natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I medfør af denne harmonisering er medlemsstaterne ansvarlige for at kontrollere afgiftsangivelser, opgørelser og andre relevante dokumenter og for at beregne og opkræve skyldig afgift.
Pursuant to that harmonisation, Member States are responsible for verifying tax returns, accounts and other relevant documents, and for calculating and collecting the tax due.
De har et vist råderum for så vidt angår den mest effektive og mest retfærdige måde at udnytte de til rådighed værende ressourcer ved afgiftsanvendelsen, i det mindste på konkret grundlag, men dette råderum er under alle omstændigheder begrænset af behovet for at sikre, at
They have a certain latitude as to how most effectively and most equitably to deploy the resources at their disposal when applying the tax, at least on a case-by-case basis, but that latitude is limited in any event by the need to ensure that
De anfægtede bestemmelsers virkninger
Effects of the disputed provisions
— Fællesskabets egne indtægter opkræves effektivt, og
— the Community’s own resources are collected efficiently, and
22 — Både Italien og Kommissionen har omtalt dom af 28.9.2006, sag C-128/05, Kommissionen mod Østrig, Sml. I, s. 9265, hvori Domstolen udtalte, at Østrig havde tilsidesat sine forpligtelser ved at fritage visse internationale transportvirksomheder helt fra momsforpligtelsen.
22 — Both Italy and the Commission have cited Case C-128/05 Commission v Austria [2006] ECR I-9265, in which the Court found that Austria was in breach of its obligations by excluding certain international transport operators entirely from VAT obligations.
Kommissionen har gjort gældende, at de anfægtede bestemmelser erstatter det sædvanlige retlige forhold for momstilsvaret med nye forhold, som definitivt ophæver dette tilsvar og erstatter det med en anderledes forpligtelse til at betale beløb, der slet ikke står i forbindelse med den moms, der burde have været ansat og opgjort under normale omstændigheder.
The Commission submits that the contested provisions replace the normal legal relationships surrounding VAT liability with new relationships which definitively extinguish that liability, substituting for it a different obligation to pay amounts quite unrelated to those which should have been assessed and accounted for under the normal VAT rules.
Den har beskrevet eftergivelsen som et »generelt, vilkårligt og forudgående« afkald på retten til at kontrollere og revurdere afgiftsgrundlaget, mens
It describes the amnesty as a ‘general, indiscriminate and prior’ renunciation of the right of verification and reassessment, whereas under the directive any
KOMMISSIONEN MOD ITALIEN skyldige moms på det yderligere beløb (mindst 300 EUR), og b) får han frihed i forhold til yderligere revurderinger af grundlaget for hans udgående moms for det pågældende år op til en grænse på det dobbelte af det nu betalte yderligere momsbeløb.
COMMISSION v ITALY amnesty arrangement with taxable persons should be decided on a case-by-case basis. Furthermore, there is serious disruption of the principle of VAT neutrality and of equality of treatment as between taxable persons.
enhver eftergivelsesordning for afgiftspligtige personer i henhold til direktivet burde afgøres på konkret grundlag. Endvidere sker der alvorlig forstyrrelse af princippet om momsneutralitet og om ligebehandling mellem afgiftspligtige personer.
VAT due on the additional amount (subject to a minimum of EUR 300) and (b) he gains immunity from any further reassessment of his output tax for that year, up to a limit of twice the amount of the additional VAT now paid.
Det må anerkendes, at bestemmelserne er komplekse, og at parterne under retsforhandlingerne har været uenige om deres praktiske virkninger.
It has to be acknowledged that the provisions are complex, and the parties have in the course of the proceedings disagreed over their practical effects.
Det er dog min opfattelse, at disse virkninger i lyset af parternes svar på Domstolens anmodninger om mere præcise oplysninger kan sammenfattes på følgende måde.
However, in the light of their answers to requests from the Court for more precise information, I believe those effects may be summarised as follows.
Artikel 9-proceduren fører til anderledes resultater afhængigt af, om der oprindeligt er indgivet en angivelse eller ikke, og af det fradragne beløb i indgående moms.
The Article 9 procedure leads to different results depending on whether a return had originally been filed or not, and on the amount of input VAT deducted.
En betaling skal dog foretages for hvert af de pågældende år (uanset om der er indgivet en angivelse for dette år eller ikke, og om en sådan angivelse var nøjagtig eller ikke), og det er ikke muligt at foretage yderligere fradrag.
However, a payment must be made in respect of each of the years concerned (whether a return was filed for that year or not, and whether any such return was accurate or not), and no further deductions are possible.
For år, hvor der er indgivet en angivelse, er betalingen mellem 1 og 2% af den indgående moms, der oprindeligt blev fradraget, plus mellem 1 og 2% af den udgående moms, der oprindeligt blev angivet for dette år 23, mindst 500, 600 eller 700 EUR afhængigt af den pågældende omsætnings størrelse.
For years in respect of which a return was filed, the payment is equal to between 1 and 2% of the input VAT initially deducted plus between 1 and 2% of output VAT initially declared for the year, 23 subject to a minimum of EUR 500, 600 or 700, depending on the amount of turnover concerned.
For hvert år, hvor der ikke oprindeligt er indgivet nogen angivelse, skal der betales et enhedsbeløb på 1 500 EUR for fysiske personer og 3 000 EUR for virksomheder, uanset hvilket beløb der er angivet for lidt eller slet ikke.
For each year in respect of which no returns were originally filed, a flatrate sum of EUR 1 500 for individuals, and EUR 3 000 for companies, is payable, regardless of the actual amount of underdeclaration or non-declaration.
Hvis en afgiftspligtig person slet ikke har indgivet en momsangivelse for nogen af de pågældende afgiftsperioder, kan han ikke drage fordel af eftergivelsen i henhold til artikel 8, stk. 4, eller artikel 9.
If a taxable person has filed no VAT returns at all for any of the tax years in question, he cannot benefit from the amnesty under Articles 8(4) or 9.
Han kan imidlertid drage fordel af eftergivelsesbestemmelsen i enten artikel 8 eller 9, hvis han har a) indgivet en (fuldstændig eller ufuldstændig) angivelse for en hvilken som helst af de pågældende afgiftsperioder, men ikke for andre år, eller b) indgivet angivelser for alle de pågældende afgiftsperioder, men nogle af eller alle disse angivelser er ufuldstændige eller unøjagtige.
However, he may benefit from the amnesty provisions in either Article 8 or Article 9 if he has (a) filed (complete or incomplete) returns for any of the tax years in question but none for other years, or (b) filed returns for all of the tax years in question, but some or all of those returns are incomplete or inaccurate.
På dette grundlag vil en afgiftspligtig person, der anvender artikel 8-proceduren,
On that basis, a taxable person using the procedure under Article 8 will pay an
23 — Procenten er endnu lavere for beløb, der skal betales ud over 11 600 000 EUR, som nedsættes med 80% — dermed til 0,2% af den oprindeligt angivne indgående og/eller udgående moms.
23 — The percentage falls even lower for amounts payable in excess of EUR 11 600 000, which are reduced by 80% — thus to 0.2% of the input and/or output tax initially declared.
Når en afgiftspligtig person for en bestemt afgiftsperiode indgiver en supplerende angivelse efter artikel 8-proceduren, som viser et større beløb i afgiftspligtig merværdi (forskellen mellem indgående og udgående moms) end oprindeligt angivet, a) skal han betale et beløb svarende til den
When, in respect of a particular tax year, a taxable person files a supplementary return under the Article 8 procedure, showing a greater amount of taxable added value (difference between taxed inputs and taxable outputs) than that originally declared, then (a) he must pay an amount equal to the
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-132/06 artikel 8-proceduren at være fordelagtig, idet den giver frihed i forhold til yderligere undersøgelser mod betaling af halvdelen af det skyldige momsbeløb.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 procedure appears advantageous, providing immunity from further investigation in exchange for payment of half the amount of VAT due.
Når forskellen er mere omfattende (og det dermed måske er mere sandsynligt, at det skyldes forsætlig svig), giver artikel 9-proceduren frihed mod betaling af et beløb svarende til en mindre (og i ekstreme tilfælde, en forsvindende lille 24) del af den skyldige afgift, der ikke er angivet.
Where it has been more extensive (and thus perhaps more likely to be due to intentional fraud), the Article 9 proced- ure will provide immunity in exchange for payment of an amount equivalent to a smaller (and in extreme cases, vanishingly small 24) proportion of the tax due but not accounted for.
betale et beløb svarende til hele den skyldige moms på hans merværdi, der ikke tidligere har været angivet, men som nu er angivet, men kun for år, hvor han ikke har indgivet en fuldstændig, nøjagtig angivelse.
amount equal to the full VAT due on his previously undeclared, but now declared, added value — but only in respect of years for which he has not submitted a full, accur- ate return.
Han beskyttes imidlertid herved mod enhver yderligere revurdering af skyldige beløb op til det dobbelte af dette beløb.
However, he is thereby protected from any further reassessment in respect of amounts due up to double that amount.
Det forekommer derfor i praksis usandsynligt, at han vil angive mere end halvdelen af sin ikke tidligere angivne merværdi.
It therefore seems unlikely, in practice, that he will declare more than half of his previously undeclared added value.
Afgiftsmyndighederne vil så inddrive op til halvdelen af den faktisk skyldige afgift, mens de giver afkald på enhver mulighed for at inddrive den anden halvdel.
The tax authorities will then recover up to half the tax actually due while renouncing any possibility of recovering the other half.
En afgiftspligtig person, der anvender artikel 9-proceduren, skal foretage en betaling for hvert år i den pågældende periode, uanset om der oprindeligt blev indgivet en nøjagtig angivelse for dette år eller ikke.
A taxable person using the Article 9 procedure must make a payment in respect of each year during the period concerned, whether an accurate return was originally made for that year or not.
Hvis en angivelse (nøjagtig eller unøjagtig) er indgivet, er betalingen en lille del (op til 2%) af beløbet for den indgående og udgående moms, der oprindeligt er angivet. Hvis der ikke er indgivet en angivelse, er betalingen et enhedsbeløb på 1 500 EUR eller 3 000 EUR, uanset hvilket momsbeløb der er undladt angivet.
If a return (accur ate or inaccurate) was made, then the payment is a small proportion (up to 2%) of the amount of input and output tax initially declared; if no return was made, it is a flatrate sum of EUR 1 500 or EUR 3 000, regardless of the amount of VAT left undeclared.
I begge tilfælde får den afgiftspligtige person frihed i forhold til yderligere revurderinger af afgiftsgrundlaget.
In either case, the taxable person gains immunity from further reassessment.
Kommissionen har understreget, at efter artikel 9 kan enhver afgiftspligtig person fjerne risikoen for kontrol eller revurdering af afgiftsgrundlaget for en række afgiftsperioder mod en betaling på 20%, der er helt uden forbindelse med det momsbeløb, der sædvanligvis skyldes.
The Commission stresses that under Article 9 any taxable person may eliminate any risk of verification or reassessment in respect of a series of tax years, in exchange for a payment quite unrelated to the amount of VAT normally due at the rate of 20%.
Eftergivelsen efter artikel 8 beskytter også den afgiftspligtige person mod yderligere kontrol eller revurdering af afgiftsgrundlaget, men dog mod betaling af et større beløb.
The amnesty under Article 8 also protects the taxable person from further verification or reassessment, albeit in exchange for a higher payment.
Det forhold, at afgiftsmyndighederne således i stor stil giver afkald på deres kontrolbeføjelse, indebærer efter Kommissionens opfattelse en alvorlig fordrejning af det fælles momssystems neutralitet.
Such a wholesale renunciation by the tax authorities of their powers of verification seriously distorts, in the Commission’s view, the neutrality of the common VAT system.
Forskellige afgiftspligtige personer behandles forskelligt hvad angår sammenlignelige transaktioner, hvilket igen underminerer den sunde konkurrence.
Different taxable persons are subjected to very different treatment in respect of comparable transactions, which in turn undermines fair competition.
24 — Kommissionen har omtalt det tilfælde, hvor en afgiftspligtig person har undladt at indgive en angivelse for en bestemt afgiftsperiode, hvorunder han burde have redegjort for 600 000 EUR.
24 — The Commission cites the case of a taxable person having failed to submit any declaration in a given tax year, in which he should have accounted for EUR 600 000.
I henhold til artikel 9-proceduren er det højeste, der skal betales for at drage fordel af en fuldstændig frihed, 3 000 EUR — hvilket giver afgiftsmyndighederne et endelig tab på 597 000 EUR.
Under the Article 9 procedure, the maximum payable in order to benefit from complete immunity is EUR 3 000 — a definitive loss for the tax authorities of EUR 597 000.
Jeg vil tilføje, at den mistede del kan være endnu mere eksorbitant, eftersom bestemmelsen udtrykkeligt forudsætter betalinger på over 11 600 000 EUR.
I would add that the proportion lost might be even more exorbitant, since the provision explicitly envisages payments in excess of EUR 11 600 000.
Når en afgiftspligtig person har et valg mellem to procedurer (og ønsker at bruge den ene eller den anden af dem), er det rimeligt at antage, at han vil vælge den, der koster ham mindst.
Where a taxable person has a choice between the two procedures (and wishes to make use of one or other of them), it is reasonable to assume that he will opt for that which costs him less.
Når det er begrænset, hvor meget der er angivet for lidt eller slet ikke angivet (og det dermed måske er mere sandsynligt, at det skyldes en fejl), forekommer
Where the degree of underdeclaration or non-declaration has been limited (and thus perhaps more likely to be due to honest error), the Article 8
Begrænsninger i eftergivelsesbestemmelserne
Limitations on the amnesty provisions
Kommissionen har beskrevet den anfægtede eftergivelse som et generelt og vilkårligt afkald på retten til at kontrollere og revurdere afgiftsgrundlaget, mens den italienske regering har henledt opmærksomheden på en række begrænsninger i eftergivelsesbestemmelsernes tilgængelighed.
The Commission describes the contested amnesty as a general and indiscriminate renunciation of the right of verification and reassessment, whereas the Italian Government draws attention to a number of limitations on the availability of the amnesty provisions.
Disse begrænsninger er efter regeringens opfattelse betydelige og medfører, at eftergivelsen ikke kan beskrives som generel og vilkårlig.
Those limitations are, in its view, significant and mean that the amnesty cannot be described as general or indiscriminate.
Jeg kan igen kun være enig med Kommissionen i, at en lovgivningsordning, hvorunder ærlige og ihærdige handlende opgør den fulde moms, mens svigagtige eller forsømmelige handlende kan undgå enhver yderligere undersøgelse mod at betale højest halvdelen, og måske endda meget mindre, af den faktisk skyldige moms, ikke er i overensstemmelse med de forpligtelser, medlemsstaterne er pålagt i navnlig sjette direktivs artikel 2 og 22.
Again, I can only agree with the Commission that a legislative arrangement under which honest and assiduous traders account for VAT in full whereas fraudulent or negligent traders can escape any further scrutiny in exchange for a payment of at most half, and possibly very much less, of the VAT actually due is not in compliance with the obligations imposed on Member States by, in particular, Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Nærmere bestemt ser ordningen i artikel 9 i den italienske finanslov for 2003 helt bort fra de detaljerede bestemmelser i sjette direktivs artikel 22, som Kommissionen har omtalt 25, idet de ikke omfatter en angivelse af faktisk gennemførte transaktioner, og idet de skyldige beløb ikke på nogen måde er forbundet med den afgift, der burde have været opkrævet på disse transaktioner.
More specifically, the arrangements under Article 9 of the Italian Finance Law for 2003 completely disregard the detailed provisions of Article 22 of the Sixth Directive cited by the Commission 25in that they do not involve a declaration of transactions actually effected and in that the sums payable are not linked in any way to the tax which should have been accounted for on those transactions.
Således som Kommissionen med rette har anført, er eftergivelsen helt vilkårlig, idet den ikke sondrer mellem lejlighedsvise og periodiske angivelser, der er for små, mellem små og store beløb eller mellem forsømmelighed og svig.
And, as the Commission rightly points out, the amnesty is quite indiscriminate in that it makes no distinction between occasional and regular underdec -laration, between small sums and large, or between negligence and fraud.
For det første står eftergivelsen ikke til rådighed for afgiftspligtige personer, som oprindeligt slet ikke har indgivet momsangivelser for de pågældende afgiftsperioder 26.
First the amnesty is not available to taxable persons who did not initially submit any VAT returns at all for any of the tax years concerned.
Denne situation er efter Kommissionens opfattelse helt marginal efter sin art.
26That situation, the Commission replies, is by its nature purely marginal.
Man må håbe, at en sådan situation er ualmindelig, og at Italien ikke er uenig i Kommissionens beskrivelse af situationen som »marginal«.
One may indeed hope that such a situation is uncommon, and Italy has not taken issue with its description as ‘marginal’.
I praksis kan virksomheder af en betydelig størrelse, selv hvis de ønsker at bedrage afgiftsmyndighederne, indgive tilstrækkeligt plausible angivelser til at undgå at tiltrække opmærksomhed.
In practice, businesses of any appreciable size may well, even if they wish to defraud the tax authorities, submit sufficiently plaus -ible returns to avoid attracting attention.
Derimod kan fuldstændigt manglende angivelser imidlertid være mere almindeligt blandt mindre erhvervsdrivende, som håber, at de under alle omstændigheder undgår at blive opdaget, eller som føler, at unddragelse er berettiget i henhold til en eller anden form for moralsk
By contrast, however, a complete absence of declaration may be more common among smaller operators who hope to escape detection in any event, or who feel that evasion is justified by some sort of moral de minimis
25 — Jf. punkt 8-10 ovenfor.
25 — See points 8 to 10 above.
26 — Artikel 8, stk. 4, og artikel 9, stk. 14, litra c).
26 — Articles 8(4) and 9(14)(c).
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-132/06 de minimis-regel 27.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 rule. 27
Herudover er det sandsynligt, at mange ulovlige aktiviteter slet ikke momsangives, selv når de principielt er afgiftspligtige 28.
In addition, it is probable that many illegal activities will not be declared at all for VAT purposes, even where in principle they are subject to the tax. 28
Alt i alt forekommer det mig derfor usandsynligt, at udelukkelsen af afgiftspligtige personer, som helt har undladt at indgive angivelser for nogen af de pågældende afgiftsperioder, vil have nogen betydelig virkning på det antal, som drager fordel eller søger at drage fordel af eftergivelsen.
On balance, therefore, it seems to me unlikely that the exclusion of taxable persons who have failed to submit any return at all for any of the tax years concerned will have a significant effect on the numbers benefiting or seeking to benefit from the amnesty.
For det andet har den italienske regering anført, at eftergivelsen ikke står til rådighed, når uregelmæssigheder allerede er bragt frem i lyset 30.
Second, the Italian Government argues that the amnesty is not available where irregularities have already been brought to light. 30
Kommissionen har heroverfor anført, at udelukkelsen ikke er fuldstændig — i nogle tilfælde kan der anvendes en anden afregningsprocedure efter artikel 15 og 16 i lov nr. 289/2002 for at bringe en revurdering af afgiftsgrundlaget til ophør og genåbne muligheden for at kræve eftergivelse — men den italienske regering har anført, at den pågældende ordning kun vedrører de personer, som stadig har mulighed for at anfægte sådanne revurderinger.
The Commission counters that the exclusion is not complete — in some cases another settlement procedure under Articles 15 and 16 of Law No 289/2002 may be used in order to terminate reassessment proceedings and reopen the possibility of recourse to the amnesty — but the Italian Government rejoins that the arrangement in question concerns only those for whom such proceedings were still open to challenge.
På den anden side er det måske mindre sandsynligt, at en (teoretisk set) afgiftspligtig person, som håber helt at undgå afgiftsmyndighedernes opmærksomhed, søger beskyttelse gennem en eftergivelse, end en person, som myndighederne allerede kender, men som har skjult noget for dem.
On the other hand, a (theoretically) taxable person who aspires to escape altogether the notice of the tax authorities is perhaps less likely to seek the protection of an amnesty than one who is already known to those authorities but has hidden something from them.
Det er også mere sandsynligt, at han bliver revideret af dem, navnlig hvis deres ressourcer er begrænsede, således som den italienske regering har anført.
He is also less likely to be audited by them, particularly if their resources are limited, as is argued by the Italian Government.
27 — I modsætning til situationen i nogle andre medlemsstater har Italien ingen momsregistreringstærskel, således at selv de mindste virksomheder skal opgøre afgiften.
27 — In contrast with the situation in some other Member States, Italy has no VAT registration threshold, so that even the smallest businesses are required to account for tax.
Det fremgår af ordlyden af artikel 15 og 16, som Italien har fremlagt i duplikken, at revurderinger af afgiftsgrundlaget, hvor der endnu ikke er truffet en endelig kendelse eller afgørelse, kan afsluttes med betaling af et beløb på mindst 150 EUR og op til 50% af det krævede afgiftsbeløb, og af artikel 8, stk. 10, og artikel 9, stk. 14, at når der er sket en sådan betaling inden for den relevante tidsfrist, kan den afgiftspligtige person kræve eftergivelse i henhold til enten artikel 8 eller 9.
It appears from the text of Articles 15 and 16 provided by Italy in its rejoinder that reassessment proceedings which have not yet reached the stage of a definitive order or ruling may be terminated by the payment of a sum of at least EUR 150 and up to 50% of the amount of tax claimed, and from Art -icles 8(10) and 9(14) that, once such payment has been made within the relevant time-limit, the taxable person may have recourse to the amnesty under either Article 8 or Article 9.
28 — Jf. f.eks. dom af 6.7.2006, forenede sager C-439/04 og C-440/04, Kittel og Recolta Recycling, Sml. I, s. 6161, præmis 50 og den deri nævnte retspraksis.
28 — See, for example, Joined Cases C-439/04 and C-440/04 Kittel and Recolta Recycling [2006] ECR I-6161, paragraph 50, and the caselaw cited there.
29 — Jf. f.eks. European Employment Observatory Review, efterår 2004, især s. 77 og 106-110.
29 — See, for example, the European Employment Observatory Review, Autumn 2004, in particular at pp. 77 and 106 to 110.
30 — Artikel 8, stk. 10, og artikel 9, stk. 14.
30 — Articles 8(10) and 9(14).