natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det bestemmes i artikel 1 i forordning nr. 615/98, at der kun udbetales eksportrestitution for levende hornkvæg, hvis bestemmelserne i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (EFT L 340, s. 17), som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 (EFT L 148, s. 52, herefter »direktiv 91/628«), og
Article 1 of Regulation No 615/98 provides that the payment of export refunds for live bovine animals is to be subject to compliance, during the transport of the animals to the first place of unloading in the non-member country of final destination, with that regulation and with Council Directive 91/628/EEC of 19 November 1991 on the protection of animals during transport and amending Directives 90/425/EEC and
I henhold til samme forordnings artikel 2 foretages der en kontrol af dyrene ved udførsel fra De Europæiske Fællesskabers toldområde.
Under Article 2 of Regulation No 615/98, checks are to be carried out on animals at the point of departure from the customs territory of the Community.
En embedsdyrlæge skal kontrollere og attestere, at dyrene kan tåle den planlagte transport i overensstemmelse med direktiv 91/628, at det transportmiddel, hvori dyrene transporteres ud af Fællesskabets toldområde, er i overensstemmelse med dette direktiv, og at der er truffet forholdsregler til pasning af dyrene under transporten i overensstemmelse med direktivet.
An official veterinarian is to verify and certify that the animals are fit for the intended journey in compliance with Directive 91/628, that the means of transport by which the animals are to leave the customs territory of the Community complies with that directive and that provisions have been made for the care of the animals during the journey in accordance with the directive.
»Hvis embedsdyrlægen på udgangsstedet finder det godtgjort, at betingelserne i stk. 2 er opfyldt, skal han attestere dette ved påtegningen
‘If the official veterinarian at the exit point is satisfied that the requirements of paragraph 2 are met, he shall certify this by the entry
— Kontrollen efter artikel 2 i forordning (EF) nr. 615/98 er tilfredsstillende
— Checks pursuant to Article 2 of Regulation (EC) No 615/98 satisfactory
VIAMEX AGRAR HANDEL og ved at stemple og underskrive det dokument, der udgør beviset for udførsel fra EF’s toldområde, enten i rubrik J på kontroleksemplar T 5 eller på det bedst egnede sted i det nationale dokument.
VIAMEX AGRAR HANDEL and by stamping and signing the document constituting evidence of exit from the customs territory of the Community, either in Section J of the control copy T 5 or in the most appropriate place on the national document.
Hvis det er relevant, anfører embedsdyrlægen:
Where appropriate, the official veterinarian shall indicate:
— antallet af dyr, der ikke mere kunne tåle den planlagte transport og derfor er blevet fjernet fra sendingen og/eller
— the number of animals which were no longer fit for the intended journey and therefore were removed from the consignment, and/or
— den påtegning, der er nævnt i artikel 3, stk. 3.«
— the endorsement referred to in Article 3(3).’
»Den person, der er ansvarlig for kontrollen, skal udfærdige en rapport med følgende oplysninger:
‘The person responsible for the checks shall draw up a report indicating:
— det antal levende dyr, der er blevet læsset af transportmidlet
— the number of live animals unloaded from the means of transport,
— det antal af de i første led nævnte dyr, hvis fysiske tilstand og/eller sundhedstilstand gør det berettiget at konkludere, at EF-bestemmelserne om beskyttelse af dyr under transport ikke er blevet overholdt
— the number of animals, among those referred to in the previous indent, which on the basis of their physical condition and/or state of health justify the conclusion that the Community provisions on the protection of animals during transport have not been complied with,
— om de levende dyr er blevet sat i karantæne eller ej.«
— whether or not the live animals have been put in quarantine.’
Eksportøren skal samtidig eller senest, når han bliver klar over det, give de kompetente myndigheder oplysninger om enhver mulighed for, at der skiftes transportmiddel.«
At the same time, or at the latest when he becomes aware [thereof], the exporter shall inform the competent authority about any possible change of the means of transport.’
I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98 skal ansøgninger om udbetaling af eksportrestitution være ledsaget af bevis for, at bestemmelserne i denne forordnings artikel 1 er overholdt, hvilket bevis føres ved fremlæggelse af kontroleksemplar T 5 og den af kontrolfirmaet udfærdigede rapport, ledsaget af en dyrlægeattest.
Pursuant to Article 5(2) of Regulation No 615/98, applications for the payment of export refunds must be supplemented by proof that Article 1 of that regulation has been complied with, such proof to be furnished by the production of the control copy T 5 and the report drawn up by a control agency, together with the veterinary certificate.
Det er dog fastsat i forordningens artikel 5, stk. 3, at eksportrestitutionen ikke udbetales for dyr, der er døde under transport, eller for dyr, for hvis vedkommende myndigheden på grundlag af dokumenterne efter artikel 5, stk. 2, rapporterne om
Article 5(3) of Regulation No 615/98 provides, however, that the export refund is not to be paid for animals which have died during transportation or for animals in respect of which the competent authority considers, in the light of the documents
VIAMEX AGRAR HANDEL kontrollen efter forordningens artikel 4 og/eller andre foreliggende oplysninger om overholdelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 1 skønner, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
VIAMEX AGRAR HANDEL referred to in Article 5(2) of the regulation, the reports on the checks referred to in Article 4 thereof and/or all other elements at its disposal concerning compliance with Article 1 of the regulation, that Directive 91/628 has not been complied with.
Ifølge artikel 5, stk. 1, litra b) og c), i direktiv 91/628 skal medlemsstaterne drage omsorg for, at enhver fysisk eller juridisk person, der transporterer dyr i kommercielt øjemed, ved transport af dyr som omhandlet i dette direktiv benytter transportmidler, der gør det muligt at overholde bestemmelserne i bilaget, og ikke transporterer eller lader dyr transportere under sådanne forhold, at de kan komme til skade eller påføres unødig lidelse.
Pursuant to Article 5(1)(b) and (c) of Directive 91/628, Member States are to ensure that any natural or legal person transporting animals for the purpose of gain uses, for the transportation of animals covered by that directive, means of transport that will enable compliance with the requirements laid down in the annex thereto, and does not transport any animal, or cause any animal to be transported, in a way which is likely to cause injury or undue suffering to that animal.
Det bestemmes i bilagets punkt 17, at skibe skal være udstyret således, at dyr kan transporteres uden at udsættes for skade eller unødvendige lidelser.
Point 17 of the Annex provides that the fittings of vessels are to be such that animals can be transported without injury or unnecessary suffering.
Det fremgår af forelæggelsesafgørelsen, at Viamex den 8. marts 1999 over for Hauptzollamt Kiel anmeldte en udførsel til Libanon af 35 stk. levende hornkvæg, som skulle transporteres med skibet »Al Haijj Moustafa II« (herefter »skibet«), og i den forbindelse ansøgte Hauptzollamt om eksportrestitution.
The order for reference relates that, on 8 March 1999, Viamex declared to the Hauptzollamt Kiel (Principal Customs Office, Kiel) the export to Lebanon of 35 live bovine animals on board the vessel ‘Al Hajj Moustafa II’ (‘the vessel’) and applied for an export refund in that respect.
Ved afgørelse af 1. februar 2001 afslog Hauptzollamt ansøgningen med den begrundelse, at skibet på transporttidspunktet var optaget på en negativliste over skibe, der blev anset for uegnede til transport af levende kvæg, som var udarbejdet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (herefter »negativlisten«).
By notice of 1 February 2001, the Hauptzollamt refused that application on the ground that at the time of carriage the vessel appeared on a negative list, established by the Commission of the European Communities, of ships considered unfit for the carriage of live animals.
Det fremgik således, at Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor under en inspektion af skibet den 18. og 19. februar 1997 havde konstateret, at skibet havde alvorlige mangler og ikke opfyldte kravene i direktiv 91/628.
In the course of a check carried out on board the vessel on 18 and 19 February 1997, the Commission’s Food and Veterinary Office (‘the FVO’) found that the vessel revealed serious shortcomings and that it did not meet the requirements of Directive 91/628.
Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret spiller en væsentlig rolle ved gennemførelsen og anvendelsen af fællesskabslovgivningen om levnedsmidlers sikkerhed, dyrs og planters sundhed og dyrs velfærd.
The FVO plays an important role in the implementation and application of Community legislation on food safety, animal health, plant health and animal welfare.
Kontorets opgaver består bl.a. i ved dets inspektioner i medlemsstaterne og de vurderinger, det foretager, at fremme et effektivt kontrolsystem for levnedsmidlers sikkerhed og kvalitet samt for dyrs og planters sundhed, og at kontrollere overholdelsen af fællesskabslovgivningen på de nævnte områder i Den Europæiske Union og i de tredjelande, som eksporterer til Den Europæiske Union.
In particular, the FVO has the task — which it performs through its inspections in Member States and the evaluations that it carries out — of promoting effective control systems in the field of safety and quality of foodstuffs, the veterinary field and the plant health field, and of checking compliance with the requirements of Community legislation in those fields in the European Union and in non-member countries exporting to the European Union.
Kontorets opgave består endvidere i at bidrage til udarbejdelsen af Fællesskabets politik for levnedsmidlers sikkerhed og kvalitet samt for dyrs og planters sundhed.
In addition, it has the task of contributing to the formulation of Community policy in those fields.
Ved en inspektion på skibet, som blev foretaget af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret, viste det sig, dels at landgangene, adgangsvejene til gangene og foldene var i en sådan tilstand, at dyrene kunne komme til skade, dels at de ikke var sikrede mod, at dyrene kunne slippe ud.
The check carried out on the vessel by the FVO revealed, first, that the gangways, the corridor access points and the pens were in such a state that they could cause injury to the animals and, second, that they made it impossible to ensure that the animals could not break loose.
Endvidere var landgangene, adgangsvejene til gangene samt foldene nedslidte og rustne og var vanskelige at rengøre og desinficere.
In addition, those gangways, corridor access points and pens were worn out and rusty, and their condition made them difficult to cleanse or disinfect.
Det fremgår i så henseende af sagens akter, at Viamex vedlagde sin ansøgning om eksportrestitutioner dels en skriftlig erklæring fra skibets kaptajn af 16. oktober 1997, som attesterede, at der var foretaget reparationer på skibet, hvilken erklæring var kontrasigneret af chefen for grænseveterinærkontrollen i Koper (Slovenien), dels en sagkyndig udtalelse fra havarikommissæren Kähler & Prinz AG af 22. september 1998. 21
In that regard, it appears from the case-file that Viamex attached to its export refund application, first, a written declaration from the master of the vessel, dated 16 October 1997, noting repair works and countersigned by the chief frontier veterinary officer at Koper (Slovenia) and, second, a report from the average adjusters Kälher & Prinz AG of 22 September 1998. 21
Skibet blev imidlertid først slettet af Kommissionens negativliste med virkning fra den 24. januar 2000, efter at der var blevet foretaget en kontrol i november 1999, dvs. otte måneder efter udførslen i hovedsagen.
However, the vessel was not removed from the Commission’s negative list until 24 January 2000, following an inspection carried out in November 1999, approximately eight months after the export at issue in the main proceedings.
Ved afgørelse af 18. maj 2001 afviste Hauptzollamt Viamex’ klage til prøvelse af afgørelsen af 1. februar 2001.
By decision of 18 May 2001, the Hauptzollamt rejected Viamex’s objection against the refusal notice of 1 February 2001.
Viamex anlagde herefter sag til prøvelse af klageafgørelsen med den begrundelse, at der ikke findes nogen bestemmelse vedrørende eksportrestitutioner, heller ikke i direktiv 91/628, som kræver, at et skib skal være godkendt til transport af levende kvæg.
Viamex brought an action against that decision on the ground that there is no provision to the effect that a vessel has to be authorised for the transportation of live cattle, whether among the provisions governing export refunds or in Directive 91/628.
Hauptzollamt har gjort gældende, at det ifølge artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 er tilstrækkeligt, for at den kompetente myndighed kan afslå at udbetale eksportrestitutioner, at den råder over dokumentation, som giver grundlag for at antage, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt.
The Hauptzollamt states, for its part, that pursuant to Article 5(3) of Regulation No 615/98, for the competent authority to be able to refuse the right to a refund, it is sufficient for it to have at its disposal elements enabling it to conclude that Directive 91/628 was not complied with.
Hauptzollamt er således af den opfattelse, at den kompetente myndighed ikke ifølge denne bestemmelse har bevisbyrden for, at direktivet er tilsidesat.
The Hauptzollamt thus considers that that provision does not require the competent authority to prove noncompliance with Directive 91/628.
Under alle omstændigheder har Hauptzollamt påpeget, at den modtog en ajourført negativliste den 3. december 1999, hvoraf fremgik, at skibet stadig ikke opfyldte betingelserne i direktiv 91/628 vedrørende beskyttelse af dyr under transport.
In any event, the Hauptzollamt states that, on 3 December 1999, it received an update of the negative list indicating that the vessel had once again fallen short of the requirements imposed by Directive 91/628.
Denne ajourføring var blevet foretaget, efter at der i november 1999 var blevet udført en inspektion af tjenestemænd ved det britiske ministerium for landbrug, fiskeri og levnedsmidler.
That update had been made following an inspection in November 1999 by officials from the British Ministry of Agriculture, Fisheries and Food.
Det fremgik navnlig af de britiske myndigheders inspektion, at skibet kun havde kunnet opnå en godkendelse til midlertidig benyttelse og kun til transport af får.
It was clear in particular from that inspection that the vessel had been approved only temporarily and only for the carriage of sheep.
På grund af forskellen i fårs og kvægs størrelse kunne det imidlertid ikke ud fra den omstændighed, at skibet var egnet til transport af får, sluttes, at det ligeledes var egnet til transport af kvæg.
Given the difference in size between sheep and cattle, the fact that a ship is suitable for the carriage of sheep does not support the conclusion that it is also suitable for the carriage of cattle.
I betragtning af disse oplysninger fandt Hauptzollamt, at direktiv 91/628 ikke kunne være blevet overholdt under transporten i hovedsagen, og at betingelserne ifølge artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 for at afslå eksportrestitutioner var opfyldt.
Consequently, in the light of that information, the Hauptzollamt formed the view that Directive 91/628 could not possibly have been complied with during the transport operation at issue in the main proceedings and that the conditions laid down in Article 5(3) of Regulation No 615/98 for refusing an export refund were satisfied.
Da Finanzgericht fandt, at afgørelsen af tvisten afhang af fortolkningen af artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98, besluttede den at udsætte sagen og at forelægge Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
Since it considered that the outcome of the case depended on the interpretation of Article 5(3) of Regulation No 615/98, the Finanzgericht Hamburg (Finance Court, Hamburg) decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
2) Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er det en betingelse efter artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 615/98 for at myndighederne kan skønne, at direktiv [91/628] ikke er blevet overholdt, at der foreligger bevis for, at direktivet […] er tilsidesat i det konkrete tilfælde, eller har myndighederne løftet deres bevisbyrde, såfremt de fremlægger og godtgør omstændigheder, der som helhed gør det overvejende sandsynligt, at direktivet om beskyttelse af dyr under transport (heller) ikke er blevet overholdt med hensyn til den pågældende eksportforsendelse?
(2) If the first question is answered in the affirmative: In order to conclude under Article 5(3) of Regulation No 615/98 that … Directive [91/628] has not been complied with, is it necessary to have proof that there has been an infringement of [that directive] … in the particular case, or does the competent authority discharge its burden of proof if it relies on and provides evidence of circumstances which, viewed as a whole, indicate a material probability that the directive on the protection of animals during transport has not been complied with (also) in relation to the export consignment in question?
3) Uanset besvarelsen af det første og andet spørgsmål: Kan myndighederne (fuldstændigt) afslå at udbetale eksportrestitutioner til en eksportør, når der ikke hvad angår den pågældende eksportforsendelse er nogen indikationer for, at dyrenes velfærd under transporten (muligvis) er blevet tilsidesat i strid med direktiv 91/628/EØF?«
(3) Irrespective of the answers to the first and second questions: May the competent authority refuse to pay (all of) the export refund to the exporter under Article 5(3) of Regulation No 615/98 where there are no indications that the (potential) infringement of Directive 91/628 … has in fact been deleterious to the wellbeing of the animals during transport in relation to the export consignment in question?’
Det første og det andet spørgsmål
The first and second questions
Med det første og andet spørgsmål, som skal behandles under ét, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om det, når eksportøren har fremlagt alle de dokumenter, som kræves efter artikel 5, stk. 2, i forordning nr. 615/98, påhviler denne eller den kompetente myndighed at godtgøre, at betingelserne i denne bestemmelses stk. 3 er opfyldt.
By its first and second questions, which should be examined together, the national court is essentially asking whether, if all the documents required pursuant to Article 5(2) of Regulation No 615/98 have been produced by the exporter, it is for the exporter or the competent authority to establish that the conditions laid down in Article 5(3) of that regulation have been fulfilled.
Såfremt bevisbyrden påhviler den kompetente myndighed, ønsker den forelæggende ret oplyst, hvilke oplysninger den kompetente myndighed kan basere sig på som grundlag for at antage, at direktiv 91/628 ikke er blevet overholdt, og om det er tilstrækkeligt at henvise til disse oplysninger, eller om den skal fremlægge bevis for, at direktivet er tilsidesat i det konkrete tilfælde.
If the burden of proof is on the competent authority, the national court wishes to know on which elements that authority may legitimately base a finding that Directive 91/628 has not been complied with, and whether it is sufficient for that authority to refer to those elements or whether it is required to furnish proof of an actual and specific infringement of the directive.
Da ordningen med eksportrestitutioner er baseret på frivillige erklæringer, som indgives af eksportøren, når denne har besluttet at ansøge om restitutioner, er han ifølge Domstolens faste praksis forpligtet til at indgive de relevante oplysninger, der er nødvendige for at godtgøre retten til restitution og for at fastlægge restitutionsbeløbet.
In that regard, according to settled caselaw, since the system of export refunds is based on voluntary declarations, where the exporter decides on its own initiative to seek a refund, it must provide the relevant information necessary to establish its entitlement to the refund and to determine its amount.
Domstolen har tidligere vedrørende Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (EFT L 351, s. 1) og den sanktionsordning, som er indført ved denne forordning, fastslået, at ydelse af støtte i forbindelse med en fællesskabsretlig støtteordning nødvendigvis er betinget af, at støttemodtageren yder garanti for hæderlighed og pålidelighed (jf. i denne retning dom af 11.7.2002, sag C-210/00, Käserei Champignon Hofmeister, Sml. I, s. 6453, præmis 41, og af 1.12.2005, sag C-309/04, Fleisch-Winter, Sml. I, s. 10349, præmis 31).
In the context of Commission Regulation (EEC) No 3665/87 of 27 November 1987 laying down common detailed rules for the application of the system of export refunds on agricultural products (OJ 1987 L 351, p.
Domstolen har endvidere fastslået, at når en eksportør angiver et produkt som led i proceduren for eksportrestitutioner, er det underforstået, at produktet opfylder alle de betingelser, der er nødvendige for at udbetale restitutionen.
The Court has also held that, by declaring a product under the procedure for export refunds, an exporter implies that the product satisfies all the conditions necessary for the refund.
Hvis den kompetente myndighed drager angivelsen i tvivl, påhviler det eksportøren i overensstemmelse med de nationale bevisregler at godtgøre, at de nævnte betingelser faktisk er opfyldt (jf. i denne retning dommen i sagen Fleisch-Winter, præmis 32 og 35).
If the declaration is questioned by the competent authority, it is for the exporter to show, in accordance with the national rules of evidence, that the conditions have actually been complied with (see, to that effect, Fleisch­Winter, paragraphs 32 and 35).
Dette system gælder i forbindelse med ordningen for eksportrestitutioner for så vidt angår levende kvægs velfærd under transport, og det påhviler ifølge artikel 5, stk. 1 og 2, i forordning nr. 615/98 eksportøren at godtgøre, at betingelserne for udbetaling af eksportrestitutioner er opfyldt.
Such a mechanism is provided for in the framework of the arrangements governing export refunds, with regard to the welfare of live bovine animals during transportation, and it is for the exporter to establish in accordance with Article 5(1) and (2) of Regulation No 615/98 that the conditions for the grant of the refund are met.
For det andet skal han for at få udbetalt eksportrestitutioner fremlægge bevis for, at bestemmelserne i artikel 1 i forordning nr. 615/98 — og dermed bestemmelserne i direktiv 91/628 — er overholdt ved fremlæggelse af de dokumenter, som er nævnt henholdsvis i forordningens artikel 2, stk. 3, og artikel 3, stk. 2.
Second, the exporter must, in order to obtain payment of the export refund, provide proof of compliance with the provisions of Article 1 of Regulation No 615/98 and, accordingly, of Directive 91/628, by producing the documents referred to in Articles 2(3) and 3(2), respectively, of that regulation.
Endelig kan eksportøren ifølge artikel 5, stk. 6, på visse betingelser fremlægge andre dokumenter til bekræftelse af, at bestemmelserne i direktiv 91/628 er overholdt.
Additionally, Article 5(6) of that regulation makes it possible, under certain conditions, for the exporter to confirm that Directive 91/628 has been complied with by providing the competent authorities of the Member State with other documents.