natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det følger heraf, at hverken ordlyden af de nævnte bestemmelser eller deres formål gør det muligt at konkludere, at der i fællesskabsretten er fastsat en specifik afrundingsmetode.
It follows that it cannot be inferred from either the wording of those provisions or their objectives that a specific method of rounding has been laid down by Community law.
Som følge heraf og i mangel af fællesskabsretlige regler tilkommer det retsordenen i medlemsstaterne at fastlægge, inden for grænserne af fællesskabsretten, hvilken metode og hvilke regler, der skal anvendes ved afrunding af et indberettet momsbeløb.
Consequently, in the absence of any Community legislation, it is for the legal systems of the Member States to determine, within the limits of Community law, the method and rules for rounding of an amount declared by way of VAT.
Når medlemsstaterne således indfører eller tillader en bestemt afrundingsmetode, skal de overholde de principper, som gælder for det fælles momssystem, såsom principperne om afgiftsneutralitet og proportionalitet.
When Member States establish or accept a particular method of rounding, they are obliged to observe the principles governing the common system of VAT, such as those of fiscal neutrality and proportionality.
En overholdelse af disse principper, som er anerkendt i Fællesskabets retsorden, bevirker imidlertid ikke, at selve spørgsmålet om, hvilken specifik afrundingsmetode, der skal anvendes, henhører under fællesskabsretten.
It does not, however, follow from observance of those recognised principles of the Community legal system that the question as to which specific method of rounding should be used is itself within the scope of Community law.
Under hensyn til det anførte skal det første spørgsmål besvares med, at i mangel af specifikke fællesskabsretlige regler tilkommer det medlemsstaterne at fastsætte reglerne og metoderne for afrunding af momsbeløb, idet disse stater i forbindelse med denne fastsættelse skal overholde de principper, som danner grundlag for det fælles system for denne afgift, herunder navnlig principperne om afgiftsneutralitet og proportionalitet.
Having regard to all of the foregoing, the answer to be given to the first question is that, in the absence of specific Community legislation, it is for Member States to decide on the rules and methods of rounding amounts of VAT, those States being bound, when making that decision, to observe the principles underpinning the common system of VAT, in particular those of fiscal neutrality and proportionality.
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om direktiverne indeholder en specifik forpligtelse, hvorefter medlemsstaterne skal tillade afgiftspligtige personer at foretage afrunding nedad af momsbeløb.
By its second question, the referring court seeks to know whether the directives entail a specific obligation that Member States must permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Henset til besvarelsen af det første præjudicielle spørgsmål, må det med henblik på at give et nyttigt svar til den forelæggende ret hvad angår det andet præjudicielle spørgsmål undersøges, om en medlemsstat i medfør af fællesskabsretten, som den fremgår af de principper, som danner grundlag for det fælles momssystem, herunder navnlig principperne om afgiftsneutralitet og proportionalitet, har pligt til at tillade afgiftspligtige personer at foretage en afrunding nedad pr. artikel af det momsbeløb, som skal betales til afgiftsmyndigheden.
In the light of the answer given to the first question, the Court must, in order to give a useful answer to the referring court in relation to the second question, determine whether Community law, as it emerges from the principles underpinning the common system of VAT, in particular the principles of fiscal neutrality and proportionality, obliges a Member State to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT payable to the tax authority.
En sådan pligt forudsætter, at der kun er en afrundingsmetode, nemlig den metode, som består i en afrunding nedad pr. artikel af afgiftsbeløbet, som er egnet til at opfylde sådanne krav.
Such an obligation presupposes that there is only one method of rounding, namely that involving rounding down per item the amount of the tax, which is capable of satisfying such requirements.
Princippet om afgiftsneutralitet, som afspejler ligebehandlingsprincippet på momsområdet, bevirker navnlig, at de afgiftspligtige ikke må behandles forskelligt hvad angår den afrundingsmetode, som anvendes ved beregningen af momsen, for sammenlignelige ydelser, som er i indbyrdes konkurrence (jf. i denne retning dom af 27.4.2006, forenede sager C-443/04 og C-444/04, Solleveld og van den Hout-van Eijnsbergen, Sml. I, s. 3617, præmis 35 og den deri nævnte retspraksis).
One of the consequences of the principle of fiscal neutrality, which is the reflection in the field of VAT of the principle of equal treatment, is that taxable persons must not be treated differently, with regard to the method of rounding applied when VAT is calculated, in respect of similar services which are in competition with each other (see, to that effect, Joined Cases C-443/04 and C-444/04 Solleveld and van den Houtvan Eijnsbergen [2006] ECR I-3617, paragraph 35 and caselaw there cited).
I medfør af dette princip skal det beløb, som skattemyndigheden opkræver i moms, præcist svare til det beløb, som er indberettet i moms på fakturaen, og som den endelige forbruger har betalt til den afgiftspligtige person (jf. i denne retning dom af 24.10.1996, sag C-317/94, Elida Gibbs, Sml. I, s. 5339, præmis 24).
By virtue of the same principle, the amount of VAT to be collected by the tax authority must correspond exactly to the amount of VAT declared on the invoice and paid by the final consumer to the taxable person (see, to that effect, Case C-317/94 Elida Gibbs [1996] ECR I-5339, paragraph 24).
Det nævnte princip omfatter således ikke noget krav hvad angår anvendelse af en specifik afrundingsmetode, forudsat at metoden anvendt af den pågældende medlemsstat sikrer, at det beløb, som skattemyndigheden opkræver i moms, præcist svarer til det beløb, som er indberettet i moms på fakturaen og betalt af den endelige forbruger til den afgiftspligtige.
Accordingly, that principle does not entail any requirement that a particular method of rounding be applied, in so far as the method chosen by the Member State concerned ensures that the amount of VAT to be collected by the tax authority corresponds exactly to the amount of VAT declared on the invoice and paid by the final consumer to the taxable person.
Hvad angår proportionalitetsprincippet fremgår det af første direktivs artikel 2, stk. 1, at moms er en generel forbrugsafgift, der er nøjagtigt proportional med godernes og tjenesteydelsernes pris (jf. navnlig dommen i sagen Banca Popolare di Cremona, præmis 21, samt dom af 11.10.2007, forenede sager C-283/06 og C-312/06, KÖGÁZ m.fl., Sml. I, s. 8463, præmis 29).
As regards the principle of proportionality, it is clear from the first paragraph of Article 2 of the First Directive that VAT is a general tax on consumption exactly proportional to the price of goods and services (see, in particular, Banca Popolare di Cremona, paragraph 21, and Joined Cases C-283/06 and C-312/06 KÖGÁZ and Others [2007] ECR I-8463, paragraph 29).
Selv om en overholdelse af sidstnævnte princip, hvor en afrunding er nødvendig, kræver, at en sådan afrunding gennemføres således, at det afrundede beløb i videst muligt omfang svarer til den moms, som følger af anvendelsen af den gældende sats, forholder det sig ikke desto mindre således, at en sådan fremgangsmåde i sagens natur tilsigter at lette beregningen, og bør derfor forene kravet om størst mulig proportionalitet med de praktiske behov for en effektiv anvendelse af det fælles momssystem, som hviler på princippet om en indberetning fra den afgiftspligtige.
While observance of that principle requires, when rounding is necessary, it to be carried out in such a way that the rounded amount corresponds as closely as possible with the amount of VAT arising from application of the rates in force, the fact remains that such an operation, of its nature, is intended to facilitate calculation and must, therefore, reconcile the requirement of, so far as possible, exact proportion with the practical necessity that the common system of VAT based on the principle of a return from the taxable person should operate effectively.
Under alle omstændigheder og uden at det er nødvendigt for Domstolen at udtale sig om spørgsmålet, om en metode, hvorefter der sker afrunding nedad pr. artikel, er egnet til at opfylde kravene i henhold til proportionalitetsprincippet som omhandlet i første direktivs artikel 2, stk. 1, fremgår det navnlig af de regneeksempler, som er fremført i indlæggene for Domstolen, og som generaladvokaten har angivet i punkt 47 i forslaget til afgørelse, at der findes beregningsmetoder, som er egnede til at opfylde de nævnte krav.
In any event, it is unnecessary for the Court to rule on whether the rounding down per item method is capable of satisfying the requirements of the principle of proportionality within the meaning of the first paragraph of Article 2 of the First Directive, since it is clear from, inter alia, the illustrative calculations provided in the observations submitted to the Court and outlined by the Advocate General in point 47 of her Opinion, that there are methods of calculation which can satisfy those requirements.
Henset til, at afrundingsspørgsmålet er teknisk af natur, kan proportionalitetsprincippet heller ikke anses for at indeholde nogen krav, som gør det muligt at konkludere, at kun én afrundingsmetode, herunder navnlig den, som består i at foretage en afrunding nedad af momsen, kan opfylde proportionalitetsprincippet.
Consequently, because of the technical nature of rounding, it is also the case that the principle of proportionality does not contain requirements from which it can be inferred that only one method of rounding, namely that involving rounding down per item the amount of VAT, is able to satisfy the principle of proportionality.
Det følger af ovenstående betragtninger, at fællesskabsretten, herunder navnlig bestemmelserne i første og sjette direktiv og principperne om afgiftsneutralitet og proportionalitet, ikke indeholder nogen specifik forpligtelse for medlemsstaterne til at tillade afgiftspligtige at foretage en afrunding nedad af momsbeløb.
It follows from the foregoing that Community law, in particular the provisions of the First and Sixth Directives and the principles of fiscal neutrality and proportionality, contains no specific obligation for Member States to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Det andet spørgsmål skal derfor besvares med, at fællesskabsretten ikke på sit nuværende udviklingstrin omfatter nogen specifik forpligtelse, hvorefter medlemsstaterne skal tillade afgiftspligtige personer at foretage en afrunding nedad pr. artikel af momsbeløbet.
Consequently, the answer to the second question must be that Community law, as it now stands, entails no specific obligation for Member States to permit taxable persons to round down per item the amount of VAT.
Da sagens behandling i forhold til hovedsagens parter udgør et led i den sag, der verserer for den forelæggende ret, tilkommer det denne at træffe afgørelse om sagens
Since these proceedings are, for the parties to the main proceedings, a step in the action pending before the national court, the decision on costs is a matter for that
Sag C-25/07
Case C-25/07
»Moms — direktiv 67/227/EØF og 77/388/EØF — national lovgivning, der fastsætter regler om tilbagebetaling af overskydende moms — princippet om afgiftsneutralitet og proportionalitetsprincippet — særlige undtagelsesforanstaltninger«
(VAT — Directives 67/227/EEC and 77/388/EEC — National legislation determining conditions for repayment of excess VAT — Principles of tax neutrality and proportionality — Special derogating measures)
Forslag til afgørelse fra generaladvokat J. Mazák fremsat den 26. februar 2008 . .
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 26 February 2008 . . . . . .
Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. juli 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 10 July 2008 . . . . . . . . . . . .
(Rådets direktiv 77/388, art. 18, stk. 4)
(Council Directive 77/388, Art. 18(4))
SAMMENDRAG — SAG C-25/07 tilbagebetalingsfrist på 180 dage, der gælder i forhold til nye afgiftspligtige, dvs. afgiftspligtige, som har påbegyndt deres aktiviteter for mindre end tolv måneder siden, er således dels seks gange længere end afgiftsangivelsesperioden på en måned, dels tre gange længere end den frist, der gælder i forhold til andre afgiftspligtige, uden at det godtgøres, hvorfor det er nødvendigt at indføre en forskellig behandling af et sådant omfang for at kunne bekæmpe svig og afgiftsunddragelse.
SUMMARY — CASE C-25/07 as new taxable persons, namely those who commenced their activities within less than 12 months is, on the one hand, six times longer than the one month tax accounting period and, on the other hand, three times longer than the period applied to other taxable persons, without any explanation why it is necessary, in order to prevent tax evasion and avoidance, to establish a difference in treatment of such a scale.
Artikel 18, stk. 4, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter og proportionalitetsprincippet er til hinder for nationale bestemmelser der for at tillade den nødvendige kontrol med henblik på at undgå svig og afgiftsunddragelse forlænger de nationale skattemyndigheders frist for at tilbagebetale overskydende merværdiafgift til en bestemt gruppe af afgiftspligtige fra 60 til 180 dage efter indgivelsen af merværdiangivelsen, medmindre de afgiftspligtige har stillet en kaution på et stort fast beløb.
Article 18(4) of Sixth VAT Directive 77/338 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, and the principle of proportionality preclude national legislation which, in order to allow the investigations required to prevent tax evasion and avoidance, extends from 60 to 180 days, as from the date of submission of the taxable person’s value added tax return, the period available to the national tax office for repayment of excess value added tax to a category of taxable persons unless those persons lodge a security deposit of a high set amount.
En national lovgivning, der fastsætter bestemmelser om tilbagebetaling af overskydende merværdiafgift, der på grund af en formodet risiko for svig er mere byrdefulde for en bestemt gruppe afgiftspligtige, uden at disse afgiftspligtige har mulighed for at godtgøre, at der ikke foreligger svig eller afgiftsunddragelse, for derved at kunne drage fordel af de mindre restriktive betingelser, udgør ikke et forholdsmæssigt middel i forhold til målet om at bekæmpe svig og afgiftsunddragelse og påvirker i urimelig grad sjette direktivs mål og principper.
National legislation determining conditions for repayment of excess value added tax which are more onerous for one category of taxable persons because of a presumed risk of evasion, without making any provision for the taxable person to demonstrate the absence of tax evasion or avoidance in order to take advantage of less restrictive conditions, is not a means proportionate to the objective of combating tax evasion and avoidance and has a disproportionate effect on the objectives and principles of the Sixth Directive.
Nye afgiftspligtiges mulighed for at betale en kaution med henblik på at kunne drage fordel af den almindelige 60 dages frist kan ikke føre til et andet resultat, eftersom denne kaution ikke er forholdsmæssig, hverken i forhold til det beløb, der skal tilbagebetales i overskydende afgift, eller i forhold til den afgiftspligtiges økonomiske størrelse.
The possibility offered to new taxable persons to lodge a security deposit in order to take advantage of the normal period of 60 days cannot affect those considerations, given that the security deposit is not proportionate either to the amount of the excess tax to be repaid or to the economic size of the taxable person.
Navnlig kan indbetaling af en sådan kaution udløse en ikke ubetydelig økonomisk risiko for virksomheder, som lige har påbegyndt deres aktiviteter, og som derfor ikke råder over mange ressourcer.
In particular, the lodging of such a security deposit is likely to entail a not inconsiderable financial risk for undertakings which have just commenced their activities and may, consequently, lack significant resources.
Reelt har kravet om tilvejebringelse af nævnte kaution for at kunne påberåbe sig den almindeligt gældende frist alene den virkning, at den økonomiske byrde, der er forbundet med indefrysningen af den overskydende afgift i en periode på 180 dage, erstattes med den økonomiske byrde som følge af indefrysningen af kautionsbeløbet.
In reality, the effect of the obligation to put in place such a security deposit, in order to be able to take advantage of the period which ordinarily applies, is only to replace the financial burden associated with the fact that the amount of the excess tax is tied up for a period of 180 days with the burden consequent on the amount of the security deposit being tied up.
Tilsvarende forekommer sådanne nationale bestemmelser ikke at være i overensstemmelse med betingelsen om, at tilbagebetalingen af den overskydende afgift skal foretages inden for en rimelig frist. Den
Similarly, such provisions do not appear to be in conformity with the condition that repayment of the excess tax must be made within a reasonable time. The period for repayment of 180 days laid down for those categorised
(jf. præmis 24, 26, 27 og 29-33 samt domskonkl. 1)
(see paras 24, 26, 27, 29-33, operative part 1)
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKATJÁN MAZÁK fremsat den 26. februar 2008 1
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 26 February 2008 1
I — Retsforskrifterne
I — Legal framework
A — Fællesskabsbestemmelserne
A — Community law
Med denne anmodning om præjudiciel afgørelse ønsker Wojewódzki Sąd Administracyjny (forvaltningsdomstolen) i Wrocław (Polen) en fortolkning af artikel 5, stk. 3, i EF-traktaten, sammenholdt med artikel 2 i første momsdirektiv 2samt artikel 18, stk. 4, og artikel 27, stk.1, i sjette momsdirektiv 3.
The present reference for a preliminary ruling from the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Regional Administrative Court, Wroclaw) (Poland) seeks an interpretation of the third paragraph of Article 5 EC, in conjunction with Article 2 of the First VAT Directive 2as well as with Articles 18(4) and 27(1) of the Sixth VAT Directive. 3
Af første direktivs artikel 2 fremgår følgende:
Article 2 of the First Directive states as follows:
Den forelæggende ret er navnlig i tvivl om, hvorvidt bestemmelserne i polsk ret, som fastlægger en frist for tilbagebetaling og indsættelse af overskydende moms på EU-afgiftspligtiges bankkonto 4i løbet af de første 12 måneder efter registreringen og betingelserne for en forkortelse af denne periode, er forenelige med fællesskabsretten.
In particular, the referring court harbours doubts as to whether provisions of Polish law laying down a period for repayment of an excess of input tax over that due (‘excess VAT’) to the bank account of EU VAT payers 4during the first 12 months of their registration and the conditions governing the shortening of that period are compatible with Community law.
»Det fælles merværdiafgiftssystem bygger på den grundsætning, at der på ting og tjenesteydelser skal anvendes en generel forbrugsafgift, der er nøjagtig proportional med tingenes og tjenesteydelsernes pris, uanset antallet af omsætninger i de produktions- og fordelingsled, der ligger før beskatningsleddet.
‘The principle of the common system of [VAT] involves the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which tax is charged.
2 — Rådets første direktiv 67/227/EØF af 11.4.1967 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter (EFT 1967 I, s. 12, herefter »første direktiv«).
2 — First Council Directive 67/227/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes (OJ, English Special Edition 1967(I), p. 14) (‘the First Directive’).
3 — Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1, herefter »sjette direktiv«).
3 — Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p. 1) (‘the Sixth Directive’).
4 — Dvs. skattepligtige personer, der har meddelt skattemyndighederne, at de har til hensigt at gennemføre deres første fællesskabsinterne leverance af varer eller tjenesteydelser eller deres første fællesskabsinterne køb.
4 — That is to say, taxable persons who have notified their tax office that they intend to make their first intraCommunity supply of goods or services or their first intraCommunity acquisition.
Jf. endvidere nedenfor for så vidt angår bestemmelserne i den polske lovgivning vedrørende krav om registrering i sådanne tilfælde.
See further below for the provisions of the Polish legislation governing the requirement to register in such circumstances.
Ved enhver omsætning svares en merværdiafgift, der beregnes af tingens eller tjenesteydelsens pris med anvendelse af den afgiftssats, som gælder for tingen eller
On each transaction, [VAT], calculated on the price of the goods or services at the rate applicable to such goods or services, shall be chargeable after deduction of the amount
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT MAZÁK — SAG C-25/07
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-25/07
B — De nationale bestemmelser tjenesteydelsen med fradrag af det merværdiafgiftsbeløb, der umiddelbart har belastet de forskellige omkostningselementer.
B — National law of [VAT] borne directly by the various cost components.
Det fælles merværdiafgiftssystem anvendes til og med detailhandelsleddet.«
The common system of [VAT] shall be applied up to and including the retail trade stage.’
Artikel 87 i lov af 11. marts 2004 om afgift på varer og tjenesteydelser (Ustawa o podatku od towarów i usług) 5(herefter »momsloven«), i den affattelse der finder anvendelse på sagen ved den forelæggende ret, har følgende ordlyd:
Under Article 87 of the Law on the tax on goods and services of 11 March 2004 (Ustawa o podatku od towarów i usług), 5in the version applicable to the case before the referring court, (‘the Law on VAT’):
Når det indgående momsbeløb i en given afregningsperiode […] er højere end det skyldige momsbeløb, har den afgiftspligtige ret til enten at nedsætte den skyldige moms for de følgende perioder med den heraf følgende difference eller til at få differencen godtgjort og indsat på en bankkonto.
Where the amount of deductible input tax … exceeds the output tax during a given tax period, taxable persons shall enjoy the right to a reduction of the output tax due for the following periods by the said difference or to a refund of such a difference into his bank account.
2. […] [A]fgiftsdifferencen [bliver] inden 60 dage efter den afgiftspligtiges indgivelse af momsafregningen godtgjort […]
2. … [T]he tax difference shall be refunded … within 60 days from the day on which the return was submitted by the taxable person.
Såfremt det er nødvendigt med en yderligere prøvelse af, om refusion er berettiget, kan chefen for skattekontoret forlænge denne frist, indtil sagen til afklaring af refusionens berettigelse er afsluttet.
Where further investigation is required into whether or not the refund should be granted, the tax office may extend that period until the necessary investigations have been carried out.