natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Intervenienten har i forbindelse med anbringendets tredje led gjort gældende, at de øvrige betingelser i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 ikke i det foreliggende tilfælde er opfyldt.
Under the third branch of the third plea, the intervener contends that the other conditions of Article 8(5) of Regulation No 40/94 are not satisfied in this case.
For det første har det ansøgte varemærke ikke medført en utilbørlig udnyttelse af nogen af sagsøgernes varemærker.
First, the trade mark applied for would not take unfair advantage of any of the applicants’ trade marks.
Intervenienten har i denne forbindelse understreget, at selskabet ansøgte om registrering af et første CITI-varemærke i 1995, dvs. var flere år før varemærket CITIBANK blev kendt i Spanien, og det var også før registreringsansøgningerne for de andre varemærker, som indsigelsen i det foreliggende tilfælde støttes på.
In that regard, the intervener points out that it requested registration of a first CITI trade mark in 1995, that is to say, many years before the trade mark CITIBANK became well known in Spain and also prior to the applications for registration of the other trade marks on which the opposition was founded.
Desuden har sagsøgerne ikke bevist, at deres varemærkes påståede positive image kan overføres til andre varer.
Moreover, the applicants have failed to demonstrate that the positive image which they allege for their trade mark is transferable to other products.
Intervenienten har i denne forbindelse
The intervener refers,
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI) henvist til afgørelse truffet den 25. april 2001 af Harmoniseringskontorets Tredje Appelkammer i sagen HOLLYWOOD/Hollywood (sag R 283/1999-3).
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI) in that regard, to the decision of the Third Board of Appeal of OHIM of 25 April 2001 in HOLLYWOOD v Hollywood (Case R 283/1999-3).
Navnlig mener intervenienten ikke, at der er nogen sammenhæng mellem de tjenesteydelser, der er omfattet af de omhandlede varemærker.
In particular, it argues that there is no connection between the services covered by the marks at issue.
Henset til at der ikke er nogen sammenhæng eller tilknytning mellem det ansøgte varemærke CITI og det ældre varemærke CITIBANK, mener intervenienten for det andet ikke, at der er nogen risiko for udvanding gennem udviskning.
Second, there is no risk of dilution by blurring in the light of the absence of a connection and association between the trade mark applied for (CITI) and the earlier trade mark (CITIBANK).
Uden en sådan sammenhæng eller tilknytning mellem disse varemærker er der for det tredje ingen potentiel skade på det renommerede varemærke CITIBANK.
Third, without such a connection or association between those marks, there is no potential prejudice to the reputation of the trade mark CITIBANK.
Desuden har sagsøgerne ikke bevist, at der i det foreliggende tilfælde foreligger en sådan risiko eller er sket en sådan skade, og navnlig har de ikke godtgjort, at tjenesteydelserne »toldklarering«, som ikke er behæftet med nogen negative konnotationer, kan forårsage skade på finansiel virksomhed.
Moreover, the applicants have not proven that a risk of such prejudice exists in this case and, in particular, have not established that the services of ‘customs agencies’, which have no negative connotations, could cause any damage as regards financial services.
Hvad for det fjerde angår brugen af det ansøgte varemærke med rimelig grund har intervenienten henledt opmærksomheden på, at dette varemærke er identisk med to ældre varemærker, som det spanske varemærkekontor har registreret.
Fourth, concerning the use of the trade mark applied for with due cause, the intervener points out that that trade mark is identical to two earlier trade marks granted by the Spanish Trade Marks Office.
Artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 bestemmer, at »[h]vis indehaveren af et ældre varemærke efter stk. 2 rejser indsigelse, er det varemærke, der søges registreret, ligeledes udelukket fra registrering, hvis det er identisk med eller ligner det ældre
Article 8(5) of Regulation No 40/94 provides that, ‘upon opposition by the proprietor of an earlier trade mark within the meaning of paragraph 2, the trade mark applied for shall not be registered where it is identical with or similar to the earlier trade
Eftersom de tjenesteydelser, som er omfattet af varemærkeansøgningen, ikke er af lignende art som dem, for hvilke varemærket CITIBANK er registreret, forudsætter anvendelsen af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 i det foreliggende tilfælde, at tre betingelser er opfyldt, nemlig for det første at der skal være identitet eller lighed mellem de omtvistede varemærker, for det andet at det ældre varemærke skal have et renommé, og for det tredje at der skal være en risiko for, at brugen af det ansøgte varemærke uden rimelig grund vil medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé eller vil skade dette særpræg eller renommé.
Given that the services covered by the trade mark application are not similar to those for which the trade mark CITIBANK is registered, the application of Article 8(5) of Regulation No 40/94 in this case presupposes that three conditions are satisfied, namely, first, that the marks at issue are identical or similar, second, that the earlier trade mark has a reputation, and third, that there is a risk that use without due cause of the trade mark applied for would take unfair advantage of, or be detrimental to, the distinctive character or the repute of the earlier trade mark.
Da disse tre betingelser er kumulative, er fraværet af en af dem tilstrækkeligt til, at artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 ikke finder anvendelse (Rettens dom af 25.5.2005, sag T-67/04, Spa Monopole mod KHIM — Spa-Finders Travel Arrangements (SPA-FINDERS), Sml. II, s. 1825, præmis 30, og af 16.5.2007, sag T-137/05, La Perla mod KHIM — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC), ikke trykt i Samling af Afgørelser, præmis 26).
Since those three conditions are cumulative, failure to satisfy one of them is sufficient to render inapplicable the provisions of Article 8(5) of Regulation No 40/94 (Case T-67/04 Spa Monopole v OHIM — Spa-Finders Travel Arrangements (SPAFINDERS) [2005] ECR II-1825, paragraph 30, and judgment of 16 May 2007 in Case T-137/05 La Perla v OHIM — Worldgem Brands (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC), not published in the ECR, paragraph 26).
Retten konstaterer, at sagsøgerne i det væsentlige har gjort gældende, at den anden betingelse i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er opfyldt i forhold til alle
The Court notes that the applicants claim, in essence, that the second of the conditions set out in Article 8(5) of Regulation No 40/94 is satisfied in respect of all the
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI) varemærker, der er omfattet af varemærkefamilien, som de påberåber sig.
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI) marks included in the family of marks on which they rely.
De har kritiseret appelkammeret for at have underkendt begrebet varemærkefamilie, idet det har krævet, at sagsøgerne godtgjorde, at flere varemærker i varemærkefamilien var velkendte.
They allege that the Board of Appeal misconstrued the concept of a family of marks by requiring them to prove that a number of that family’s marks were well known.
Som intervenienten har påpeget, fremgår det af den anfægtede afgørelse, navnlig af punkt 20 heri, at appelkammeret ikke har draget varemærket CITIBANK’s renommé i tvivl.
As the intervener pointed out, it is apparent from the contested decision, and in particular from paragraph 20, that the Board of Appeal did not question the reputation of the trade mark CITIBANK.
Under disse omstændigheder, og henset til at parterne er enige om at anse varemærket CITIBANK for renommeret, skal det fastslås, at den anden betingelse i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er opfyldt, uden at det er nødvendigt at undersøge, om dette også er tilfældet i forhold til de andre varemærker.
In those circumstances, and in the light of the agreement between the parties that the trade mark CITIBANK has a reputation, the Court holds that the second condition laid down in Article 8(5) of Regulation No 40/94 is satisfied without it being necessary to ascertain whether that is also the case for the other marks.
Heraf følger, at der ikke er grund til at tage stilling til argumenterne vedrørende beviserne for det påståede renommé for de andre varemærker i varemærkefamilien.
It follows that there is no need to rule on the arguments relating to the evidence of the reputation claimed for the other marks in the family of marks.
— Anbringendets andet led
— The second strand of the plea in law
Hvad angår betingelsen om, at der skal være identitet eller lighed mellem de omtvistede varemærker, følger det af Domstolens retspraksis vedrørende fortolkningen af artikel 5, stk. 2, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT L 40, s. 1) (hvis normative indhold i det væsentlige er identisk med artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94), at det for at opfylde betingelsen om lighed ikke er nødvendigt at godtgøre, at der mellem det renommerede ældre varemærke og det ansøgte varemærke er konstateret en sådan grad af lighed, at der i den berørte kundekreds’ bevidsthed er risiko for forveksling.
As regards the condition concerning whether the marks at issue are identical or similar, it is clear from the caselaw of the Court of Justice in relation to the interpretation of Article 5(2) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (OJ 1989 L 40, p. 1) (the legislative content of which is, essentially, identical to that of Article 8(5) of Regulation No 40/94) that, to satisfy the condition concerning similarity, it is not necessary to prove that there exists, on the part of the relevant section of the public, a likelihood of confusion between the earlier mark with a reputation and the mark applied for.
Det er tilstrækkeligt, at graden af lighed mellem disse varemærker har til følge, at den berørte kundekreds skaber en sammenhæng mellem dem (Adidasdommen, nævnt i præmis 25 ovenfor, præmis 31).
It is sufficient for the degree of similarity between those marks to have the effect that the relevant section of the public establishes a link between them (Adidas, cited in paragraph 25 above, paragraph 31).
Om der foreligger en sådan sammenhæng, skal afgøres efter en helhedsvurdering under hensyntagen til alle de relevante faktorer i det foreliggende tilfælde (Adidasdommen, nævnt i præmis 25 ovenfor, præmis 30).
The existence of such a link must be appreciated globally, taking into account all factors relevant to the circumstances of the case (Adidas, cited in paragraph 25 above, paragraph 30).
Sammenligningen af tegnene skal for så vidt angår de omhandlede varemærkers visuelle, lydlige eller begrebsmæssige lighed være baseret på helhedsindtrykket af varemærkerne, idet der bl.a. skal tages hensyn til de bestanddele, der har særpræg eller er dominerende (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 35).
In relation to the visual, aural and conceptual similarities, the comparison of the signs must be based on the overall impression produced by the marks, taking account, inter alia, of the distinctive and dominant elements of those marks (NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC, cited in paragraph 61 above, paragraph 35).
På det visuelle plan bevirker forekomsten af ordbestanddelen »citi« i de to omhandlede varemærker, at de udviser en vis lighed.
At the visual level, the presence of the word element ‘citi’ in the two marks at issue results in their being somewhat similar.
Den omstændighed, at det ansøgte varemærke CITI i sin helhed indgår i varemærket CITIBANK, og at det udgør dette mærkes første del, bestyrker denne lighed på det visuelle plan (jf. i denne retning MATRATZEN-dommen, nævnt i præmis 41 ovenfor, præmis 44, 48 og 50, SPA-FINDERS-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 33, og NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 46).
In addition, the fact that the trade mark applied for (CITI) is wholly included in the trade mark CITIBANK and that it is the first component of that mark reinforces that similarity at a visual level (see, to that effect, MATRATZEN, cited in paragraph 41 above, paragraphs 44, 48 and 50; SPA-FINDERS, cited in paragraph 61 above, paragraph 33; and NIMEI LA PERLA MODERN CLASSIC, cited in paragraph 61 above, paragraph 46).
Stadig på det visuelle plan mener Retten, at det er bestanddelen »citi«, der udgør varemærket CITIBANK’s mest dominerende og særprægede bestanddel, idet den bevirker, at sagsøgernes bankvirksomhed adskilles fra alle andre bankers virksomhed.
The Court holds that, at a visual level also, it is the ‘citi’ element which is the most dominant and distinctive element of the trade mark CITIBANK in that it has the effect of distinguishing the applicants’ banking activities from those of all other banks.
På det fonetiske plan konstaterer Retten, at de omhandlede varemærker har to stavelser til fælles, »citi«, og kun adskilles ved en enkelt stavelse, »bank«.
At the aural level, the Court finds that the marks at issue have two common syllables ‘citi’ and are distinguished only by one syllable ‘bank’.
Hvad angår den begrebsmæssige sammenligning af de omhandlede varemærker skal det fastslås, at ordet »citi« ikke i sig selv har nogen begrebsmæssig betydning ud over en konstrueret stavemåde af det engelske ord »city«.
As regards the conceptual comparison of the marks at issue, it should be noted that the term ‘citi’, of itself, has no conceptual meaning other than being a contrived spelling of the English word ‘city’.
Dette forhold er fælles for de to omhandlede varemærker. Den beskrivende bestanddel »bank« kan ikke
That component is common to both the marks at issue.
CITIGROUP OG CITIBANK MOD KHIM — CITI (CITI) på det begrebsmæssige plan anses for at være varemærket CITIBANK’s dominerende bestanddel.
CITIGROUP AND CITIBANK v OHIM — CITI (CITI) of the CITIBANK mark at a conceptual level.
Henset til at der findes flere hundrede banker, hvis navn slutter på bestanddelen »bank« (Comdirectbank, HypoVereinsbank, Commerzbank osv.), er det den første del af deres navn, som adskiller den ene fra den anden.
Since there are hundreds of banks whose names end in the ‘bank’ component (Comdirectbank, HypoVereinsbank, Commerzbank, etc.), it is the first part of their names that distinguishes them one from the other.
Det er åbenbart, at ordbestanddelen »citi« antyder det engelske ord »city«. Fonetisk er de identiske og visuelt ligner de hinanden.
It is clear that the word element ‘citi’ suggests the English word ‘city’.
Dette rejser således spørgsmålet, om bestanddelen »citi« har særpræg og særligt leder tankerne hen på en by.
The question thus arises as to whether or not ‘citi’ has a distinctive character and whether it calls to mind, above all, a city.
Det skal i denne forbindelse understreges, at banknavnet Citibank oprindeligt var City Bank of New York, og at sagsøgerne ofte bruger deres varemærke THE CITI NEVER SLEEPS.
In that regard, it should be stressed that the name of Citibank was originally City Bank of New York and that the applicants make frequent use of their trade mark THE CITI NEVER SLEEPS.
Stavemåden af ordet »citi« adskiller sig imidlertid fra det engelske ord »city«, og en forbruger af finansielle tjenesteydelser vælger ikke en sådan tjenesteydelse uden at have set det pågældende pengeinstituts navn skrevet.
However, the spelling of ‘citi’ is different from that of the English word ‘city’ and a consumer of financial services does not choose such a service without having seen in writing the name of the financial institution in question.
Endvidere omfatter den berørte kundekreds i det foreliggende tilfælde millioner af mennesker, som ikke er engelsksprogede.
Furthermore, there are millions of non-English speakers included in the relevant public.
Desuden, og som anført af Harmoniseringskontoret, findes der ingen banker, som kun tilbyder deres tjenesteydelser i byområder.
In addition, as OHIM points out, there are no banks that offer their services solely in urban areas.
Banken, der først hed City Bank of New York, blev senere på grund af sin udvikling og ekspansion kaldet Citibank.
Originally called the City Bank of New York, the bank was subsequently renamed Citibank, as a result of its evolution and its expansion.
Det følger af det ovenfor anførte, at bestanddelen »citi« har særpræg.
It follows that the element ‘citi’ does have a distinctive character.
Den således konstaterede lighed mellem de omhandlede varemærker er tilstrækkelig til, at kundekredsen kan skabe sammenhæng mellem dem, sådan som påkrævet for at anvende artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94, idet opmærksomheden i denne forbindelse henledes på, at der herved ikke kræves at være risiko for forveksling.
The similarity thus found to exist between the marks at issue is sufficient for the public to be able to establish a link between them, as is required for the application of Article 8(5) of Regulation No 40/94, bearing in mind, in that regard, that a likelihood of confusion is not required for that purpose. Consequently, the Court finds
Følgelig finder Retten, at appelkammeret har begået en fejl, da det ikke anså de omhandlede varemærker for at være så sammenlignelige, at der kunne skabes en sådan sammenhæng som den, der kræves for at anvende artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94.
2008 — CASE T-181/05 that the Board of Appeal erred in holding that the marks at issue were not sufficiently similar for a connection, such as that required for the purposes of the application of Article 8(5) of Regulation No 40/94, to be made.
Det følger heraf, at appelkammeret ved ikke at anse de omhandlede varemærker for at ligne hinanden tilsidesatte artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94, hvilket er et tilstrækkeligt grundlag for at tage sagsøgernes påstand til følge.
It follows that, by holding that the marks at issue were not similar, the Board of Appeal infringed Article 8(5) of Regulation No 40/94, and this is a sufficient ground for upholding the present action.
Henset til de ønsker, som hovedparterne i sagen fremsatte under retsmødet, anser Retten det imidlertid for hensigtsmæssigt subsidiært at efterprøve anbringendets tredje led.
However, having regard to the wishes of the main parties expressed at the hearing, the Court takes the view that it is appropriate to examine, for the sake of completeness, the third strand of the third plea in law.
Hvad angår den tredje af de betingelser, der er opregnet i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94, skal der foretages en analyse af tre forskellige typer risici, nemlig at brugen af det varemærke, der søges registreret, uden rimelig grund for det første ville skade det ældre varemærkes særpræg, for det andet ville skade det ældre varemærkes renommé, eller for det tredje ville medføre en utilbørlig udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé (SPA-FINDERS-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 43-53; jf. ligeledes analogt generaladvokat Jacobs’ forslag til afgørelse i forbindelse med Adidas-dommen, Sml. 2003 I, på s. 12540, punkt 36-39).
The third of the conditions set out in Article 8(5) of Regulation No 40/94 falls to be assessed with regard to three distinct types of risk, namely, that use of the trade mark applied for without due cause, first, would adversely effect the distinctive character of the earlier mark, second, would cause detriment to the repute of the earlier mark, and, third, would take unfair advantage of the distinctive character or repute of the earlier mark (SPA-FINDERS, cited in paragraph 61 above, paragraphs 43 to 53; see also, by analogy, the Opinion of Advocate General Jacobs in Adidas, cited in paragraph 25 above, paragraphs 36 to 39).
Henset til ordlyden af artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 er det tilstrækkeligt, at en enkelt af de ovennævnte typer risici foreligger, for at bestemmelsen vil kunne finde anvendelse (Rettens dom af 22.3.2007, sag T-215/03, SIGLA mod KHIM — Elleni Holding (VIPS), Sml. II, s. 711, præmis 36).
Having regard to the wording of Article 8(5) of Regulation No 40/94, the existence of one of the above three types of risk is sufficient for that provision to apply (Case T-215/03 SIGLA v OHIM — Elleni Holding (VIPS) [2007] ECR II-711, paragraph 36).
Indehaveren af det ældre varemærke er ikke forpligtet til at påvise, at der foreligger en faktisk og aktuel krænkelse af den pågældendes varemærke, men skal fremkomme med oplysninger, der gør det muligt umiddelbart at fastslå, at der foreligger en fremtidig, ikke-hypotetisk risiko for utilbørlig udnyttelse eller skade (SPA-FINDERS-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 40).
The proprietor of the earlier mark is not required to demonstrate actual and present harm to his mark. He must, however, adduce prima facie evidence of a future risk, which is not hypothetical, of unfair advantage or detriment (SPA-FINDERS, cited in paragraph 61 above, paragraph 40).
Den utilbørlige udnyttelse af det ældre varemærkes særpræg eller renommé må antages at omfatte tilfælde, hvor der foreligger en klar udnyttelse af og snylteri på et velkendt varemærke eller et forsøg på at drage fordel af dets renommé (SPA-FINDERS-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 51).
The concept of taking unfair advantage of the distinctive character or repute of the earlier mark is intended to encompass instances where there is clear exploitation and free-riding on the coattails of a famous mark or an attempt to trade upon its reputation (SPA-FINDERS, cited in paragraph 61 above, paragraph 51).
Endelig bemærkes, at jo større det ældre varemærkes særpræg og renommé er, desto lettere vil en krænkelse af det ældre varemærke som omhandlet i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 kunne antages at foreligge (SPA-FINDERS-dommen, nævnt i præmis 61 ovenfor, præmis 41).
Finally, the stronger the earlier mark’s distinctive character and reputation, the easier it will be to accept that detriment has been caused to it for the purposes of Article 8(5) of Regulation No 40/94 (SPA-FINDERS, cited in paragraph 61 above, paragraph 41).
Som allerede påpeget er varemærket CITIBANK’s renommé i banksektoren inden for Det Europæiske Fællesskab ubestridt.
As has already been stated, the reputation of the trade mark CITIBANK in the European Community in regard to banking services is not disputed.
Dette renommé associeres dermed til banksektorens kendetegn, nemlig solvens, redelighed og finansiel rådgivning til private kunder og erhvervskunder i deres erhvervsvirksomhed eller i investeringsanliggender.
That reputation is associated with features of the banking sector, namely, solvency, probity and financial support to private and commercial clients in their professional and investment activities.
Således som anerkendt af Harmoniseringskontoret er der en åbenbar forbindelse — samt en overlapning af sagsøgernes og intervenientens kundegrupper — mellem toldklareringstjenesteydelser og den af banker, såsom sagsøgerne, udførte bankvirksomhed, idet de kunder, der beskæftiger sig med international handel og med import og eksport af varer, også benytter de finansielle tjenesteydelser og den bankvirksomhed, som sådanne transaktioner kræver.
As OHIM recognises, there is a clear relationship — as well as an overlap in the applicants’ and the intervener’s groups of clients — between the services of customs agencies and the financial services offered by banks such as the applicants, in that clients who are involved in international trade and in the import and export of goods also use the financial and banking services which such transactions require.
Heraf følger, at der foreligger en sandsynlighed for, at sådanne kunder vil kende til sagsøgernes bank henset til dennes store renommé på internationalt plan.
It follows that there is a probability that such clients will be familiar with the applicants’ bank given its extensive reputation at international level.