natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Præjudiciel »Forordning (EØF) nr. 1408171 begrebet familieydelse — forskudsvis udbetaling af børnebidrag — krav om, at det mindreårige barn skal være bosat på medlemsstatens område — eksport af ydelser til udlandet* (Domstolens plenum)
Preliminary ruling (Regulation (EEC) No 1408/71 — Definition of family benefits — Payment of advances on maintenance payments — Condition that the minor child must be resident within the national territory — Entitlement to benefits abroad) (Full Court)
Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
The dispute in the main proceedings and the questions submitted for preliminary ruling
Den mindreårige sagsøger i hovedsagen, Anna Humer, der er født den 10. september 1987, er ligesom sine forældre østrigsk statsborger.
The applicant in the main proceedings, Anna Humer, is a minor born on 10 September 1987 and, like her parents, is an Austrian national.
Forældrene blev skilt den 9. marts 1989, og moderen fik tillagt forældremyndigheden alene.
Her parents divorced on 9 March 1989 and the mother obtained sole custody of her daughter.
Begge forældre blev først boende i Østrig. I 1992 flyttede moderen med sin datter til Frankrig, hvor de siden har boet.
The two parents at first continued to reside in Austria.
Så vidt vides, blev faderen boende i Østrig indtil sin død den 13. marts 1999.
The father is said to have continued to reside in Austria up to the time of his death on 13 March 1999.
Ved kendelse af 23. juni 1999, indgået til Domstolen den 8. juli 1999, har Oberster Gerichtshof i medfør af artikel 234 EF forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra h), og artikel 73 og 74 i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, samt af artikel 3, stk. 1, og artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet.
By order of 23 June 1999, received at the Court on 8 July 1999, the Oberster Gerichtshof (Supreme Court) (Austria) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 234 EC two questions on the interpretation of Articles 3, 4(l)(h), 73 and 74 of Council Regulation (EEC) No 1408/71 of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons, to self-employed persons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, and of Articles 3(1) and 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
Disse spørgsmål er blevet rejst under en sag anlagt af Anna Humer, der er mindreårigt barn af skilte forældre, og som er repræsenteret ved sin moder, idet hun har nedlagt påstand om udbetaling af forskud på børnebidrag, som skyldes af hendes fader, men som ikke er betalt, fra Familienlastenausgleichsfonds (fond til udligning af forsørgerbyrder).
On 2 November 1993 the father assumed an obligation under a court settlement to pay monthly maintenance payments of ATS 4 800 for his daughter.
Den 2. november 1993 forpligtede faderen sig ved et indenretligt forlig til at betale et månedligt børnebidrag på 4 800 ATS til sin datter.
The father was at that time employed in a commercial capacity and continued in that occupation until at least 31 January 1998.
På dette tidspunkt var faderen ansat i en handelsvirksomhed, og han arbejdede dér i hvert fald til den 31. januar 1998.
According to the information provided to the Court, it would appear that he was unemployed from that date, although his
Det fremgår af det for Domstolen oplyste, at han fra dette tidspunkt formentlig var arbejdsløs, men hans erhvervsmæssige situation på det tidspunkt, hvor han døde, er ukendt.
Those questions have been raised in proceedings brought by Anna Humer (hereinafter 'the applicant'), a minor child of divorced parents who is represented by her mother, seeking payment from the Familienlastenausgleichsfonds (Family Costs Contribution Fund) of advances on outstanding maintenance payments due from her father.
to præjudicielle spørgsmål for forelægge Domstolen.
An appeal on a point of law ('Revision') was brought before the Oberster Gerichtshof, which decided to stay proceedings and refer two questions to the Court for a preliminary ruling.
Barnets moder arbejdede som religionslærer, mens hun boede i Østrig.
While still resident in Austria, the child's mother was a religious studies teacher.
Som svar på et spørgsmål fra Domstolen, har advokaten for sagsøgeren i hovedsagen oplyst, at moderen underviste i kraft af et undervisningscertifikat, som var udstedt af den katolske kirke, og som var godkendt i Østrig som følge af det konkordat, der gjaldt dér.
In reply to a question put by the Court, counsel for the applicant in the main proceedings indicated that the mother taught pursuant to a certificate of teaching proficiency issued to her by the Catholic Church and recognised pursuant to the Concordat in force in Austria.
Efter at hun var flyttet til Frankrig, stod sagsøgerens moder over for det problem, at hendes undervisningscertifikat ikke blev anerkendt i Frankrig.
After transferring her residence to France, the applicant's mother was faced with the problem that her certificate of proficiency was not recognised in France.
Hun kunne ikke desto mindre undervise i tysk på private skoler, og hun studerede på samme tid ved universitetet i Nantes, hvorfra hun i 1994 opnåede et eksamensbevis, der gjorde hende kvalificeret til at undervise i tysk som fremmedsprog.
She was, however, able to teach German in private schools and at the same time followed a course of studies at the University of Nantes, on completion of which, in 1994, she obtained a diploma allowing her to teach German as a modern foreign language.
Med de to led af det første spørgsmål, som det er hensigtsmæssigt at behandle samlet, ønsker den forelæggende ret oplyst, for det første om en ydelse som forskud på børnebidrag i henhold til UVG er en familieydelse som omhandlet i forordning nr. 1408/71, for det andet om et mindreårigt barn, der befinder sig i en situation som sagsøgeren i hovedsagen, er omfattet af forordningens personkreds, og for det tredje om et sådant barn kan påberåbe sig forordningens artikel 73 og 74 med henblik på at opnå ret til en sådan ydelse.
In the two limbs of its first question, which it is appropriate to examine together, the national court seeks to ascertain, first, whether a benefit such as the advance on maintenance payments provided for by the UVG is a family benefit within the meaning of Regulation No 1408/71, second, whether a minor child in a situation identical to that of the applicant comes within the scope rarione personae of that regulation, and, third, whether such a minor child may invoke Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71 in order to claim entitlement to a benefit of that kind.
Spørgsmålet, om der er tale om en familieydelse
— The definition of a family benefit
Den 24. juli 1998 ansøgte sagsøgeren i hovedsagen via sin moder den østrigske stat om forskudsvis udbetaling af børnebidrag på 4 800 ATS om måneden i tre år fra den 1. juli 1998 at regne. Hendes advokat gjorde gældende, at faderen trods gentagne betalingspålæg var flere måneder bagud med betalingen af børnebidragene, og at de løbende bidrag ikke engang blev betalt.
In essence the question is, first, whether a benefit such as the advance on maintenance payments provided for by the UVG is a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71.
Den forelæggende ret har for det første nærmere bestemt forespurgt, om en ydelse som forskud på børnebidrag i henhold til UVG er en familieydelse som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra h), i forordning nr. 1408/71.
Her counsel claimed that, despite repeated enforcement measures, her father's maintenance payments were several months in arrears and that current monthly payments had not been made at all.
Domstolen fastslog i præmis 49 i dom af 15. marts 2001, Offermann (sag C-85/99), at en ydelse som det forskud på børnebidrag, der udbetales i medfør af UVG, er en familieydelse i henhold til artikel 4, stk. 1, litra h), i forordning nr. 1408/71.
The Court ruled, in paragraph 49 of the Judgement of 15 March 2001, Offermanns (C85/99), that a benefit such as an advance on maintenance payments provided for by the UVG does constitute a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71.
- Personkredsen for forordning nr. 1408/71
The scope ratione personae of Regulation No 1408/71
Dernæst ønsker den forelæggende ret med sit spørgsmål forudsætningsvis oplyst, om et mindreårigt barn, der befinder sig i en situation som sagsøgeren i hovedsagen, er omfattet af personkredsen for forordning nr. 1408/71.
In order to reply to that question, it is necessary to examine whether such a child is a member of the family of an employed or self-employed person within the meaning of Article 2 of Regulation No 1408/71, read in the light of
Appelinstansen ændrede denne afgørelse således, at sagsøgeren i hovedsagen i henhold til UVG's § 3 fik ret til børnebidrag på 4 800 ATS om måneden udbetalt forskudsvis fra den 1. juli 1998 til den 30. juni 2001.
1985, No 451) ('the UVG'), the court of first instance in Austria dismissed that application on the ground that the child and her mother, who had custody of her, were ordinarily resident in France.
Retten var af den opfattelse, at EF-traktatens artikel 6, stk. 1, og artikel 52 (efter ændring nu artikel 12, stk. 1, EF og artikel 43 EF) var til hinder for anvendelsen af en diskriminerende bestemmelse som den, der findes i UVG, hvorefter der gælder en betingelse om bopæl i Østrig.
The appeal court set that decision aside and, pursuant to Article 3 of the UVG, awarded the applicant advances on maintenance payments at the rate of ATS 4 800 per month from 1 July 1998 to 30 June 2001.
For at kunne besvare dette spørgsmål må der ske en prøvelse af, om et sådant barn er familiemedlem til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i artikel 2 i forordning nr. 1408/71 sammenholdt med forordningens artikel 1, litra f), nr. i).
That court took the view that Articles 6, first paragraph, and 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Articles 12 EC, first paragraph, and 43 EC) precluded application of a discriminatory rule such as the condition of residence in Austria laid down by the UVG.
forældremyndigheden over hende, har udøvet sin ret til fri bevægelighed, hvilket har medført, at sagsøgeren ikke opfylder bopælskravet i UVG.
for her exclusion from the benefit of that advance lies in the fact that her mother, who has custody of her, has exercised her right of free movement, which activated the residence clause contained in the UVG.
enten arbejdstager eller arbejdsløs på det tidspunkt, hvor sagsøgeren fremsatte anmodning om forskudsvis udbetaling af sine børnebidrag.
In casu, both the father and the mother of the applicant were, at the date on which the latter applied for advances on her maintenance payments, either employed or out of work.
Det er endvidere ubestridt, at sagsøgeren i hovedsagen på det afgørende tidspunkt var »familiemedlem« til hver af sine forældre.
Further, it is common ground that, at the material time, the applicant was a 'member of the family' of each of her parents.
Det følger heraf, at et barn, der befinder sig i en situation som sagsøgeren i hovedsagen, er omfattet af personkredsen for forordning nr. 1408/71.
Two objections have been raised by the Austrian and Swedish Governments and by the Commission against application of Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71 in the present case, both of which rest on the fact that the UVG establishes an original right vested in the child herself.
Den svenske og den østrigske regering samt Kommissionen har fremført to argumenter til støtte for, at artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71 ikke finder anvendelse i hovedsagen, og begge argumenter støttes på den omstændighed, at barnet har en selvstændig ret i henhold til UVG.
It follows that a child in the same situation as the applicant comes within the scope ratione personae of Regulation No 1408/71.
- Muligheden for, at et mindreårigt barn, der befinder sig i en situation som sagsøgeren i hovedsagen, har ret til forskudsvis udbetaling af børnebidrag i kraft af artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71
— Is it possible for a minor child in a situation such as that of the applicant to enforce a right to the advance on maintenance payments under Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71?
De har således gjort gældende, at i en situation som den, der er omhandlet i hovedsagen, er der ingen, der har udøvet den ret til fri bevægelighed, som arbejdstagerne er tillagt i medfør af traktaten.
It is contended, first, that, in a situation such as the present, no one is exercising the right of free movement for workers conferred by the Treaty.
Den forældrepart, der er underlagt lovgivningen i den medlemsstat, der udbetaler ydelsen — i dette tilfælde faderen — har nemlig ikke udøvet denne ret, mens den omstændighed, at det mindreårige barn, der har ret til ydelsen, flytter til en anden medlemsstat, ikke er en konsekvens af, at det har udøvet retten til arbejdskraftens frie bevægelighed.
The parent subject to the legislation of the Member State providing the benefit, in casu the father, has not exercised that right, while the transfer to another Member State of the minor child, who is the beneficiary of the benefit, does not result from the exercise by that child of the right of free movement enjoyed by workers.
I denne forbindelse bemærkes, at artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71 netop har til formål at sikre familiemedlemmer, som er bosat på en anden medlemsstats område, ret til lovbestemte familieydelser (jf. vedrørende artikel 73 i forordning nr. 1408/71, dom af 10.10.1996, forenede sager C-245/94 og C-312/94, Hoever og Zachow, præmis 32).
In this regard, the purpose of Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71 is precisely to guarantee members of the family residing in a Member State other than the competent State the grant of the family benefits provided for by the applicable legislation (see, with regard to Article 73 of Regulation No 1408/71, Joined Cases C-245/94 and C-312/94 Hoever and Zachow [1996], paragraph 32).
De har desuden anført, at det af artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71 fremgår, at det er den forældrepart, der arbejder i den medlemsstat, der udbetaler ydelsen, der anmoder om udbetaling af familieydelser på vegne af sine familiemedlemmer.
Second, Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71 provide that it is the parent working in the Member State providing the benefit who must apply for family benefits on behalf of the members of his or her family.
Efter deres opfattelse er det imidlertid i en situation som den, der foreligger i hovedsagen, det mindreårige barn, der direkte påberåber sig disse bestemmelser for at kompensere for, at den pågældende forældrepart ikke lever op sin underholdsforpligtelse.
In a situation such as the present it is the minor child who, in order to overcome the failure by that parent to comply with his maintenance obligations, seeks directly to invoke those provisions.
Disse bestemmelser har nærmere bestemt til formål at hindre, at en medlemsstat kan gøre udbetalingen af familieydelser og deres størrelse afhængig af spørgsmålet om, hvorvidt arbejdstagerens familiemedlemmer har bopæl i ydermedlemsstaten, hvilket vil kunne afholde arbejdstagere i Fællesskabet fra at udøve deres ret til fri bevægelighed (jf. bl.a. dom af 22.2.1990, sag C-12/89, Gatto, summarisk offentliggørelse, og Hoever og Zachow-dommen, præmis 34).
More particularly, those articles are intended to prevent Member States from making entitlement to and the amount of family benefits dependent on residence of the members of the worker's family in the Member State providing the benefits, so that Community workers are not deterred from exercising their right to freedom of movement (see, inter alia, Case C-12/89 Gatto [1990], summary publication, and Hoever and Zachow, cited above, paragraph 34).
Som det er blevet fastslået ovenfor, er den ydelse, der er omtvistet i hovedsagen, en familieydelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk. 1, litra h), i forordning nr. 1408/71, og der er intet til hinder for, at sagsøgeren i hovedsagen har status som familiemedlem til en arbejdstager eller en tidligere arbejdstager i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2 i forordning nr. 1408/71 sammenholdt med forordningens artikel 1, litra f), nr. i).
With regard to the first objection, it follows from the title of Regulation No 1408/71 and from Article 2 thereof that this regulation governs the application of social security schemes to members of the family of employed persons or self-employed persons moving within the Community, with the result that, if a member of the family of a worker resides in a Member State other than that in which the worker resides, the provisions of Regulation No 1408/71 are, in principle, applicable (see, along these lines, Case 115/77 Laumann [1978], paragraph 5, and Case C-194/96 Kulzer [1998], paragraph 30).
For så vidt angår det første argument bemærkes, at det fremgår af forordning nr. 1408/71's titel samt af forordningens artikel 2, at forordningen opstiller regler for anvendelsen af de sociale sikringsordninger på familiemedlemmer til enten en arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet, således at bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 principielt finder anvendelse, hvis et medlem af arbejdstagerens familie bor i en anden medlemsstat end den, hvor arbejdstageren bor (jf. i denne forbindelse dom af 16.3.1978, sag 115/77, Laumann, præmis 5, og af 5.3.1998, sag C-194/96, Kulzer, præmis 30).
As has been held above, the benefit at issue here has the characteristics of a family benefit within the meaning of Article 4(l)(h) of Regulation No 1408/71 and there is nothing to prevent the applicant having the status of a member of the family of a worker or former worker for the purposes of Article 2(1) of Regulation No 1408/71, read in the light of Article l(f)(i) thereof.
Det er i hovedsagen ubestridt, at sagsøgeren ville have haft ret til forskudsvis udbetaling af børnebidrag, hvis hun var blevet boende i Østrig.
In the present case, it is common ground that the applicant would have been entitled to the advance on maintenance payments had she continued to reside in Austria.
Den eneste grund til, at hun ikke kan opnå et sådant forskud, er, at moderen, der har
The only reason
Dette gør sig så meget desto mere gældende, når grunden til, at arbejdstagerens barn — som er
A forriori, the same holds true where, as in the present case, the transfer of the worker's child, a member of the worker's family, results from the exercise by that worker's former spouse of her right of free movement.
national lovgivning tilkendes familiemedlemmer (jf. dom af 16.7.1992, sag C-78/91, Hughes, præmis 26, og Hoever og Zachow-dommen, præmis 30 og 38).
paragraph 26, and Hoever and Zachow, paragraphs 30 and 38).
Der er intet til hinder for, at dette ræsonnement udstrækkes til at omfatte samtlige familiemedlemmer.
There is nothing to prevent that reasoning from being extended to all family members.
Det følger af samtlige de foranstående bemærkninger, at et familiemedlem til en arbejdstager, herunder et mindreårigt barn som sagsøgeren i hovedsagen, direkte kan påberåbe sig artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71 med henblik på — uden at inddrage arbejdstageren selv — at få tildelt en familieydelse, når betingelserne for, at disse bestemmelser kan finde anvendelse, i øvrigt er opfyldt.
It follows from all of the foregoing that a member of the family of a worker, including a minor child such as the applicant, may directly invoke Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71 in order to apply, without the intervention of the worker himself, for the grant of a family benefit in circumstances where the conditions governing application of those articles are otherwise satisfied.
Hvad angår det andet argument er det korrekt, at barnet i henhold til UVG har en selvstændig ret.
With regard to the second objection, it is true that the UVG establishes an original right vested in the child.
Det følger imidlertid af selve begrebet familieydelser, at det ikke kan antages, at en berettiget har krav på en ydelse af denne art uafhængigt af familiens situation (jf. Hoever og Zachow-dommen, præmis 37).
That said, family benefits by their nature cannot be regarded as payable to an individual in isolation from his or her family circumstances (see Hoever and Zachow, paragraph 37).
Heraf følger for så vidt angår anvendelsen af artikel 73 og 74 i forordning nr. 1408/71 dels, at ydelsens retlige karakter i national ret ikke har nogen relevans for fortolkningen af disse to bestemmelser, dels at det er uden betydning, at den, der er berettiget til ydelsen, er et medlem af arbejdstagerens familie og ikke arbejdstageren selv.
It follows, as regards application of Articles 73 and 74 of Regulation No 1408/71, first, that the legal classification of the benefit under domestic law has no bearing on their interpretation and, second, that it is irrelevant that the person to whom that benefit is to be awarded is a member of the worker's family rather than the worker himself.
Denne konklusion gør sig endnu stærkere gældende, når retten til den omtvistede ydelse som i hovedsagen udspringer af, at arbejdstageren ikke har opfyldt sin forsørgelsespligt over for familien.
This conclusion is valid a fortiori where, as in the present case, entitlement to the benefit in question arises precisely because of the worker's failure to meet his maintenance obligations towards his family.
Det fremgår af Domstolens praksis, at ægtefællen til en arbejdstager direkte kan gøre en ret til familieydelser gældende i medfør af artikel 73 i forordning nr. 1408/71, forudsat at han eller hun er familiemedlem til en arbejdstager, der opfylder de i artikel 73 fastsatte betingelser, samt forudsat, at de pågældende familieydelser i henhold til
According to the Court's caselaw, the spouse of an employed person can directly claim a right to family benefits under Article 73 of Regulation No 1408/71 provided that he or she is a member of the family of a worker who fulfils the conditions laid down in Article 73 and provided also that under national legislation the family benefits concerned are provided for family members (see Case C-78/91 Hughes [1992],
Da det første spørgsmål er besvaret bekræftende, er der ikke anledning til at besvare det andet spørgsmål.
As the answer to the first question is in the affirmative, there is no need to reply to the second question.
En person, hvis moder euer fader er arbejdstager eller arbejdsløs, er omfattet af personkredsen for forordning nr. 1408/71, som ændret, i sin egenskab af familiemedlem til en arbejdstager i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens artikel 2, stk. 1, sammenholdt med forordningens artikel 1, litra f), nr. i).
A person, one or other of whose parents is an employed person or ¿s out of work, comes within the scope ratione personae of Regulation No 1408/71, as amended, as a member of the family of a worker within the meaning of Article 2(1) of Regulation No 1408/71, read in the tight of Article 1(f)(i) thereof.