Such a result would run counter to the purpose of Regulation No 1348/2000, however. 55
Følgelig skal tredje spørgsmål besvares således, at artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at adressaten ikke under henvisning til denne bestemmelse kan nægte at modtage sådanne bilag til en stævning, som ikke er affattet på modtagerstatens, men derimod på afsenderstatens sprog, hvilket er det sprog, som parterne i en kontrakt indgået i forbindelse med udøvelsen af deres erhvervsmæssige virksomhed har aftalt at anvende i skriftvekslingen med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten, når parterne i forbindelse med udøvelsen af deres erhvervsmæssige virksomhed i en kontrakt har aftalt, at skriftvekslingen med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne stats sprog, og de fremsendte bilag både vedrører denne skriftveksling og er affattet på det aftalte sprog.
For that reason, the answer to the third question should be that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee may not rely on that provision in order to refuse acceptance of the annexes to an application which are not in the language of the Member State addressed, but in the language of the Member State of transmission contractually agreed between the parties in the course of their business for correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission, if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission is to be conducted in the language of that Member State of transmission and the annexes transmitted concern that correspondence and are written in the agreed language.
Lad mig til sidst yderligere nævne, at en sådan løsning ikke ville være rimelig i tilfælde af grænseoverskridende forbrugeraftaler.
Lastly, I would like to mention that such a solution would not be appropriate in the case of crossborder consumer contracts.
I et sådant tilfælde ville en stærk part, f.eks. en virksomhed, kunne påtvinge en svag part, f.eks. en forbruger, sit eget sprog, som
In such a case a stronger party, an undertaking
55 — Jf. punkt 44 i dette forslag til afgørelse.
55 — See point 44 of this Opinion.
Ud fra en samlet vurdering foreslår jeg Domstolen at besvare de præjudicielle spørgsmål fra Bundesgerichtshof således:
In the light of the above considerations, I propose that the Court answer the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesgerichtshof as follows:
2) Artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at der foreligger en afkræftelig formodning om, at et dokuments adressat forstår sproget i en afsenderstat som omhandlet i forordningen, når han i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed aftaler i en kontrakt, at både skriftvekslingen mellem aftaleparterne og med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne afsenderstats sprog.
(2) Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that there is a rebuttable presumption that the addressee of a document understands the language of a Member State of transmission within the meaning of that regulation if, in the course of his business, he agreed in a contract that correspondence between the parties to the contract on the one hand and the authorities and public institutions of the Member State of transmission on the other was to be conducted in the language of that Member State of transmission.
Da der imidlertid kun foreligger en afkræftelig formodning, har adressaten mulighed for at modbevise den i henhold til bevisreglerne i den medlemsstat, hvor den civile sag føres.
Since it is only a rebuttable presumption, however, it is open to the addressee to rebut that presumption in accordance with the rules on evidence of the Member State in which the court proceedings are conducted.
3) Artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at adressaten ikke under henvisning til denne bestemmelse kan nægte at modtage sådanne bilag til en stævning, som ikke er affattet på modtagerstatens, men
(3) Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee may not rely on that provision in order to refuse acceptance of the
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT TRSTENJAK — SAG C-14/07 derimod på afsenderstatens sprog, hvilket er det sprog, som parterne i en kontrakt indgået i forbindelse med udøvelsen af deres erhvervsmæssige virksomhed har aftalt at anvende i skriftvekslingen med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten, når parterne i forbindelse med udøvelsen af deres erhvervsmæssige virksomhed i en kontrakt har aftalt, at skriftvekslingen med myndighederne og de offentlige institutioner i afsenderstaten foregår på denne afsenderstats sprog, og de fremsendte bilag både vedrører denne skriftlige korrespondance og er affattet på det aftalte sprog.«
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-14/07 annexes to an application which are not in the language of the Member State addressed, but in the language of the Member State of transmission contractually agreed between the parties in the course of their business for correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission, if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence with the authorities and public institutions of the Member State of transmission is to be conducted in the language of that Member State of transmission and the annexes transmitted concern that correspondence and are written in the agreed language.’
I sag C-14/07, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 68 EF og 234 EF, indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) ved afgørelse af 21. december 2006, indgået til Domstolen den 22. januar 2007, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Articles 68 EC and 234 EC from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 21 December 2006, received at the Court on 22 January 2007, in the proceedings
Industrie- und Handelskammer Berlin, procesdeltager:
Industrie- und Handelskammer Berlin, joined party:
Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, har DOMSTOLEN (Tredje Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refererende dommer), og dommerne U. Lõhmus, J. Klučka, P. Lindh og A. Arabadjiev,
Nicholas Grimshaw & Partners Ltd, THE COURT (Third Chamber), composed of A. Rosas (Rapporteur), President of the Chamber, U. Lõhmus, J. Klučka, P. Lindh and A. Arabadjiev, Judges,
DOM AF 8.5.
JUDGMENT OF 8. 5.
2008 — SAG C-14/07 generaladvokat: V. Trstenjak justitssekretær: fuldmægtig B. Fülöp, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 24. oktober 2007, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: V. Trstenjak, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 24 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
— den italienske regering ved I. M. Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato W. Ferrante
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— den slovakiske regering ved J. Čorba, som befuldmægtiget
— the Slovak Government , by J. Čorba, acting as Agent,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved W. Bogensberger, derefter ved A.-M. Rouchaud-Joët og S. Grünheid, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 29. november 2007, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by W. Bogensberger, and subsequently by A.-M. Rouchaud-Joët and S. Grünheid, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 29 November 2007, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (EFT L 160, s. 37).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 8 of Council Regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters (OJ 2000 L 160, p. 37).
Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en tvist mellem Industrie- und Handelskammer Berlin (herefter »IHK Berlin«) og arkitektkontoret Nicholas Grimshaw & Partners GbR (herefter »Grimshaw«), et selskab i henhold til engelsk ret, i anledning af et krav om erstatning og renter på grund af mangelfuld projektering af en bygning, idet sidstnævnte selskab har adciteret Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR (herefter »Weiss«) i Aachen. I - 3403
The reference has been made in the context of proceedings between Industrie- und Handelskammer Berlin (‘IHK Berlin’) and the firm of architects Nicholas Grimshaw & Partners (‘Grimshaw’), a company governed by English law, concerning an action for damages for defective design of a building, the latter company joining Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR (‘Weiss’), established in Aachen, to the proceedings. I - 3403
Fællesskabsbestemmelser og internationale bestemmelser
Community and international law
(10) Af hensyn til adressatens interesser finder forkyndelsen sted på det officielle sprog eller på et af de officielle sprog på forkyndelsesstedet, eller på et andet af den fremsendende medlemsstats sprog, som adressaten forstår.«
(10) For the protection of the addressee’s interests, service should be effected in the official language or one of the official languages of the place where it is to be effected or in another language of the originating Member State which the addressee understands.’
»Retslige dokumenter fremsendes direkte og hurtigst muligt mellem de instanser, der er udpeget på grundlag af artikel 2.«
‘Judicial documents shall be transmitted directly and as soon as possible between the agencies designated on the basis of Article 2.’
Rekvirenten afholder eventuelle udgifter til oversættelse, der er påløbet forud for dokumentets fremsendelse, med forbehold af en eventuel senere afgørelse truffet af retten eller den kompetente myndighed om, hvem disse udgifter påhviler.«
The applicant shall bear any costs of translation prior to the transmission of the document, without prejudice to any possible subsequent decision by the court or competent authority on liability for such costs.’
Artikel 8 i forordning nr. 1348/2000 med overskriften »Mulighed for at nægte at modtage dokumentet« fastsætter:
Article 8 of Regulation No 1348/2000, entitled ‘Refusal to accept a document’, provides as follows:
Den modtagende instans underretter adressaten om, at han kan nægte at modtage det dokument, der skal forkyndes, hvis det ikke er affattet på et af følgende sprog: a) på modtagerstatens officielle sprog eller, hvis der er flere officielle sprog i den pågældende medlemsstat, på det officielle sprog eller et af de officielle sprog på det sted, hvor forkyndelsen skal finde sted, eller b) på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår.
(a) the official language of the Member State addressed or, if there are several official languages in that Member State, the official language or one of the official languages of the place where service is to be effected; or
Har den modtagende instans fået oplyst, at adressaten nægter at modtage dokumentet, jf. stk. 1, underretter den straks den fremsendende instans herom ved hjælp af den i artikel 10 omhandlede attest og returnerer anmodningen og de dokumenter, der ønskes oversat, til den fremsendende instans.«
Where the receiving agency is informed that the addressee refuses to accept the document in accordance with paragraph 1, it shall immediately inform the transmitting agency by means of the certificate provided for in Article 10 and return the request and the documents of which a translation is requested.’
Samme forordnings artikel 19, stk. 1, bestemmer:
Article 19(1) of the regulation provides as follows:
»Når en stævning eller et tilsvarende dokument har skullet sendes til en anden medlemsstat med henblik på forkyndelse efter denne forordning, og sagsøgte ikke er mødt, må dommeren ikke afgøre sagen, før det er fastslået: a) enten at dokumentet er forkyndt ved anvendelse af en af de fremgangsmåder, der har hjemmel i modtagerstatens lovgivning for forkyndelse af dokumenter i indenlandske sager for personer, som opholder sig på dens territorium, eller b) at dokumentet faktisk er afleveret til sagsøgte eller på hans bopæl i overensstemmelse med en anden fremgangsmåde, som har hjemmel i denne forordning og at forkyndelsen eller afleveringen i hvert af disse tilfælde har fundet sted i så god tid, at sagsøgte har kunnet varetage sine interesser under sagen.«
(a) the document was served by a method prescribed by the internal law of the Member State addressed for the service of documents in domestic actions upon persons who are within its territory; or
De andre stykker i artikel 19 i forordning nr. 1348/2000 vedrører særlige tilfælde, som angår den situation, hvor sagsøgeren ikke giver møde.
The remaining paragraphs of Article 19 of Regulation No 1348/2000 are concerned with particular situations in which the defendant does not enter an appearance.
Artikel 26 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) har følgende ordlyd:
Article 26 of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p. 1) is worded in the following manner:
Retten udsætter sagen, indtil det er fastslået, at sagsøgte har haft mulighed for at modtage det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument i så god tid, at han har kunnet varetage sine interesser under sagen, eller at alle hertil fornødne foranstaltninger har været truffet.
The court shall stay the proceedings so long as it is not shown that the defendant has been able to receive the document instituting the proceedings or an equivalent document in sufficient time to enable him to arrange for his defence, or that all necessary steps have been taken to this end.
Artikel 19 i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 […] anvendes i stedet for stk. 2, såfremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument skal fremsendes fra én medlemsstat til en anden i medfør af nævnte forordning.
Article 19 of … Regulation (EC) No 1348/2000 … shall apply instead of the provisions of paragraph 2 if the document instituting the proceedings or an equivalent document had to be transmitted from one Member State to another pursuant to this Regulation.
Finder forordning (EF) nr. 1348/2000 ikke anvendelse, anvendes artikel 15 i Haagerkonventionen [af] 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål, såfremt det indledende processkrift i sagen eller et tilsvarende dokument skal fremsendes i medfør af nævnte konvention.«
Where the provisions of Regulation (EC) No 1348/2000 are not applicable, Article 15 of the Hague Convention of 15 November 1965 on the Service Abroad of Judicial and Extrajudicial Documents in Civil or Commercial Matters shall apply if the document instituting the proceedings or an equivalent document had to be transmitted pursuant to that Convention.’