natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Retten har også ved afgørelsen om at annullere den del af den anfægtede beslutning, der vedrører Forbundsrepublikken Tysklands pligt til at tilbagesøge støtten til Salzgitter, lagt til grund, at Kommissionen havde haft kendskab til denne støtte fra udgangen af 1988, og at den ved ikke at have reageret før 1998 med vedtagelsen af denne beslutning havde tilsidesat retssikkerhedsprincippet.
In annulling the part of the contested decision relating to the Federal Republic of Germany’s obligation to recover the aid received by Salzgitter, the Court of First Instance again held that the Commission had known of that aid since the end of 1988 and that, given that it did not react until 1998, it had, in taking that decision, breached the principle of legal certainty.
Uden at det er nødvendigt at udtale sig om, hvorvidt Retten korrekt kunne gå ud fra, at Kommissionen havde haft kendskab til støtten fra udgangen af 1988, hvilket bestrides af Kommissionen, må det konstateres, at den argumentation, der er fulgt i den appellerede dom vedrørende tilsidesættelsen af retssikkerhedsprincippet, er urigtig.
It must be held that the reasoning followed by the judgment under appeal as regards breaching the principle of legal certainty is incorrect, and there is no need to rule on whether the Court of First Instance was entitled to hold that the Commission had knowledge of the aid in issue since the end of 1988, which the latter disputes.
Domstolen har ganske vist fastslået, at selv uden forældelsesfrister fastsat af fællesskabslovgiver hindrer det grundlæggende krav om retssikkerhed, at Kommissionen i det uendelige kan udsætte udøvelsen af sine beføjelser (jf. i denne retning dom af 14.7.1972, sag 52/69, Geigy mod Kommissionen, Sml. 1972, s. 225, org.ref.: Rec. s. 787, præmis 21, samt, med hensyn til statsstøtte omfattet af EKSF-traktaten, dommen i sagen Falck og Acciaierie di Bolzano mod Kommissionen, præmis 140 og 141).
Admittedly, the Court has held that, even if the Community legislature has not laid down any period of limitation, the fundamental requirement of legal certainty has the effect of preventing the Commission from indefinitely delaying the exercise of its powers (see, to that effect, 52/69 Geigy v Commission [1972] ECR 787, paragraph 21, and, as regards State aid falling within the scope of the ECSC Treaty, Falck and Acciaierie di Bolzano v Commission, paragraphs 140 and 141).
Herved påpeges, at hvad angår statsstøtte, som er omfattet af EF-traktaten, bestemmer artikel 10, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1), at er Kommissionen kommet i besiddelse af oplysninger om en påstået ulovlig støtte, undersøger den omgående oplysningerne, uanset kilden til disse oplysninger.
In this respect, it must be held that, as regards State aid falling within the scope of the EC Treaty, Article 10(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (OJ 1999 L 83, p. 1) provides that, where the Commission has in its possession information from whatever source regarding alleged unlawful aid, it is to examine that information without delay.
Artikel 15 i forordning nr. 659/1999 bestemmer endvidere, at tilbagebetaling af ulovlig støtte er underlagt en forældelsesfrist på ti år regnet fra det tidspunkt, hvor støtten blev tilkendt.
Moreover, Article 15 of Regulation No 659/1999 provides that recovery of illegal aid is subject to a limitation period of 10 years, beginning on the day it is granted.
Som det fremgår af 14. betragtning til forordningen, er denne forældelsesfrist fastsat af hensyn til retssikkerheden.
As stated in recital 14 of the preamble to that regulation, this limitation period has been established for reasons of legal certainty.
Disse regler finder ganske vist ikke umiddelbart anvendelse under EKSF-traktatens anvendelsesområde, men de har dog på statsstøtteområdet fundet inspiration i det grundlæggende krav om retssikkerhed.
Even though it is true that, for the purposes of the ECSC Treaty, those rules do not apply as such, they were based, in the domain of State aid, on the fundamental requirement of legal certainty.
Det følger heraf, at selv om fællesskabslovgiveren ikke udtrykkeligt har fastsat forældelsesfrister, kan Kommissionen ikke i det uendelige udsætte udøvelsen af sine beføjelser.
It follows that, even in a situation in which the Community legislature has not expressly laid down any period of limitation, the Commission cannot indefinitely delay the exercise of its power.
Det må imidlertid ikke overses, at anmeldelsen af statsstøtten er et centralt element i fællesskabslovgivningen om kontrol med denne støtte, og at støttemodtagerne
However, it must not be forgotten that the notification of State aid is a central element of Community rules for supervising that aid and that undertakings to which such aid has been granted may not entertain a legitimate expectation that the aid is
Det skal desuden tages i betragtning, at den særlige snævre karakter af reglerne vedrørende statsstøtte under EKSF-traktaten adskiller dem fra reglerne om statsstøtte under EF-traktaten (jf. i denne retning dommen i Falck og Acciaierie di Bolzano mod Kommissionen, præmis 101 og 102).
It must also be taken into consideration that the particularly strict nature of the State aid regime under the ECSC Treaty sets it apart from the State aid regime under the EC Treaty (see, in this respect, Falck and Acciaierie di Bolzano v Commission, paragraphs 101 and 102).
Det følger af det ovenstående, at hvis en støtte er ydet under EKSF-traktaten uden at være blevet anmeldt, vil den omstændighed, at Kommissionen i længere tid har undladt at udøve sine kontrolbeføjelser og foreskrive tilbagesøgning af støtten, kun i undtagelsestilfælde, hvor Kommissionen har begået en åbenbar forsømmelse og klart har tilsidesat pligten til at udvise rettidig omhu, medføre, at denne beslutning om tilbagesøgning bliver ulovlig.
It follows from the above that, where aid was granted under the ECSC Treaty without having been notified, a delay by the Commission in exercising its supervisory powers and ordering recovery of the aid does not render that recovery decision unlawful, except in exceptional cases which show that the Commission manifestly failed to act and clearly breached its duty of diligence.
Selv om Retten korrekt fastslog, at en modtager af statsstøtte kan påberåbe sig retssikkerhedsprincippet til støtte for et annullationssøgsmål til prøvelse af en beslutning, der pålægger tilbagesøgning af denne støtte, følger det af det ovenstående, at Retten har anvendt dette princip urigtigt i det foreliggende tilfælde ved ikke at prøve, om Kommissionen havde begået en åbenbar forsømmelse og klart havde tilsidesat sin pligt til at udvise rettidig omhu ved udøvelsen af sine kontrolbeføjelser, hvilket alene i undtagelsestilfælde medfører, at en beslutning fra Kommissionen, der foreskriver tilbagesøgning under EKSF-traktaten af en ikke-anmeldt støtte, bliver ulovlig.
Consequently, even though the Court of First Instance was entitled to hold that a beneficiary of State aid can rely on the principle of legal certainty to support an action for annulment of a decision ordering recovery of that aid, it wrongly applied this principle in the case before it when it failed to examine whether the Commission had manifestly failed to act and clearly breached its duty of diligence in the exercise of its supervisory powers, the sole grounds which, in exceptional cases, can render illegal a Commission decision ordering recovery, under the ECSC Treaty, of non-notified aid.
Herefter skal der gives medhold i hovedappellen, og den appellerede dom vil være at ophæve, for så vidt som den annullerer den anfægtede beslutnings artikel 2 og 3.
It follows from the above that the main appeal must be upheld and that the judgment under appeal must be set aside to the extent that it annuls Articles 2 and 3 of the contested decision.
Det fremgår af nærværende dom, at Retten i den appellerede dom korrekt fastslog, at Salzgitter havde modtaget ulovlig støtte i forhold til EKSF-traktaten, men at denne dom derimod er behæftet med en retlig fejl, for så vidt som den annullerer den del af den anfægtede beslutning, der foreskriver tilbagesøgning af den omhandlede støtte.
It follows from the present judgment that the Court of First Instance rightly held in the judgment under appeal that, for the purposes of the ECSC Treaty, Salzgitter received illegal aid, but that, on the other hand, that judgment is vitiated by an error of law in so far as it annuls the part of the contested decision ordering recovery of the aid in question.
Det tilkommer således for det første Retten at udtale sig om, hvorvidt Kommissionen under sagens omstændigheder begik en åbenbar forsømmelse og klart tilsidesatte sin forpligtelse til at udvise rettidig omhu, og for det andet, i givet fald, at prøve de øvrige anbringender, som Retten var berettiget til ikke at tage stilling til, da den havde annulleret artikel 2 og 3 i den anfægtede beslutning, nemlig anbringender om, at Kommissionen fejlagtigt havde anset visse investeringer for omfattet af EKSF-trak-taten, at en del af den omhandlede støtte burde have været anset for støtte til fordel for miljøbeskyttelse, og at den relevante diskonteringssats blev fastsat forkert.
Therefore, the Court of First Instance must rule on the question whether, in the circumstances of the present case, the Commission manifestly failed to act and breached its duty of diligence and, if necessary, examine the other pleas which, quite lawfully, it declined to rule on since it had already annulled Articles 2 and 3 of the contested decision, and which alleged, respectively, that the Commission wrongly considered certain investments as falling under the ECSC Treaty, that part of the aid at issue should have been regarded as aid for environmental protection and that the decisive discount rate selected was wrong.
Disse forskellige aspekter af sagen kræver prøvelse af komplekse spørgsmål om faktiske forhold på grundlag af oplysninger, som ikke er blevet bedømt af Retten, og som ikke har været drøftet ved Domstolen, således at sagen vedrørende disse punkter ikke er moden til påkendelse.
Those different aspects of the case require examination of complex questions of fact based on elements which the Court of First Instance did not assess and which were not discussed before the Court of Justice, so that, as regards those points, the case cannot be decided.
Sagen hjemvises derfor til Retten.
Therefore, the case has to be referred back to the Court of First Instance.
Sag C-201/05
Case C-201/05
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division) »Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit — etableringsfrihed — frie kapitalbevægelser — direkte beskatning — selskabsskat — aktieudbytte, som af et ikkehjemmehørende selskab betales til et hjemmehørende selskab — ordningen for kontrollerede udenlandske selskaber (CFC) — situation vedrørende tredjelande — kvalifikation af krav fremsat mod skattemyndighederne — en medlemsstats ansvar for tilsidesættelse af fællesskabsretten«
(First subparagraph of Article 104(3) of the Rules of Procedure — Freedom of establishment — Free movement of capital — Direct taxation — Corporation tax — Share dividends paid to a resident company by a nonresident company — Rules on controlled foreign companies (‘CFCs’) — Situation as regards a nonmember country — Classification of claims brought against the tax authority — Liability of a Member State for breach of Community law)
Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 23. april 2008 . . . . . . . . . . .
Order of the Court (Fourth Chamber), 23 April 2008 . . . . . . . . . . . .
Fri bevægelighed for personer — etableringsfrihed — skattelovgivning — selskabsskat — fritagelse for indenlandsk udbytte
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Tax legislation — Corporation tax — Exemption of nationally-sourced dividends
Frie kapitalbevægelser — restriktioner — skattelovgivning — selskabsskat — fritagelse for indenlandsk udbytte
Free movement of capital — Restrictions — Tax legislation — Corporation tax — Exemption of nationally-sourced dividends
Fri bevægelighed for personer — etableringsfrihed — skattelovgivning — beskatning af selskabers overskud
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Tax legislation — Taxation of company profits
Frie kapitalbevægelser — restriktioner — skattelovgivning — selskabsskat (Art. 56 EF, 57 EF og 58 EF)
Free movement of capital — Restrictions — Tax legislation — Corporation tax (Arts 56 EC, 57 EC and 58 EC)
Fællesskabsret — borgeres rettigheder — en medlemsstats tilsidesættelse — forpligtelse til at erstatte det tab, som er forvoldt borgere
Community law — Rights conferred on individuals — Infringement by a Member State — Obligation to make good damage caused to individuals
Artikel 43 EF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et andet hjemmehørende selskab, er fritaget for selskabsskat, mens udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et ikkehjemmehørende selskab, i hvilket det hjemmehørende selskab besidder en ejerandel, der giver det en sådan indflydelse på beslutningerne i dette ikkehjemmehørende selskab, at det kan træffe afgørelse om
Article 43 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company has a shareholding enabling it to exercise a definite influence over the decisions of that nonresident company and to determine its activities, while at the same time granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nation-ally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit
beløb, som beskatningen i den medlemsstat, hvor det udbyttemodtagende selskab er hjemmehørende, udgør.
of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
(jf. præmis 43 og domskonkl. 1)
(see para.
Artikel 56 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et andet hjemmehørende selskab, er fritaget for selskabsskat, mens udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et ikkehjemmehørende selskab, i hvilket det besidder mindre end 10% af stemmerettighederne, selskabsbeskattes, uden at det hjemmehørende selskab ydes en skattegodtgørelse for den skat, som det udloddende selskab faktisk har betalt i den stat, hvor det er hjemmehørende.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, where that State levies corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which it holds less than 10% of the voting rights, without granting the company receiving the dividends a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the State in which the latter is resident.
Den omstændighed, at det for så vidt angår besiddelse af sådanne kapitalandele tilkommer en medlemsstat at fastlægge, om og i hvilket omfang kædebeskatning af udloddet udbytte skal undgås, betyder ikke, at medlemsstaten dermed kan anvende en ordning, hvor udbytte af udenlandsk oprindelse og udbytte af indenlandsk oprindelse ikke behandles lige.
The mere fact that it is for a Member State to determine for such holdings whether, and to what extent, the imposition of a series of charges to tax on distributed profits is to be avoided does not of itself mean that it may operate a system under which foreignsourced dividends and nationally-sourced dividends are not treated in the same way.
Uanset at en medlemsstat under alle omstændigheder kan vælge mellem forskellige mulige ordninger med henblik på at undgå eller lempe kædebeskatning af udloddet overskud, kan eventuelle vanskeligheder med hensyn til at fastslå den skat, der faktisk er blevet betalt i en anden medlemsstat, ikke begrunde en hindring for kapitalens frie bevægelighed som den, der følger af den nævnte lovgivning.
Irrespective of the fact that a Member State may, in any event, choose between a number of systems in order to prevent or mitigate the imposition of a series of charges to tax on distributed profits, the difficulties that may arise in determining the tax actually paid in another Member State cannot justify a restriction on the free movement of capital such as that which arises under that legislation.
Artikel 56 EF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et andet hjemmehørende selskab, er fritaget for selskabsskat, mens udbytte, som et hjemmehørende selskab modtager fra et ikkehjemmehørende selskab, i hvilket det hjemmehørende selskab besidder mindst 10% af stemmerettighederne, selskabsbeskattes, samtidig med at der ydes en skattegodtgørelse for den skat, som det udloddende selskab faktisk har betalt i den stat, hvor det er hjemmehørende, for så vidt som den skattesats, der gælder for udbytte af udenlandsk oprindelse, ikke er højere end den skattesats, der gælder for udbytte af indenlandsk oprindelse, og skattegodtgørelsen mindst svarer til det beløb, der er betalt i den medlemsstat, hvor det udloddende selskab er hjemmehørende, op til et maksimum på det beløb, som beskatningen i den medlemsstat, hvor det udbyttemodtagende selskab er hjemmehørende, udgør.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it does not preclude legislation of a Member State which exempts from corporation tax dividends which a resident company receives from another resident company, when that State imposes corporation tax on dividends which a resident company receives from a nonresident company in which the resident company holds at least 10% of the voting rights, while granting a tax credit for the tax actually paid by the company making the distribution in the Member State in which it is resident, provided that the rate of tax applied to foreignsourced dividends is no higher than the rate of tax applied to nation-ally-sourced dividends and that the tax credit is at least equal to the amount paid in the Member State of the company making the distribution, up to the limit of the amount of the tax charged in the Member State of the company receiving the distribution.
(jf. præmis 41 og 43 samt domskonkl. 1)
(see paras 41, 43, operative part 1)
til selskaber, der modtager udbytte fra ikkehjemmehørende selskaber, hvori et moderselskab besidder mindre end 10% af stemmerettighederne, eftersom de sidstnævnte selskaber også i de stater, hvor de er hjemmehørende, skal betale selskabsskat af det udloddede udbytte.
advantage being granted to companies receiving dividends from nonresident companies, in which the resident parent company holds less than 10% of the voting power, since those companies are also obliged to pay corporation tax on distributed profits in the State in which they are resident.
Artikel 56 EF skal fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, der tillader en fritagelse for selskabsskat for visse udbytter, som hjemmehørende forsikringsselskaber modtager fra hjemmehørende selskaber, men udelukker en sådan fritagelse for tilsvarende udbytter modtaget fra ikkehjemmehørende selskaber, for så vidt som dette indebærer en mindre fordelagtig behandling af sidstnævnte udbytter.
Article 56 EC is to be interpreted as meaning that it precludes legislation of a Member State which allows an exemption from corporation tax for certain dividends received from resident companies by resident insurance companies but excludes such an exemption for similar dividends received from nonresident companies, in so far as it entails less favourable treatment of the latter dividends.
(jf. præmis 63 og 67-69 samt domskonkl. 2)
(see paras 63, 67-69, operative part 2)
Artikel 43 EF og 48 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for, at der i beskatningsgrundlaget for et hjemmehørende selskab, der er etableret i en medlemsstat, medregnes overskud, der er optjent af et kontrolleret udenlandsk selskab i en anden medlemsstat, når disse overskud dér beskattes på et lavere niveau end det, der finder anvendelse i den første stat, medmindre en sådan medregning kun angår rent kunstige arrangementer, der har til formål at undgå den normalt skyldige nationale skat.
Articles 43 EC and 48 EC must be interpreted as precluding the inclusion, in the tax base of a resident company established in a Member State, of profits made by a controlled foreign company in another Member State, where those profits are subject in that State to a lower level of taxation than that applicable in the first State, unless such inclusion relates only to wholly artificial arrangements intended to escape the national tax normally payable.
En sådan restriktion for de frie kapitalbevægelser kan heller ikke begrundes i hensynet til at sikre sammenhængen i skattesystemet.
Nor can such a restriction on the free movement of capital be justified by the need to ensure the cohesion of the tax system.
Selv om den omtvistede skattelovgivning hviler på en sammenhæng mellem den indrømmede skattefordel og den modsvarende opkrævning, idet den foreskriver en skattegodtgørelse for udbytte modtaget fra et ikkehjemmehørende selskab, hvori moderselskabet besidder 10% eller mere af stemmerettighederne, burde kravet om en sådan direkte sammenhæng netop føre til at give den samme skattefordel
While the tax legislation in question rests on the basis of a link between the tax advantage and the corresponding levy by providing for a tax credit for dividends received from a nonresident company in which the resident parent company holds not less than 10% of the voting power, the need for such a direct link must in fact lead to the same tax
Anvendelsen af en sådan skattemæssig foranstaltning skal derfor undlades, når det på grundlag af objektive omstændigheder, som kan efterprøves af tredjemand, fremgår, at det kontrollerede udenlandske selskab, uanset at der
Such a tax measure must consequently not be applied where it is proven, on the basis of objective factors which are ascertainable by third parties, that despite the existence of tax motives, that controlled
foreligger skattemæssige bevæggrunde, reelt er etableret i værtsmedlemsstaten og dér faktisk udøver økonomisk virksomhed.
foreign company is actually established in the host Member State and carries on genuine economic activities there.
Når muligheden for i henhold til en medlemsstats lovgivning at opnå en skattefordel er afhængig af, at man opfylder nogle betingelser, hvis overholdelse kun kan kontrolleres ved, at der indhentes oplysninger fra et tredjelands kompetente myndigheder, er det som udgangspunkt lovligt, at denne medlemsstat nægter at indrømme denne fordel, hvis det, bl.a. på grund af at dette tredjeland ikke er aftalemæssigt forpligtet til at afgive oplysninger, viser sig umuligt at indhente disse oplysninger fra tredjelandet.
Where the legislation of a Member State makes the grant of a tax advantage dependent on satisfying requirements, compliance with which can be verified only by obtaining information from the competent authorities of a third country, it is, in principle, legitimate for that Member State to refuse to grant that advantage if, in particular, because that third country is not under any contractual obligation to provide information, it proves impossible to obtain such information from that country.