natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For at skitsere et hensigtsmæssigt svar vil jeg ganske kort opholde mig ved nogle generelle aspekter af Fællesskabets retskildesystem.
In order to provide a useful reply, it is appropriate to consider briefly certain general aspects of the system of sources of Community law.
A — Indledende bemærkning: forbindelsen mellem de almindelige retsgrundsætninger og direktiv 97/81 og 76/207
A — A preliminary consideration: the relationship between the general principles of law and Directives 97/81 and 76/207
De almindelige retsgrundsætningers indflydelse på fællesskabsdirektiverne har ikke altid været problemfri.
The impact of the general principles of law on Community directives has not always been straightforward.
Åbne og ubestemte regler, såsom de omhandlede principper, kan, sammen med direktivers teleologiske karakter, vildlede de retslige instanser, når der skal anvendes klare kriterier for at afgøre en tvist.
The emergence of open, indeterminate rules like the principles, together with the teleological nature of directives, is liable to confuse courts when it comes to applying clear criteria in order to resolve a dispute.
Denne gensidige og komplekse indflydelse mellem de to retskilder kræver et afklaringsarbejde.
The interwoven, complex influence which the two sources of law have on one another calls for clarification.
Inden jeg behandler sagens realitet, skal de relevante retsregler præciseres.
The general principles of law perform a heterogeneous function in the Community legal system.
Omtalen af »fællesskabsretten« henviser efter min mening til princippet om ikkeforskelsbehandling på grundlag af køn.
In my view, that reference to Community law concerns the principle of
anvendeligheden af en national regel 8, dels supplerer de fortolkningen af en anden regel, uanset om der er tale om primærret eller afledt ret, herunder også national ret, uden at opnå fuld uafhængighed, men er stærkt betingende for forståelsen af en konkret sag 9.
law which have their own autonomy and may be used to determine whether an act of secondary law is valid or whether a provision of national law is applicable; 8on the other hand, they supplement the interpretation of other provisions of primary or secondary law, including provisions of national law, and, while they do not have full autonomy, they have a strong influence on the interpretation in each individual case. 9
Denne klare dobbelthed bliver mere dunkel med direktiverne.
That clear duality becomes rather more complex where directives are concerned.
I dommen i sagen Mangold 10fastslog Domstolen, at et almindeligt retsprincip kunne være anvendeligt, når et direktiv som følge af sit indhold, manglende effektivitet i horisontale forbindelser og en åben frist for omsætning ikke kunne påberåbes i en tvist.
In Mangold, 10the Court held that it was possible for a general principle of law to apply where a directive could not be relied on in the case owing to its subject-matter, its lack of effectiveness in horizontal relationships, and the fact that the period for its transposition had not yet expired.
Den omhandlede lovgivning i Mangold-sagen var Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv 11.
The legislation in issue in Mangold was Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation.
Vanskeligheden ved at anvende direktivet løstes ved, at Domstolen anerkendte autonomi for det almindelige princip om forbud mod forskelsbehandling på grund af alder 12.
11However, the Court resolved the difficulty in applying the directive by acknowledging the autonomy of the general principle of nondiscrimination on grounds of age.
8 — Selv om en national ret har pligt til at undlade at anvende enhver national regel i strid med fællesskabsretten (dom af 9.3.1978, sag 106/77, Simmenthal, Sml. s. 629, præmis 21-24), må den undertiden fjerne dem (dom af 4.4.1974, sag 167/73, Kommissionen mod Frankrig, Sml. s. 359, præmis 35).
8 — Although national courts have a duty to refrain from applying national provisions which conflict with Community law (judgment in Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629, paragraphs 21 to 24), on occasion they must set such provisions aside (judgment in Case 167/73 Commission v France [1974] ECR 359, paragraph 35).
Det er tilfældet med uforeneligheden mellem fællesskabsregler og nationale forvaltningsforskrifter, som domstolene i forskellige medlemsstater kan undersøge og efterfølgende underkende.
That is the case where there is incompatibility between Community provisions and national administrative provisions, the assessment and subsequent annulment of which may be performed by the courts of a number of Member States.
Denne realitet bekræfter, at der ikke mellem Fællesskabets retsorden og national retsorden hersker et klart »forrangs«forhold (primacy — baseret på anvendelighed) i modsætning til et »supremacy«forhold (baseret på gyldighed), da denne sondring i nogle tilfælde reduceres. V. Ferreres Comella, »La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea«, i C. Closa Montero, Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Constitucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, s. 92.
That situation confirms that there is not a clear relationship of ‘primacy’ (based on applicability) between Community law and national law, as opposed to a relationship of ‘supremacy’ (founded on validity), since, in some cases, that distinction is distorted. Ferreres Comella, V., ‘La Constitución española ante la cláusula de primacía del Derecho de la Unión Europea’, in Closa Montero, C. (ed.), Constitución española y Constitución europea. Análisis de la Declaración del Tribunal Constitucional, Centro de Estudios Políticos y Constitucionales, Madrid, 2005, p. 92.
Generaladvokat Mazák udtrykker kraftig kritik af retspraksis i Mangold-dommen i sit forslag til afgørelse i Palacios de la Villasagen 13, idet han mener, den er skadelig for
In his opinion in Palacios de la Villa, 13Advocate General Mázak is harshly critical of the Mangold caselaw, which he regards as harmful to the Community legal order as
X. Groussot, Creation, Development and Impact of the General Principles of Community Law: towards a jus commune europaeum?, Lund University, Lund, 2005, s. 16-27, klassificerer principperne i supplerende (eller subsidiære), vejledende og operationelle.
In addition, Groussot, X., Creation, Development and Impact of the General Principles of Community Law: towards a jus commune europaeum?, Lund University, Lund, 2005, pp. 16 to 27, classifies the principles as supplementary (or subsidiary), regulatory or operational.
De førstnævnte dækker huller i fællesskabsretten, de næste har et højere normativt formål (friheder, institutionel subsidiaritet eller loyalitet), og de sidstnævnte tjener hovedsagelig som analyseparameter for individuelle akter (proportionalitet, lighed, retssikkerhed […]).
The first group deal with lacunae in Community law, the second have a more legislative purpose (freedoms, subsidiarity or institutional fairness), while the third essentially act as criteria for assessing individual acts (proportionality, equality, legal certainty, etc.).
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FORENEDE SAGER C-55/07 OG C-56/07 retsordenen som helhed 14.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 a whole.
Jeg deler generaladvokatens opfattelse, idet den subsidiære anvendelighed af principperne ikke alene skaber retsusikkerhed, men også fordrejer kildesystemet ved, at typiske fællesskabsretsakter kan blive til dekorative regler, som uden videre kan erstattes af generelle principper 15.
14I share the view of the advocate general, since the subsidiary applicability of the principles not only gives rise to a lack of legal certainty but also distorts the nature of the system of sources, converting typical Community acts into merely decorative rules which may be easily replaced by the general principles.
vedtagelsen af et direktiv, visse aspekter, som henhører under direktivets anvendelsesområde, reguleres af generelle principper, vil direktivets funktion og karakter blive alvorligt ændret.
15 matters which fall within the scope of that directive, it would seriously detract from the latter’s function and nature.
Det synes mere hensigtsmæssigt, at de generelle principper, når de fremføres i en sag, hvor der påberåbes direktiver, fungerer som fortolkningsparametre.
It would be preferable, where they are invoked in cases concerning directives, if the general principles of law acted as criteria for interpretation.
På denne måde får forholdet mellem de generelle principper og direktiverne en dimension, der bedre sikrer retssikkerheden og bedre overholder den institutionelle ligevægt i et kildesystem som det fællesskabsretlige 16.
In that way, the relationship between the principles and directives would create a climate more likely to guarantee legal certainty and more in keeping with the institutional equilibrium underlying a system of sources such as the Community one. 16
Efter min mening bør Domstolen være meget forsigtig med på samme tid at håndtere direktiver og almindelige retsgrundsætninger.
I believe that the Court should be very cautious when applying directives and general principles of law simultaneously.
Deres sameksistens vil faktisk være mere produktiv for juristerne, hvis man hævder, at direktiver, når de er blevet indført i retsordenen, får et fortolkningssupplement fra de generelle principper, men ikke sameksisterer med hensyn til lighed; hvis, efter
Indeed, their coexistence would be of more use to the Court if it were argued that directives, once they have become part of the legal system, must be interpreted in such a way that they complement the general principles but the two are not placed on an equal footing, because if, following the adoption of a directive, the principles were to govern
Landesgericht Bozens spørgsmål kræver under disse omstændigheder vurderet, om de rejste tvivlsspørgsmål kan afgøres med Fællesskabets retsforskrifter, i hvilket tilfælde de generelle principper udelukkende fungerer som redskaber til fortolkning af direktiverne.
In those circumstances, the question referred by the Landesgericht Bozen calls for an assessment of whether the uncertainties raised may be resolved using Community legislation, in which case the general principles would be used exclusively as tools for interpreting the directives.
Hvis der imidlertid ikke findes nogen anvendelige direktiver, spiller de almindelige fællesskabsretlige grundsætninger ind som autonome normative elementer.
However, if there are no applicable directives, the general principles of Community law would come into play as autonomous rules of law.
14 — Generaladvokat Mazáks forslag til afgørelse i Palacios de la Villasagen er særdeles eksemplarisk både ved sin begrundelse som ved den klarhed, hvormed generaladvokaten udtrykker sin uenighed med retspraksis i Mangold-sagen.
14 — The opinion of Advocate General Mázak in Palacios de la Villa is most illuminating both for its grounds and for the clarity with which the advocate general expresses his disagreement with the Mangold case-law.
Det mest betydningsfulde uddrag forekommer måske i de afsluttende bemærkninger, hvor det er anført, at »[…] en sådan retsakt i den afledte fællesskabsret som hovedregel kan fortolkes i lyset af de almindelige tilgrundliggende principper og vurderes i forhold til disse.
Perhaps the most revealing section is contained in his closing points when he states that ‘… as a rule … where a directive has been adopted, such an act of secondary Community law may be interpreted in the light of the general principles underlying it and measured against those principles.
Almindelige retsgrundsætninger — som Domstolen i henhold til artikel 220 EF henviser til som en del af primær fællesskabsret — manifesterer sig således og får virkning gennem specifik fællesskabslovgivning […]Der kunne dog opstå et problem, hvis dette begreb nærmest blev vendt på hovedet ved at tillade, at en almindelig fællesskabsretlig grundsætning, der kan anses for at være indarbejdet i specifik fællesskabslovgivning […] delvist bliver selvstændig, således at den kan påberåbes i stedet for eller uafhængigt af denne fællesskabslovgivning.En sådan tilgang ville ikke blot give anledning til alvorlige betænkeligheder i forhold til retssikkerheden, men ville også rejse tvivl om kompetencefordelingen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne, og den traktatfæstede kompetencefordeling i almindelighed […]« (punkt 136-138).
Thus general principles of law — referred to by the Court on the basis of Article 220 EC as part of primary Community law — are given expression and effect through specific Community legislation …A problematic situation could arise, however, if this concept were to be turned practically upside down by allowing a general principle of Community law which, as in the present case, may be considered to be expressed in specific Community legislation, a degree of emancipation such that it can be invoked instead or independently of that legislation.Not only would such an approach raise serious concerns in relation to legal certainty, it would also call into question the distribution of competence between the Community and the Member States, and the attribution of powers under the Treaty in general …’ (paragraphs 136 to 138).
16 — Et andet aspekt viser sig, når direktivet kræver, at medlemsstaterne omsætter det på baggrund af Den Europæiske Unions grundrettigheder.
16 — A different situation arises where a directive requires the Member States to transpose it in the light of the fundamental rights of the European Union.
Domstolen, der fulgte generaladvokat Mischo i dom af 10.7.2003, forenede sager C-20/00 og C-64/00, Booker Aquaculture e Hydro Seafood, Sml. I, s. 7411, fastslog, at grundrettighederne, som almindelige fællesskabsretlige grundsætninger, skal overholdes af medlemsstaterne, når de indfører et direktiv i deres retsorden.
In the judgment in Joined Cases C-20/00 and C-64/00 Booker Aquaculture and Hydro Seafood [2003] ECR I-7411, the Court, in line with the opinion of Advocate General Mischo, declared that, in so far as they are general principles of Community law, the fundamental rights must be observed by States when transposing directives into their national legal systems.
Unionens grundrettigheder tjener ikke alene til fortolkning, men også til kontrol af de statslige myndigheders handling.
Indeed, the fundamental rights of the European Union are useful not only for interpretation but also for reviewing acts of the public authorities.
Denne funktion er baseret på den materielt forfatningsmæssige karakter af grundrettighederne, idet de ud over at give individet spillerum også legitimerer Unionens handling.
That function is derived from the essentially constitutional nature of the fundamental rights, in that, as well as conferring areas of freedom on individuals, they also legitimise the acts of the Union.
Domstolen fandt derimod, at den omtvistede ordning vedrørte arbejdsvilkår og udelukkede således direktiv 97/81 og undgik at behandle det i den foreliggende sag omhandlede spørgsmål 18.
In my opinion, the uncertainties raised by the Italian court are governed by two directives: Directive 97/81, to which that court has expressly referred and which governs parttime work, and Directive 76/207, which concerns the principle of equal treatment for men and women as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
Selv om den forelæggende ret nævner artikel 137 EF, vedrører dens spørgsmål direktiv 76/207.
One year later, the question of the relationship between the two directives arose again in Wippel, in which the Court finally agreed that they could apply simultaneously in an individual case.
Jeg finder det hensigtsmæssigt her at erindre om generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse i den nævnte sag 20.
20 The advocate general took the view, which I fully support, that the two directives pursue different objectives.
Efter hendes mening, som jeg fuldt ud deler, forfølger de to direktiver forskellige mål.
In the absence of any material similarity, it is not possible to assume a relationship of general rule to special rule between the provisions. 21
Det er endelig hensigtsmæssigt at foretage en grundigere vurdering af forbindelsen mellem direktiv 97/81 og direktiv 76/207.
Finally, it will be necessary to examine in detail the relationship between Direct- ive 97/81 and Directive 76/207.
17 — Generaladvokat Tizzanos forslag til afgørelse fremsat den 3.4.2003 i forbindelse med dom af 11.9.2003, sag C-77/02, Sml. I, s. 9027.
17 — Opinion of Advocate General Tizzano in Case C-77/02 Steinicke [2003] ECR I-9027.
18 — Steinicke-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 17, præmis 52.19 — Dom af 12.10.2004, sag C-313/02, Sml. I, s. 9483.
18 — Judgment in Steinicke, cited in footnote 17, paragraph 52.19 — Judgment in Case C-313/02 Wippel [2004] ECR I-9483
20 — Generaladvokat Kokotts forslag til afgørelse af 18.5.2004 i Wippel-sagen, nævnt ovenfor i fodnote 19, punkt 64-67.
20 — Opinion of Advocate General Kokott in Wippel, cited in footnote 19, points 64 to 67.
I Steinicke-sagen så generaladvokat Tizzano ikke nogen ulempe ved at anvende de to direktiver på en aldersbetinget deltidsordning, som kun arbejdstagere, der havde arbejdet fuldtid i tre på hinanden følgende år i løbet af de sidste fem år, kunne blive
In Steinicke, Advocate General Tizzano saw no reason not to apply the two directives to a parttime employment scheme with a view to retirement that was open only to employees who had worked fulltime for a total of at least three of the last five
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT RUIZ-JARABO — FORENEDE SAGER C-55/07 OG C-56/07 nu undersøges, idet jeg først behandler de omtvistede italienske foranstaltningers overensstemmelse med direktiv 97/81 og senere sammenholder dem med direktiv 76/207.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-55/07 AND C-56/07 between parttime and fulltime employment contracts.
mellem deltids- og fuldtidsansættelseskontrakter. Dette formål udmøntedes i § 1, litra a), i rammeaftalen som optaget i direktivet, hvoraf det fremgår, at formålet er at »skabe grundlag for en fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og en forbedring af kvaliteten af deltidsarbejde« 22.
That aim is enshrined in Clause 1(a) of the Framework Agreement annexed to the directive, which states that its purpose is ‘to provide for the removal of discrimination against parttime workers and to improve the quality of parttime work’. 22 with each other, it is necessary to examine the substance of the question submitted by the Landesgericht Bozen.
B — De administrative krav, der følger af lovdekret nr. 61/2000, i lyset af direktiv 97/81
B — The administrative obligations imposed by Legislative Decree 61/2000 in the light of Directive 97/81
Den i direktivet krævede ligebehandling er hovedsagelig rettet mod de materielle vilkår i ansættelsesforholdet.
The equal treatment required by the directive is aimed principally at the substantive conditions of the employment relationship.
Formålet er at afskaffe enhver uligevægt til skade for deltidsansættelse mellem de to ansættelsesformer. Domstolens praksis på dette område har bekræftet denne optik 23.
The directive seeks to abolish all discrimination between the two types of contract which disadvantages parttime workers.
Spørgsmålets genstand
Purpose of the question
Den her omhandlede sag vedrører imidlertid ikke indholdet af ansættelseskontrakten, idet den italienske lovgivning indfører bureaukratiske foranstaltninger i arbejdsgivernes administrative pligter.
However, the present case does not concern the subjectmatter of the employment contract; instead, the Italian legislation introduces bureaucratic measures into the administrative obligations of employers.
Sagen vedrører således en vertikal forbindelse mellem den offentlige myndighed (arbejdsinspektoratet) og en privat (arbejdsgiveren).
Accordingly, this case relates to a vertical relationship between the State (the employment authority) and an individual (the employer).
Til trods for, at det i sagen her ikke drejer sig om den i direktiv 97/81 mest omhandlede
The Landesgericht Bozen requests an interpretation of Directive 97/81 in order to assess the compatibility with that Community act of two provisions of Legislative Decree 61/2000 (Articles 2 and 8).
23 — Wippel-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 19.
23 — Wippel, cited in footnote 19.
Jeg undersøger nogle aspekter af deltidsarbejdet i mit forslag til afgørelse af 10.7.2007 fremsat i forbindelse med dom af 6.12.2007, sag C-300/06, Voß, Sml. I, s. 10573, punkt 28-31.
I examined certain aspects of parttime work in my opinion in Case C-300/06 Voß [2007] ECR I-10573, paragraphs 28 to 31.
Direktiv 97/81 fjernede — for at fremme beskæftigelsen — enhver forskelsbehandling
With a view to promoting employment, Directive 97/81 abolished all discrimination
Det skal følgelig afklares, om den forskellige behandling har en objektiv og rimelig begrundelse.
Consequently, it is necessary to identify whether there is an objective, reasonable justification for the different treatment.
type forskelsbehandling, er det stadig interessant at undersøge de foranstaltninger, der er vedtaget i Italien. § 5, stk. 1, litra a), i rammeaftalen forpligter medlemsstaterne til at identificere hindringer af juridisk eller administrativ art, som kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og hvor det er hensigtsmæssigt, fjerne disse hindringer.
constitutes the main objective of Direct- ive 97/81, it is still important to examine the measures adopted in Italy. Clause 5(1)(a) of the Framework Agreement calls on the Member States to identify obstacles of a legal or administrative nature which may limit the opportunities for parttime work and, where appropriate, eliminate them.
Det synes således indlysende, at de bureaukratiske restriktioner, der er pålagt deltidsansættelse, kan være i strid med direktiv 97/81.
It is clear, therefore, that the bureaucratic restrictions imposed on the conclusion of parttime contracts are liable to infringe Directive 97/81.
Domstolens praksis og flere medlemsstaters retspraksis har anerkendt en fremtrædende plads til proportionalitetsprincippet i vurderingen af fællesskabsprincippet om ikke-forskelsbehandling.
The principle of proportionality has been accorded a prominent position in the assessment of the Community principle of nondiscrimination by the caselaw of the Court and the judicial practice of a number of Member States.
Også retslitteraturen har anerkendt det 24. Det tredobbelte proportionalitetskriterium giver et relevant instrument til at afgøre dilemmaet — forskelsbehandlingen skal være hensigtsmæssig, nødvendig og forholdsmæssig i snæver forstand 25.
24 The threefold proportionality test provides a useful tool for resolving the problem, requiring that the discrimination must be appropriate, necessary and proportionate in the strict sense.
Med en sådan tredobbelt vurdering, som foretages etapevis og ikke kumulativt, bliver vurderingen af lighed mere gennemsigtig og skaber større retssikkerhed.
25Using that threefold evaluation, which is carried out in stages rather than cumulatively, the assessment of equality becomes more transparent and generates greater legal certainty.
Mit svar fokuserer følgelig på foreneligheden af lovdekret nr. 61/2000 med § 5, stk. 1, litra a), i direktiv 97/81.
Accordingly, my reply will focus on whether Legislative Decree 61/2000 is compatible with Clause (5)(1)(a) of the Framework Agreement annexed to Direct- ive 97/81.
Først skal lovligheden af anmeldelsespligten behandles og dernæst lovligheden af sanktionsordningen.
It is appropriate to assess the lawfulness of the notification obligation first of all, followed by the lawfulness of the punitive measures.
Begge aspekter tilsidesætter det i direktiv 97/81 fastsatte princip om ikkeforskelsbehandling mellem ansættelseskontrakter.
The provisions concerned are both contrary to the principle of nondiscrimination between employment contracts laid down in Directive 97/81.