natgillin/translations-raw huggingface dataset:
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/83/EF* (Første Afdeling) eller i alt fald ikke har givet Kommissionen underretning herom.
(Failure of a Member State to fulfil its obligations — Failure to transpose Directive 981831EC) (First Chamber)
Kongeriget Spanien har ikke bestridt, at det ikke har gennemført direktivet inden for den fastsatte frist, og har redegjort for, hvor langt gennemførelsesforanstaltningerne er kommet i forhold til vedtagelsesproceduren,
The Kingdom of Spain does not deny that it did not transpose the Directive within the period prescribed, and gives details of the stage reached in the procedure for the adoption of the measures transposing the Directive.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 1. februar 2002 har Kommissionen for De europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv,
By application lodged at the Court Registry on 1 February 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt or, in any event, to communicate to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998, the Kingdom of
Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.«
He proposed that the Court should:
Sag C-63/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland Miljø- og forbrugerbeskyttelse
'(1) declare that, by failing to adopt or, in any event, to communicate to the Commission the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive;
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/83/EF· (Første Afdeling) dette direktiv for så vidt angår Nordirland og Wales, eller i alt fald ikke har underrettet Kommissionen herom,
Case C-63/02 Commission of the European Communities ν United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland Environment and consumers
Det hedder i domskonklusionen:
Failure to implement
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.*
Britain and Northern Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 17(1) and (2) of the Directive.
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdelingi den 15. oktober 2002.
The Court notes that it has been established that no legislation implementing the Directive for Northern Ireland and Wales had been adopted on expiry of the period prescribed in the reasoned opinion.
»1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 17, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand,
Declares that, by failing to adopt for Northern Ireland and Wales all the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption,
idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv for så vidt angår Nordirland og Wales, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen om sådanne bestemmelser.
the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 17(1) ofthat directive;
Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.«
Orders the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to pay the costs.'
Sag C-122/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 15 October 2002.
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/83/EF« (Første Afdeling) har underrettet tilstrækkeligt omfang Kommissionen herom.
'(1) declare that, by failing to adopt for Northern Ireland and Wales all the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Council Directive 98/83/EC of 3 November 1998 on the quality of water intended for human consumption or, in any event, by failing to notify such provisions to the Commission, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland has failed to fulfil its obligations under Article 17(1) and (2) of that directive;
Det hedder i domskonklusionen:
16 January 2003
Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.*
(Failure of a Member State to fulfil its obligations (First Chamber) under that directive.
Generaladvokat L, A Geelhoed fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Første Afdeling) den 10. oktober 2002.
The Kingdom of Belgium does not dispute that not all the measures necessary to transpose the Directive have been taken, and states that the Commission and the Court will be informed of the progress made in the transposition of the Directive.
Præjudiciel »Sjette momsdirektiv —fritagelser—udlejning affasi ejendom —præfabrikeret bygning, der kan demonteres og genanvendes* (Femte Afdeling)
Advocate General L. A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the First Chamber on 10 October 2002.
Ved kendelse
Not available.
Bundesfinanzhof maj to af 25. forelagt
Case C-315/00 Rudolf Maierhofer ν Finanzamt Augsburg-Land Taxation
spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 13, punkt B, litra b), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977.
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive — Exemptions — Letting of immovable which can be dismantled and reassembled) (Fifth Chamber)
Rudolf Maierhofer udlejede beboelsesbygninger »med den dertil nødvendige grund og jord« til Freistaat Bayern (delstaten Bayern), med henblik på midlertidig indlogering af asylansøgere.
Mr Maierhofer let to the Free State of Bavaria communal accommodation, *with the necessary land', for the temporary housing of asylumseekers.
Lejekontrakten var indgået for fem år med mulighed for forlængelse.
The lease was entered into for a fiveyear period with the possibility of extension.
For årene 1993 til 1995 angav han afgiftsfri omsætning med hensyn til udleje af fast ejendom efter § 4, stk. 12, første punktum, litra a) i Umsatzsteuergesetz 1993 (lov om omsætningsafgift, herefter »UStG«).
Some of the buildings were on land which a local authority had let to Mr Maierhofer and others were on land which the lessee of the buildings, the Free State of Bavaria, had rented itself. In
Nogle af de nævnte bygninger befandt sig på en ejendom, som Rudolf Maierhofer havde lejet af en lokal myndighed, andre befandt sig på ejendomme, som lejeren Freistaat Bayern serv
Those questions were raised in proceedings between Mr Maierhofer and the Finanzamt Augsburg-Land, a tax office ('the Finanzamt'), concerning Mr Maierhofer's liability to value added tax ('VAT') in respect of the letting of buildings constructed from prefabricated components.
Finanzamt beskattede alligevel Rudolf Maierhofers omsætning med den almindelige afgiftssats med den begrundelse, at han ikke havde udlejet fast ejendom, men alene bygninger, som ikke reelt var en del af en fast ejendom, jf. BGB's § 95.
The first question both cases the sites were to be fully restored to their original condition once the lease came to an end.
Finanzamt togved afgiftsansættelsen også hensyn til indgående afgift.
By its first question, the national court is asking the Court about the meaning of the expression 'letting of immovable property' in Article 13B(b) of the Sixth Directive.
konstruktioner, udgør faste ejendomme.
The buildings at issue in the case before the national court are not mobile; nor can they be easily moved.
Lejekontraktens varighed er heller ikke afgørende for vurderingen af, om de pågældende bygninger er løsøregenstande eller fast ejendom.
They can be dismantled on expiry of the lease for subsequent re-use but by having recourse to eight persons over ten days.
Finanzgericht (Tyskland) gav ikke Rudolf Maierhofer medhold i den af ham anlagte sag, hvori han anfægtede Finanzamts afgørelse om afgiftspligt.
Mr Maierhofer had constructed on those sites single-storey and two-storey buildings similar to prefabricated houses using prefabricated components.
Rudolf Maierhofer har derfor revisionsanke ved Bundesfinanzhof.
Mr Maierhofer did not deduct input tax in respect of the construction of the buildings in 1992.
Det således definerede bygningsbegreb er i overensstemmelse med definitionen i sjette direktivs artikel 4, stk. 3, litra a), om levering af en bygning eller en del af en bygning. Der er ingen grund til at anlægge en forskellig fortolkning af dette begreb alt efter, om der er tale om en udlejningstransaktion i henhold til i direktivets artikel 13, punkt B, litra b), eller om en leveringstransaktion i henhold til artikel 4, stk. 3, litra a).
If 'building' is defined in that way, that is consonant with the definition of the term in Article 4(3)(a) of the Sixth Directive concerning the supply of buildings or parts of buildings.
Bundesfinanzhof er i tvivl om, hvorvidt den tyske retspraksis er i strid med fællesskabsretten, og har fundet det nødvendigt at forelægge Domstolen to spørgsmål til præjudiciel afgørelse.
The Finanzamt none the less assessed Mr Maierhofer's letting transactions at the normal rate of tax on the ground that the transactions related not to immovable property but merely to buildings which were not in reality the components of immovable property within the meaning of Paragraph 95 of the BGB.
Den forelæggende rets første spørgsmål til Domstolen angår rækkevidden af begrebet »udlejning af fast ejendom« i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra b).
The Finanzgericht (Finance Court, Germany) dismissed the action which Mr Maierhofer had brought against the decisions by which the Finanzamt had demanded that tax.
De i hovedsagen omhandlede bygninger er hverken mobile eller let flytbare.
Mr Maierhofer then appealed Bundesfinanzhof on a point of law.
Det fremgår af besvarelsen af det første spørgsmål, at udlejning af fast ejendom kun kan vedrøre bygninger. Det er ikke nødvendigt, at den både vedrører bygningen og den ejendom, hvorpå bygningen er opført, for at blive kvalificeret som udlejning af fast ejendom i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra b)'s forstand.
By its second question, the national court is asking whether the fact that the lessor makes available to the lessee the building and the land on which it is erected, or merely the building which he has erected on the lessee's land, is relevant in determining whether a letting constitutes a letting of immovable property for the purposes of Article 13B(b) of the Sixth Directive.
Sådanne bygninger, der består af grundfaste
As is apparent from the answer to the first question, the letting of immovable property may
Den omstændighed, at udlejeren stiller ejendom og bygning, eller blot den bygning, som han har opført på lejerens ejendom, tu rådighed for lejeren, er ikke relevant for afgørelsen af, om en udlejning er »udlejning af fast ejendom* i sjette direktiv 77/388, artikel 13, punkt B, litra b)'s forstand.*
Whether the lessor makes available to the lessee both the building and the land on which it is erected or merely the building which he has erected on the lessee's land is irrelevant in determining whether a letting constitutes a letting of immovable property for the purposes of Article 13B(b) of the Sixth Directive 77/388.'
Generaladvokat F. G. Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Temte Afdeling') den 6. juni 2002.
Advocate General F. G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 June 2002.
Præjudiciel »EF-toldkodeksen (Femte Afdeling) for henhører under anvendelsesområdet forordning nr. 3223/94.
(2) It is not relevant to the question whether the letting of a building falls within the exemption in Article 13B(b) whether the lessor makes available to the lessee both the building and the land on which it is erected or merely the building which he has erected on the lessee's land.'
I perioden fra den 18. marts 1997 til den 24. august 1998 indførte selskabet partier af frugt fra Sydafrika, herunder æbler, der var omfattet af den ordning med indgangspriser, der er indført ved forordning nr. 3223/94.
Case C-422/00 Capespan International pic ν Commissioners of Customs & Excise Customs union 16 January 2003
Spørgsmålene er blevet rejst under en tvist mellem selskabet Capespan International plc og Commissioners of Customs & Excise vedrørende metoden for beregning af toldværdien af visse frugter, der er importeret fra tredjelande, og som Page 11
Preliminary ruling (Community Customs (Fifth Chamber) order to determine the customs value of the imported fruit, Capespan made incomplete customs declarations under Article 254 of the regulation implementing the Community Customs Code by giving a provisional indication of the value of the imported fruit.
til og med den 17. juli 1998 skal fastsættes i henhold til de metoder, der er fastsat i EF-toldkodeksen og gennemførelsesforordningen hertil eller i henhold til de regler, der er fastsat i artikel 5 i forordning nr. 3223/94.
A dispute then arose between Capespan and the Commissioners as to the determination of the value of the fruit coming within the scope of Regulation No 3223/94.
Capespan og Commissioners har således en forskellig opfattelse af, hvorledes værdien af frugt, der henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 3223/94, skal fastsættes.
By order of 19 October 2000 the VAT and Duties Tribunal, London, referred to the Court for a preliminary ruling five questions concerning, first, the interpretation of Articles 28 to 36 of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code, Articles 141 to 181a of Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Regulation No 2913/92, and Article 5 of Commission Regulation (EC) No 3223/94 of 21 December 1994 on detailed rules for the application of the import arrangements for fruit and vegetables, and, secondly, on the validity of Commission Regulation (EC) No 1498/98 of 14 July 1998 amending Regulation No 3223/94.
Tages der hensyn til kendetegnene ved sektoren for frugt og grøntsager, bygger de regler, der er indført ved artikel 5, stk. 1, i forordning nr. 3223/94, til beregning af toldværdien af frugt og grøntsager, der fra tredjelande indføres til Fællesskabet, på de generelle regler, der er fastsat i EF-toldkodeksen og gennemførelsesforordningen hertil.
Those questions were raised in the course of proceedings between Capespan International pic and the Commissioners of Customs & Excise concerning the method of calculating the customs value of certain fruit imported from non-Member States and coming within the scope of Regulation No 3223/94. The dispute in the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
Ved skrivelse af 23. september 1998 meddelte Commissioners Capespan, at selskabet havde foretaget en urigtig fastsættelse af værdien, og at toldværdien af frugten skulle beregnes efter beregningsmetoderne i artikel 5 i forordning nr. 3223/94.
By letter dated 23 September 1998 the Commissioners notified Capespan of the incorrectness of its approach, stating that the customs value of the fruit in question had to be determined in accordance with the methods provided for in Article 5 of Regulation No 3223/94.
Commissioners gjorde gældende, at Capespan blandt disse metoder kun kunne anvende den, der er anført i nævnte forordnings artikel 5, stk. 1, litra c), og hvorefter importøren anvender den af Kommissionen fastsatte faste importværdi, således at toldangivelsen af fremtidige indførsler af varer omfattet af forordning nr. 3223/94 ikke kunne ske mod at betale en provision, men at varernes værdi skulle angives direkte under anvendelse af metoden med den faste importværdi.
Only the method set out in Article 5(l)(c) thereof - standard import value as determined by the Commission — could be used by Capespan with the result that future imports of goods coming under Regulation No 3223/94 should no longer be declared for customs subject to payment of a provisional amount but that their value was to be declared directly by using the method of standard import value.
Hertil kommer, at det i forordning nr. 3223/94 udtrykkeligt bestemmes, at i de i bilaget til forordningen anførte perioder erstattes metoden for bestemmelse af toldværdien, som er fastsat ved de forenklede regler i gennemførelsesforordningentilEF-toldkodeksen, af en af de tre metoder til bestemmelse af indgangsprisen for frugt og grøntsager, nemlig den metode, som er baseret på den faste importværdi.
Capespan is an importer of fruit established in the United Kingdom. During the period between 18 March 1997 and 24 August 1998 it imported consignments of fruit, in particular apples, from South Africa, which were subject to the system of entry prices introduced by Regulation No 3223/94.
Med sit tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om forordning nr. 1498/98 er gyldig.
In its third question the referring court is essentially asking whether Regulation No 1498/98 is valid.
I afgørelserne blev det præciseret, at anvendelsen af metoderne til fastsættelse af værdien i artikel 5 i forordning nr. 3223/94 gav Capespan mulighed for at afgive fuldstændige toldangivelser vedrørende værdien af de importerede produkter, og at selskabet skulle ophøre med at afgive ufuldstændige angivelser i henhold til artikel 254 i gennemførelsesforordningentilEF-toldkodeksen.
methods for determining the value mentioned in Article 5 of Regulation No 3223/94 allowed Capespan to make complete declarations concerning the customs value of the products imported and that it had to cease submitting incomplete declarations under Article 254 of the Community Customs Code.
Capespan anlagde herefter sag til prøvelse af disse afgørelser ved VAT and Duties Tribunal, London.
Capespan appealed against those decisions to the VAT and Duties Tribunal, London.
Under disse omstændigheder har VAT and Duties Tribunal, London, besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen fem præjudicielle spørgsmål.
Under those circumstances the VAT and Duties Tribunal, London, decided to stay the proceedings and to refer a number of questions to the Court for a preliminary ruling.
Det bemærkes i denne forbindelse, at i forhold til bestemmelserne i EF-toldkodeksen kan landbrugsforskrifterne indeholde særlige bestemmelser om produkters toldværdi, således at navnlig forordning nr. 3223/94 lovligt kan indeholde særlige bestemmelser om beregning af toldværdien af frugt og grøntsager.
In that regard it should be recalled that, in light of the provisions of the Community Customs Code, agricultural legislation may contain specific provisions concerning the customs value of products with the result that Regulation No 3223/94, in particular, may lawfully contain specific provisions for calculating the customs value of fruit and vegetables.
Det er således logisk, at gennemførelsesforanstaltningerne til sådanne særlige bestemmelser vedtages i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i bemyndigelsesforordningen.
Under those conditions, it is logical for the measures implementing such specific provisions to be adopted in conformity with the procedure provided for by the enabling regulation.
Det første spørgsmål
The fifth question
Med sit femte spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om artikel 5 i forordning nr. 3223/94 skal fortolkes
In its fifth question the referring court is essentially asking whether, on a proper interpretation of Article 5 of Regulation No 3223/94, an importer who is not in a position to make a definitive declaration of customs value at the time of customs clearance of fruit and vegetables coming under the scope of Regulation No 3223/94 may give a provisional indication of that value under Article 254 of the regulation implementing the Community Customs Code.
Med sit første spørgsmål ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om toldværdien af frugt og grøntsager, der henhører under anvendelsesområdet for forordning nr. 3223/94, for perioden fra den 18. marts 1997
In view of the characteristics of the fruit and vegetables sector, the rules laid down in Article 5(1) of Regulation No 3223/94 for determining the customs value of fruit and vegetables imported into the Community from non-Member States are based on the general rules provided for in the Community Customs Code and its implementing regulation.
som importerede tilsvarende eller lignende varer sælges til i Fællesskabet, er prisen for de produkter, der kan angives, ikke nødvendigt kendt på tidspunktet for deres toldbehandling.
In the final analysis there is only one situation in which it may be useful to the importer to give a provisional indication of the customs value of the products and to make an incomplete declaration under Article 254 of the regulation implementing the Community Customs Code, namely when use is made of the second method for determining the entry price provided for in Article 5(1)(b) of Regulation No 3223/94.
således, at en importør, der ikke er i stand til at angive en endelig toldværdi på tidspunktet for toldangivelsen af frugt og grøntsager, der henhører under anvendelsesområdet for nævnte forordning, kan afgive en foreløbig værdiangivelse i henhold til artikel 254 i gennemførelsesforordningentilEF-toldkodeksen.
Under Article 76 of the Community Customs Code the importer may in certain cases omit certain particulars from the declaration referred
Det bemærkes imidlertid, at det i EF-toldkodeksens artikel 76 bestemmes, at importøren i visse tilfælde kan udelade visse oplysninger fra den i EF-toldkodeksens artikel 62 omhandlede toldangivelse.
Accordingly the Commission was authorised to enact special rules for calculating the customs value of fruit and vegetables and, thus, to adopt Regulation No 3223/94.
Således kan importøren i overensstemmelse med artikel 254, andet led, i gennemførelsesforordningen til nævnte kodeks for værditoldpligtige varer, for hvilke han ikke er i stand til at angive en endelig toldværdi, på grundlag af de oplysninger, han råder over, afgive en foreløbig angivelse af denne værdi.
to in Article 62 of the Code. Thus, where the goods are liable to ad valorem duties, an importer who is not able to declare a definitive customs value may, under the second indent of
Det er kun i en enkelt situation, at det vil være nyttigt for importøren på grundlag af artikel 254 i gennemførelsesforordningen til EF-toldkodeksen foreløbigt at angive toldværdien af varer og afgive en ufuldstændig angivelse, nemlig når han vælger den anden metode til bestemmelse af indgangsprisen, der er fastsat i artikel 5, stk. 1, litra b), i forordning nr. 3223/94.
Article 254 of the regulation implementing the Community Customs Code, provide a provisional indication of that value on the basis of the information available to him.
Gennemgangen af det tredje spørgsmål har buet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1498/98 af 14. juli 1998 om ændring af forordning nr. 3223/94.
Consideration of the third question referred has disclosed no factor capable of affecting the validity of Commission Regulation (EC) No 1498/98 of 14 July 1998 amending Regulation No 3223/94.