natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved udøvelsen af denne kompetence skal medlemsstaterne imidlertid overholde fællesskabsretten 43.
40 exercising that power, the Member States must nevertheless comply with Community law. 43
— Spørgsmålet, om det bopælskrav, der er knyttet til den flamske plejeforsikring, udgør en hindring for arbejdskraftens frie bevægelighed
— Does the residence requirement attached to the Flemish care insurance constitute an obstacle to freedom of movement for workers?
Selv om reglerne om arbejdskraftens frie bevægelighed, ifølge deres ordlyd, især har til formål at sikre, at arbejdstagere behandles på lige fod med en statsborger i værtsmedlemsstaten, er de endvidere også til hinder for, at oprindelsesmedlemsstaten lægger hindringer i vejen for, at dens statsborgere kan gøre brug af friheden til at acceptere og udøve erhvervsmæssig beskæftigelse i en anden medlemsstat 41.
Moreover, even if, according to their wording, the rules on freedom of movement for workers are intended, in particular, to secure the benefit of national treatment in the host State, they also preclude the State of origin from obstructing the freedom of one of its nationals to accept and pursue employment in another Member State. 41
Ifølge fast retspraksis skal traktatens bestemmelser vedrørende arbejdskraftens frie bevægelighed gøre det lettere for fællesskabsborgerne at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse af enhver art på hele Fællesskabets område, og disse bestemmelser indeholder et forbud mod foranstaltninger, som kan skade disse borgere, såfremt de ønsker at udøve en erhvervsmæssig beskæftigelse på en anden medlemsstats område 44.
It is well established that the EC Treaty provisions relating to freedom of movement for workers are intended to facilitate the pursuit by Community nationals of occupational activities of all kinds throughout the Community and that they preclude measures which might place Community nationals at a disadvantage when they wish to pursue an economic activity in the territory of another Member State. 44
Fællesskabsretten gør naturligvis ikke indgreb i medlemsstaternes kompetence til selv at udforme deres sociale sikringsordninger — i mangel af en harmonisering på fællesskabsplan tilkommer det hver medlemsstat i lovgivningen at fastsætte betingelserne for ydelser på området for
Community law does not of course detract from the power of the Member States to organise their social security systems — in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to determine the conditions on which
42 — Traktaten foreskriver ingen harmonisering af medlemsstaternes lovgivninger om social sikring.
42 — The Treaty did not provide for the harmonisation of the social security legislation of the Member States.
Især foreskriver artikel 42 EF (sammen med artikel 308 EF retsgrundlaget for forordning nr. 1408/71) alene en samordning af disse lovgivninger.
In particular, Article 42 EC (the legal basis, with Article 308 EC, of Regulation No 1408/71) provides only for the coordination of legislation.
De materielle og formelle forskelle mellem de sociale sikringsordninger i de forskellige medlemsstater, og dermed de forskellige rettigheder for de personer, som arbejder i medlemsstaterne, berøres således ikke af denne bestemmelse; jf. dom af 19.3.2002, forenede sager C-393/99 og C-394/99 Hervein m.fl., Sml. I, s. 2829, præmis 50 og den deri nævnte praksis.
Substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, and hence in the rights of persons working there, are therefore unaffected by that provision: see Joined Cases C-393/99 and C-394/99 Hervein [2002] ECR I-2829, paragraph 50 and the caselaw cited therein.
Bestemmelser, som forhindrer en arbejdstager, der er statsborger i en medlemsstat, i, eller afholder ham fra, at forlade sit oprindelsesland med henblik på at udøve retten til fri bevægelighed, kan eventuelt udgøre hindringer for denne frihed, selv om de finder anvendelse uafhængigt af de berørte arbejdstageres nationalitet 45.
Provisions which preclude or deter a national of a Member State from leaving his country of origin to exercise his right to freedom of movement are potentially capable of constituting an obstacle to that freedom even if they apply without regard to the nationality of the workers concerned.
Selv om en national foranstaltning ikke udgør forskelsbehandling, kan den således alligevel udgøre en hindring, der er forbudt.
45In other words, a national measure can potentially constitute a prohibited obstacle even if it is non-discriminatory.
Derfor beslutter han måske at flytte til Jodoigne (beliggende i Belgiens fransksprogede region) ca. syv km syd for Hoegaarden.
might therefore decide to move to Jodoigne (situated in the Frenchspeaking region of Belgium) about seven kilometres south of Hoegaarden.
Hvis han gør det, kan han ikke blive tilknyttet den flamske plejeforsikring.
If he does so, he will not be able to join the Flemish care insurance.
Hvis han vil være medlem af den ordning og stadig bo i en region, hvor fransk er officielt sprog, må han enten bosætte sig i den tosprogede hovedstadsregion Bruxelles (f.eks. i Woluwe-Saint-Lambert/Sint-Lambrechts-Woluwe, ca. 44 km vest for Hoegaarden) eller blive boende i Frankrig. 47
If he wanted to sign up to that scheme and still live in a region where French is an official language, he would have to choose between settling in the bilingual region of Brussels-Capital (for example in Woluwe-Saint-Lambert/Sint-Lambrechts-Woluwe, about 44 kilometres to the west of Hoegaarden) or keeping his residence in France. 47
For rent faktisk at kunne udgøre en hindring skal sådanne bestemmelser imidlertid påvirke arbejdstagernes adgang til arbejdsmarkedet, og deres påvirkning af den frie bevægelighed må ikke være for indirekte og usikker 46.
However, in order actually to constitute an obstacle, such provisions must affect access of workers to the labour market and their effect on freedom of movement must not be too indirect and uncertain. 46
Jeg vil nu undersøge den praktiske virkning af den flamske plejeforsikrings bestemmelser.
At this stage, let us examine the practical effect of the Flemish care insurance rules.
Lad os forestille os en fransk statsborger, der ønsker at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse i Hoegaarden (beliggende i Belgiens nederlandsksprogede region) og på nuværende tidspunkt bor i Givet i den franske region Champagne-Ardenne (ca. 95 km syd for Hoegaarden).
Imagine a French national who wishes to take up employment in Hoegaarden (situated in the Dutchspeaking region of Belgium) and who currently lives in Givet in the Champagne-Ardenne region in France (about 95 kilometres south of Hoegaarden).
Det er ikke usandsynligt, at han vil foretrække at bo i en region, hvor hans modersmål er offi-
Not implausibly, he might prefer to live in a region where his mother tongue is the official language and where his children can easily go to a local school in that same language. He
47 — For fuldstændighedens skyld kan jeg tilføje, at han også kunne overveje at flytte til en af de kommuner i den nederlandsksprogede region, hvor der er en særlig administrativ service for fransksprogede, og hvor der er (grund)skoler, hvor der undervises på fransk. De nærmest beliggende ville formodentlig være Wezembeek-Oppem og Kraainem eller Herstappe, som alle ligger ca. 40 km vest eller øst for Hoegaarden. Jf. endvidere J. Clement, Taalvrijheid, bestuurstaal en minderheidsrechten. Het Belgisch model, Antwerp/ Groningen/Oxford, Intersentia, 2003, s. 838-850.
47 — For the sake of completeness, I add that he might also consider moving to one of the communes within the Dutchspeaking region with certain administrative facilities for French-speakers and availability of (primary) schools in French.
46 — Graf-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 44, præmis 23-25.
46 — Graf, cited in footnote 44, paragraphs 23 to 25.
Det fremgår således tydeligt, at bopælskravet under visse omstændigheder kan udgøre en hindring for den frie bevægelighed for personer.
Thus, it is clear that the residence requirement may in certain circumstances be an obstacle to freedom of movement for persons.
Den har derfor gjort Graf-dommen gældende, hvori Domstolen fastslog, at nationale bestemmelser, for at kunne udgøre en hindring, skal påvirke arbejdstagernes adgang til arbejdsmarkedet, og deres påvirkning af den frie bevægelighed må ikke være for indirekte og usikker 48.
It therefore relies on Graf, in which the Court held that in order to constitute an obstacle, national provisions must affect access of workers to the labour market and their effect on the freedom of movement must not be too indirect and uncertain. 48
— Spørgsmålet, om bopælskravets påvirkning af den frie bevægelighed er for indirekte og usikker
— Is the effect of the residence requirement on freedom of movement too indirect and uncertain?
Kommissionen har foreslået, at det skal overlades til den nationale ret at foretage denne vurdering.
The Commission suggests that this assessment should be left to the national judge.
I Graf-dommen behandlede Domstolen en fremtidig og rent hypotetisk begivenhed.
In Graf, the Court was concerned with a future and purely hypothetical event.
I nærværende sag står det derimod klart, at alle vandrende arbejdstagere, der overvejer at udøve lønnet beskæftigelse i den nederlandsksprogede region, kan blive påvirket af det bopælskrav, som gælder for tilknytning til den flamske plejeforsikring. Dette er ikke en hypotetisk situation.
By contrast, it is clear in the present case that any migrant worker considering taking up employment in the Dutchspeaking region will potentially be affected by the residence requirements governing affiliation to the Flemish care insurance.
Jeg har svært ved at se, nøjagtig hvilke kriterier den forelæggende ret kan anvende for at vurdere, hvor fjern og usikker påvirkningen er, uden vejledning fra Domstolen.
I find it difficult to see precisely what criteria the referring court, without guidance from this Court, would apply in order to evaluate remoteness and uncertainty.
Jeg mener, at Domstolen råder over tilstrækkeligt materiale til at besvare dette som et principielt spørgsmål.
It seems to me that the Court has sufficient material to resolve the point as a question of principle.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-212/06
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 that that measure’s effect on access to the labour market was potentially too uncertain and indirect.
Jeg har også svært ved at se, hvordan Domstolen skulle gribe en sådan vurdering an.
Moreover, it is difficult to see how the Court would go about conducting such an evaluation.
For mig at se er det tilstrækkeligt, at en foranstaltning med rimelig sandsynlighed vil have den effekt på vandrende arbejdstagere, for at den kan anses for at udgøre en hindring.
It seems to me that, for a measure to constitute an obstacle, it is sufficient that it should be reasonably likely to have that effect on migrant workers.
Man må gå ud fra, at den flamske regering, da den oprettede plejeforsikringsordningen, mente, at den gav borgerne en fordel og ikke pålagde dem en byrde.
It is to be assumed that the Flemish Government, in establishing the care insurance scheme, thought it was providing its citizens with a benefit rather than placing them under a burden.
Hvis man følger den flamske regerings argument, skulle man også se det som en ulempe at betale til en arbejdsløshedskasse.
On the Flemish Government’s argument, paying for unemployment benefits would likewise be regarded as disadvantageous.
En person kan betale bidrag hele sit arbejdsliv uden nogensinde at hæve arbejdsløshedsunderstøttelse — han eller hun håber måske oven i købet aldrig at få brug for det. Hele meningen med disse sociale sikringsordninger er imidlertid ikke, at alle opnår direkte fordele, men at alle har mulighed for at få disse fordele, til hele samfundets bedste.
Any particular individual may pay contributions throughout his working life without ever drawing unemployment benefit — indeed, he may hope that he will never need to do so.
Jeg erkender, at det er svært at vurdere, hvor mange mennesker der rent faktisk vil være påvirket af bopælskravet i den flamske plejeforsikring.
I accept that it is difficult to estimate how many people will in fact be affected by the residence requirement in the Flemish care insurance.
Det står dog klart, at mange mennesker kan blive berørt, især i et land som Belgien, hvor der arbejder mange ikkebelgiske EU-statsborgere.
However, it is clear that many people may potentially be affected, especially in a country such as Belgium, where many non-Belgian EU citizens work.
— Spørgsmålet, om bopælskravet også indebærer en indirekte forskelsbehandling
— Is the residence requirement also indirectly discriminatory?
Bopælskravets påvirkning er derfor ikke for indirekte og usikker.
The effects of the residence requirement are therefore not too indirect and uncertain.
Som angivet ovenfor 49, er en national foranstaltning, der udgør en hindring for personers frie bevægelighed, ikke lovlig, heller ikke selv om den ikke indebærer forskelsbehandling.
As I have already indicated, 49 a national measure that constitutes an obstacle to freedom of movement for persons cannot stand, even if it is non-discriminatory.
Da spørgsmålet om forskelsbehandling i større eller mindre omfang blev rejst af de fleste af parterne i deres skriftlige indlæg samt i retsmødet, vil jeg imidlertid behandle det her.
However, since the question of discrimination was raised to a greater or lesser extent by most of the parties in their written observations and also at the hearing, I shall deal with it here.
49 — Jf. punkt 55.
49 — See point 55 above.
GOUVERNEMENT DE LA COMMUNAUTÉ FRANÇAISE OG GOUVERNEMENT WALLON når den efter selve sin karakter er egnet til i højere grad at berøre andre medlemsstaters statsborgere end indenlandske statsborgere og dermed risikerer navnlig at stille de førstnævnte ringere.
GOVERNMENT OF THE FRENCH COMMUNITY AND WALLOON GOVERNMENT intrinsically liable to affect the nationals of other Member States more than the nationals of the State whose legislation is at issue and if there is a consequent risk that it will place the former at a particular disadvantage.
En sådan bestemmelse er således kun tilladt, hvis den er objektivt begrundet og står i rimeligt forhold til det tilstræbte formål 52.
Such a provision is then permissible only if it is objectively justified and proportionate. 52
Det følger af fast retspraksis, at princippet om ligebehandling som fastlagt i artikel 39, stk. 2, EF og gennemført, hvad angår social sikring for vandrende arbejdstagere, ved artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 1408/71, ikke blot forbyder åbenlys forskelsbehandling, begrundet i nationaliteten hos de personer, der er berettiget i henhold til en social sikringsordning, men enhver form for skjult forskelsbehandling, som ved anvendelse af andre sondringskriterier faktisk fører til samme resultat 50.
It is well established that the principle of equal treatment, as laid down in Article 39(2) EC and implemented, as far as concerns social security for migrant workers, by Article 3(1) of Regulation No 1408/71, prohibits not only overt discrimination based on the nationality of the beneficiaries of social security schemes but also all covert forms of discrimination which, through the application of other distinguishing criteria, lead in fact to the same result. 50
Den flamske regering har gjort gældende, at vandrende arbejdstagere behandles på nøjagtig lige fod med belgiske arbejdstagere, der er i en lignende situation.
The Flemish Government submits that migrant workers are treated exactly like Belgian workers in a similar situation.
Nationale forskrifter må derfor antages at medføre indirekte forskelsbehandling, når de heri indeholdte betingelser, selv om de gælder uden forskel efter nationalitet, først og fremmest berører vandrende arbejdstagere, eller dog overvejende berører sådanne arbejdstagere, eller når de heri indeholdte betingelser gælder uden forskel, men lettere kan opfyldes af indenlandske end af vandrende arbejdstagere eller navnlig risikerer at ramme de sidstnævnte 51.
Accordingly, conditions imposed by national law must be regarded as indirectly discriminatory where, although applicable irrespective of nationality, they affect essentially migrant workers or the great majority of those affected are migrant workers, where they are applicable without distinction but can more easily be satisfied by national workers than by migrant workers or where there is a risk that they may operate to the particular detriment of the latter. 51
En national retsforskrift må således anses for at medføre indirekte forskelsbehandling,
A provision of national law must thus be regarded as indirectly discriminatory if it is
Det fremgår af tredje og fjerde betragtning til forordning nr. 1408/71, at forordningen har til formål at sikre arbejdstageres
The second and fourth recitals in the preamble to Regulation No 1408/71 indicate that its objective is to ensure freedom of
51 — Dom af 23.5.1996, sag C-237/94, O’Flynn, Sml. I, s. 2617, præmis 18, Borawitz-dommen, præmis 25, og Celozzidommen, præmis 24.
51 — Case C-237/94 O’Flynn [1996] ECR I-2617, paragraph 18; Borawitz, paragraph 25; and Celozzi, paragraph 24.
52 — Jf. i denne retning O’Flynn-dommen, præmis 20, dom af 27.11.1997, sag C-57/96, Meints, Sml. I, s. 6689, præmis 45, Borawitz-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 50, præmis 27, og Celozzidommen, nævnt ovenfor i fodnote 30, præ -mis 26.
52 — See, to that effect, O’Flynn, paragraph 20; Case C-57/96 Meints [1997] ECR I-6689, paragraph 45; Borawitz, cited in footnote 50, paragraph 27; and Celozzi, cited in footnote 30, paragraph 26.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-212/06 så, når vi sammenligner to grupper, hvis medlemmer alle arbejder i den nederlandsksprogede region eller den tosprogede hovedstadsregion Bruxelles, men bor henholdsvis i Belgiens nederlandsksprogede region eller tosprogede hovedstadsregion Bruxelles og i den fransksprogede eller tysksprogede region?
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-212/06 whose members all work in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital but who live, respectively, in the Dutchspeaking region or the bilingual region of Brussels-Capital on the one hand and in the Frenchspeaking or Germanspeaking regions of Belgium on the other hand?
og selvstændige erhvervsdrivendes frie bevægelighed inden for Fællesskabet under hensyntagen til særegenhederne i de nationale lovgivninger om social sikring.
movement for employed and selfemployed persons within the Community, while respecting the special characteristics of national social security legislation.
Med henblik herpå, som det fremgår af femte, sjette og tiende betragtning, tilsigtes det med forordning nr. 1408/71 at sikre ligebehandling af alle arbejdstagere, der er beskæftiget på en medlemsstats område, bedst muligt samt at undgå at stille arbejdstagere ringere, når de udnytter deres ret til fri bevægelighed 53.
To that end, as is clear from the 5th, 6th and 10th recitals, Regulation No 1408/71 seeks to guarantee equal treatment for all workers occupied on the territory of a Member State as effectively as possible and to avoid penalising workers who exercise their right to free movement.
Artikel 13, stk. 2, litra a), bestemmer, at den gældende lovgivning som hovedregel er lex loci laboris.
53Article 13(2)(a) provides that, as a general rule, the applicable legislation is to be the lex loci laboris.
Den medlemsstat, på hvis område der skal opnås ligestilling, vil derfor normalt være den stat, hvor arbejdspladsen er beliggende.
The Member State in whose territory equality is to be achieved will therefore normally be the State where the place of work is situated.
Lad os forestille os to ansatte i det samme firma i Hoegaarden.
Suppose there are two employees of the same company located in Hoegaarden.
Begge medarbejdere vil gerne bo så tæt på deres arbejdsplads som muligt.
Both wish to live as close as possible to their place of work.
Arbejdstager A er nederlandsksproget belgisk statsborger.
Worker A is a Dutchspeaking Belgian.
Han beslutter, at han vil bo i selve Hoegaarden.
He decides to live in Hoegaarden itself.
Arbejdstager B er fransk statsborger.
Worker B is French.
Af de årsager, jeg har nævnt ovenfor, beslutter han, at han vil bo i Jodoigne.
For the reasons suggested earlier, he decides to live in Jodoigne.
De arbejder i den samme medlemsstat, i den samme region, i den samme by og for det samme firma. Deres hjem ligger 7 km fra hinanden.
They work in the same Member State, in the same region, in the same city and for the same company.
Arbejdstager A kan — faktisk skal han — tilslutte sig den flamske plejeforsikring og vil kunne få adgang til disse ydelser.
Worker A can — indeed, must — join the Flemish care insurance and will be able to access its benefits.
Arbejdstager B kan ikke. I dette eksempel er der tydeligvis ikke nogen ligebehandling.
Worker B cannot.
Det er ufornødent at fastslå, at den pågældende retsforskrift i praksis berører relativt væsentligt flere vandrende arbejdstagere.
It is unnecessary to establish that the provision in question in practice affects a substantially higher proportion of migrant workers.
Det er tilstrækkeligt at fastslå, at den kan have denne virkning 54.
It is sufficient that it is liable to have such an effect. 54
54 — Jf i denne retning O’Flynn-dommen, nævnt ovenfor i fodnote 51, præmis 21, og Celozzidommen, nævnt ovenfor i fodnote 30, præmis 27.
54 — See, to that effect O’Flynn, cited in footnote 51, paragraph 21; and Celozzi, cited in footnote 30, paragraph 27.
I denne henseende bør Domstolens udtalelse i Piatkowskidommens præmis 34 om, at »EF-traktaten ikke giver en arbejdstager, der udvider sin beskæftigelse til at omfatte mere end én medlemsstat eller overflytter den til en anden medlemsstat, nogen garanti for, at dette har neutrale virkninger for så vidt angår den sociale sikring«, ikke læses uden for sammenhængen.
In that respect, the Court’s statement in Piatkowski, paragraph 34, that ‘the EC Treaty offers no guarantee to a worker that extending his activities into more than one Member State or transferring them to another Member State will be neutral as regards social security’ should not be read outside its context.
Den forekom første gang i Herveindommens (nævnt ovenfor i fodnote 42) præmis 51.
It first appeared in Hervein (cited in footnote 42), paragraph 51.
I denne dom fulgte den efter en præmis, hvori Domstolen fremhævede, at traktaten ikke foreskriver harmonisering af lovgivninger om social sikring, og at de materielle og formelle forskelle mellem de sociale sikringsordninger i de forskellige medlemsstater, og dermed de forskellige rettigheder for de personer, som arbejder i medlemsstaterne, således ikke berøres.
There, it followed a paragraph in which the Court emphasised that the Treaty does not provide for harmonisation of social security legislation and that substantive and procedural differences between the social security systems of individual Member States, and hence in the rights of persons working there, remain unaffected.
Fællesskabsretten indeholder med andre ord ingen krav om, at medlemsstaterne betaler de samme tilskud eller anvender samme metode til at beregne disse tilskud.
In other words, Community law does not require Member States to provide equal contributions or the same manner of calculating those contributions.
Omstændighederne i både Hervein-sagen og Piatkowskisagen bekræfter, at dette var, hvad Domstolen havde i tankerne.
The facts of both Hervein and Piatkowski bear out that that is what the Court had in mind.
Det er heller ikke relevant, om den anfægtede foranstaltning, under visse omstændigheder, påvirker den pågældende stats borgere, der er bosat i andre dele af det nationale område, såvel som andre medlemsstaters statsborgere.
It is also immaterial whether the contested measure affects, in some circumstances, nationals of the State in question resident in other parts of the national territory as well as nationals of other Member States.