natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I den pågældende sag®fastslog Personaleretten, at sagsøgte havde tilsidesat princippet om loyal opfyldelse af kontrakter og dømte sidstnævnte til at betale erstatning for den ikke-øko-nomiske skade, som sagsøgerne havde lidt derved, at de ikke havde haft kendskab til deres reelle karriereperspektiver.
In this case the Civil Service Tribunal found that the defendant had breached the principle of the performance in good faith of contracts, and ordered it to make good the non-material damage caused to the applicants as a result of their being misled as to their real prospects of career advancement.
Opfyldelse af en dom om annullation
Giving e§ect to a judgment setting aside a measure
I dom af 5. maj 2009, Simões Dos Santos mod KHIM (sag®F-27/08, der er blevet appelleret til Den Europæiske Unions Ret), præciserede Personaleretten, at opfyldelsen af en retsafgørelse, hvorved en akt var blevet annulleret som følge af manglende hjemmel, ikke konsekvent kan begrunde, at administrationen kan vedtage en akt med tilbagevirkende kraft med henblik på at afhjælpe den oprindelige hjemmelsmangel.
In the judgment of 5 May 2009 in Case F-27/08 Simões Dos Santos v OHIM (under appeal to the General Court), it was made clear that the implementation of a decision of a court setting aside a measure for lack of a proper legal basis cannot systematically justify the administration’s taking a measure with retroactive e¥ect to remedy an initial illegality.
En sådan tilbagevirkende kraft er kun forenelig med retssikkerhedsprincippet i®ganske særlige tilfælde, når det er påkrævet for at opnå det forfulgte formål, og når de pågældendes berettigede forventning respekteres på behørig vis.
Such retroactivity is consistent with the principle of legal certainty only in exceptional cases, where the objective to be attained requires it and where the legitimate expectations of the persons concerned are duly respected.
Efter at have konstateret, at opfyldelsen af annullationsdommen frembød særlige vanskeligheder, for så vidt som ingen alternative opfyldelsesforanstaltninger – set i®forhold til dem, der var truffet af sagsøgte, og som Personaleretten havde fastslået var i®strid med princippet om judicielle afgørelsers materielle retskraft og med forbuddet mod at tillægge retsakter tilbagevirkende kraft – ikke umiddelbart syntes fri®for vanskeligheder, konstaterede Personaleretten i®denne sag, at dens tildeling af egen drift af en godtgørelse udgjorde den form for kompensation, der bedst svarede til sagsøgerens interesser og hensynet til tjenesten, og som gjorde det muligt at sikre annullationsdommes e©ektive virkning.
In that case, having found that the implementation of judgments annulling measures presented particular diculties, in so far as no alternative implementing measure to those adopted by the defendant, which were held to have disregarded the force of res judicata and the principle of the non-retroactivity of measures, appeared a priori free of diculties, the Civil Service Tribunal held that the award, of its own motion, of damages constituted the form of compensation which best met the interests of the applicant and the requirements of the service, and that it also allowed the judgments annulling measures to be given proper e¥ect.
Tjenestemandens rettigheder og pligter
Rights and obligations of ocials
I dom af 7. juli®2009, Lebedef mod Kommissionen (sag®F-39/08*, der er blevet appelleret til Den Europæiske Unions Ret), fastslog Personaleretten efter først at have bemærket, at faglig repræsentation er af afgørende vigtighed for velfungerende fællesskabsinstitutioner og følgelig for, at disse kan udføre deres opgaver, ikke desto mindre, at den ordning, hvorefter der gælder specikke regler om visse personalerepræsentanters adgang til at udføre midlertidig tjeneste i®en anden stilling, indebærer, at ikke-udstationerede tjenestemænd eller øvrige ansattes deltagelse i®faglig repræsentation er af lejlighedsvis karakter, og at disse opgaver på halvårs- eller kvartalsbasis udføres i®en ret begrænset del af arbejdstiden.
In its judgment of 7 July 2009 in Case F-39/08* Lebedef v Commission, under appeal to the General Court, the Civil Service Tribunal, having recalled that sta¥ representation is of vital importance for the proper functioning of the Community institutions and, accordingly, for the ful¤lment of their tasks, none the less pointed out that the system, which speci¤cally provides for the grant of secondment to certain sta¥ representatives, implies that, in the case of ocials or servants not on secondment, participation in sta¥ representation activities should be occasional and, calculated on a six monthly or quarterly basis, cover a relatively limited percentage of working time.
I den pågældende sag®havde en personalerepræsentant, der udførte midlertidig tjeneste på halv tid med henblik på faglig repræsentation, ikke tilbragt nogen del af arbejdstiden på tjenestestedet, og han bestred ansættelsesmyndighedens afgørelse om at fradrage ¯ere dage i®hans årlige ferie.
In this case, the application to the Civil Service Tribunal was from a sta¥ representative who was seconded at the rate of 50%, who devoted none of his working time to the service to which he was assigned and who contested the decision of the appointing authority to deduct several days’ leave from his annual leave entitlement.
Personaleretten forkastede søgsmålet, idet den påpegede, at sagsøgeren hverken havde anmodet om tilladelse hertil eller på noget tidspunkt på forhånd havde orienteret tjenesten om sit fravær.
The Civil Service Tribunal dismissed the action, observing that the person concerned had neither requested permission nor, at the very least, informed his service in advance that he would be absent.
Årsrapport 2009
Competitions
Personaleretten at en ordning med en fuldstændig sproglig mangfoldighed inden for rammerne af institutionens funktion ville give anledning til store vanskeligheder ved administrationen og være særdeles omkostningskrævende.
In the judgment in Bennett and Others v OHIM, the Civil Service Tribunal, having recalled that it follows from the case-law that the interest of the service may justify requiring of a candidate in a competition speci¤c linguistic knowledge in certain languages of the Union, pointed out that, in the context of the internal running of the institutions, a system of full linguistic pluralism would give rise to great diculties of management and would be economically onerous.
Hensynet til velfungerende institutioner og organer i®Unionen, navnlig når det berørte organ råder over begrænsede ressourcer, kan udgøre en objektiv begrundelse for et begrænset valg af interne kommunikationssprog og følgelig de sprog, som udvælgelsesprøverne er a©attet på.
Accordingly, the smooth running of the institutions and bodies of the Union, particularly where the body concerned has limited resources, may objectively justify a limited choice of languages of internal communication, and thus of the languages of the tests of a competition.
I den sag, der gav anledning til dom af 17. november 2009, DiProspero mod Kommissionen (sag®F-99/08*), blev der for Personaleretten rejst en ulovlighedsindsigelse støttet på vedtægtens artikel®27, stk.®1, hvori®det er fastsat, at »[d]et ved ansættelse tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalikationer, indsats og integritet; de skal udvælges på et så bredt geogrask grundlag som muligt […]«, over for en bestemmelse i®en meddelelse om en almindelig udvælgelsesprøve, hvori®det var fastsat, at prøverne i®forbindelse med ¯ere almindelige udvælgelsesprøver kunne afholdes samtidigt, og at ansøgerne følgelig kun kunne deltage i®én af disse udvælgelsesprøver.
In Case F-99/08* Di Prospero v Commission, leading to the judgment of 17 November 2009, the Civil Service Tribunal had before it a plea of illegality, in the light of the ¤rst paragraph of Article 27 of the Sta¥ Regulations, which provides that‘[r]ecruitment shall be directed to securing for the institution the services of ocials of the highest standard of ability, eciency and integrity, recruited on the broadest possible geographical basis …’, of a clause in a notice of open competition which provided that the tests of several open competitions might be held at the same time and that, accordingly, candidates could apply for only one of those competitions.
Personaleretten fastslog, at denne bestemmelse var uforenelig med den nævnte vedtægtsbestemmelse, og annullerede følgelig den afgørelse, hvorved Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) afslog sagsøgerens ansøgning til én af de to almindelige udvælgelsesprøver, som den pågældende havde tilmeldt sig.
The Civil Service Tribunal held that that clause was incompatible with the above provision of the Sta¥ Regulations and consequently annulled the decision of the European Personnel Selection Oce (EPSO) rejecting the candidature of the applicant for one of the two open competitions for which she had applied.
Proceduren ved udnævnelse
Appointment procedures
Personaleretten har skullet træ©e afgørelse i®en gruppe af tre sager anlagt af sagsøgere, der anfægtede afgørelser, hvorved deres ansøgning til en ledig stilling som chef for Kommissionens repræsentation i®Athen var blevet afslået.
The Civil Service Tribunal has had to rule in three actions by applicants contesting decisions rejecting their canditature for the vacant post of head of the Commission representation in Athens.
Ved tre domme af 2. april 2009, Menidiatis mod Kommissionen (sag®F-128/07*), Yannoussis mod Kommissionen (sag®F-143/07) og Kremlis mod Kommissionen (sag®F-129/07), tiltrådte Personaleretten sagsøgernes anbringende vedrørende den retsstridige brug af proceduren for midlertidig tjeneste i®en anden stilling som omhandlet i®vedtægtens arti-kel®37, stk.®1, litra a), andet led, og annullerede de anfægtede afgørelser.
By three judgments of 2 April 2009 in Case F-128/07* Menidiatis v Commission, Case F-143/07 Yannoussis v Commission and Case F-129/07 Kremlis v Commission, the Civil Service Tribunal upheld the plea of the applicants alleging the illegality of the use of the secondment procedure provided for by the second indent of Article 37, ¤rst paragraph, (a), of the Sta¥ Regulations and annulled the contested decisions.
Personaleretten fastslog navnlig, at den »politiske og følsomme karakter« af de funktioner, der udøves af cheferne for Kommissionens repræsentationer, ikke i®sig selv er tilstrækkelig til at begrunde, at en tjenestemand skal udføre midlertidig tjeneste for et kommissionsmedlem.
In particular, it held that the ‘sensitive political nature’ of the duties carried out by the heads of representation of the Commission is not in itself such as to justify recourse to secondment of an ocial.
En sådan fortolkning af vedtægtens artikel®37, stk.®1, litra a), andet led, ville være ensbetydende med at tillade en udstationering hos disse medlemmer af alle tjenestemænd, der udfører »politiske og følsomme« funktioner ved institutionen, hvilke funktioner sædvanligvis varetages af personale i®overordnede stillinger, og ville gøre indgreb i®selve opbygningen af den europæiske o©entlige forvaltning, således som den er fastsat i®vedtægtens artikel®35, idet de hierarkiske bånd bl.a. ville blive uigennemsigtige.
Such an interpretation of the second indent of Article 37, ¤rst paragraph, (a), of the Sta¥ Regulations would amount to allowing secondment to assist the relevant Commissioners of all ocials carrying out ‘sensitive political’duties within the institution which are normally the responsibility of senior management and would thus undermine the very structure of the European civil service as established in Article 35 of the Sta¥ Regulations, thereby calling into question in particular the clarity of hierarchical relations.
I dom af 6. maj 2009, Campos Valls mod Rådet (sag®F-39/07*), præciserede Personaleretten i®forbin-delse med gennemgangen af en udnævnelsesprocedure, at de kvalikationer, der krævedes ifølge en meddelelse om en ledig stilling, ikke kunne fortolkes uafhængigt af beskrivelsen af de arbejdsopgaver, der fandtes i®den pågældende meddelelse.
In the judgment of 6 May 2009 in Case F-39/07* Campos Valls v Council it was made clear that the quali¤cations required by a notice of vacancy cannot be interpreted independently of the job description in that notice.
Tjenestemandens indtægter og sociale sikring
Emoluments and social security bene¤ts of ocials
I den sag, der gav anledning til dom af 28. april 2009, Balieu-Steinmetz og Noworyta mod Parlamentet (sag®F-115/07), havde sagsøgerne, der arbejde i®Parlamentets telefonomstilling, nedlagt påstand for Personaleretten om annullation af Parlamentets afslag på at betale dem et fast beløb som godtgørelse for overarbejde.
In Case F-115/07 Balieu-Steinmetz and Noworyta v Parliament, leading to the judgment of 28 April 2009, the applicants, who were telephone switchboard operators, had referred to the Civil Service Tribunal the decision of the Parliament not to pay them a ¤xed allowance for overtime.
Parlamentet henviste herved dels til retspraksis, hvorefter ingen kan påberåbe sig en ulovlighed, der er begået til fordel
The applicants put forward a plea alleging breach of the principle of equal treatment, maintaining that
Arbejdet for andre, dels til den omstændighed, at udbetalingen af en sådan godtgørelse til sagsøgernes kolleger var retsstridig.
The Parliament, in its defence, relied on case-law according to which a person cannot rely on an unlawful act committed in favour of a third party, and on the fact that the payment of the ¤xed allowance to the applicants’colleagues was unlawful.
Personaleretten fastslog ikke desto mindre efter at have påpeget, at det er korrekt, at ingen kan påberåbe sig en ulovlighed, der er begået til fordel for andre, at Parlamentet i®det pågældende tilfælde ikke i®tilstrækkeligt omfang havde kunnet godtgøre, at betalingen af et fast beløb som godtgørelse for overarbejde til sagsøgernes kolleger savnede hjemmel.
The Civil Service Tribunal observed that it is true that a person cannot rely on an unlawful act committed in favour of a third party, but none the less found that, in this case, the Parliament had not been able to establish to a sucient legal standard that the payment of the ¤xed allowance to the colleagues of the applicants had no legal basis.
Personaleretten annullerede følgelig de anfægtede afgørelser.
The Civil Service Tribunal accordingly annulled the contested decisions.
Vilkårene for arbejdet i®Parlamentets telefonomstilling var endvidere ligeledes genstand for dom af 18. maj 2009, De Smedt m.. mod Parlamentet (sag®F-66/08), i®det væsentlige vedrørende begrebet »skifteholds- eller turnustjeneste« i®vedtægtens artikel®56a.
Working conditions on the telephone switchboard of the Parliament were also the subject of the judgment of 18 May 2009 in Case F-66/08 De Smedt and Others v Parliament, essentially concerning the notion of ‘shift-work’ within the meaning of Article 56a of the Sta¥ Regulations.
Disciplinærsager
Disciplinary rules
I dommen i®sagen Wenig mod Kommissionen blev det præciseret, at retsinstansernes efterprøvelse af berettigelsen af en suspension kun kan være af særdeles begrænset karakter, henset til den midlertidige karakter af en sådan foranstaltning.
In the judgment in Wenig v Commission, the point was made that judicial review of the merits of a measure of suspension can only be very limited given the provisional nature of such a measure.
Retsinstansen skal således begrænse sig til at efterprøve, om påstanden om, at der er begået en alvorlig fejl, forekommer tilstrækkeligt sandsynlig, og sikre sig, at den ikke er åbenbart grundløs.
Thus, the Tribunal must con¤ne itself to verifying that the allegations of a serious wrongful act are suciently plausible and that they are not manifestly without foundation.
Personaleretten vurderede, at det var tilfældet i®den pågældende sag.
The Civil Service Tribunal took the view that this was so in this case.
Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte
Conditions of employment of other servants
Ansættelse af kontraktansatte
Recruitment of contract sta§
I dom af 29. september 2009, Aparicio m.. mod Kommissionen (forenede sager F-20/08, F-34/08 og F-75/08*), fastslog Personaleretten, idet der i®sagen bl.a. var blevet fremsat et anbringende om, at den prøve vedrørende verbal og numerisk ræsonnement, som skulle gennemgås ved ansættelse af kontraktansatte, var ugyldig, at Kommissionen og EPSO under udøvelse af deres respektive kompetence i®det pågældende tilfælde ikke havde overskredet rammerne for deres vide skønsmargen derved, at de havde valgt en prøve vedrørende verbal og numerisk ræsonnement, at prøven skulle bestås, for at ansøgerne kunne gå videre, og at allerede ansatte ligeledes skulle underkastes disse prøver.
In its judgment of 29 September 2009 in Joined Cases F-20/08, F-34/08 and F-75/08* Aparicio and Others v Commission, the Civil Service Tribunal, called upon to rule on a plea of illegality of a verbal and numerical test set for the recruitment of contract sta¥, found that the Commission and EPSO, each exercising their authority, did not, in this case, exceed the limits of their wide discretion by setting a verbal and numerical reasoning test, making it eliminatory in nature and imposing it on sta¥ already in post.
Kommissionens beslutning af 28. april 2004 vedrørende den maksimale periode for benyttelse af ikke-permanent personale iKommissionens tjenestegrene
Decision of the Commission of 28 April 2004 on the maximum duration of the use of non-permanent sta§ in the Commission’s services
I dom af 29. januar 2009, Petrillimod Kommissionen (sag®F-98/07, der er appelleret til Den Europæiske Unions Ret), udtalte Personaleretten, at en institution ikke uden at tilsidesætte ansættelsesvilkårenes artikel®88, stk.®1, generelt og kollektivt, bl.a. ved generelle gennemførelsesbestemmelser eller en intern beslutning af generel rækkevidde, kan indskrænke den maksimale varighed af ansættelser af kontraktansatte i®medfør af ansættelsesvilkårenes artikel®3b, således som lovgiver har fastsat den.
In the judgment of 29 January 2009 in Case F-98/07 Petrilli v Commission, under appeal to the General Court, it was stated that an institution cannot, without breaching the ¤rst paragraph of Article 88 of the CEOS, restrict generally and impersonally, inter alia by means of general implementing provisions or an internal decision of general application, the maximum possible period of employment of contract sta¥ as determined by the legislature itself.
Institutionerne har nemlig ikke kompetence til at fravige en udtrykkelig bestemmelse i®vedtægten eller ansættelsesvilkårene ved en gennemførelsesbestemmelse, medmindre de udtrykkeligt har fået tildelt en beføjelse hertil.
The institutions have no power to derogate from an express rule in the Sta¥ Regulations or the CEOS by means of an implementing provision, unless they are expressly authorised to do so.
I den pågældende sag®fastslog Personaleretten, at Kommissionens beslutning om at begrænse den samlede varighed af en ansats tjeneste til seks år på ulovlig vis indskrænkede rækkevidden af ansættelsesvilkårenes artikel®88, stk.®1, der giver ansættelsesmyndigheden adgang til at indgå og forlænge kontrakterne for kontraktansatte til varetagelse af hjælpefunktioner for maksimalt tre år.
In this case, the Civil Service Tribunal found that the Commission decision limiting the total duration of the work done by a member of the contract sta¥ to six years unlawfully restricted the scope of the ¤rst paragraph of Article 88 of the CEOS which allows the appointing authority to conclude and renew the contracts of auxiliary contract sta¥ for a maximum of three years.
Herved støttede Personaleretten sig på det faktum, at en kontraktansat til varetagelse af hjælpefunktioner tidligere kan have været beskæftiget på et andet grundlag i®en periode, der som følge af den omtvistede beslutning forkorter den periode, i®hvilken det normalt er tilladt at beskæftige ham.
It took as its basis, on that point, the fact that a member of the auxiliary contract sta¥ may have been previously employed in another capacity for a certain period, thus reducing, though the e¥ect of the contested decision, the time for which it is normally permitted to employ him to less than three years.
Kontraktansatte til varetagelse af hjælpefunktioner
Members of the contract sta§ for auxiliary tasks
I dommen i®sagen Adjemian m.. mod Kommissionen blev det fastslået, at enhver kontraktansættelse til varetagelse af hjælpefunktioner skal dække forbigående eller periodiske behov.
In the judgment in Adjemian and Others v Commission, it was held that each post for a member of the contract sta¥ for auxiliary tasks must meet temporary or intermittent needs.
I en forvaltning med mange ansatte er det uundgåeligt, at sådanne behov jævnligt opstår bl.a. som følge af tjenestemænds forfald, øget arbejdsbyrde, der skyldes omstændighederne, eller hvert generaldirektorats behov for lejlighedsvis at rekruttere personer, der er i®besiddelse af specikke kvalika-tioner eller kundskaber.
In an administration with a large workforce, it is inevitable that such needs will recur, inter alia as a result of the unavailability of ocials, increases in workload in particular circumstances or the need for each Directorate-General to have recourse occasionally to persons with speci¤c quali¤cations or knowledge.
Disse forhold udgør objektive omstændigheder, der kan begrunde såvel tidsbegrænsningen af de hjæpeansattes kontrakter som deres fornyelse i®takt med, at disse behov opstår.
Such circumstances constitute objective reasons justifying both the ¤xed duration of auxiliary sta¥ contracts and their renewal as the need arises.
Hjælpeansatte under samlingerne ved Parlamentet
Session auxiliaries of the European Parliament
I dommen i®sagen Aayhan m.. mod Parlamentet fastslog Personaleretten ved en fortolkning af ansættelsesvilkårenes artikel®78, sammenholdt med rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse af 18. marts 1999, som er optrykt i®et bilag til Rådets direktiv 1999/70 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, at Parlamentets periodiske og massive behov for personale, som kun består, så længe samlingerne varer, udgør »objektive omstændigheder« som omhandlet i®rammeaftalens §®5, stk.®1, litra a), der kan begrunde anvendelsen af ¯ere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter for hjælpeansatte, der fornyes ved hver parlamentssamling, således som det var fastsat i®ansættelsesvilkårenes artikel®78 indtil den 1. januar 2007. Selv om sådanne behov kunne forudses, var den øgede aktivitet nemlig hverken varig eller permanent.
In its judgment in Aayhan and Others v Parliament, the Civil Service Tribunal, interpreting Article 78 of the CEOS in the light of the framework agreement on ¤xed-term work, concluded on 18 March 1999, annexed to Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on ¤xed-term work concluded by ETUC, UNICE and CEEP, held that the Parliament’s intermittent needs for large numbers of additional sta¥ only for the duration of its sessions constitute ‘objective reasons’within the meaning of clause 5(1)(a) of the framework agreement justifying the use of successive ¤xed-term employment contracts for auxiliary sta¥, renewed when each new parliamentary session is held, as provided for by Article 78 of the CEOS until 1 January 2007.
Sagsomkostninger og retsudgifter
Costs
Forrentning af sagsomkostninger
Taxation of costs