natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I henhold til procesreglementets artikel 69, stk. 4, der ligeledes finder anvendelse i henhold til dets artikel 118, bærer institutioner, der er indtrådt i en sag, deres egne omkostninger.
In accordance with Article 69(4) of the Rules of Procedure of the Court of Justice, which is also applicable by virtue of Article 118, the institutions which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Rådet, der har interveneret i sagen, bærer derfor sine egne omkostninger.
The Council must therefore be ordered to bear its own costs.
Sag C-94/07
Case C-94/07
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Bonn)
(Reference for a preliminary ruling from the Arbeitsgericht Bonn)
»Artikel 39 EF — begrebet »arbejdstager« — almennyttig, ikkestatslig organisation — stipendium for en person, som forbereder en doktorafhandling — arbejdskontrakt — betingelser«
(Article 39 EC — Concept of ‘worker’ — Non-governmental organisation operating in the public interest — Doctoral grant — Employment contract — Conditions)
Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. juli 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (Fifth Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Fri bevægelighed for personer — arbejdstagere — begreb (Art. 39 EF)
Freedom of movement for persons — Workers — Meaning (Art. 39 EC)
Fri bevægelighed for personer — arbejdstagere — traktatens bestemmelser — forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet — anvendelsesområde
Freedom of movement for persons — Workers — Provisions of the Treaty — Prohibition of discrimination based on nationality — Scope
Fri bevægelighed for personer — arbejdstagere — ligebehandling — forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet
Freedom of movement for persons — Workers — Equal treatment — Prohibition of discrimination based on nationality
forskelsbehandling i forhold til personer, som er arbejdstagere i artikel 39 EF’s forstand.
principle of nondiscrimination in relation to workers within the meaning of Article 39 EC.
En forsker, som forbereder en doktorafhandling på grundlag af en stipendiekontrakt, som er indgået med en almennyttig forening, der driver videnskabelige forskningsinstitutter, og som er oprettet i henhold til national privatret i en medlemsstat, skal kun anses for arbejdstager i artikel 39 EF’s forstand, hvis han i en vis periode, hvorunder han udøver sin beskæftigelse, udøver denne efter anvisninger fra et institut, som henhører under denne almennyttige forening, og han modtager et vederlag som modydelse for denne beskæftigelse.
A researcher preparing a doctoral thesis on the basis of a grant contract concluded with an association operating in the public interest which manages scientific research institutes and which is established under the private law of a Member State must be regarded as a worker within the meaning of Article 39 EC only if his activities are performed for a certain period of time under the direction of an institute forming part of that association and if, in return for those activities, he receives remuneration.
Det tilkommer den forelæggende ret at foretage den nødvendige faktiske efterprøvelse af, om dette er tilfældet i sagen.
It is for the national court to undertake the necessary verification of the facts in order to establish whether such is the case.
Begrebet »arbejdstager« i artikel 39 EF’s forstand er et fællesskabsretligt begreb og må ikke fortolkes indskrænkende.
In that regard, the concept of ‘worker’ within the meaning of Article 39 EC has a specific Community meaning and must not be interpreted narrowly.
Enhver person, der udøver en reel og faktisk beskæftigelse, bortset fra beskæftigelse af så ringe omfang, at den udgør et rent marginalt supplement, skal anses for »arbejdstager«.
Any person who pursues activities which are real and genuine, to the exclusion of activities on such a small scale as to be regarded as purely marginal and ancillary, must be regarded as a ‘worker’.
Det afgørende kriterium for, om der foreligger et arbejdsforhold, er, om en person i en vis periode præsterer ydelser mod vederlag for en anden og efter dennes anvisninger.
The essential feature of an employment relationship is that for a certain period of time a person performs services for and under the direction of another person in return for which he receives remuneration.
(jf. præmis 33-35 og 37 samt domskonkl. 1)
(see paras 33-35, 37, operative part 1)
Ifølge artikel 39 EF forudsætter arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Det Europæiske Fællesskab afskaffelse af enhver i nationaliteten begrundet forskelsbehandling af medlemsstaternes arbejdstagere for så vidt angår beskæftigelse, aflønning og øvrige arbejdsvilkår.
Under Article 39 EC, freedom of movement for workers within the European Community entails the abolition of any discrimination based on nationality between workers of the Member States as regards employment, remuneration and other conditions of work and employment.
Princippet om forbud mod forskelsbehandling i artikel 39 EF er formuleret generelt og ikke specielt rettet til medlemsstaterne eller til offentligretlige organisationer.
Moreover, the principle of nondiscrimination laid down by Article 39 EC is worded in general terms and is not addressed specifically to the Member States or to bodies governed by public law.
Forbuddet mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet gælder således ikke alene for offentlige myndigheders retsakter, men også for andre former for regler, som indeholder kollektive bestemmelser for lønarbejde og tjenesteydelser.
Thus, the prohibition of discrimination based on nationality applies not only to the actions of public authorities but also to rules of any other nature aimed at regulating in a collective manner gainful employment and the provision of services.
Afskaffelsen mellem medlemsstaterne af hindringer for den frie bevægelighed for personer ville nemlig blive truet, hvis fjernelsen af nationale skranker kunne gøres virkningsløs af hindringer, som skyldes, at sammenslutninger eller organer, der ikke henhører under den offentlige ret, udøver deres retlige autonomi.
The abolition, as between Member States, of obstacles to freedom of movement for persons would be compromised if the abolition of State barriers could be neutralised by obstacles resulting from the exercise of their legal autonomy by associations or organisations not governed by public law.
Hvad angår artikel 39 EF, som fastslår en grundlæggende frihed, og som er et konkret udtryk for det generelle forbud mod forskelsbehandling i artikel 12 EF, omfatter forbuddet mod forskelsbehandling således alle overenskomster, der
Thus, with regard to Article 39 EC, which lays down a fundamental freedom and which constitutes a specific application of the general prohibition of discrimination contained in Article 12 EC, the prohibition of discrimination applies equally to all agreements intended to regulate paid
RACCANELLI kollektivt regulerer arbejdsforhold, og aftaler mellem private.
RACCANELLI labour collectively, as well as to contracts between individuals.
(jf. præmis 41-46 og 48 samt domskonkl. 2)
(see paras 41-46, 48, operative part 2)
Hverken artikel 39 EF eller bestemmelserne i forordning nr. 1612/68 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet pålægger medlemsstaterne eller privatretlige foreninger at træffe en bestemt foranstaltning i tilfælde af en overtrædelse af forbuddet mod forskelsbehandling, men overlader det til dem frit at vælge mellem de forskellige løsninger, som kan opfylde formålet med disse bestemmelser, afhængig af de forskellige situationer, der kan opstå.
Furthermore, neither Article 39 EC nor Regulation No 1612/68 on freedom of movement for workers within the Community prescribes a specific measure to be taken by the Member States or privatelaw associations in the event of a breach of the prohibition of discrimination, but leaves them free to choose between the different solutions suitable for achieving the objective of those respective provisions, depending on the different situations which may arise.
Såfremt en udlænding, der forbereder en doktorafhandling, med føje kan gøre gældende at have lidt et tab på grund af en forskelsbehandling, tilkommer det derfor den forelæggende ret at vurdere karakteren af den erstatning, som han måtte være berettiget til, på grundlag af den nationale lovgivning, der gælder vedrørende ansvar uden for kontraktforhold.
Consequently, in the event that a foreign doctoral student is justified in relying on damage caused by the discrimination to which he has been subject, it is for the referring court to assess, in the light of the national legislation applicable in relation to non-contractual liability, the nature of the compensation which he would be entitled to claim.
En forskelsbehandling på grundlag af nationalitet, som er ulovlig efter artikel 39 EF, består i at anvende forskellige bestemmelser på sammenlignelige situationer eller i at anvende den samme bestemmelse på forskellige situationer.
Discrimination based on nationality which is prohibited under Article 39 EC consists in the application of different rules to comparable situations or in the application of the same rule to different situations.
Det tilkommer den nationale ret at afgøre, om det, i tilfælde, hvor en privatretlig forening indgår kontrakter med personer, som forbereder en doktorafhandling, dels i form af stipendiekontrakter, dels i form af arbejdskontrakter, men forbeholder arbejdskontrakterne for nationale statsborgere, udgør en ulige behandling af indenlandske og udenlandske statsborgere, som forbereder en doktorafhandling, potentielt at nægte en udenlandsk statsborger en ret til at vælge mellem de to typer af kontrakter.
It is for the national court to establish whether, where a privatelaw association concludes grant contracts and employment contracts with doctoral students, employment contracts being reserved for domestic doctoral students, the potential withholding of the choice between the two types of contract for a foreign doctoral student resulted in inequality in the treatment of domestic and foreign doctoral students.
DOMSTOLENS DOM (Femte Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT (Fifth Chamber)
I sag C-94/07, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Arbeitsgericht Bonn (Tyskland) ved afgørelse af 4. november 2004, indgået til Domstolen den 20. februar 2007, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Arbeitsgericht Bonn (Germany), made by decision of 4 November 2004, received at the Court on 20 February 2007, in the proceedings
DOMSTOLEN (Femte Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, A. Tizzano, og dommerne A. Borg Barthet og E. Levits (refererende dommer),
THE COURT (Fifth Chamber), composed of A. Tizzano, President of the Chamber, A. Borg Barthet and E. Levits (Rapporteur), Judges,
RACCANELLI generaladvokat: M. Poiares Maduro justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc-Sławiczek, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 10. april 2008, efter at der er afgivet indlæg af:
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: K. Sztranc-Sławiczek, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 April 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved V. Kreuschitz og G. Rozet, som befuldmægtigede, og idet Domstolen efter at have hørt generaladvokaten har besluttet, at sagen skal pådømmes uden forslag til afgørelse, afsagt følgende afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and G. Rozet, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 39 EF og artikel 7 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 39 EC and Article 7 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community (OJ, English Special Edition 1968 (II), p. 475).
Anmodningen er fremsat under en tvist mellem Andrea Raccanelli og Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (herefter »MPG«) vedrørende det arbejdsforhold, der ifølge sagsøgeren i hovedsagen har bestået mellem ham og Max-Planck-Institut für Radioastronomie, Bonn (herefter »MPI«), hvilket institut henhører under MPG.
The reference has been made in the course of proceedings between Mr Raccanelli and the Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften eV (‘MPG’) concerning an employment relationship which Mr Raccanelli claims that he entered into with the Max Planck Institute for Radio Astronomy in Bonn (‘MPI’), which forms part of MPG.
Artikel 1 i forordning nr. 1612/68, som er indeholdt i forordningens afsnit I, der vedrører »[a]dgang til beskæftigelse«, bestemmer:
Article 1 of Regulation No 1612/68, which appears in Title I, headed ‘Eligibility for employment’, provides:
Han har på en anden medlemsstats område navnlig samme fortrinsstilling som statsborgere i denne stat med hensyn til adgangen til ledige stillinger.«
He shall, in particular, have the right to take up available employment in the territory of another Member State with the same priority as nationals of that State.’
Artikel 7 i forordning nr. 1612/68, som er indeholdt i forordningens afsnit II, der vedrører »[u]døvelsen af beskæftigelse og ligestilling«, bestemmer:
Article 7 of Regulation No 1612/68, which appears in Title II, headed ‘Employment and equality of treatment’, is worded as follows:
Enhver bestemmelse i kollektive eller individuelle overenskomster eller andre kollektive aftaler om adgang til beskæftigelse, aflønning og alle andre arbejds- og afskedigelsesvilkår er retligt ugyldig, hvis den fastsætter eller tillader diskriminerende betingelser for arbejdstagere, der er statsborgere i andre medlemsstater.«
Any clause of a collective or individual agreement or of any other collective regulation concerning eligibility for employment, employment, remuneration and other conditions of work or dismissal shall be null and void in so far as it lays down or authorises discriminatory conditions in respect of workers who are nationals of the other Member States.’
Det fremgår af den nationale lovgivning, at der ved en »BAT/2-arbejdskontrakt« eller en »BAT IIa-halvtidsstilling« forstås en kontrakt, som er indgået på grundlag af den på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen gældende lønramme IIa i Bundesangestellten-Tarifvertrag (BAT) (kollektiv overenskomst for forbundsansatte), hvorefter arbejdstiden svarer til 50% af en fuldtidsstilling.
According to national legislation, ‘BAT/2 employment contract’ or ‘BAT IIa halftime contract’ means a contract entered into on the basis of the IIa grade of the pay scale, as applicable at the material time, of the federal collective agreement for public-sector workers (BAT), and under which the working hours correspond to 50% of a full-time post.
MPG anvender to forskellige ordninger for rekruttering af unge forskere, som bl.a. giver dem mulighed for at forberede en doktorafhandling, nemlig en stipendiekontrakt og en arbejdskontrakt.
MPG operates two methods of advancement for junior researchers, enabling them, in particular, to prepare a thesis: a grant contract or an employment contract.
Den væsentligste forskel mellem de to ordninger for støtte til personer, som forbereder en doktorafhandling, er følgende:
The main difference between the two means of support for doctoral students is that:
— stipendiaten er ikke forpligtet til at præstere nogen arbejdsydelse over for det pågældende institut, men kan helt og holdent arbejde på sin doktorafhandling, hvorimod
— the recipient of a grant is under no obligation to work for the institute in question, and instead may devote himself entirely to work relating to his thesis, whereas
— den, som har indgået en kontrakt vedrørende en BAT IIa-halvtidsstilling, er forpligtet til at udføre et arbejde for det institut, hvor han er ansat, og uden for arbejdstiden kun må benytte dettes faciliteter til sin doktorafhandling.
— the holder of a BAT IIa halftime contract is under an obligation to work for the institute which employs him and may use its facilities for the purposes of his thesis only outside his working hours.
Desuden adskiller de to kontrakttyper sig fra hinanden hvad angår den pågældendes skattemæssige forpligtelser og tilslutning til den sociale sikringsordning.
Moreover, the two types of contract may also be distinguished from the point of view of the contracting parties’ tax obligations and their affiliation to the social security system.
Således er stipendiater fritaget for indkomstskat og er ikke tilsluttet den sociale sikringsordning.
Thus, grant recipients are exempt from income tax and are not affiliated to the social security system.
Derimod er forskere med en BAT IIa-halvtidsstilling indkomstskattepligtige og skal betale sociale sikringsbidrag i forbindelse med deres beskæftigelse.
By contrast, researchers holding BAT IIa halftime posts are liable to income tax and must pay social security contributions in respect of their employment.
I perioden mellem den 7. februar 2000 og den 31. juli 2003 var Andrea Raccanelli, som er italiensk statsborger, beskæftiget ved MPI som led i udarbejdelsen af en doktorafhandling.
In the period from 7 February 2000 to 31 July 2003, Mr Raccanelli, an Italian national, worked at MPI in connection with the preparation of his doctoral thesis.
Grundlaget for hans beskæftigelse var en skrivelse fra MPI af 7. februar 2000, som han selv havde underskrevet.
His activities were based on a letter from MPI of 7 February 2000, which was signed by him.
Ved denne skrivelse tildelte MPI ham et månedligt stipendium for perioden mellem den 7. februar 2000 og den 6. februar 2002, med henblik på at han udarbejdede en doktorafhandling i Tyskland og udlandet om »udvikling af et bolometer-kamera til bølgelængder under 300 μm«.
By that letter, MPI awarded him a monthly grant for the period from 7 February 2000 to 6 February 2002 to enable him to prepare his doctorate in Germany and abroad on the subject of the ‘development of a bolometer camera for wavelengths below 300 µm’.
Skrivelsen havde følgende ordlyd:
The letter was worded as follows:
»Modtagelsen af stipendiet forpligter Dem til fuldt ud at arbejde med den opgave, som er formålet med stipendiet.
‘Acceptance of the grant obliges you to dedicate yourself wholly to the objective of the grant.
Andre arbejdsopgaver kræver forhåndsgodkendelse fra institutledelsen.
Other activities require the prior consent of the institute’s management.
Stipendiet udbetales som tilskud til leveomkostninger, men ikke som modydelse for Deres videnskabelige arbejde.
The grant is paid as a contribution to living costs but not as consideration for your scientific work.
Ved at modtage stipendiet forpligter De Dem ikke over for Max-Planck-selskabet til at være beskæftiget som arbejdstager.
Acceptance of the grant does not oblige you to undertake any work as an employee of the Max-Planck-Gesellschaft.
Stipendiet er derfor i henhold til § 3, nr. 44, i lov om indkomstskat [(Einkommensteuergesetz)] fritaget for indkomstskat, samt i henhold til § 6, nr. 22, i bekendtgørelse om opkrævning af skat af lønindkomst
Therefore the grant is exempt from income tax under Paragraph 3(44) of the Einkommensteuergesetz [(Law on income tax)] and exempt from tax on wages under Paragraph 6(22) of the Lohnsteuerdurchführungsverord-
Ved en tillægsaftale af 29. november 2001 til Andrea Raccanellis »kontrakt om udarbejdelse af en doktorafhandling« blev denne forlænget indtil den 6. august 2002 og derpå indtil den 6. maj 2003. For perioden fra den 7. maj til den 31. juli 2003 indgik parterne den 19. maj 2003 en aftale med følgende ordlyd:
By a supplementary contract dated 29 November 2001, Mr Raccanelli’s ‘doctoral student contract’ was extended to 6 August 2002, and, subsequently, to 6 May 2003.
»Andrea Raccanelli vil i perioden fra den 7. maj 2003 til den 31. juli 2003 være gæst ved vores institut.
‘In the period from 7 May 2003 to 31 July 2003 Mr Raccanelli will be here as a guest of our institute.
Instituttet stiller en passende arbejdsplads til rådighed for ham, og han vil blive vejledt af instituttets medarbejdere.
The institute will make an appropriate work place available to him and its operatives will supervise him.
Instituttets udstyr står til rådighed for ham i overensstemmelse med instituttets reglement og de i tilknytning hertil udstedte bestemmelser. Han forpligter sig til at overholde disse bestemmelser.
Other facilities are available to him within the limits of the institute’s regulations and the applicable provisions; he undertakes to comply with these provisions.
Under gæsteopholdet opstår der ikke noget arbejdsforhold, og der vil ikke blive udbetalt noget vederlag.
His stay as a guest does not establish any employment relationship and no allowance shall be paid.
Andrea Raccanelli anlagde sag ved Arbeitsgericht Bonn principalt med påstand om, at det fastslås, at der havde bestået et arbejdsforhold mellem ham og MPG i perioden fra den 7. februar 2000 til den 31. juli 2003.
Mr Raccanelli brought an action before the Arbeitsgericht Bonn (Labour Court, Bonn), primarily for a declaration that there was an employment relationship between him and MPG during the period from 7 February 2000 to 31 July 2003.
Han gjorde gældende, at han inden for denne periode blev behandlet på samme måde som de tyske statsborgere, der forberedte en doktorafhandling, og som havde indgået en kontrakt vedrørende en BAT IIa-halvtidsstilling — hvilke kontrakter ifølge ham var forbeholdt sådanne forskere — idet der navnlig var knyttet den fordel til dem, at den pågældende var tilsluttet den sociale sikringsordning.
Mr Raccanelli claims that, during that period, he was treated in the same way as German doctoral students employed under BAT IIa halftime contracts, for whom such contracts (according to Mr Raccanelli) — involving, in particular, the benefit of social-security affiliation — were reserved.
MPG afviste disse påstande.
MPG rejects those claims.
Den forelæggende ret har ikke udtalt sig om, hvorvidt der bestod et kontraktforhold mellem parterne under den nævnte periode, men finder, at graden af Andrea Raccanellis personlige tilknytning til MPI ikke var tilstrækkelig til at antage, at der bestod et arbejdsforhold mellem parterne.
Without ruling on the factual aspect of the contractual relationship between the two parties during the period in question, the referring court proceeds on the basis that the degree of Mr Raccanelli’s personal dependency on MPI is not sufficient for there to have been an employment relationship between them.
Den forelæggende ret er i tvivl om, hvorvidt MPG, som er en privatretlig forening, er bundet af princippet om forbud mod forskelsbehandling på samme måde, som hvis den var et offentligretligt organ.
The referring court queries whether, in view of MPG’s status as a privatelaw association, MPG is bound by the principle of nondiscrimination as if it were a publiclaw body.
Arbeitsgericht Bonn har derfor udsat sagen og forelagt Domstolen følgende præjudicielle spørgsmål:
In those circumstances, the Arbeitsgericht Bonn decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
»1) Skal sagsøgeren anses for arbejdstager i den forstand, hvori dette begreb er anvendt i fællesskabsretten, når der ikke kræves flere arbejdsydelser af ham end af de personer, der forbereder en doktorafhandling, og som er ansat på grundlag af en BAT/2-kontrakt?
‘(1) Should the applicant be regarded as a worker within the meaning of the Community concept of “worker” if he is not called upon to provide any more work-related services than are doctoral students with an employment contract concluded pursuant to the Bundesangestelltentarifvertrag (federal collective agreement for public-sector workers, “BAT/2”)?