natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ombudsmanden fremsatte imidlertid en kritisk bemærkning med hensyn til den anden påstand om undladelse af at svare på klagerens anbefalede brev af 19. februar 2003.
The Ombudsman made however a critical remark with regard to the second allegation of failure to reply to the complainant’s registered le4 er of 19 February 2003.
Parlamentet besvarede først dette brev den 12. oktober 2005, dvs. mere end to og et halvt år senere og et år eft er, at Ombudsmanden havde henledt dets opmærksomhed på den manglende besvarelse.
Parliament replied to this le4 er only on 12 October 2005, that is, more than two and a half years later and a year a er the Ombudsman had drawn its a4 ention to the failure to reply.
Uberettiget registrering af virksomhed i systemet for hurtig varsling
Unfair listing of company in the Early Warning System
Sammendrag af afgørelse om klage 2468/2004/OV (fortrolig) over Europa-Kommissionen
Summary of decision on complaint 2468/2004/OV (Confidential) against the European Commission
Klageren, der er en virksomhed, var involveret i en række projekter finansieret af Kommissionen.
The complainant, a company, was involved in a number of projects financed by the Commission.
I forbindelse med en handelskonflikt fi k en af virksomhedens underleverandører en domstol i Luxembourg til at afsige en kendelse om særlig arrest mod den. Da Kommissionen blev underrettet om denne kendelse, blokerede den for alle betalinger til klageren og registrerede den i det såkaldte »system til hurtig varsling«.
In the framework of a commercial dispute, one of its subcontractors obtained from a court in Luxembourg an a4 achment order against it.
Systemet advarer Kommissionen i forbindelse med sager, hvor en beløbsmodtager eller potentiel beløbsmodtager har eller kan have begået (alvorlige) administrative fejl eller endog bedrageri.
The EWS alerts the Commission to cases where a beneficiary or potential beneficiary has or may have commi4 ed (serious) administrative errors or even fraud.
Da Kommissionen blev underrettet om, at kendelsen var begrænset til 50 000 EUR, besluttede den at tilbageholde dette beløb i de beløb, som klageren havde til gode.
When the Commission was informed that the a4 achment order was limited to EUR 50 000, it decided to retain this sum from the amounts due to the complainant.
Klageren fortsatte imidlertid med at være registreret i systemet, indtil kendelsen blev ophævet næsten et år senere.
However, the complainant remained on the EWS until the a4 achment order was li ed nearly one year later.
I sin klage til Ombudsmanden påstod klageren, at Kommissionens beslutning (i) om at tilbageholde et beløb på 50 000 EUR og (ii) om at registrere klageren i systemet for hurtig varsling var uberettiget, ubegrundet og udgjorde en overtrædelse af Den Europæiske Kodeks for God Forvaltningsskik.
In its complaint to the Ombudsman, the complainant alleged that the Commission’s decision (i) to retain the sum of EUR 50 000 and (ii) to list the complainant in the EWS was unfair, illegal, unfounded and infringed the European Code of Good Administrative Behaviour.
Klageren krævede endvidere, at Kommissionen skulle rundsende et forklarende brev til samtlige Kommissionens tjenestegrene med det formål at genoprette klagerens omdømme.
It also claimed that the Commission should circulate an explanatory le4 er to all Commission services in order to restore its reputation. According to the complainant, its listing in the EWS resulted in serious
Ifølge klageren havde registreringen i systemet for hurtig varsling givet klageren alvorlige problemer med hensyn til Kommissionens tildeling af nye kontrakter, betydelige betalingsforsinkelser og ubodelig skade på hans omdømme.
SUMMARIES OF DECISIONS problems as regards the award of new contracts by the Commission, major delays in payments and irreparable damage to its reputation.
Kommissionen fremførte i sin udtalelse, at en blokering af 50 000 EUR var fuldt ud berettiget, og at registreringen i systemet for hurtig varsling var foregået i overensstemmelse med dens interne regler.
In its opinion, the Commission submi4 ed that the blocking of EUR 50 000 was fully justified and that the listing in the EWS was made in accordance with its internal rules.
Ombudsmanden gennemførte yderligere undersøgelser og ligeledes en inspektion af de relevante dokumenter.
The Ombudsman carried out further inquiries and also an inspection of the relevant documents.
Med hensyn til Kommissionens beslutning om at tilbageholde et beløb på 50 000 EUR fra klageren, konkluderede Ombudsmanden, at der ikke forelå fejl og forsømmelser, idet Kommissionen syntes at have handlet i overensstemmelse med lovgivningen.
As regards the Commission’s decision to retain the sum of EUR 50 000 from the complainant, the Ombudsman concluded that there was no maladministration because the Commission appeared to have acted in conformity with the law.
Ombudsmanden bemærkede, at Kommissionen fortsat havde registreret klageren i systemet for hurtig varsling, også eft er at den var blevet underrettet om, at kendelsen var blevet begrænset til 50 000 EUR, og eft er at den havde blokeret det omtalte beløb.
The Ombudsman noted that the Commission had maintained the complainant in the EWS list even a er it had been informed that the a4 achment order had been limited to EUR 50 000 and a er it had blocked the said amount.
Ombudsmanden fandt, at klagerens
The Ombudsman considered that the negative e� ects of the listing mentioned by the complainant appeared credible.
Under disse omstændigheder fandt Ombudsmanden, at den fortsatte registrering af klageren i systemet var uberettiget og udgjorde et tilfælde af fejl og forsømmelser.
In these circumstances, the Ombudsman considered that the complainant’s continued listing in the EWS was unfair and constituted an instance of maladministration.
Ombudsmanden fandt derfor, at der ikke var noget behov for at undersøge de øvrige påstande.
The Ombudsman therefore considered that there was no need to examine the other allegations.
Ombudsmanden kontaktede klageren med det formål at undersøge, om det var muligt at komme til en mindelig løsning.
The Ombudsman contacted the complainant with a view to exploring the possibility of a friendly solution.
Klageren foretrak imidlertid at modtage Ombudsmandens endelige beslutning.
However, the complainant preferred to receive the Ombudsman’s final decision.
Ombudsmanden afsluttede derfor sagen med en kritisk bemærkning.
The Ombudsman therefore closed the case with a critical remark.
Lækning til pressen af navne på ansøgere til stillingen som leder af repræsentationen i Malta
Leaks to the press of the names of candidates for the post of Head of Representation in Malta
Sammendrag af afgørelse om klage 452/2005/BU over Europa-Kommissionen
Summary of decision on complaint 452/2005/BU against the European Commission
En ansøger til stillingen som leder af repræsentationen i Malta klagede over Kommissionen i forbindelse med tre tilfælde af, at navne på ansøgere til stillingen var blevet lækket til lokale aviser.
A candidate for the post of Head of Representation in Malta complained against the Commission in connection with the disclosure to, and appearance in, three local newspaper articles, of the names of candidates for the post.
De tre presseartikler indeholdt henholdsvis navnene på adskillige ansøgere til stillingen, navne på ni ansøgere, der var indkaldt til samtale, og navnene på de tre kvindelige ansøgere, som blev udvalgt eft er samtalerne.
The three press articles named respectively several candidates for the post, nine candidates shortlisted for interview, and three female candidates who were shortlisted for the post.
Klageren mente, at de tre tilfælde af lækning til pressen af ansøgeres navne udgjorde et tillidsbrud og en overtrædelse af forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger14.
The complainant considered that the three leaks of the candidates’ names to the press constituted a breach of trust and Regulation 45/2001 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data14.
Kommissionen meddelte i sin udtalelse om klagen ombudsmanden, at Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS) havde iværksat undersøgelser af det første tilfælde af lækkede oplysninger.
In its opinion on the complaint, the Commission informed the Ombudsman that the European Data Protection Supervisor (EDPS) had opened investigations into the first leak.
På ombudsmandens foranledning orienterede EDPS denne om resultatet af undersøgelserne.
Following the Ombudsman’s request, the EDPS informed the Ombudsman of the outcome of his investigations.
I sin afgørelse henviste ombudsmanden til aftalememorandummet mellem Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse af 30. november 2006, hvori det hedder, at »ingen af de to myndigheder indleder en undersøgelse, hvis den anden myndighed behandler eller har behandlet en i alt væsentligt tilsvarende klage, medmindre klageren fremlægger afgørende ny dokumentation i en sag, hvor den anden myndighed allerede har afsluttet sin undersøgelse«.
In his decision, the Ombudsman referred to the Memorandum of Understanding between the European Ombudsman and the European Data Protection Supervisor of 30 November 2006 which stipulates that “[n]either authority envisages opening an inquiry if the other authority is dealing, or has dealt, with what is essentially the same complaint, unless the complainant presents significant new evidence in a case where the other authority has already concluded its inquiry.”
Ombudsmanden fandt derfor ikke, at det ville være passende, hvis han fortsatte sin undersøgelse af det første tilfælde af lækkede oplysninger.
The Ombudsman considered, therefore, that it would not be appropriate for him to continue his inquiry in so far as the first leak was concerned.
Ombudsmanden anmodede imidlertid Kommissionen om oplysninger om resultatet af dennes egen interne undersøgelser af oplysningerne i den anden og tredje avisartikel samt lister over de ansatte og/eller tredjeparter, som den havde givet adgang til de personoplysninger, der var nævnt i hver af de tre avisartikler.
However, the Ombudsman requested the Commission to provide him with information on the outcome of its own internal investigations into the information contained in the second and third press articles, as well as with lists of its sta� members and/or third parties who were authorised by it to have access to the personal data that appeared in each of the three press articles.
Påstand om uberettiget fortrolighed i CAP-database
Allegation of unjustified secrecy in CAP database
Sammendrag af afgørelse om klage 1693/2005/PB over Europa-Kommissionen
Summary of decision on complaint 1693/2005/PB against the European Commission
For at finde ud af, hvem der er modtagere af EU’s landbrugsstøtte, anmodede klageren Kommissionen om at få aktindsigt i de årlige regnskabsrapporter, som medlemsstaterne tilsender Kommissionen som led i den fælles landbrugspolitik, i henhold til forordning 2390/1999.
In order to find out who are the beneficiaries of EU agricultural subsidies, the complainant asked the Commission for public access to the annual accounting reports sent by the Member States to the Commission in relation to the Common Agricultural Policy under Regulation 2390/1999.
Kommissionen gjorde gældende, at de regnskabsoplysninger, som medlemsstaterne tilsender den, i henhold til forordning 2390/1999 er af fortrolig karakter.
The Commission stated that the accounting information provided to it by the Member States was confidential under Regulation 2390/1999. It also stated that the reports no longer existed as
Den gjorde endvidere gældende, at rapporterne ikke længere eksisterede i form af »dokumenter«, eftersom indholdet af dem var lagt ind på en meget stor database (forordning 1049/200115giver aktindsigt i »dokumenter«, ikke oplysninger).
“documents” since their content had been loaded onto a very large database (Regulation 1049/2001provides for public access to “documents”, not information).
Dette blev afslået.
This was rejected.
I sin afgørelse om afslutning af sagen fandt Ombudsmanden, at Kommissionen havde undladt at angive gyldige grunde til at basere sig på fortrolighedsbestemmelsen i forordning 2390/1999.
In his closing decision, the Ombudsman found that the Commission had failed to give valid reasons for its reliance on the confidentiality provision in Regulation 2390/1999.
Kommissionen havde kun i generelle vendinger henvist til de beskyttede interesser og ikke givet nogen fyldestgørende forklaring på, hvorfor den pågældende undtagelse blev bragt i anvendelse.
The Commission had only referred in general terms to the interests protected and had not given adequate explanations about the applicability of a relevant exception.
Ombudsmanden bemærkede i denne sammenhæng, at den nye finansforordning16 og den politiske aftale Rådet for nylig var nået frem til om en ny forordning, der forpligter medlemsstaterne til at offentliggøre nationale lister over støttemodtagere17, underminerede Kommissionens argumenter vedrørende fortrolighed.
The Ombudsman noted in this context that the new Financial Regulation16 and a recent political agreement of the Council on a new Regulation obliging
De oplysninger, som klageren anmodede om i dette tilfælde, kunne imidlertid ikke hentes gennem en »rutinemæssig operation«, men ville kræve en kompliceret omprogrammering af databasen.
However, the information requested by the complainant in this case could not be retrieved through a “routine operation”, but would require complex new programming of the database.
Ombudsmanden konkluderede, at Kommissionens generelle holdning til aktindsigt i oplysninger i databaser ikke var tilfredsstillende.
The Ombudsman concluded that the Commission’s general position regarding public access to information in databases was not satisfactory.
Han afholdt sig imidlertid fra at forfølge dette spørgsmål yderligere, idet han nøjedes med bl.a. at påpege, at dette var et nyt og kompliceret retligt spørgsmål af generel karakter, som fællesskabslovgiveren kunne se nærmere på i forbindelse med reformen af forordning 1049/2001.
The Ombudsman refrained, however, from pursuing this issue further, pointing out, in particular, that this was a complex general new legal issue that the Community legislator could examine in the context of the reform of Regulation 1049/2001.
Artikel 53b, stk. 2, litra d), i den ændrede finansforordning. finansforordning.
Articles 53b(2)(d) of the amended Financial Regulation.
Se pressemeddelelsen fra Rådets møde den 22.-23. oktober 2007 (landbrugs- og fiskeriministrene) (findes på: htt p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
See press release of the Agriculture and Fisheries Council, 22-23 October 2007 (available at: h4 p://www.eu2007.pt/NR/rdonlyres/948633D2-DCD5-4413-AFCD-86688D5161F3/0/96806.pdf).
SAMMENDRAG AF AFGØRELSER overtrædelsesprocedurer mod Grækenland i relation til anlægget af en ny lufthavn i Spata.
A German journalist asked the Commission for access to a document its services had drawn up in 1995, in the preparation of a decision on possible infringement proceedings against Greece in relation to the construction of a new airport in Spata.
Kommissionen afviste anmodningen, idet den gjorde gældende, at en offentliggørelse af dokumentet ville underminere dens beslutningsproces i alvorlig grad.
The Commission rejected the request, arguing that disclosure of the document would seriously undermine its decision-making process.
Det var journalistens opfattelse, at en offentliggørelse af dokumentet næppe kunne have en sådan virkning set i lyset af, at det var næsten ti år gammelt.
The journalist took the view that disclosure of the document could hardly have such an e� ect, given that it was nearly ten years old.
Desuden argumenterede han, at der var en væsentlig offentlig interesse i tildelingen af EU-midler til det pågældende projekt, og at eventuelle uregelmæssigheder vedrørende projektet allerede havde været genstand for artikler i større aviser.
Furthermore, he argued that there was a substantial public interest in the provision of EU funds for the project in question and that possible irregularities concerning the project had already been the subject of articles in major newspapers.
Kommissionen forklarede i sin udtalelse, at dokumentet indeholdt bedømmelser og meningstilkendegivelser fra dens tjenestegrene og afspejlede debatten mellem dem. Den henviste til retningslinjer, i henhold til hvilke dokumenter vedrørende overtrædelsesprocedurer normalt først skulle frigives, når sagen var afsluttet.
In its opinion, the Commission explained that the document contained assessments and opinions of its services and reflected the debate between them.
Undtagelser fra denne regel blev kun anvendt meget restriktivt.
Exceptions to that rule were applied in a restrictive manner.
Imidlertid ville en offentliggørelse af det pågældende dokument, eft er Kommissionens opfattelse, i alvorlig grad påvirke dens mulighed for effektivt at udøve sine beføjelser i relation til overtrædelsesprocedurer.
However, in the Commission’s view, disclosure of the document in question would seriously a� ect its ability e� ectively to exercise its powers in relation to infringement procedures.
Eft er hans opfattelse var Kommissionens fortolkning af den relevante undtagelse fra reglen om offentlig aktindsigt så generel, at den forekom at gøre undtagelsen meningsløs.
In his view, the Commission’s interpretation of the relevant exception to the rule of public access was so general that it appeared to deprive the exception of its meaning.
Kommissionen fastholdt i sin detaljerede udtalelse, at der ikke kunne indrømmes aktindsigt.
In its detailed opinion, the Commission insisted that access could not be granted.
Den tilføjede, at denne holdning alene var baseret på de i dokumentet indeholdte oplysningers følsomhed.
It added that this position was based solely on the sensitivity of the information contained in the document.
Det var i følsomme sager som den om Spata-lufthavnen afgørende for den at modtage uhindret rådgivning fra sine tjenestegrene og at bevare friheden til ikke at følge deres henstillinger.
On delicate issues such as the Spata airport case, it was essential for it to receive unfe4 ered advice from its services and to keep the freedom of not following their recommendations.
Ifølge Kommissionen ville en offentliggørelse af dokumentet genåbne diskussionen og rejse tvivl om lovligheden af dens afgørelse.
According to the Commission, disclosure of the document would reopen discussions and cast doubts as regards the legality of its decision.
Klageren understregede i sine bemærkninger, at hvis dokumentet var af en så »eksplosiv« karakter, at en offentliggørelse kunne så tvivl om lovligheden af Kommissionens afgørelse, opvejede interessen i en offentliggørelse klart alle andre interesser.
In his observations, the complainant emphasised that, if the document was of such an “explosive” character that its disclosure could call into doubt the legality of the Commission’s decision, the interest in disclosure clearly outweighed any other interests.
Ombudsmanden bemærkede, at Kommissionen i sin detaljerede udtalelse kun havde forklaret, hvorfor den havde nægtet aktindsigt i det pågældende specifikke dokument, hvorimod den i sin håndtering af klagerens anmodning og i sin udtalelse blot havde refereret til beskyttelsen af sin beslutningsproces i generelle vendinger.
The Ombudsman noted that the Commission had only explained in its detailed opinion why it had refused access to the specific document in question, whereas, in its handling of the complainant’s application and in its opinion, it had only referred to the protection of its decision-making process in general terms.
Det var derfor Ombudsmandens opfattelse, at Kommissionen havde undladt at behandle klagerens henvendelse korrekt.
Therefore, the Ombudsman considered that the Commission had failed to handle the complainant’s request properly.
Ombudsmanden accepterede Kommissionens tilbud om, at han kunne undersøge det materielle indhold af dokumentet.
As regards the substance of the document, the Ombudsman accepted the Commission’s o� er that he could inspect it.
Eft er denne undersøgelse anførte han, at han ikke var overbevist om, at en offentliggørelse af dokumentet ville få de negative konsekvenser, som Kommissionen påberåbte sig.
Following this inspection, he stated that he was not convinced that disclosure of the document would have the negative consequences invoked by the Commission.
Ombudsmanden afsluttede sagen med en kritisk bemærkning.
The Ombudsman closed the case with a critical remark.
ÅRSBERETNING 2007 nedlagde også i det væsentlige påstand om, at de fortsat skulle være omfattet af de samme vilkår som tidligere med hensyn til løn, socialsikringsbidrag, fl ytt egodtgørelser og indplacering.
ANNUAL REPORT 2007
Kommissionen bestred i sin udtalelse, at der var blevet lagt pres på klagerne.
In its opinion, the Commission denied that pressure had been put on the complainants.
Med hensyn til klagernes påstande gjorde Kommissionen gældende, at klagerne ved at underskrive de nye kontrakter, som ikke var forlængelser af de tidligere kontrakter, havde accepteret de deri fastsatte vilkår.
As regards the complainants’ claims, the Commission argued that by signing the new contracts, which were not extensions of the previous contracts, the complainants had accepted the conditions stipulated therein.
Det var Ombudsmandens opfattelse, at Kommissionen ikke havde informeret klagerne i god tid om deres nye ansættelsesvilkår, og at dette udgjorde et tilfælde af fejl eller forsømmelser.
The Ombudsman took the view that the Commission had failed to inform the complainants in good time of their new conditions of employment and that this was an instance of maladministration.
Forsinkelsen havde imidlertid ikke i sig selv betydet, at der var blevet lagt pres på klagerne.
However, the delay had not, in itself, meant that the complainants were put under pressure.
Med hensyn til klagernes påstande konstaterede Ombudsmanden intet tilfælde af fejl eller forsømmelser, da en kommissionsmeddelelse fra august 2004 tilvejebragte et grundlag for, at Proxima II-kontrakter kunne indeholde andre vilkår end dem, der var gældende for Proxima I-kontrakter.
With regard to the complainants’ claims, the Ombudsman found no maladministration, since a Commission Communication of August 2004 provided a basis on which Proxima II contracts could contain di� erent conditions from those that applied to Proxima I contracts.
Med hensyn til klagernes påstand vedrørende socialsikringsbidrag konstaterede Ombudsmanden, at der havde været tale om en yderligere forsinkelse i underretningen af klagerne om deres ret til social sikring, og at klagerne på grund af denne forsinkelse unødvendigt havde fortsat med at betale bidrag til deres private forsikringer.
With regard to the complainants’ claim concerning the social security contributions, the Ombudsman found that there had been an additional delay in informing the complainants of their social security entitlements and that, because of this delay, the complainants had unnecessarily continued to contribute to their private insurances.
Ombudsmandens kontor kontaktede klagerne i juni 2007 med henblik på at foreslå en mindelig løsning vedrørende dette aspekt af sagen.
The Ombudsman’s o ce contacted the complainants in June 2007 with a view to proposing a friendly solution to this aspect of the case.
Klagerne anførte imidlertid, at de ikke ønskede at forfølge den mulighed.
The complainants indicated, however, that they did not want to pursue that possibility.
Den endelige afgørelse indeholdt to kritiske bemærkninger vedrørende den konstaterede fejl eller forsømmelse.
The closing decision contained two critical remarks concerning the maladministration that had been identified. ed.
Afvisning af at give aktindsigt i korrespondance mellem Kommissionen og Danmark
Refusal to provide access to correspondence between the Commission and Denmark