natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der foreligger en stor sandsynlighed for, at brugen af figurmærket CITI, der er søgt registreret som EF-vare-mærke for »toldklarering, vurdering af fast ejendom, ejendomsmæglervirksomhed, forvaltning og vurdering af fast ejendom« i klasse 36 i Nicearrangementet, ved toldklarering, og følgelig for den virksomhed, der udføres af personer med fuldmagt til at forvalte kunders penge og faste ejendom, vil føre til snylteri, dvs. medføre en utilbørlig udnyttelse af varemærket CITIBANK’s veletablerede renommé — som tidligere er blevet registreret som EF-varemærke for »ejendomsmæglervirksomhed« og »finansiel virksomhed« i samme klasse — og af de væsentlige investeringer, som er foretaget for at opnå dette renommé.
There is a high probability that the use of the figurative mark, CITI — for which an application for registration as a Community trade mark has been made in respect of ‘customs agencies, property valuers, real estate agents, evaluation and administration of house contents’ in Class 36 of the Nice Agreement — by customs agencies and therefore for financial agency activities in the management of money and real estate for clients, may lead to free-riding, that is to say, it would take unfair advantage of the wellestablished reputation of the trade mark CITIBANK, registered earlier as a Community trade mark in respect of ‘financial services’ and ‘real estate services’ in Class 36, and the considerable investments undertaken to achieve that reputation.
Denne brug af det ansøgte varemærke CITI kunne også føre til den opfattelse, at varemærkeansøgeren var tilknyttet eller var en del af det ældre varemærkes indehavere, og det kunne dermed gøre markedsføringen af de af det ansøgte varemærke omfattede tjenesteydelser nemmere.
That use of the trade mark applied for, CITI, could also lead to the perception that the applicant is associated with or belongs to the proprietors of the earlier mark and, therefore, could facilitate the marketing of services covered by the trade mark applied for.
Da det ældre varemærkes indehavere er indehavere af flere varemærker, der indeholder bestanddelen »citi«, er denne risiko desto større.
That risk is further increased because those proprietors are the holders of several trade marks containing the component ‘citi’.
SAMMENDRAG — SAG T-181/05 international handel og med import og eksport af varer, også benytter de finansielle tjenesteydelser og den bankvirksomhed, som sådanne transaktioner kræver.
SUMMARY — CASE T-181/05 and in the import and export of goods also use the financial and banking services which such transactions require.
Heraf følger, at der foreligger en sandsynlighed for, at sådanne kunder vil kende til det ældre varemærkes indehaveres bank henset til dennes store renommé på internationalt plan.
It follows that there is a probability that such clients will be familiar with the proprietors of the earlier mark’s bank given its extensive reputation at international level.
Det ældre varemærke CITIBANK’s renommé inden for Det Europæiske Fællesskab associeres nemlig til banksektorens kendetegn, hvilket vil sige solvens, redelighed og finansiel rådgivning til private kunder og erhvervskunder i deres erhvervsvirksomhed eller i investeringsanliggender.
The reputation of the trade mark CITI-BANK in the European Community is associated with features of the banking sector, namely, solvency, probity and financial support to private and commercial clients in their professional and investment activities.
Der er således en åbenbar forbindelse — samt en overlapning af det ældre varemærkes indehaveres og varemærkeansøgerens kundegrupper — mellem toldklareringstjenesteydelser og den af banker udførte bankvirksomhed, idet de kunder, der beskæftiger sig med
Thus, there is a clear relationship — as well as an overlap in the groups of clients of the proprietors of the earlier mark and those of the trade mark applied for — between the services of customs agencies and the financial services offered by banks, in that clients who are involved in international trade
(jf. præmis 81-83)
(see paras 81-83)
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI)
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI)
RETTENS DOM (Første Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (First Chamber)
I sag T-181/05,
In Case T-181/05,
Citigroup, Inc., tidligere Citicorp, New York, New York (De Forenede Stater),
Citigroup, Inc., formerly Citicorp, established in New York, New York (United States),
Citibank, NA, New York, først ved avocats V. von Bomhard, A.W. Renck og A. Pohlmann, derefter ved V. von Bomhard, A.W. Renck, og solicitor H. O’Neill, sagsøgere, mod
Citibank, NA, established in New York, represented initially by V. von Bomhard, A.W. Renck and A. Pohlmann, lawyers, and subsequently by V. von Bomhard, A.W. Renck, and H. O’Neill, Solicitor, applicants, v
Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM), ved J. García Murillo og D. Botis, som befuldmægtigede, sagsøgt,
Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM), represented by J. García Murillo and D. Botis, acting as Agents, defendant,
Citi, SL, Madrid (Spanien), ved avocat M. Peris Riera, angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 1. marts 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 173/2004-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Citicorp og Citi SL samt en indsigelsessag mellem Citibank NA og Citi SL, har
ACTION brought against the decision of the First Board of Appeal of OHIM of 1 March 2005 (Case R 173/2004-1) relating to opposition proceedings between, firstly, Citicorp and Citi SL, and secondly, Citibank NA and Citi SL,
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Første Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne I. Labucka og M. Prek, justitssekretær: fuldmægtig K. Andová, under henvisning til stævningen, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 10. maj 2005, under henvisning til Harmoniseringskontorets svarskrift, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 6. april 2006, under henvisning til intervenientens svarskrift, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 6. april 2006,
Registrar: K. Andová, Administrator, having regard to the application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 10 May 2005, having regard to the response of OHIM lodged at the Registry of the Court on 6 April 2006, having regard to the response of the intervener lodged at the Registry of the Court on 6 April 2006,
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI) under henvisning til at Citigroup Inc. er trådt i stedet for selskabet Citicorp, efter retsmødet den 11. juli 2007, under henvisning til genåbningen af den mundtlige forhandling den 21. november 2007, afsagt følgende
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI) having regard to the substitution of Citigroup Inc. for Citicorp, further to the hearing on 11 July 2007, having regard to the reopening of the oral procedure on 21 November 2007, gives the following
Den 20. december 1999 indgav Citi SL, der er et spansk selskab, i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1), som ændret, en ansøgning om registrering af et EF-varemærke til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (herefter »Harmoniseringskontoret«).
On 20 December 1999, Citi SL, a company governed by Spanish law, filed an application for a Community trade mark at the Office for Harmonisation in the Internal Market (Trade Marks and Designs) (OHIM) pursuant to Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark (OJ 1994 L 11, p. 1), as amended.
Varemærket, der er søgt registreret, er følgende figurtegn:
The trade mark in respect of which registration was sought is the figurative sign reproduced below:
De tjenesteydelser, som varemærkeansøgningen vedrører, henhører under klasse 36 i Nice-arrangementet af 15. juni 1957 vedrørende international klassificering af varer og tjenesteydelser til brug ved registrering af varemærker, som revideret og ændret, og svarer til følgende beskrivelse: »Toldklarering, vurdering af fast ejendom, ejendomsmæglervirksomhed, forvaltning og vurdering af fast ejendom«.
The services in respect of which registration of the trade mark was applied for are in Class 36 of the Nice Agreement of 15 June 1957 concerning the International Classification of Goods and Services for the Purposes of the Registration of Marks of 15 June 1957, as revised and amended, and correspond to the following description: ‘customs agencies, property valuers, real estate agents, evaluation and administration of house contents’.
Denne ansøgning blev offentliggjort i EF-Varemærketidende nr. 98/2000 af 11. december 2000.
On 11 December 2000 that application was published in the Community Trade Marks Bulletin No 98/2000.
Den 12. marts 2001 rejste Citicorp — som efter den 1. august 2005 at have fusioneret med Citigroup Inc. er blevet overtaget af denne — indsigelse mod registreringen af det ansøgte varemærke, idet selskabet støttede indsigelsen på følgende ældre varemærker og ældre varemærkeansøgning:
On 12 March 2001, Citicorp, which subsequently merged with Citigroup Inc. on 1 August 2005 and has been subsumed by the latter, filed an opposition against registration of the trade mark applied for, relying on the following earlier trade marks and trade mark application:
— det tyske ordmærke CITI nr. 39847157 registreret den 17. marts 2000 for »ejendomsmæglervirksomhed« og »finansiel virksomhed« i klasse 36
— German word mark CITI No 39847157 registered on 17 March 2000 in respect of ‘real estate services’ and ‘financial services’ in Class 36;
— EF-figurmærkeansøgning nr. 1084532 indgivet den 23. februar 1999 for »ejendomsmæglervirksomhed« og »finansiel virksomhed« i klasse 36 og gengivet som følger:
— application for a figurative Community trade mark No 1084532 filed on 23 February 1999 for ‘real estate services’ and ‘financial services’ in Class 36, represented as follows:
— EF-ordmærket CITICORP nr. 65367 registreret den 9. december 1998 for »ejendomsmæglervirksomhed« i klasse 36.
— the Community word mark CITICORP No 65367 registered on 9 December 1998 for ‘real estate services’ in Class 36.
Samme dag rejste Citibank NA indsigelse mod registreringen af det ansøgte varemærke, idet selskabet støttede indsigelsen på følgende elleve EF-ordmærker, som alle var registreret for »ejendomsmæglervirksomhed« og »finansiel virksomhed« i klasse 36: CITIBANK, CITIBANKING, CITICARD, CITIGOLD, CITIPHONE, CITI-BASICS, CITIBUSINESS, CITIONE, CITIDIRECT, CITINETTING og THE CITI NEVER SLEEPS.
On the same date, Citibank NA filed an opposition against registration of the trade mark applied for, relying on the following 11 Community word marks, all of which were registered for ‘financial services’ and ‘real estate services’ in Class 36: CITI-BANK, CITIBANKING, CITICARD, CITIGOLD, CITIPHONE, CITIBASICS, CITIBUSINESS, CITIONE, CITIDIRECT, CITINETTING and THE CITI NEVER SLEEPS.
Ved skrivelse af 3. august 2001 meddelte Harmoniseringskontoret parterne, at de to indsigelsessager var blevet forenet og ville blive behandlet samlet.
By letter of 3 August 2001 OHIM notified the parties that the two sets of opposition proceedings had been joined and were to be dealt with together.
Ved afgørelse af 24. februar 2004 tog Indsigelsesafdelingen i henhold til artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 den af sagsøgerne rejste indsigelse til følge, afslog EF-varemærkeansøgningen og traf beslutning om, at intervenienten skulle betale sagens omkostninger.
Be decision of 24 February 2004, the Opposition Division upheld the opposition filed by the applicants under Article 8(5) of Regulation No 40/94, rejected the application for a Community trade mark and ordered the intervener to bear the costs.
Den 2. marts 2004 påklagede intervenienten Indsigelsesafdelingens afgørelse til Harmoniseringskontoret.
On 2 March 2004, the intervener lodged an appeal at OHIM against the decision of the Opposition Division.
Ved afgørelse af 1. marts 2005 (herefter »den anfægtede afgørelse«) annullerede Harmoniseringskontorets Første Appelkammer Indsigelsesafdelingens afgørelse.
By decision of 1 March 2005 (‘the contested decision’) the First Board of Appeal of OHIM annulled the decision of the Opposition Division.
Appelkammeret tog indsigelsen til følge for så vidt angik tjenesteydelserne vurdering af fast ejendom, ejendomsmæglervirksomhed, forvaltning og vurdering af fast ejendom, men forkastede indsigelsen for så vidt angik toldklareringstjenesteydelserne.
It accepted the opposition in respect of the services of property valuers and real estate agents, and those of evaluation and administration of house contents, but rejected it in respect of the services of customs agencies.
Appelkammeret fastslog i det væsentlige, at artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 ikke fandt anvendelse i sagen.
In essence, the Board of Appeal found that Article 8(5) of Regulation No 40/94 was not applicable in this case.
I modsætning til Indsigelsesafdelingen mente appelkammeret ikke, at der i de fremlagte beviser var noget, der støttede det synspunkt, at varemærkefamilien, hvis fællesnævner var bestanddelen »citi«, var velkendt, og at offentligheden opfattede det ældre varemærke CITIBANK som en del af en familie af varemærker, der tilhørte sagsøgerne.
In contrast to the Opposition Division, the Board of Appeal decided that none of the evidence produced substantiated the claim that the family of trade marks, of which the element ‘citi’ is the common denominator, enjoyed a reputation, or that the public perceived the earlier mark CITIBANK as being part of a family of trade marks belonging to the applicants.
Ifølge appelkammeret havde sagsøgerne kun ét velkendt varemærke, nemlig det ældre varemærke CITIBANK, og kun for finansiel virksomhed.
According to the Board of Appeal, the applicants had only one trade mark with a reputation, that being the earlier trade mark CITIBANK, for financial services only.
Appelkammeret mente dog ikke, at dette varemærke og det ansøgte varemærke CITI lignede hinanden som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94.
However, also according to the Board of Appeal, that trade mark and the trade mark applied for (CITI) were not similar within the meaning of Article 8(5) of Regulation No 40/94.
Appelkammeret anså det således ikke nødvendigt at efterprøve sagen yderligere i forhold til denne bestemmelse.
The Board of Appeal accordingly took the view that it was not necessary to further examine the case under that latter provision.
I den anfægtede afgørelse fastholdt appelkammeret dog i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 afslaget på registreringsansøgningen for ejendomsmæglervirksomhed med den begrundelse, at der var risiko for forveksling mellem det ansøgte varemærke og det ældre tyske varemærke CITI, der var registreret for finansiel virksomhed og ejendomsmæglervirksomhed.
Nevertheless, in the contested decision the Board of Appeal upheld the refusal of the application in respect of real estate services pursuant to Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, on the ground that there was a likelihood of confusion between the trade mark applied for and the earlier German trade mark ‘CITI’ covering financial and estate agency services.
Hvad angår toldklareringstjenesteydelserne imødekom appelkammeret registreringsansøgningen, idet disse tjenesteydelser var af en anden art end dem, der var omfattet af det ældre varemærke CITI.
As regards customs agency services, the Board of Appeal allowed the application for registration, holding that these were not similar to the services covered by the earlier trade mark CITI.
— Sagsøgernes første og andet anbringende forkastes.
— dismiss the first and second of the applicants’ pleas in law;
— Hvad angår det tredje anbringende tages der stilling til, om de omhandlede tegn ligner hinanden:
— as regards the third plea in law, determine whether there are similarities between the signs at issue:
— Hvis Retten skulle anse de omhandlede tegn for at ligne hinanden, anmodes den om enten at efterprøve, om de øvrige betingelser i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er opfyldt, og hvis det er tilfældet, annullere den anfægtede afgørelse og tilpligte hver part at bære sine egne omkostninger, eller alternativt — hvis ikke der kan ske en sådan efterprøvelse — om at annullere den anfægtede afgørelse, at hjemvise sagen til appelkammeret og at tilpligte hver part at bære sine egne omkostninger.
— if the Court should hold that the signs at issue are similar, either continue with an assessment of the other requirements of Article 8(5) of Regulation No 40/94, and in those circumstances annul the contested decision and order each of the parties to bear its own costs, or, if it cannot carry out such an assessment, annul the contested decision, refer the matter back to the Board of Appeal and order each party to bear its own costs;
— Hvis Retten skulle fastslå, at den anfægtede afgørelses konklusioner vedrørende artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er berettigede, anmodes den om at frifinde Harmoniseringskontoret og tilpligte sagsøgerne at betale sagens omkostninger.
— if the Court should decide that the findings of the contested decision are correct with regard to Article 8(5) of Regulation No 40/94, dismiss the application and order the applicants to pay the costs.
— Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
— order the applicants to pay the costs.
I modsætning til det, sagsøgerne påstår, mente appelkammeret ikke, at der er lighed mellem varemærket CITIBANK og det ansøgte varemærke CITI. I sit svarskrift har Harmoniseringskontoret imidlertid tilsluttet sig sagsøgernes argument som anført i
The Board of Appeal held that, contrary to what the applicants claim, there is no similarity between the trade mark CITIBANK and the trade mark applied for (CITI).
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI) det tredje anbringendes andet led hvad angår den omstændighed, at appelkammeret skulle have anlagt en urigtig vurdering af ligheden mellem de pågældende tegn som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94.
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI) within the second strand of the third plea in law, that the Board of Appeal incorrectly assessed the similarity of the signs at issue within the meaning of Article 8(5) of Regulation No 40/94.
II, s. 1845, præmis 34, af 25.10.2005, sag T-379/03, Peek & Cloppenburg mod KHIM (Cloppenburg), Sml. II, s. 4633, præmis 22, og af 16.1.2007, sag T-53/05, Calavo Growers mod KHIM — Calvo Sanz (Calvo), Sml. II, s. 37, præmis 26). 19
In that regard, the Court has held, in proceedings relating to a Board of Appeal ruling on opposition proceedings, that, while OHIM does not have the requisite capacity to bring an action against a decision of a Board of Appeal, conversely it cannot be required to defend systematically every contested decision of a Board of Appeal or automatically to claim that every action challenging such a decision should be dismissed (Case T-107/02 GE Betz v OHIM — Atofina Chemicals (BIOMATE) [2004] ECR II-1845, paragraph 34; Case T-379/03 Peek & Cloppenburg v OHIM (Cloppenburg) [2005] ECR II-4633, paragraph 22; and Case T-53/05 Calavo Growers v OHIM — Calvo Sanz (Calvo) [2007] ECR II-37, paragraph 26). 19
Dermed er der intet til hinder for, at Harmoniseringskontoret tilslutter sig sagsøgerens påstand eller endog nøjes med at overlade afgørelsen til Rettens skøn, samtidig med at alle de argumenter, som Harmoniseringskontoret finder relevante, anføres til Rettens oplysning (BIOMATE-dommen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 36, og Cloppenburg-dommen, nævnt i præmis 18 ovenfor, præmis 22).
There is therefore nothing to prevent OHIM from endorsing a head of claim of the applicant’s or from simply leaving the decision to the discretion of the Court, while putting forward all the arguments that it considers appropriate to assist the Court (BIOMATE, cited in paragraph 18 above, paragraph 36, and Cloppenburg, cited in paragraph 18 above, paragraph 22).
Til støtte for deres påstand har sagsøgerne anført tre anbringender.
The applicants put forward three pleas in law in support of the action.
Det første vedrører tilsidesættelsen af artikel 73, andet punktum i forordning nr. 40/94, det andet tilsidesættelsen af artikel 73, første punktum, og artikel 74, stk. 1, i forordning nr. 40/94, og det tredje tilsidesættelsen af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94.
The first alleges infringement of the second sentence of Article 73 of Regulation No 40/94; the second alleges infringement of the first sentence of Article 73 and of Article 74(1) of Regulation No 40/94, while the third alleges infringement of Article 8(5) of Regulation No 40/94.
Retten mener, at det tredje anbringende skal undersøges først.
The Court considers that it should, first, examine the third plea in law.
Det tredje anbringende, som vedrører en tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/90, består af tre led, inden for rammerne af hvilke sagsøgerne har gjort følgende gældende:
The third plea in law, which alleges an infringement of Article 8(5) of Regulation No 40/94, is made up of three strands, in which the applicants claim that:
— Appelkammeret har ikke foretaget en rigtig vurdering af, om deres varemærker var velkendte.
— the Board of Appeal did not properly assess the reputation of their trade marks;
— Appelkammeret har begået en fejl i vurderingen af ligheden mellem varemærket CITIBANK og det ansøgte varemærke.
— the Board of Appeal made an error in assessing the similarity between the trade mark CITIBANK and the trade mark applied for;
— De øvrige betingelser i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er i det foreliggende tilfælde opfyldt.
— the other conditions of Article 8(5) of Regulation No 40/94 are satisfied in this case.
Hvad angår første led i dette anbringende kritiserer sagsøgerne i det væsentlige appelkammeret for med urette at konstatere, at de med undtagelse af varemærket CITIBANK ikke havde godtgjort, at deres varemærkefamilie var velkendt.
In the first strand of the third plea, the applicants allege that the Board of Appeal, in essence, wrongly held that they had not proven the reputation which their family of marks enjoys, with the exception of the trade mark CITIBANK.
Sagsøgerne har inden for rammerne af andet led gjort gældende, at analysen af lighederne mellem det ældre varemærke CITIBANK og det ansøgte varemærke CITI burde være udmundet i den konklusion, at disse varemærker får forbrugerne til at skabe en sammenhæng mellem de heraf omfattede tjenesteydelser.
Under the second strand, the applicants claim that the analysis of the similarities between the earlier trade mark, CITIBANK, and the trade mark applied for, CITI, should have led to the finding that those marks induce consumers to establish a link between the services which they cover.
Ifølge sagsøgerne har appelkammeret inden for rammerne af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 anlagt en urigtig fortolkning af kriterierne for lighed mellem tegn.
According to the applicants, the Board of Appeal misconstrued the criteria governing the similarity of signs under Article 8(5) of Regulation No 40/94.
Ifølge sagsøgerne burde appelkammeret have efterprøvet, om graden af lighed mellem det renommerede varemærke og det ansøgte tegn havde til følge, at den berørte kundekreds skabte en sammenhæng mellem dem som omhandlet i præmis 29 og 30 i Domstolens dom af 23. oktober 2003, Adidas-Salomon og Adidas Benelux (sag C-408/01, Sml. I, s. 12537, herefter »Adidas-dommen«).
The Board of Appeal should have assessed whether the degree of similarity between the mark with reputation and the trade mark applied for resulted in the relevant public establishing a link between the two marks within the meaning of paragraphs 29 and 30 of the judgment of the Court of Justice in Case C-408/01 Adidas-Salomon and Adidas Benelux [2003] ECR I-12537 (‘the Adidas judgment’).
Appelkammeret anvendte dog ikke dette kriterium, men foretog en sædvanlig sammenligning af de omtvistede varemærker.
The Board of Appeal did not apply that criterion, but carried out the usual comparison of the conflicting marks.