natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Således skal begyndelsen af de vejledende bemærkninger til denne klasse og de øvrige angivelser i de forklarende bemærkninger til klasse 32 læses i den forstand, at klasse 32 i princippet kun omfatter ikkealkoholholdige drikke og præparater, hvor den eneste undtagelse med hensyn til den ikkealkoholholdige karakter af drikke omfattet af denne klasse er øl.
Accordingly, the beginning of the explanatory note to that class and the other clarification in the explanatory note to Class 32 must be read as meaning that Class 32 includes, in principle, only nonalcoholic drinks and preparations, with beers being the sole exception to the nonalcoholic nature of beverages included in that class.
Denne vurdering anfægtes ikke af den retspraksis, der fremgår af Rettens dom af 15. februar 2005, Lidl Stiftung mod KHIM — REWE-Zentral (LINDENHOF) (sag T-296/02, Sml. II, s. 563), eftersom denne dom alene anerkender den teoretiske mulighed for, at frugtdrikke og frugtsaft kan betragtes som omfattende alkoholholdige drikke, uden systematisk at fortolke klasse 32 og 33.
That assessment is not called into question by the caselaw resulting from Case T-296/02 Lidl Stiftung v OHIM — REWE Zentral (LINDENHOF) [2005] ECR II-563, since that judgment only acknowledges the theoretical possibility that fruit drinks and fruit juices could be regarded as including alcoholic drinks, without systematically interpreting Classes 32 and 33.
Derudover bemærker Retten, at det i LINDENHOF-dommen blev fastlagt, at udtrykkene »frugtsaftdrikke« og »frugtsaft« alene omfattede varer uden alkohol (dommens præmis 53).
Moreover, in LINDENHOF it was considered that the terms ‘fruit juice drinks’ and ‘fruit juices’ were reserved to products without alcohol (paragraph 53 of the judgment).
Derfor omfatter »mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke«, som omfattes af det ældre varemærke MEZZO, og »blandede drikke på grundlag af limonade«, som omfattes af det ældre varemærke MEZZOMIX, og som henhører under klasse 32, kun varer uden alkohol.
Thus, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX, belonging to Class 32, must be regarded as including only products without alcohol.
Det er i lyset af denne præcisering, at risikoen for forveksling mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE på den ene side og »mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke« omfattet af det ældre varemærke MEZZO og »blandede drikke på grundlag af limonade« omfattet af det ældre varemærke MEZZOMIX på den anden side skal analyseres.
It is in the light of that clarification that an analysis must be made of the likelihood of confusion between, on the one hand, the wine covered by the MEZZOPANE mark and, on the other, the ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; syrups and other preparations for making beverages’ covered by the earlier mark, MEZZO, and the ‘mixed lemonadebased drinks’ covered by the earlier mark, MEZZOMIX.
— Sammenligning mellem vin på den ene side og mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke, saft og andre præparater til fremstilling af drikke og blandede drikke på grundlag af limonade på den anden side
— Comparison between wine, on the one hand, and mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks, syrups and other preparations for making beverages and mixed lemonadebased drinks, on the other
Indledningsvis skal det for så vidt angår arten, anvendelsesformålet og benyttelsen af vin omfattet af det ansøgte varemærke og de ikkealkoholholdige drikke, der er omfattet af de ældre varemærker, bemærkes, at selve arten af disse varer er forskellig, afhængig af om der er alkohol i dem eller ej.
First, as regards the nature, end-users and method of use of the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, it must be observed that the very nature of those goods differs in terms of the presence or absence of alcohol.
I denne forbindelse er det allerede fastslået, at den tyske gennemsnitsforbruger er vant til og opmærksom på afgrænsningen mellem alkoholholdige drikke og ikkealkoholholdige drikke, hvilken i øvrigt er nødvendig, eftersom visse forbrugere ikke ønsker eller ikke må indtage alkohol (LINDENHOFdommen, nævnt i præmis 76 ovenfor, præmis 54).
In that respect, it has already been held that the average German consumer is used to and aware of the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks, which is, moreover, necessary, since some consumers do not wish to — or cannot — consume alcohol (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 54).
Den tyske gennemsnitsforbruger vil derfor handle ud fra denne sondring i forbindelse med sammenligningen mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke og de ikkealkoholholdige drikke omfattet af det ældre varemærke MEZZOMIX.
Accordingly, the average German consumer will make that distinction when comparing the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier mark, MEZZOMIX.
Sagsøgeren har ikke fremført noget, der antyder, at denne vurdering ikke også skulle gælde den østrigske gennemsnitsforbruger.
The applicant has put forward nothing which would give grounds for stating that that assessment is not also true of the average Austrian consumer.
Retten er af den opfattelse, at den østrigske gennemsnitsforbruger også er vant til og opmærksom på afgrænsningen mellem alkoholholdige drikke og ikkealkoholholdige drikke.
It must be considered that the latter is also used to and aware of the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks.
Det følger heraf, at den østrigske gennemsnitsforbruger vil foretage denne sondring i forbindelse med sammenligningen mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke og ikkealkoholholdige drikke omfattet af det ældre varemærke MEZZO.
It follows that the average Austrian consumer will make that distinction when comparing the wine covered by the mark applied for and the nonalcoholic beverages covered by the earlier mark, MEZZO.
Det er derfor med rette, at appelkammeret vurderede, at »vine [var] alkoholholdige drikke, der som sådan er klart afgrænsede i forhold til de varer, der er omfattet af
The Board of Appeal was therefore correct to take the view that ‘wines [were] alcoholic beverages and, as such, clearly distinct from the goods covered by the earlier
DOM AF 18.6.2008 — SAG T-175/06 det ældre varemærke MEZZO, både i forretningerne og på spisekortene«, og at i det foreliggende tilfælde »[var] gennemsnitsforbrugeren vant til afgrænsningen mellem alkoholholdige og ikkealkoholholdige drikke, og at en sådan afgrænsning [var] nødvendig, idet visse forbrugere ikke [ønskede], eller ikke [måtte] indtage alkohol«.
MEZZO mark, both in shops and drinks menus’ and that, in the present case, ‘the average consumer [was] used to the distinction between alcoholic and nonalcoholic drinks, and such a distinction [was] necessary, since some consumers [did] not wish to or [could] not consume alcohol’.
Hvad angår anvendelsesformålet og benyttelsen af vin og ikkealkoholholdige drikke skal det konstateres, at de delvist er sammenfaldende.
In respect of the end-users and method of use of wine and nonalcoholic beverages, they overlap in part.
Indtagelsen af vin udelukker ikke indtagelsen af ikkealkoholholdige drikke og omvendt, men indtagelsen af en af disse drikke fører ikke nødvendigvis til indtagelsen af den anden.
The consumption of wine does not rule out the consumption of nonalcoholic beverages and vice versa, but the consumption of one of those beverages does not necessarily lead to consumption of the other.
Desuden er vin sædvanligvis beregnet til nydelse og har ikke til formål at slukke tørst, hvorimod ikkealkoholholdige drikke omfattet af de ældre varemærker sædvanligvis, og udelukkende for så vidt angår mineralvand og kulsyreholdige vande, har til formål at slukke tørst.
Moreover, wine is generally intended to be savoured and is not designed to quench thirst, whereas the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks are generally intended to quench thirst, indeed exclusively to do so in the case of mineral and aerated waters.
Om der er alkohol i drikken eller ej, og den forskel, der er i smagen mellem vin og de andre, ikkealkoholholdige drikke, der er omfattet af de ældre varemærker, er af større betydning for den relevante forbruger end det fælles anvendelsesformål og den fælles benyttelse.
For the relevant consumer, the presence or absence of alcohol and the difference in taste between wine and the other, non-alcoholic, beverages covered by the earlier marks outweigh the fact that the end-users and method of use are the same.
Hvad dernæst angår de omhandlede varers egnethed til at supplere hinanden i henhold til retspraksis nævnt i præmis 61 og 67 ovenfor skal det konstateres, at der ikke er en tæt forbindelse mellem disse varer i den forstand, at købet af den ene er uundværlig eller vigtig for brugen af den anden, og at der ikke er noget, der giver anledning til at fastslå, at køberen af en af disse varer foranlediges til at købe den anden.
Secondly, as regards the complementary nature of the goods in question within the meaning of the caselaw cited in paragraphs 61 and 67 above, it must be stated that there is no close link between those goods in the sense that the purchase of one is indispensable or important for the use of the other and there is nothing to support the conclusion that the purchaser of one of those types of products would be led to purchase the other.
Hvad i øvrigt angår konkurrenceforholdet mellem de omhandlede varer er Retten af den opfattelse, at smagsforskellen og forskellen mellem alkoholholdig og ikke-alko-holholdig sædvanligvis fører til, at en tysk eller østrigsk gennemsnitsforbruger, der gerne vil købe vin, ikke sammenligner den med ikkealkoholholdige drikke omfattet af de ældre varemærker, men enten køber vin eller en af disse ikke-akoholholdige drikke. Derfor kunne appelkammeret med rette fastslå, at vin ikke var en erstatningsdrik for drikke omfattet af de ældre varemærker.
Moreover, as regards the competing nature of the goods in question, the Court considers that the difference in taste and the difference owing to the presence or absence of alcohol have the result, in general, that an average German or Austrian consumer seeking to buy wine will not compare it with the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, but will buy either wine or one of those nonalcoholic beverages.
Denne sidste vurdering bekræftes i den retspraksis, der fremgår af LINDENHOF-dommen, nævnt i præmis 76 ovenfor, hvori det er fastslået, at mousserende vin ikke kunne anses for at stå i konkurrenceforhold med ikke-alkolholdige drikke, idet mousserende vin alene var en atypisk erstatningsdrik for ikkealkoholholdige drikke (dommens præmis 56).
That latter assessment is confirmed by the caselaw resulting from LINDENHOF, cited above in paragraph 76, in which it was held that sparkling wines could not be considered to be in competition with nonalcoholic drinks given that sparkling wines were no more than an atypical replacement for nonalcoholic drinks (paragraph 56 of the judgment).
Det fremgår endvidere af denne retspraksis, at den tyske gennemsnitsforbruger anså det for normalt og som følge heraf forventede, at mousserende vine på den ene side og de drikke, der benævnes »mineralvand og kulsyreholdige vande og andre ikkealkoholholdige drikke; frugtdrikke og frugtsaft«, på den anden side hidrører fra forskellige virksomheder (LINDENHOFdommen, nævnt i præmis 76 ovenfor, præmis 51). Retten tilføjede, at mousserende vine og de nævnte drikke navnlig ikke kunne anses for at henhøre under samme drikkevaregruppe eller som bestanddele i en generel drikkevarerække, der kan have en fælles handelsmæssig oprindelse (LINDENHOFdommen, nævnt i præmis 76 ovenfor, præmis 51).
Finally, according to the same line of authority, the average German consumer will consider it normal for sparkling wines, on the one hand, and drinks denoted as ‘mineral and aerated waters and other nonalcoholic drinks; fruit drinks and fruit juices’, on the other, to come from different companies, and will therefore expect this (LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 51).
Denne sidste vurdering kan imidlertid overføres til omstændighederne i den foreliggende sag.
That assessment can be transposed to the context of the present case.
Således vil en østrigsk gennemsnitsforbruger, der står over for vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE på den ene side og ikkealkoholholdige drikke omfattet af varemærket MEZZO på den anden side, eller en tysk gennemsnitsforbruger, der står over for vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE på den ene side og ikkealkoholholdige drikke omfattet af varemærket MEZZOMIX på den anden side, ikke forvente, at disse drikke har samme handelsmæssige oprindelse.
An average Austrian consumer confronted with wine covered by the mark applied for, MEZZ-OPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by the MEZZO mark, on the other, or an average German consumer confronted with wine covered by MEZZOPANE, on the one hand, and nonalcoholic beverages covered by MEZZOMIX, on the other, will not expect those drinks to have the same commercial origin.
Retten er derfor af den opfattelse, at det var med rette, at appelkammeret fandt, at den relevante forbruger ikke forventer, at de vine og ikkealkoholholdige drikke, der er omfattet af de ældre varemærker, hidrører fra samme virksomhed, og at disse drikke ikke kunne anses for bestanddele i en generel drikkevarerække, der kan have en fælles handelsmæssig oprindelse.
The Board of Appeal was right, therefore, to consider that the relevant consumer will not expect wines to come from the same undertaking as the nonalcoholic beverages covered by the earlier marks, and that those drinks cannot be regarded as items in a general range of drinks likely to have a common commercial origin.
På baggrund af ovenstående bemærker Retten, at vinene og de ikkealkoholholdige varer, der er omfattet af de ældre varemærker, ikke kan antages at have lighed.
In the light of all of those factors, the Court considers that wine, on the one hand, and the nonalcoholic products covered by the earlier marks, on the other, must be considered not to be similar.
Denne konklusion, der bekræfter appelkammerets vurdering, kan ikke anfægtes af sagsøgerens argumenter om, at alle disse varer serveres på restauranter og barer, at de sælges i butikker og barer stillet op ved siden af hinanden, at de sælges på flaske, at de er beregnet til at blive indtaget af mennesker, og at de har samme distributions- og reklamenet.
That conclusion confirming the Board of Appeal’s assessment cannot be called into question by the applicant’s arguments to the effect that all those goods are served in restaurants and bars, sold in shops and bars side by side, sold in the form of bottles, intended for human consumption and with the same distribution and advertising channels.
Disse omstændigheder gælder for næsten alle drikke, herunder meget forskellige drikke (jf. i denne retning LINDENHOF-dommen, nævnt i præmis 76 ovenfor, præmis 58), og de er derfor ikke tilstrækkelige til at godtgøre, at vinene og de drikke, der er omfattet af de ældre varemærker, i den tyske og østrigske gennemsnitforbrugers bevidsthed hidrører fra samme virksomhed.
Those facts apply to almost all drinks, even the most varied (see, to that effect, LINDENHOF, cited above in paragraph 76, paragraph 58), and do not therefore suffice to show that, in the minds of average German and Austrian consumers, wine and the drinks covered by the earlier marks come from the same undertaking.
Retten bemærker, at de af sagsøgeren påberåbte domme i sagen MYSTERY og i sagen VITAFRUIT, nævnt i præmis 58 ovenfor, ikke har betydning for de ovenstående vurderinger, der fører til konklusionen om, at de omhandlede varer er forskellige.
The MYSTERY and VITAFRUIT judgments relied on by the applicant, cited above in paragraph 58, do not affect the preceding assessments concluding that the goods in question are different.
Navnlig bemærker Retten, at der i sagen, der gav anledning til MYSTERY-dommen, nævnt i præmis 58 ovenfor (præmis 3 og 4), skulle ske en sammenligning mellem ikke-alkolholdige drikke med undtagelse af ikkealkoholholdige øl på den ene side og øl og drikke, der indeholder øl, på den anden side.
In particular, the Court observes that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58 (paragraphs 3 and 4), it was necessary to compare, on the one hand, nonalcoholic beverages, with the exception of nonalcoholic beer and, on the other, beer and beverages containing beer.
Under hensyntagen til forskellen mellem vin og øl (præmis 63 ff. ovenfor) er denne sammenligning imidlertid ikke afgørende for sammenligningen i den foreliggende sag mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE og ikkealkoholholdige drikke omfattet af de ældre varemærker MEZZO og MEZZOMIX.
Having regard to the difference between wine and beer (paragraphs 63 et seq. above), that comparison is not relevant to the comparison in the present case between wine, covered by MEZZOPANE, and nonalcoholic beverages, covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
Som svar på sagsøgerens argumenter om, at Retten i sagen, der gav anledning til MYSTERY-dommen, nævnt i præmis 58 ovenfor, fastslog, at der var lighed mellem drikke — der ganske vist var forskellige for så vidt angår deres ingredienser og fremstillingsmetode — ved at henvise til deres fælles art, anvendelsesformål og
Specifically, in answer to the applicant’s arguments that, in the case giving rise to the judgment in MYSTERY, cited above in paragraph 58, the Court acknowledged the similarity of drinks, notwithstanding the differences in their ingredients and methods of production, on the basis of their common nature, intended purpose
Samme grad af erstatning gælder dog ikke for den relevante tyske eller østrigske forbrugers sammenligning mellem vin omfattet af det ansøgte varemærke MEZZOPANE og drikkene omfattet af de ældre varemærker MEZZO og MEZZOMIX.
However, the same degree of substitutability cannot be recognised in relation to the comparison, by the relevant German or Austrian consumer, of wine covered by the mark applied for, MEZZOPANE, and the beverages covered by the earlier marks, MEZZO and MEZZOMIX.
Derfor kan det af de grunde, der er gengivet i præmis 66 ff. ovenfor, ikke fastslås, at den relevante tyske eller østrigske forbruger nemt vil kunne erstatte øl med vin.
For the reasons set out in paragraphs 66 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can easily substitute wine for beer.
Af de grunde, der er gengivet i præmis 85 ff. ovenfor, kan det ikke fastslås, at den relevante tyske eller østrigske forbruger kan erstatte andre ikkealkoholholdige drikke omfattet af de ældre varemærker med vin.
In addition, for the reasons set out in paragraph 85 et seq. above, it cannot be held that the relevant German or Austrian consumer can substitute wine for the other, non-alcoholic, beverages covered by the earlier marks.
I forbindelse med sagen, der gav anledning til den af sagsøgeren påberåbte VITA-FRUIT-dom, nævnt i præmis 58 ovenfor, præciserede Retten, at spørgsmålet om lighed mellem varerne alene vedrørte urte- og vitamindrikke på den ene side og frugtsaft på den anden side (VITAFRUIT-dommen, nævnt i præmis 58 ovenfor, præmis 64).
As regards the case giving rise to the judgment in VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, relied on by the applicant, the Court stated that the question of similarity between the goods concerned only herbal and vitamin beverages, on the one hand, and fruit juices on the other (VITAFRUIT, cited above in paragraph 58, paragraph 64).
Denne sag vedrørte således på ingen måde sammenligningen mellem vin og andre drikke, og den er derfor uden betydning for sammenligningen mellem de i nærværende sag omhandlede varer.
That case certainly did not concern the comparison between wine and other beverages and therefore has no bearing on the comparison between the goods in question in the present case.
I lyset af samtlige ovennævnte omstændigheder finder Retten, at appelkammerets konklusion, hvorefter der ikke er lighed mellem de omhandlede varer, skal tiltrædes.
In the light of all the preceding factors, the Board of Appeal’s conclusion that the goods in question are not similar must be upheld.
Om helhedsvurderingen af risikoen for forveksling
The global assessment of the likelihood of confusion
Sagsøgeren har anført, at gennemsnitsforbrugeren i forbindelse med helhedsvurderingen af risikoen for forveksling kun sjældent har mulighed for at foretage en direkte sammenligning mellem de forskellige varemærker, og at vedkommende må stole på det ufuldstændige billede af dem, han har i erindringen.
The applicant states that, in the global assessment of the likelihood of confusion, the average consumer only rarely has the opportunity to compare different trade marks directly and must rely on the imperfect picture which he has of them in his mind.
Ifølge sagsøgeren følger det heraf, at udtrykket »mezzo« i de to varemærker, i forbindelse med en sammenligning af de omhandlede tegn, må tillægges en ganske særlig betydning.
It follows, according to the applicant, that particular importance should be given to the element ‘mezzo’ in the trade marks when comparing the signs in question.
Desuden er sagsøgeren af den opfattelse, at det forhold, at varemærket MEZZOMIX er velkendt i Tyskland, bør føre til en skærpelse og en videre beskyttelse af dette i sammenligningen med det ansøgte varemærke.
Further, the applicant maintains that the fact that the MEZZOMIX trade mark is widely known in Germany calls for greater rigour — and stronger protection for that mark — when comparing it with the mark applied for.
Sagsøgeren har i denne forbindelse anført, at det, at tegnet MEZZOMIX er velkendt, udtrykkeligt er anerkendt af intervenienten under sagen.
The applicant states, in that connection, that the reputation of the MEZZOMIX sign was expressly recognised by the intervener during the proceedings.
Sagsøgeren udleder af den retspraksis, der fremgår af Canon-dommen (nævnt i præmis 19 ovenfor), at selv hvis Retten finder, at ligheden mellem de varer, der er omfattet af de omhandlede varemærker, ikke er åbenlys, vil denne manglende lighed ikke være afgørende henset til ligheden mellem varemærkerne og det særpræg, som det ældre varemærke MEZZOMIX har.
The applicant infers from the caselaw resulting from Canon, cited above in paragraph 19 (paragraph 19), that even if the Court were to hold that the similarity between the goods covered by the trade marks in question is not obvious, that lack of similarity cannot outweigh the similarity between the marks and the distinctive character of the earlier mark, MEZZOMIX.
Sagsøgeren har som konklusion anført, at de omhandlede varemærker har tilstrækkelig lighed for så vidt angår deres anvendelse, og at de har visuel og fonetisk lighed på en måde, så de kan forveksles af den østrigske eller tyske gennemsnitsforbruger, der normalt opfatter dem som en helhed, uden at lægge mærke til detaljerne, og som sjældent har lejlighed til at foretage en direkte sammenligning af dem.
In conclusion, the applicant argues that the marks at issue have sufficient similarities from the point of view of their application and their visual and phonetic similarity to mean that they may be confused by the average Austrian or German consumer, who will usually perceive them as a whole, without taking time to worry about details, and who rarely has the opportunity to make a direct comparison between them.