natgillin/translations-raw huggingface dataset:
medlemsstater, hvor de er lovligt fremstillet og bragt i omsætning, anvendes regler om, hvilke betingelser sådanne varer skal opfylde (f.eks. med hensyn til benævnelse, form, dimensioner, vægt, sammensætning, præsentation, mærkning og emballage), og det uanset, om sådanne regler anvendes uden forskel på alle varer, når en sådan anvendelse ikke kan begrundes ud fra et alment hensyn, der går forud for hensynene til de frie varebevægelser (jf. bl.a. dom af 20.2.1979, sag 120/78, Rewe-Zentral, »Cassis de Dijondommen«, og af 15.9.1994, sag C-293/93, Houtwipper).
that lay down requirements to be met by such goods (such as those relating to designation, form, size, weight, composition, presentation, labelling, packaging) constitute measures having equivalent effect which are prohibited by Article 30 of the Treaty, even if those rules apply without distinction to all products, unless their application can be justified by a public-interest objective taking precedence over the free movement of goods (see, in particular, Judgment of 20 February 1979, Case 120/78 Rewe-Zentral, 'Cassis de Dijon', and Judgment of 15 September 1994 Case C-293/93 Houtwipper).
I øvrigt har den franske regering ikke påberåbt sig noget alment hensyn som begrundelse for den nævnte hindring.
Moreover, the French Government has not put forward any reason in the public interest with a view to justifying that impediment.
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 22 March 2001.
Han foreslog Domstolen at give Kommissionen fuldt ud medhold i sagen og dermed:
He proposed that the Court should uphold the Commission's application in its entirety and therefore:
»1) fastslå, at Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til EF-traktatens artikel 30 (efter ændring nu artikel 28 EF), idet den ikke accepterer forhandling i Frankrig af ædelmetalarbejder fra andre medlemsstater med angivelse af holdigheden '999 promille'.
Ί) declare that the French Republic has failed to comply with its obligations under article 30 of the EC Treaty (now, after amendment, article 28 EC) in failing to allow the marketing in France of works made of precious metals which come from other Member States and which indicate a standard of fineness of "999 parts per thousand";
Sag C-230/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Belgien Miljø- og forbrugerbeskyttelse
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to implement Directives 75/442IEEC, 76/464/EEC, 80/68/EEC, 84/360/EEC and 85/337/EEC - Pollution and nuisance — Waste — Dangerous substances — Polfotion of the aquatic environment — Air pollution) (Third Chamber)
»Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 75/442/EØF, 7614641EØF, 801681 EØF, 84/360/EØF og 85/337/EØF —forurening og gener — affald —farlige stoffer —forurening af vandmiljøet — luftforurening« (Tredje Afdeling) procedure for traktaten fastsatte traktatbrudssøgsmål.
By application lodged at the Registry of the Court on 9 June 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to implement fully:
Da skrivelsen forblev ubesvaret, fremsatte Kommissionen den 18. december 1998 en begrundet udtalelse over for Kongeriget Belgien.
Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC of 18 March 1991,
Den 6. januar 1999 modtog Kommissionen en skrivelse fra de belgiske myndigheder, som var vedlagt en skrivelse af 8. december 1998 fra den flamske regering.
Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community,
Da Kommissionen var af den opfattelse, at Kongeriget Belgien ikke havde truffet alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at efterkomme den begrundede udtalelse, besluttede den at anlægge nærværende sag.
Taking the view that the Kingdom of Belgium had not taken all the measures necessary to comply with the reasoned opinion, the Commission decided to bring the present action.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 9. juni 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 9 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, artikel 3, 4, 5 og 7 i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, artikel 3, 4, 5, 7 og 10 i Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, artikel 3, 4,9 og 10 i Rådets direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, artikel 2 og 8 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet og EF-traktatens artikel 189 (nu artikel 249 EF), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for fuldt ud at gennemføre direktiv 75/442, 76/464, 80/68, 84/360 og 85/337.
the Kingdom of Belgium had failed to fulfil its obligations under Articles 9 of Directive 75/442, 3, 4, 5, and 7 of Directive 76/464, 3, 4, 5, 7 and 10 of Directive 80/68, 3, 4, 9 and 10 of Directive 84/360, 2 and 8 of Directive 85/337 and Article 189 of the EC Treaty (now Article 249 EC).
Belgien bestrider ikke det påståede traktatbrud, men henholder sig i sit svarskrift til, at den flamske regering er i færd med at udarbejde et udkast til et dekret på området, og at den vallonske regering har vedtaget to foreløbige udkast til bekendtgørelser herom og truffet forskellige gennemførelsesforanstaltninger til dekretet af 11 marts 1999 om miljøgodkendelse.
Moreover, as was pointed out at paragraph 52 of the judgment of 19 September 2000 in Case C-287/98 Linster, the essential aim of Directive 85/337 'is that, before consent is given, projects likely to have significant effects on the environment by virtue, inter alia, of their nature, size or location should be made subject to an assessment with regard to their effects'.
I denne forbindelse bemærkes, at Domstolen for så vidt angår direktiv 80/68 har fastslået, at det heri bestemmes »at der efter enhver undersøgelse på grundlag af dennes resultater skal udstedes en udtrykkelig retsakt, enten et forbud eller en tilladelse«.
Taking the view that the Kingdom of Belgium had not properly implemented Directives 75/442, 76/464, 80/68, 84/360 and 85/337, by letter of 6 July 1998, the Commission gave the Member State an opportunity to submit its observations in accordance with the procedure laid down in the
Som det i øvrigt bemærkes i præmis 52 i dommen af 19. september 2000, Linster m.fl., er hovedformålet med direktiv 85/337, »at projekter, der bl.a. på grund af deres art, dimensioner eller placering kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse«.
It follows from that case-law that tacit authorisation cannot be compatible with the requirements of the directives referred to in this action because they prescribe, in the case of Directives 75/442, 76/464, 80/68 and 84/360, systems of prior authorisation, and, in the case of Directive 85/337, assessment procedures preceding the grant of authorisation.
For så vidt angår de yderligere gennemførelsesforanstaltninger, som regionen Flandern og regionen Vallonien er i færd med at træffe, bemærkes, at det følger af traktatens artikel 189, stk. 3, at et direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, som det rettes til.
As for the additional implementing measures which the Regions of Flanders and Wallonia are in the course of adopting, it is appropriate to point out that under the third paragraph of Article 189 of the Treaty, directives are binding upon each Member State to which they are addressed as to the result to be achieved.
Det fremgår af fast retspraksis, at dette medfører en forpligtelse til at overholde de frister, der fastsættes i direktiverne.
It follows from settled case-law that that obligation requires compliance with the time-limits set by directives.
I henhold til hvert af disse direktiver påhviler det således de nationale myndigheder at foretage en konkret behandling af hver enkelt af de indgivne ansøgninger.
Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community,
»1) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 9 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18 marts 1991, artikel 3, 4, 5 og 7 i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, artikel 3, 4, 5, 7 og 10 i Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, artikel 3, 4, 9 og 10 i Rådets direktiv 84/360/EØF af 28 juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg og artikel 2 og 8 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for fuldt ud at gennemføre direktiv 75/442, 76/464, 80/68, 84/360 og 85/337.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, the Kingdom of Belgium has f ailed to fulfil its obligations under Articles 9 of Directive 75/442, as amended by Directive 91/156, 3, 4, 5, and 7 of Directive 76/464, 3, 4, 5, 7 and 10 of Directive 80/68, 3, 4, 9 and 10 of Directive 84/360 and 2 and 8 of Directive 85/337.
Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. «
The Kingdom of Belgium is ordered to pay the costs.'
Generaladvokat J. Mischo fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling) den 8. marts 2001.
Advocate General J. Mischo delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 8 March 2001.
Han foreslog Domstolen, at Kommissionen gives medhold i sagen og at der fastslås følgende:
He proposed that the Court should declare that:
»Kongeriget Belgien har, ved ikke at indføre de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, som er nødvendige for fuldt ud at gennemføre artikel 9 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, artikel 3, 4, 5 og 7 i Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, artikel 3, 4, 5, 7 og 10 i Rådets direktiv 80/68/EØF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening forårsaget af visse farlige stoffer, artikel 3,4,9 og 10 i Rådets
'By failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to transpose in full article 9 of Council Direttive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste, as amended by Council Directive 91/156/EEC
direktiv 84/360/EØF af 28. juni 1984 om bekæmpelse af luftforurening fra industrianlæg, og artikel 2 og 8 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 249 EF og de nævnte direktiver«.
of 18 March 1991, articles 3, 4, 5 and 7 of Council Directive 76/464/EEC of 4 May 1976 on pollution caused by certain dangerous substances discharged into the aquatic environment of the Community, articles 3, 4, 5, 7 and 10 of Council Directive 80/68/EEC of 17 December 1979 on the protection of groundwater against pollution caused by certain dangerous substances, articles 3, 4, 9 and 10 of Council Directive 84/360/EEC of 28 June 1984 on the combating of air pollution from industrial plants, and articles 2 and 8 of Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment, the Kingdom of Belgium has failed to fulfil its obligations under article 249 EC and the above directives'.
Sag C-368/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Kongeriget Sverige Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Case C-368/00 Commission of the European Communities ν Kingdom of Sweden Environment and consumers
»Traktatbrud — kvaliteten af badevand — ukorrekt gennemførelse af direktiv 76/160/EØF« (Tredje Afdeling)
(Failure by a Member State to fulfl its obligations — Quality of bathing water — Inadequate implementation of Directive 76/160/EEC) (Third Chamber)
Kommissionen konstaterede ud fra disse rapporter, at gennemførelsen af direktivet var mangelfuld på flere punkter.
The Commission noticed several lacunae in those reports regarding the implementation of the Directive.
Kommissionen henledte derfor i åbningsskrivelse af 4. august 1999 den svenske regerings opmærksomhed på disse forhold og anmodede den om at fremsætte sine bemærkninger hertil.
On 4 August 1999, it therefore sent the Swedish Government a letter of formal notice concerning those omissions and invited it to submit its observations on the matter.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 6. oktober 2000 har Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber i medfør af artikel 226 EF anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk 1, og artikel 6, stk 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand, idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten er bragt i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udført prøveudtagninger med den mindstehyppighed, som er fastsat i direktivet.
By application lodged at the Court Registry on 6 October 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that by failing to take all necessary measures to ensure that the quality of bathing water conforms to the limit values laid down by Council Directive 76/160/EEC of 8 December 1975 concerning the quality of bathing water and by failing to adhere to the minimum sampling frequencies laid down by that directive, the Kingdom of Sweden has failed to fulfil its obligations under Articles 4(1) and 6(1) of that directive.
Kommissionen var af den opfattelse, at Sverige ikke havde truffet de fornødne foranstaltninger for at sikre sig, at badevandet overholdt de bindende grænseværdier i direktivet, og for at overholde mindstehyppigheden for prøveudtagningerne, og den fremsatte derfor den 26. januar 2000 en begrundet udtalelse over for Kongeriget Sverige.
On 26 January 2000, taking the view that the measures needed to ensure a quality of bathing water that complies with the mandatory limit values laid down by the Directive and to comply with the minimum sampling frequencies had not been adopted, the Commission sent the Kingdom of Sweden a reasoned opinion.
For Kongeriget Sveriges vedkommende trådte direktivet i kraft den 1. januar 1995 i medfør af artikel 2 i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union.
In so far as the Kingdom of Sweden is concerned, pursuant to Article 2 of the Act concerning the conditions of accession of the Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden and the adjustments to the treaties on which the European Union is founded, the Directive came into force on 1 January 1995.
I svarskriftet har Kongeriget Sverige fremhævet, at de prøveudtagninger, der blev udført i 1999 og 2000, viste, at det svenske badevand med enkelte undtagelser var i overensstemmelse med kravene i direktivet, men har alligevel taget bekræftende til genmæle over for Kommissionens påstand om tilsidesættelse af direktivets artikel 4, stk. 1. Med hensyn til hyppigheden af prøveudtagningerne har Sverige uden forbehold erkendt, at der
In its defence, the Kingdom of Sweden emphasises that the samples taken in 1999 and 2000 indicate that, with a few exceptions, the quality of Swedish bathing water complies with the Directive.
De svenske myndigheder tilsendte Kommissionen rapporter om gennemførelsen af direktivet for badesæsonerne 1995, 1996, 1997 og 1998.
None the less, it acknowledges the infringement of Article 4(1) of the Directive.
foreligger en tilsidesættelse af direktivets artikel 6, stk. 1.
Furthermore, as regards sampling frequencies, it unreservedly acknowledges infringement of
Jacobs fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Tredje Afdeling') den 5. april 2001.
Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Third Chamber on 5 April 2001.
»1) fastslå, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 76/160/EØF af 8. december 1975 om kvaliteten af badevand, idet det ikke har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at badevandskvaliteten var i overensstemmelse med de grænseværdier, der er fastsat i direktivet, og idet det ikke har udtaget stikprøver så hyppigt som fastsat i direktivet.
Ί) declare that, by failing to take all the measures necessary to ensure that the quality of bathing water conformed to the limit values prescribed by Council Directive 76/160/EEC of 8 December 1975 concerning the quality of bathing water, and by failing to respect the minimum frequency for carrying out sampling operations prescribed by the directive, the Kingdom of Sweden has failed to fulfil its obligations under Article 4(1) and Article 6(1) of the directive;
Sag C-207/00 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Italienske Republik Fri udveksling af tjenesteydelser
Case C-207/OO Commission of the European Communities ν Italian Republic Freedom to provide services
»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 97/36/EF om ændring af direktiv 89/552/EØF — samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed« (Fjerde Afdeling)
(Failure by a Member State to fulfil its obligations — Failure to implement Directive 97/36IEC amending Directive 89/552/EEC — Coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities) (Fourth Chamber)
Da Kommissionen fandt, at dekretet ikke indeholdt nogen bestemmelse, der kunne anses for at have til formål at gennemføre direktiv 97/36, sendte den den 4. august 1999 Den Italienske Republik en begrundet udtalelse.
The Commission took the view that that decree did not contain any provision capable of being regarded as implementation of Directive 97/36. On 4 August 1999 it sent a reasoned opinion to the Italian Republic.
Da Kommissionen fandt, at direktiv 97/36 stadig ikke var blevet gennemført, besluttede den at anlægge nærværende sag.
Since it took the view that the directive had still not been implemented, the Commission decided to bring the present action.
Det er ikke blevet bestridt, at Den Italienske Republik var forpligtet til inden den 30. december 1998 på nationalt plan at træffe de nødvendige foranstaltninger til at rette sig efter direktiv 97/36 og straks underrette Kommissionen herom.
It is not disputed that the Italian Republic was obliged, before 30 December 1998, to take the necessary measures at national level to comply with Directive 97/36 and to inform the Commission thereof forthwith.
Den italienske regering bestrider ikke, at den ikke har gennemført direktiv 97/36 inden for den fastsatte frist.
The Italian Government does not dispute the fact that it has not implemented Directive 97/36 within the prescribed period.
Den har til sit forsvar anført, at det kun er nogle få af direktivets bestemmelser, den ifølge Kommissionen ikke har gennemført, idet de andre bestemmelser i direktivet er korrekt gennemført.
In its defence, it states that the Commission's complaint concerns only the failure to implement some provisions of Directive 97/36, since the other provisions have been correctly implemented.
Ved stævning indleveret til Domstolens Justitskontor den 25. maj 2000 har Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber anlagt sag med påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik ikke har overholdt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 om ændring af Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tvspredningsvirksomhed, da den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, navnlig dets artikel 1, nr. 1), som ændrer artikel 1, litra c), i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse aftv-radiospredningsvirksomhed, artikel 1, nr. 2), som træder i stedet for artikel 2 i direktiv 89/552, bortset fra stk 3, 4, 5 og 6, artikel 1, nr. 3), som indsætter artikel 2a i direktiv 89/552, artikel 1, nr. 4), som indsætter artikel 3a, stk. 3, i direktiv 89/552, artikel 1, nr. 12), som træder i stedet for artikel 10 i direktiv 89/552, bortset fra stk. 2, artikel 1, nr. 14), som ændrer affattelsen af indledningen til artikel 12 i direktiv 89/552, artikel 1, nr. 15), som træder i stedet for artikel 13 i direktiv 89/552, og endelig artikel 1, nr. 18), som tilføjer et stk 2 til artikel 16 i direktiv 89/552.
By application lodged at the Court Registry on 25 May 2000, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with Directive 97/36/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 amending Council Directive 89/552/EEC on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities, specifically Article 1(1) amending Article 1(c) of Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities; Article 1(2) which replaces Article 2 of Directive 89/552 with the exception of Article 2(3), (4), (5) and (6); Article 1(3) which inserts Article 2a into Directive 89/552; Article 1(4) which incorporates Article 3a(3) in Directive 89/552; Article 1(12), which replaces Article 10 of Directive 89/552, with the exception of Article 10(2); Article 1(14) which amends the first sentence of Article 12 of Directive 89/552; Article 1(15) which replaces Article 13 of Directive 89/552; and lastly Article 1(18) which adds a paragraph 2 to Article 16 to Directive 89/552, the Italian Republic had failed to fulfil its obligations under that directive.
Domstolens bemærkninger
Assessment by the Court
Da Kommissionen fandt, at direktiv 97/36 ikke var blevet gennemført i italiensk ret inden for den fastsatte frist, indledte den traktatbrudsproceduren i henhold til artikel 226, stk. 1, EF.
In this case the reasoned opinion allowed the Italian Republic a period of two months from notification to comply therewith. Since the reasoned opinion was notified on 4 August 1999, the prescribed period expired on 4 October 1999.
Ved skrivelse af 12. marts 1999 opfordrede den Den Italienske Republik til at fremsætte sine bemærkninger hertil.
That is therefore the material date for the purpose of assessing the alleged failure to fulfil obligations.