natgillin/translations-raw huggingface dataset:
KOMMISSIONEN MOD TYSKLAND at »omkostningerne ved den særlige kontrol i henhold til denne forordning påhviler brugerne af en beskyttet betegnelse«.
COMMISSION v GERMANY that ‘the costs of inspections provided for under that regulation shall be borne by the producers using that protected name’.
Også denne bestemmelse tyder på, at den i artikel 10 omhandlede kontrol kun vedrører håndhævelsen af varespecifikationer over for producenter, som anvender den beskyttede betegnelse i den medlemsstat, hvor den har oprindelse.
This also suggests that the inspection provided for under Article 10 refers exclusively to the enforcement of the specifications with regard to the producers using the protected name in the Member State where it originates.
stk. 4, hvilke af medlemsstaternes kontrolmyndigheder der er forpligtet til at træffe foranstaltninger, når kravene i en varespecifikation for en bestemt BOB ikke er opfyldt.
authorities are under the obligation to act against the non-compliance with the specification for a given PDO.
Det fremgår af den tyske udgave af forordningen 25, at den kontrolmyndighed, som er forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger, er myndigheden i den medlemsstat, som det krænkede produkt har oprindelse i.
It appears from the German version of the Regulation 25 that the inspection authority obliged to take the necessary measures is that of the Member State in which the infringing product originates.
Denne fortolkning støttes dog ikke af andre sprogudgaver af samme bestemmelse, som foreskriver, at den kontrolmyndighed, som er forpligtet til at intervenere, ikke er kontrolmyndigheden i den medlemsstat, hvori produktet har oprindelse, men derimod i den medlemsstat, hvor den beskyttede oprindelsesbetegnelse har oprindelse 26.
Other language versions of that same provision do not support such an interpretation and provide that the inspection authority obliged to intervene is not the inspection authority of the Member State where the product originates, but rather the inspection authority of the Member State where the protected designation originates.
Ifølge disse sprogudgaver er kun de italienske myndigheder forpligtet til at træffe forholdsregler over for de produkter, som ikke opfylder kravene i varespecifikationen for BOB’en »Parmigiano Reggiano«.
26According to those language versions, only the Italian authorities would be obliged to take action against products which do not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Selv om det fremgår af det anførte, at ordlyden af grundforordningens artikel 10 ikke er helt klar, er det min opfattelse, at grundforordningens formål og generelle opbygning indicerer, at forpligtelsen til at udføre kontrol går videre end den blotte efterprøvelse af, om produkterne opfylder kravene i varespecifikationen for en BOB i den medlemsstat, hvori denne har oprindelse.
Although it follows from the above that the wording of Article 10 of the Basic Regulation is not entirely clear, I consider that the purpose and general scheme of the Basic Regulation indicate that the obligation to carry out inspections go beyond the mere verification of the compliance of products with the specification for a PDO in the Member State where the PDO originates.
Der er også grund til at citere grundforordningens artikel 10, stk. 7, som bestemmer,
It is also worth citing Article 10(7) of the Basic Regulation, which provides
Det fremgår af den beskyttelsesordning, som er indført ved grundforordningen, at der kan kræves to former for kontrol med henblik på forordningens korrekte gennemførelse.
It follows from the system of protection set up by the Basic Regulation that for the proper implementation of the Basic Regulation, two kinds of inspections may be required.
På den ene side skal der udføres en systematisk kontrol med, at producenter inden for produktionsområdet for de varer, som er forsynet med den pågældende BOB, opfylder varespecifikationen herfor.
On the one hand there must be systematic monitoring of compliance, by producers in the area of production of the products bearing the PDO, with the specification for that PDO.
På den anden side skal der gribes ind over for uretmæssig brug af BOB’en uden for produktionsområdet.
On the other hand misuse of PDOs outside the area of production must be acted upon.
Det er imidlertid et spørgsmål, hvilken slags foranstaltninger der kræves truffet med henblik herpå.
However, the question arises of the kinds of measures required for that latter purpose.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-132/05 inden for rammerne af en offentlig kontrol, der iværksættes for at sikre, at andre bestemmelser i fødevarelovgivningen er overholdt 27.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 controls performed to ensure the compliance with other rules of food law. 27
Ifølge det tyske retssystem kan BOB’er håndhæves ved anlæggelse af retssag, hvortil kredsen af søgsmålsberettigede er vid, og som bl.a. omfatter forbrugerbeskyttelses- og erhvervsorganisationer.
The German legal system provides for the enforcement of PDOs through judicial action which is open to a wide range of plaintiffs who can include inter alia consumer protection associations and business organisations.
Adgangen til at håndhæve rettigheder ved anlæggelse af retssag står derfor potentielt åben for sagsøgere, der forfølger mere vidtgående interesser end blot beskyttelsen af interesserne hos producenterne af de varer, som er omfattet af en BOB.
Enforcement through judicial action is therefore potentially open to plaintiffs pursuing much wider interests than merely the protection of the interests of the producers of goods covered by a PDO.
Efter min opfattelse kan det dog ikke udledes af forordningen, at disse kontrolinstanser skal træffe systematiske foranstaltninger ex officio, selv om der ikke er nogen tilskyndelse hertil udefra, f.eks. på grund af klager indgivet af producenter, hvis produkter lovligt er forsynet med en BOB, af forbrugere eller af andre producenter.
However, in my view it cannot be inferred from the Regulation that these inspection structures must systematically act ex officio in the absence of any impetus, for instance as a result of complaints of producers whose products lawfully bear a PDO or consumers or any other producers.
Dette bekræftes af den litteratur, Kommissionen har udsendt på området. I Kommissionens »Guide to Community Regulations« (»Vejledning om EU-forord-ninger«) med hensyn til »Protection of Geographical Indications, Designations of
This is confirmed by the Commission in its literature on the matter.
27 — Denne fremgangsmåde er nu utvetydigt vedtaget ved artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20.3.2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 93, s. 12).
27 — Indeed this approach has now been unequivocally adopted in Article 10 of Council Regulation (EC) No 510/2006 of 20 March 2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 2006 L 93, p. 12).
Denne forordning trådte i kraft den 31.3.2006 og ophævede grundforordningen.
This regulation entered into force on 31 March 2006 and repealed the Basic Regulation.
Den bestemmer i artikel 10, at der skal udføres »[o]f fentlig kontrol« og at »[m]edlemsstaterne udpeger den eller de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for at kontrollere de forpligtelser, der er fastlagt i denne forordning, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004 [dvs. Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 29.4.2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes]«.
Under Article 10 it provides for ‘official controls’ by stating that ‘Member States shall designate the competent authority or authorities responsible for controls in respect of the obligations established by this Regulation in conformity with Regulation (EC) No 882/2004 [of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules]’.
Artikel 11 vedrører »[v]erifikation af overholdelsen af varespecifikationerne« og bestemmer bl.a., at udgifterne til en sådan verifikation skal afholdes af de erhvervsdrivende, der kontrolleres.
Article 11 deals separately with the ‘verification of compliance with specifications’ and provides inter alia that the costs of such verification shall be borne by operators subject to it.
Selv om der findes sådanne retsmidler, fritager dette dog efter min opfattelse ikke medlemsstaterne fra forpligtelsen til, af hensyn til en effektiv gennemførelse af grundforordningen, samtidig at indføre passende kontrolforanstaltninger, som er uafhængige af de pågældende retsmidler.
Nevertheless I consider that for the purposes of effective implementation of the Basic Regulation the existence of such judicial means does not exempt Member States from the obligation to provide at the same time for appropriate inspection mechanisms, independently of judicial action.
Således pålægger artikel 10, stk. 1, medlemsstaterne en forpligtelse til at »drage omsorg for, at der […] oprettes en kontrolinstans, der har til opgave at sikre, at landbrugsprodukter og levnedsmidler, der er forsynet med en beskyttet betegnelse, opfylder kravene i varespecifikationen«.
Article 10(1) establishes an obligation for Member States to ‘ensure that … inspection structures are in place, the function of which shall be to ensure that agricultural products and foodstuffs bearing a protected name meet requirements laid down in the specifications’.
En så generel formulering af forpligtelsen til at sikre en effektiv gennemførelse af grundforordningen indebærer, at medlemsstaterne generelt skal sikre, at der oprettes en kontrolinstans, som skal efterprøve, om et produkt, som er markedsført i en bestemt medlemsstat, og som er forsynet med en BOB, opfylder kravene i varespecifikationen herfor, uanset hvor BOB’en har oprindelse.
Given such a general formulation the obligation to ensure the effective implementation of the Basic Regulation places Member States under a general obligation to provide for adequate inspection structures to verify whether a product which is marketed in a given Member State and which bears a given PDO complies with the specification for that PDO, regardless of the place where the PDO originates.
Sådan kontrol kan f.eks. udføres
Such inspections may for instance be carried out in the framework of official
Origin and Certificates of Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs« (»Beskyttelse af geografiske betegnelser, oprindelsesbetegnelser og særlige attester for landbrugsprodukter og fødevarer«) angives det, at »ordningen for beskyttelse af enerettigheder er indført og håndhæves af medlemsstaterne.
Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs’, it is stated that ‘[t]he enforcement of exclusive rights is organised and carried out by the Member States.
Det tilkommer derfor medlemsstaterne at afgøre, om de tjenestegrene, som er udpeget til at sikre denne beskyttelse, skal træffe foranstaltninger på eget initiativ (ex officio) eller på grundlag af klager indgivet af indehavere af BOB/BGB (Beskyttet Geografisk Betegnelse)/GTS (Garanteret Traditionel Specialitet)« 28.
Therefore, it is up to the Member States whether the Services designated for such enforcement act on their own initiative (ex officio) or based on complaints of right holders of the PDO/PGI/TSG.’ 28 involving controls and possible penalties, is required, even when it is not provided for under Community law and without any external impetus, in situations where there is no incentive for individuals or economic operators to complain 29 or where any delay could result in irreversible damage, such as when the precautionary principle requires immediate action to withdraw dangerous foodstuffs or to end behaviour which may cause irreversible damage to the environment. The present case is not, however, comparable to any of these situations.
Følgelig har medlemsstaterne ved gennemførelsen af grundforordningen et skøn med hensyn til, om der skal udføres kontrol i et bestemt tilfælde og om der skal træffes foranstaltninger, hvis de træffer på varer, som krænker en BOB.
It follows that Member States have, in the implementation of the Basic Regulation, a discretion as to whether to carry out inspections in a given case and then to take measures if they find goods which infringe the PDO.
Den foreliggende sag skal holdes ude fra de situationer, hvor medlemsstatens skønsmæssige beføjelse til at træffe foranstaltninger ex officio er langt mere begrænset på grund af de interesser, som står på spil.
The present case must be distinguished from situations where, because of the interest at stake, the discretion of a Member State to act ex officio is much more limited.
F.eks. skal de statslige myndigheder ex officio træffe foranstaltninger, herunder udføre kontrol og eventuelt pålægge straf, selv om dette ikke
For instance, ex officio action by State authorities,
Selv i en situation, hvor en medlemsstat i princippet har et ret vidt skøn vedrørende de foranstaltninger, de skal træffe og faktisk bringe i anvendelse for at sikre, at fællesskabsretten overholdes, kan medlemsstaterne under visse omstændigheder være forpligtet til at træffe foranstaltninger.
Even in a situation where Member States have in principle a relatively wide discretion as to the measures which they must adopt and effectively apply in order to safeguard the effectiveness of Community law, Member States may be required, under certain circumstances, to take action.
Således antog Domstolen i sagen Kommissionen mod Frankrig, at de offentlige myndigheder i Frankrig havde overskredet deres skønsbeføjelse ved ikke at have truffet nogen foranstaltninger på trods af en række kriminelle handlinger, som var blevet gentaget over flere år og tolereret af politiet, og på trods af søgsmål anlagt ved domstolene 30.
In Commission v France, the Court held that, in that case, the French public authorities had exceeded their margin of discretion by not taking action in spite of criminal acts repeated over several years, tolerated by the police, and complaints lodged before the judicial authorities. 30
30 — Dommen nævnt ovenfor i fodnote 20.
30 — Cited in footnote 20.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-132/05
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 under an obligation to take ex officio action in the present case and that they have failed to do so.
Omstændighederne i den foreliggende sag, således som de fremgår af sagens akter, er dog forskellige.
However, the facts of the present case, as they appear from the file, are different.
Navnlig har Kommissionen ikke fremlagt nogen beviser, som tidsmæssigt kan tillægges relevans i den foreliggende sag 31, for, at der er indgivet en klage eller anmodet om retsbeskyttelse, og end mindre for, at der foreligger en undladelse af at træffe foranstaltninger på foranledning af en sådan klage eller anmodning hvad angår uretmæssig brug på tysk område af BOB’en »Parmigiano Reggiano«.
In particular, the Commission has failed to produce evidence, which is of temporal relevance to the proceedings at hand, 31 of even one complaint or request for legal protection, much less a pattern of failure to act on such complaints or requests, in relation to abuses of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ occurring on German territory.
Af de anførte grunde er jeg af den opfattelse, at Forbundsrepublikken Tyskland ikke i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 1, litra b), sammenholdt med forordningens artikel 10, var forpligtet til ex officio at retsforfølge markedsføringen af ost på sit område, som er foretaget under betegnelsen »Parmesan«, og som ikke opfylder kravene i varespecifikationen for BOB’en »Parmigiano Reggiano«.
It follows from the above that I do not consider that Article 13(1)(b) of the Basic Regulation, in the light of Article 10 of that regulation, required Germany to prosecute ex officio the marketing of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ under the designation ‘Parmesan’ on its territory.
Navnlig har Kommissionen ikke godtgjort, at Forbundsrepublikken Tyskland var forpligtet til at træffe sådanne foranstaltninger, selv om der ikke forelå en tilstrækkelig ydre tilskyndelse hertil.
In particular, the Commission failed to demonstrate that Germany was under an obligation to take such action in the absence of sufficient and appropriate external impetus to do so.
31 — Spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger et traktatbrud, skal vurderes på baggrund af forholdene i medlemsstaten, som de var ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse (jf. bl.a. dom af 30.11.2000, sag C-384/99, Kommissionen mod Belgien, Sml.
31 — The question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Jeg finder derfor, at Forbundsrepublikken Tyskland bør frifindes for Kommissionens påstand.
Therefore I consider that the Commission’s claim should be dismissed.
Ifølge procesreglementets artikel 69, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale
Under Article 69(2) of the Rules of
Jeg er følgelig af den opfattelse, at Domstolen bør
I am, therefore, of the opinion that the Court should:
1) frifinde sagsøgte
(1) dismiss the action;
2) bestemme, at hver part bærer sine egne omkostninger.
(2) order each party to bear its costs.
I sag C-132/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 21. marts 2005,
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 21 March 2005,
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved E. de March, S. Grünheid og B. Martenczuk, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, sagsøger, støttet af:
Commission of the European Communities, represented by E. de March, S. Grünheid and B. Martenczuk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, supported by:
Den Tjekkiske Republik ved T. Boček, som befuldmægtiget,
Czech Republic, represented by T. Boček, acting as Agent,
Den Italienske Republik ved I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Stato G. Aiello, og med valgt adresse i Luxembourg, intervenienter, mod
Italian Republic, represented by I.M. Braguglia, acting as Agent, assisted by G. Aiello, avvocato dello Stato, with an address for service in Luxembourg, interveners, v
Forbundsrepublikken Tyskland ved M. Lumma og A. Dittrich, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwalt M. Loschelder, sagsøgt, støttet af:
Federal Republic of Germany, represented by M. Lumma and A. Dittrich, acting as Agents, assisted by M. Loschelder, Rechtsanwalt, defendant, supported by:
Kongeriget Danmark ved J. Molde, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg,
Kingdom of Denmark, represented by J. Molde, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Republikken Østrig ved E. Riedl, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg, intervenienter, har
Republic of Austria, represented by E. Riedl, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, interveners,
DOMSTOLEN (Store Afdeling) sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts og U. Lõhmus, samt dommerne J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits og A. Ó Caoimh, generaladvokat: J. Mazák justitssekretær: fuldmægtig B. Fülöp, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 13. februar 2007, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 28. juni 2007, afsagt følgende
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), K. Schiemann, P. Kūris, E. Juhász, E. Levits and A. Ó Caoimh, Judges,
I stævningen har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nedlagt påstand om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 af 14. juli 1992 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (EFT L 208, s. 1), idet den udtrykkeligt har afvist at
By its application, the Commission requests the Court to declare that, by formally refusing to proceed against the use, on its territory, of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the protected designation of origin (PDO) ‘Parmigiano Reggiano’, thereby favouring the appropriation of the reputation of the genuine, Communitywide
KOMMISSIONEN MOD TYSKLAND retsforfølge anvendelsen på sit område af betegnelsen »parmesan« ved etikettering af produkter, der ikke opfylder kravene i varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Parmigiano Reggiano«, og derved har begunstiget den retsstridige udnyttelse af det renommé, der er knyttet til det ægte produkt, som er beskyttet inden for hele Fællesskabet.
COMMISSION v GERMANY protected product, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of Council Regulation (EEC) No 2081/92 of 14 July 1992 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs (OJ 1992 L 208, p. 1).
Forordning nr. 2081/92 indfører en fællesskabsbeskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler.
Regulation No 2081/92 establishes Community protection of designations of origin and of geographical indications for agricultural products and foodstuffs.
Fællesskabsbeskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler kan opnås i henhold til denne forordning.
Community protection of designations of origin and of geographical indications of agricultural products and foodstuffs shall be obtained in accordance with this Regulation.
— hvis egenskaber eller andre kendetegn hovedsageligt eller fuldstændigt kan tilskrives det geografisk miljø med dets naturbetingede og menneskelige faktorer, og som er fremstillet, forarbejdet og tilvirket i det afgrænsede geografiske område
— the quality or characteristics of which are essentially or exclusively due to a particular geographical environment with its inherent natural and human factors, and the production, processing and preparation of which take place in the defined geographical area;
Ifølge artikel 4, stk. 2, litra g), i forordning nr. 2081/92 skal varespecifikationen mindst omfatte »henvisninger til de(n) kontrolinstans(er), der er omhandlet i artikel 10«.
According to Article 4(2)(g) of Regulation No 2081/92, the product specification shall include at least ‘details of the inspection structures provided for in Article 10’.
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen listen over de godkendte myndigheder og/eller organer samt deres respektive beføjelser.
Member States shall send the Commission lists of the authorities and/or bodies approved and their respective powers.
Kommissionen offentliggør oplysningerne i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
The Commission shall publish those particulars in the Official Journal of the European Communities.
De udpegede kontrolmyndigheder og/eller private organer skal dels yde tilstrækkelige garantier for objektivitet og upartiskhed over for enhver producent eller forarbejdningsvirksomhed, som de kontrollerer, dels godtgøre, at de permanent råder over de fornødne eksperter og midler til at sikre kontrollen af landbrugsprodukter og levnedsmidler, der er forsynet med en beskyttet betegnelse.
Designated inspection authorities and/or approved private bodies must offer adequate guarantees of objectivity and impartiality with regard to all producers or processors subject to their control and have permanently at their disposal the qualified staff and resources necessary to carry out inspection of agricultural products and foodstuffs bearing a protected name.