natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Artikel 3, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at den ikke omfatter en flyrejse fra afgangsstedet til bestemmelsesstedet og retur, i hvilken forbindelse passagerer, som oprindeligt er afrejst fra en lufthavn, der er beliggende på en medlemsstats område, hvor EF-traktaten finder
Article 3(1)(a) of Regulation (EC) No 261/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights, and repealing Regulation (EEC) No 295/91, must be interpreted as not applying to the case of an outward and return journey in which passengers who have originally departed from an airport located in the territory of a Member State to which the EC Treaty applies travel back to that
Sag C-195/08 PPU
Case C-195/08 PPU
Sag anlagt af Inga Rinau
Proceedings brought by
»Retligt samarbejde i civile sager — retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser — fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar — forordning (EF) nr. 2201/2003 — anmodning om ikkeanerkendelse af en afgørelse om tilbagegivelse af et barn, der tilbageholdes ulovligt i en anden medlemsstat — præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren«
(Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction and enforcement of judgments — Enforcement in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation (EC) No 2201/2003 — Application for nonrecognition of a decision requiring the return of a child wrongfully retained in another Member State — Urgent preliminary ruling procedure)
Retligt samarbejde i civile sager — anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar — forordning nr. 2201/2003 — eksigibiliteten af afgørelser om tilbagegivelsen af et barn, vedtaget efter en beslutning om ikke at tilbagegive det
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction, recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation No 2201/2003 — Enforceability of a certified judgment requiring the return of a child following a judgment of nonreturn
(Rådets forordning nr. 2201/2003, art. 11, stk. 8, art. 40 og 42 og bilag IV)
(Council Regulation No 2201/2003, Arts 11(8), 40 and 42, and Annex IV)
Retligt samarbejde i civile sager — kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar — forordning nr. 2201/2003 — anmodning om ikkeanerkendelse af en retsafgørelse, uden at der forudgående er indgivet en anmodning om anerkendelse
Judicial cooperation in civil matters — Jurisdiction, recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and matters of parental responsibility — Regulation No 2201/2003 — Application for nonrecognition of a judicial decision if no application for recognition has been submitted beforehand
(Rådets forordning nr. 2201/2003, art. 11, stk. 8, art. 21, stk. 3 og 4, art. 40-42)
(Council Regulation No 2201/2003, Arts 11(8), 21(3) and (4), 40 to 42)
afbalancering mellem barnets og forældrenes interesser kræver ligeledes, at hastesagsproceduren anvendes.
child against any possible harm and the need to ensure a fair balance between the interests of the child and those of the parents are also capable of justifying recourse to the urgent preliminary ruling procedure.
(jf. præmis 44 og 45)
(see paras 44, 45)
En anmodning fra en forelæggende ret om, at en præjudiciel forelæggelse vedrørende fortolkningen af forordning nr. 2201/2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000 undergives en hasteprocedure, er berettiget, når den hviler på et behov for at handle hurtigt.
A request from a referring court that a reference for a preliminary ruling concerning the interpretation of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000, be dealt with under the urgent procedure pursuant to Article 104b of the Rules of Proced- ure of the Court of Justice is justified if it is based on a need to act urgently.
Dette foreligger, såfremt enhver forsinkelse vil være meget ugunstig for forholdet mellem barnet og den af forældrene, som barnet ikke bor hos, og forringelsen af dette forhold kan være uoprettelig.
That is the case where any delay would be very unfavourable to the relationship between the child and the parent with whom he or she does not live and where the damage to that relationship could be irreparable.
Et sådant behov fremgår såvel af 17. betragtning til forordningen, som omhandler et bortført barns tilbagegivelse uden opsættelse, som af forordningens artikel 11, stk. 3, som fastsætter en frist på seks uger for den ret, der skal tage stilling til en anmodning om tilbagegivelse, til at træffe afgørelse.
Such a need is apparent both from recital 17 in the preamble to the regulation, which refers to the return without delay of a child which has been removed or retained, and to Article 11(3) of that regulation, which sets a deadline of six weeks for the court to which an application for return is made to issue its judgment.
Når der er truffet en afgørelse om ikke at tilbagegive et barn, og denne afgørelse er bragt til retten i domsstatens kendskab, er det uden betydning for så vidt angår udstedelsen af en attest i henhold til artikel 42 i Rådets forordning nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende
Once a nonreturn decision in respect of a child has been taken and brought to the attention of the court of origin, it is irrelevant, for the purposes of issuing the certificate provided for in Article 42 of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation
RINAU medlemsstater, må der imidlertid ved anvendelsen af nationale regler ikke gøres indgreb i konventionens effektive virkning.
RINAU different Member States, it is nevertheless important that the application of those national rules does not prejudice its useful effect.
Denne fortolkning af forordningen, som er i overensstemmelse med kravene i og formålet med forordningen, er den fortolkning, der bedst sikrer, at fællesskabsretten gennemføres effektivt.
That interpretation of the regulation, which is consistent with its requirements and purpose, is the only interpretation which best ensures the effectiveness of Community law.
(jf. præmis 63, 80-83 og 89 samt domskonkl.
(see paras 63, 80-83, 89, operative part 1)
1) forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000, om denne afgørelse er blevet udsat, omgjort, ophævet eller under alle omstændigheder ikke er blevet endelig eller er blevet erstattet af en afgørelse om tilbagegivelse af barnet, hvis tilbagegivelsen rent faktisk ikke har fundet sted.
No 1347/2000, that that decision has been suspended, overturned, set aside or, in any event, has not become res judicata or has been replaced by a decision ordering return, in so far as the return of the child has not actually taken place.
Såfremt der ikke er rejst tvivl om denne attests autenticitet, og den er udstedt i overensstemmelse med den formular, som fremgår af bilag IV til forordningen, er det ikke tilladt at gøre indsigelse mod anerkendelsen af afgørelsen om tilbagegivelse af barnet, og det tilkommer alene retten i modtagerstaten at fastslå, at den attesterede afgørelse er eksigibel, og at anordne barnets umiddelbare tilbagegivelse.
If no doubt has been expressed as regards the authenticity of that certificate and if it was drawn up in accordance with the standard form set out in Annex IV to the regulation, opposition to the recognition of the decision ordering return is not permitted and it is for the requested court only to declare the enforceability of the certified decision and to allow the immediate return of the child.
Bortset fra tilfælde, hvor proceduren omhandler en attesteret afgørelse i henhold til artikel 11, stk. 8, artikel 40 og 42 i forordning nr. 2201/2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000, kan den mulighed, at enhver berettiget part kan anmode om ikkeanerkendelse af en retsafgørelse, selv hvis der ikke forinden er indgivet en anmodning om anerkendelse af afgørelsen, ikke afvises generelt.
Except where the procedure concerns a decision certified pursuant to Art -icles 11(8) and 40 to 42 of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000, the possibility that any interested party may apply for nonrecognition of a judicial decision, even if no application for recognition of the decision has been submitted beforehand, cannot be discounted in general terms.
Eksigibiliteten af afgørelser om tilbagegivelsen af et barn, vedtaget efter en beslutning om ikke at tilbagegive det, har således processuel autonomi for ikke at forsinke tilbagegivelsen af et barn, som ulovligt er blevet fjernet til eller ulovligt tilbageholdes i en anden medlemsstat end den, hvor barnet havde sit sædvanlige opholdssted umiddelbart før den ulovlige fjernelse eller tilbageholdelse.
The enforceability of a judgment requiring the return of a child following a judgment of nonreturn enjoys proced -ural autonomy, so as not to delay the return of a child who has been wrongfully removed to or retained in a Member State other than that in which that child was habitually resident immediately before the wrongful removal or retention.
De tvister, som — efter at der er truffet en afgørelse om ikke at tilbagegive et barn — opstår eller genopstår i fuldbyrdelsesstaten, er ikke afgørende og kan betragtes som uden indvirkning på forordningens gennemførelse.
Procedural steps which, after a nonreturn decision has been taken, occur or recur in the Member State of enforcement are not decisive and may be regarded as irrelevant for the purposes of implementing the regulation.
Hvis dette således ikke var tilfældet, ville forordningen risikere at være uden effektiv virkning, idet formålet med den umiddelbare tilbagegivelse af barnet ville være underordnet betingelsen om, at alle processuelle muligheder i den medlemsstat, hvor barnet ulovligt tilbageholdes, er udtømt.
If the position were otherwise, there would be a risk that the regulation would be deprived of its useful effect, since the objective of the immediate return of the child would remain subject to the condition that the redress procedures allowed under the domestic law of the Member State in which the child is wrongfully retained have been exhausted.
Selv om forordning nr. 2201/2003 således ikke tilsigter at samordne de materielle og processuelle bestemmelser i de forskellige
Thus, even if the object of Regulation No 2201/2003 is not to unify the rules of substantive law and of procedure of the
SAMMENDRAG — SAG C-195/08 PPU at der først er indgivet en anmodning om anerkendelse, kan opfylde forskellige formål, enten af materiel karakter, navnlig vedrørende hensynet til barnets bedste eller familiens stabilitet og ro, eller af processuel karakter, ved at give mulighed for tidligt at fremskaffe beviser, som måske ikke vil være til rådighed i fremtiden.
SUMMARY — CASE C-195/08 PPU been lodged beforehand is capable of satisfying various objectives, either of a substantive nature, in particular those relating to the best interests of the child or the stability and harmony of the family, or of a procedural nature, by making it possible to bring forward the production of evidence which might no longer be available in the future.
En sådan anmodning skal imidlertid følge den procedure, der er fastsat i forordningens kapitel III, afdeling 2, og den kan navnlig kun behandles efter interne retsforskrifter, hvis disse ikke begrænser forordningens rækkevidde og virkninger.
Such an application must however comply with the procedure provided for in Section 2 of Chapter III of the regulation and, in particular, it can be pursued according to the provisions of domestic law only if they do not limit the scope and effects of the regulation.
(jf. præmis 92-96 og domskonkl. 2)
(see paras 92-96, operative part 2)
Artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning nr. 1347/2000, der foreskriver, at hverken den person, mod hvem der anmodes om fuldbyrdelse, eller barnet på dette tidspunkt af sagens behandling kan fremsætte bemærkninger over for retten, finder ikke anvendelse på en procedure om ikkeanerkendelse af en retsafgørelse, som er iværksat, uden at der forinden er indgivet en anmodning om anerkendelse af den samme afgørelse.
Article 31(1) of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000, in so far as it provides that neither the person against whom enforcement is sought, nor the child is, at this stage of the proceedings, entitled to make any submissions on the application, is not applicable to proceedings initiated for nonrecognition of a judicial decision if no application for recognition has been lodged beforehand in respect of that decision.
I en sådan situation kan sagsøgte, som anmoder om anerkendelse af afgørelsen, fremsætte bemærkninger.
In such a situation, the defendant, who is seeking recognition, is entitled to make submissions.
(jf. præmis 101-107 og domskonkl. 3)
(see paras 101-107, operative part 3)
GENERALADVOKAT ELEANOR SHARPSTONSSTILLINGTAGEN af 1. juli 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON of 1 July 2008 1 provisions here in full, but I shall refer to them in my analysis.
Tvistens væsentligste faktiske og processuelle forhold kan sammenfattes i tabelform. I tabellen har jeg nedenfor opstillet:
The main elements of the factual and procedural background may be summarised in tabular form.
I forbindelse med skilsmissesagen tilkendte de tyske retsinstanser faderen forældremyndigheden over barnet og fastslog, at barnet skulle tilbagegives til faderen.
In the context of the divorce proceedings, the German courts awarded custody of the child to the father, and ordered that she be returned to him.
Lietuvos Aukščiausiasis teismas (Litauens højesteret) har stillet Domstolen seks spørgsmål om betingelserne for undersøgelse af moderens anmodning med henblik på at opnå en afgørelse om ikkeanerkendelse af disse forhold i skilsmissedommen.
The Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Supreme Court of Lithuania) seeks a preliminary ruling on six questions concerning the conditions governing examination of the mother’s application for a declaration of nonrecognition of those aspects of the divorce judgment.
En sådan situation er på fællesskabsplan reguleret i »Bruxelles II«-forordningen 2,
Such a situation is governed in Community law, by the ‘Brussels II bis’ 2Regula-tion, read together with the 1980 3Hague
— med fed skrift, oplysninger om dels skilsmissesagen i Tyskland, som blev afsluttet med en dom, som fastslog skilsmissen, tilkendte faderen den endelige forældremyndighed over barnet og fastslog, at barnet skulle tilbagegives til faderen, dels de af moderen iværksatte retsforhandlinger i Litauen, som tilsigtede at opnå ikkeanerkendelse af de to sidstnævnte forhold i den dom, og som således førte til den præjudicielle forelæggelse, som Domstolen skal behandle nu sammenholdt med Haagerkonventionen af 1980 3.
— information in bold type concerns, on the one hand, the divorce proceedings in Germany, culminating in a judgment granting divorce, awarding custody to the father and ordering that the child be returned to him and, on the other hand, the proceedings commenced by the mother in Lithuania for a declaration that the judgment should not be recognised as regards the two latter aspects, and thus to the present request for a preliminary ruling by the Court;
1 — Originalsprog: fransk og engelsk2 — Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27.11.2003 om kompetence og om anerkendelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, s. 1, herefter »forordningen«).3 — Konvention om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser, indgået den 25.10.1980, herefter »konventionen« eller »Haagerkonventionen«.
2 — Council Regulation (EC) No 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation (EC) No 1347/2000 (OJ 2003 L 338, p. 1) (‘the Regulation’).
Det kan bemærkes, at i modsætning til forordningen indeholder konventionen ingen kompetenceregler.
Unlike the Regulation, the Convention does not contain any rules conferring jurisdiction.
Forordningen er i denne henseende inspireret af reglerne i konventionen om kompetence, lovvalg, anerkendelse, fuldbyrdelse og samarbejde vedrørende forældreansvar og foranstaltninger til beskyttelse af børn, indgået i Haag den 19.10.1996, som endnu ikke er trådt i kraft i alle medlemsstaterne, navnlig mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Litauen.
In that regard, the Regulation draws on the Hague Convention of 19 October 1996 on Jurisdiction, Applicable Law, Recognition, Enforcement and Cooperation in respect of Parental Responsibility and Measures for the Protection of Children, which is not yet in force between all the Member States, and in particular not between Germany and Lithuania.
Det kan bemærkes, at forordningen i henhold til artikel 60 har forrang for konventionen, for så vidt som den vedrører spørgsmål, der er omfattet af forordningen.
It may be noted that, under Article 60, the Regulation takes precedence over the Convention in so far as the latter concerns matters governed by the Regulation.
— med kursiv, oplysninger om særskilte retsforhandlinger, som faderen iværksatte i Litauen, og som tilsigtede at få denne stats retsinstanser til at træffe en afgørelse om barnets tilbagegivelse til Tyskland; efter forskellige anfægtelser og udsættelser af den afsagte kendelse fortsætter disse retsforhandlinger i Litauen parallelt med dem, som gav anledning til denne præjudicielle forelæggelse.
— information in italic type concerns a separate procedure initiated by the father in Lithuania seeking a court order there for the child’s return to Germany; the order made has been subject to various challenges and suspensions, so that the procedure is still continuing in Lithuania in parallel to the proceedings which have given rise to the request for a preliminary ruling.
GENERALADVOKAT SHARPSTONS STILLINGTAGEN — SAG C-195/08 PPU
VIEW OF MS SHARPSTON — CASE C-195/08 PPU
Barnets fødsel
Birth of the child
Efter aftale med faderen tager moderen på to ugers ferie i Litauen med barnet.
With the father’s consent, the mother takes the child to Lithuania for two weeks’ holiday
Moderen forbliver i Litauen med barnet.
The mother remains in Lithuania with the child
Amtsgericht Oranienburg (retten i Oranienburg) annullerer den fælles forældremyndighed og tilkender faderen midlertidig forældremyndighed.
The Amtsgericht (Local Court) in Oranienburg annuls joint custody and awards provisional custody to the father
Moderen iværksætter appel af Amtsgericht Oranienburgs afgørelse.
The mother appeals against the Oranienburg court’s decision
Moderen anmoder om genåbning af de retsforhandlinger, som gav anledning til kendelsen af 15.3.2007, idet hun påberåber sig nye omstændigheder og barnets tarv i henhold til konventionens artikel 13.
The mother requests a reopening of the proceedings leading to the order of 15/3/2007, alleging new circumstances and the child’s interests, on the basis of Article 13 of the Convention
Statsadvokaten for Republikken Litauen anmoder om genåbning af den samme sag, idet han påberåber sig, at Lietuvos apeliacinis teismas har anvendt konventionen urigtigt.
The State Attorney of the Republic of Lithuania requests the reopening of the same proceedings, alleging misapplication of the Convention by the Court of Appeal
Klaipėdos apygardos teismas forkaster de to anmodninger om genåbning og fastslår, at Amtsgericht Oranienburg har kompetence.
The Klaipėda court dismisses the two requests for a reopening and recognises the jurisdiction of the Oranienburg court
Amtsgericht Oranienburg fastslår skilsmissen, tilkender faderen forældremyndigheden, fastslår, at barnet skal tilbagegives, og udsteder en attest i henhold til forordningens artikel 42.
The Oranienburg court grants divorce, awards custody to the father, orders the child’s return and issues a certificate under Article 42 of the Regulation
Moderen iværksætter appel af forældremyndigheds- og tilbagegivelseskendelsen.
The mother appeals against the award of custody and the return order
Lietuvos apeliacinis teismasstadfæster efter appel fra moderen og statsadvokaten forkastelsen af anmodningerne om genåbning.
On appeal by the mother and the State Attorney, the Court of Appeal confirms the dismissal of the applications for a reopening
Moderen anmoder om en afgørelse om ikkeanerkendelse af Amtsgericht Oranienburgs afgørelse af 20.6.2007, for så vidt som den tilkendte faderen forældremyndigheden og fastslog, at barnet skulle tilbagegives.
The mother applies for a decision that the Oranienburg court’s judgment of 20/6/2007 should not be recognised to the extent that it grants custody to the father and orders the child’s return
Lietuvos apeliacinis teismas forkaster anmodningen om afgørelse om ikke-anerkendelse.
The Court of Appeal dismisses the mother’s request for a declaration of nonrecognition
Moderen iværksætter kassationsanke af Lietuvos apeliacinis teismas’ afgørelse af 14.9.2007.
The mother appeals on a point of law against the Court of Appeal’s decision of 14/9/2007
Lietuvos Aukščiausiasis teismas tager moderens og statsadvokatens kassationsanke til følge for afgørelserne af 19/6 og 27.8.2007 på grund af manglende overholdelse af den civile retsplejelov og hjemviser anmodningerne om genåbning til Klaipėdos apygardos teismas.
On appeal by the mother and the State Attorney, the Supreme Court quashes the decisions of 19/6 and 27/8/2007on the ground of noncompliance with the Code of Civil Procedure and refers the applications for a reopening back to the Klaipėda Court
Klaipėdos apygardos teismas forkaster atter moderens og statsadvokatens anmodninger om genåbning.
The Klaipėda court again dismisses the applications for a reopening by the mother and the State Attorney
Lietuvos apeliacinis teismas stadfæster afslaget på anmodningerne om genåbning.Lietuvos Aukščiausiasis teismas beslutter at stille seks præjudicielle spørgsmål i forbindelse med kassationsanken mod afgørelsen af 14.9.2007.
The Court of Appeal confirms the rejection of the applications for a reopening The Supreme Court decides to seek a preliminary ruling on six questions in the context of the appeal on a point of law against the decision of 14/9/2007
Domstolen modtager de præjudicielle spørgsmål.
The preliminary questions are received at the Court of Justice
Lietuvos Aukščiausiasis teismas antager moderens kassationsanke mod afgørelserne af 21.3. og 30.4.2008 til realitetsbehandling og udsætter fuldbyrdelsen af Lietuvos apeliacinis teismas’ kendelse af 15.3.2007.
The Supreme Court rules that the mother’s appeal on a point of law against the decisions of 21/3 and 30/4/2008 is admissible, and suspends enforcement of the Court of Appeal’s order of 15/3/2007