natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Det skal bemærkes, at ækvivalensprincippet ikke blot skal anvendes i relation til de nationale bestemmelser om forældelse og om tilbagesøgning af uberettiget modtagne beløb, men også i relation til samtlige processuelle regler om behandling af sammenlignelige situationer, hvad enten de er af administrativ eller judiciel karakter.
That means that in principle there is no reason why the proportion of the medical training received in a third country should not represent (as it does in the case before the national court) as much as 85% of the total length of the requisite training provided that the condition mentioned in the preceding paragraph is met.
Således skal bestemmelser, hvorefter der kan tages hensyn til den berørtes gode tro, anvendes på samme måde, hvad enten den berørte er en tidligere vandrende arbejdstager, der har betalt bidrag til flere medlemsstaters sociale sikringsordninger eller er en tidligere arbejdstager, der har betalt bidrag til flere ordninger under national ret.
The fact that the diploma is of Community origin entitles the other Member States to conclude that the competent authority of the Member State which awarded it has complied with its obligations of verification under Directive 93/16, so that the mutual trust underlying the system of mutual recognition established by Directive 93/16 is not jeopardised.
Det tilkommer imidlertid den forelæggende ret at efterprøve, om Sante Pasquini på dette punkt befinder sig i en situation, der er sammenlignelig med den situation, som en sådan italiensk pensionist befinder sig i.
If the diploma does not conform with the designations listed in Article 3, 5 or 7 of Directive 93/16 for the Member State which awarded it, that Member State may issue a certificate stating that the diploma in question was none the less awarded following training in accordance with the requirements of Directive 93/16.
Disse principper finder anvendelse på alle de processuelle regler, der finder anvendelse på situationer, der er opstået i forbindelse med udøvelsen af en af Fællesskabets grundlæggende friheder, hvad enten de er af administrativ eller judiciel karakter, herunder de nationale bestemmelser om forældelse og om tilbagesøgning af uberettiget modtagne beløb eller bestemmelser, hvorefter de kompetente institutioner skal tage hensyn til den berørtes gode tro eller regelmæssigt skal foretage en kontrol af dennes pensionsforhold.«
The authorities of the host Member State are bound by a certificate, issued in accordance with Article 9(5) of Directive 93/16, which states that the relevant diploma is treated as one of the qualifications or designations set out in Article 3, 5 or 7 of the directive and was awarded following training in accordance with the provisions of Title III thereof. In the event of new factors coming to light which give rise to serious doubts as to the authenticity of the diploma submitted to them or as to whether it complies with the applicable rules, it is permissible for them to reopen the matter of verification with the authorities of the Member State awarding the relevant diploma. '
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Femte Afdeling') den 6. marts 2003.
Advocate General F.G. Jacobs delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 June 2002.
Sag C-161/02 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber / Den Franske Republik Miljø- og forbrugerbeskyttelse
Artide 23(2) of Council Directive 93/16/EEC is to be interpreted as referring solely to instruction given in, or under the supervision of, a university in a Member State.
»Traktatbrud — direktiv gennemførelsesforanstaltninger« (Femte Afdeling)
The authorities of a Member State, asked to recognise a diploma, certificate or other evidence of formal qualifications listed in Articles 3, 5 or 7 of Directive 93/16, are in principle bound by a statement from the competent authorities of the issuing Member State that such a document is a qualification listed in the relevant article and was awarded following training in accordance with the relevant provisions of Title III of that Directive.
I denne sag er det tilstrækkeligt at fastslå, at den franske regering erkender, at den ved udløbet af fristen i den begrundede udtalelse ikke havde vedtaget de gennemførelsesforanstaltninger, som direktivet kræver, og følgelig, at den ikke har opfyldt sin forpligtelse til at meddele Kommissionen disse på dette tidspunkt.
However, where such a statement - which may be requested only in the circumstances set out in Article 9(5) or 22 of that Directive - is equivocal, they may examine the qualification in order to ascertain its status in the light of the Directive.
»1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/94/EF af 13. december 1999 om adgang tilforbrugeroplysninger om brændstoføkonomi og CO-Demissioner i forbindelse med markedsføring af nye personbiler, idet den ikke har meddelt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber de gennemførelsesforanstaltninger i fransk ret, som direktivet kræver.
Where a Community national holding a medical qualification which has been awarded in a Member State and is listed in Directive 93/16, but does not attest to training acquired entirely in accordance with Article 23 thereof, applies for authorisation to practise medicine in another Member State, the competent authorities of the latter must take into consideration all the diplomas, certificates, other evidence of formal qualifications and relevant experience of the person concerned, by comparing the knowledge and abilities thereby evidenced with those required by the national rules, and may not refuse authorisation unless they fall short of those requirements and the applicant cannot show that he has acquired the knowledge and abilities not attested to.'
Præjudiciel »Sjette momsdirektiv — artikel 26, stk 2 — særordning for rejsebureauer og personer, der organiserer turistrejser — beskatningsgrundlag — fortjenstmargen — samlede beløb, der skal betales af den rejsende« (Sjette Afdeling)
Preliminary ruling (Social security — Old-age pensions —Recalculation —Recovery of sums paid though not due — Limitation —Law applicable — Detailed procedural rules —Concept) (Fifth Chamber)
Ved afgørelse af 13. marts 2001 har Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) forelagt to præjudicielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 26, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977. Tvisten i hovedsagen og de præjudicielle spørgsmål
By order of 24 January 2002the Tribunale Ordinario di Roma (Rome District Court) referred to the Court for a preliminary ruling three questions on the interpretation of Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971, and Regulation (EEC) No 574/72.
First Choice Holidays sætter pakkerejser sammen ved at købe de dele, rejsen består af. Selskabet overlader det til rejsebureauerne inden for rammerne af agenturaftaler at sælge det endelige produkt til de rejsende.
Those questions were raised in proceedings between Mr Pasquini and the Istituto Nazionale della Previdenza Sociale (National Institute of Social Insurance, 'the INPS'), concerning a decision taken by the INPS requiring Mr Pasquini to repay amounts paid though not due by way of an old-age pension.
Agenturaftalerne mellem First Choice Holidays og rejsebureauerne indeholder ingen bestemmelser om den pris, rejsebureauerne kan sælge rejserne til.
Mr Pasquini worked in turn in Italy (140 weeks), France (336 weeks) and Luxembourg (1 256 weeks).
Det står rejsebureauerne frit for at sælge rejser til nedsatte priser i forhold til de priser, der offentliggøres i First Choice Holidays' kataloger.
In response to a request submitted on 5 February 1987 Mr Pasquini obtained from the INPS a retirement pension pro rata as from 1 March 1987.
Rejsebureauerne sælger rutinemæssigt First Choice Holidays' rejser med rabat uden særlig forudgående aftale med First Choice Holidays.
Additions were made to the amount of that pension to bring it up to the level of the minimum pension referred to in Article 8 of Law No 153/69, namely, ITL 397 400 a month, given that at that time Mr Pasquini was receiving neither a French nor a Luxembourg pension.
Det bestemmes ikke desto mindre i agenturaftalerne, at First Choice Holidays modtager den fulde katalogpris fra rejsebureauet, og at rejsebureauet skal have en provision, der svarer til en procentdel af katalogprisen, normalt fastsat til 10% heraf.
The payment decision stated that, pursuant to the above-mentioned provision, the pension as supplemented in order to bring it up to the level of the minimum pension would be recalculated, and therefore reduced, if another pension payable by a foreign body were to be awarded.
I et tilfælde, hvor den fulde pris er 1 000 GBP, og hvor rejsebureauet giver den rejsende en rabat på 50 GBP, skal denne betale 950 GBP til First Choice Holidays.
On 26 July 1988 the INPS notified to Mr Pasquini a second decision recalculating his Italian pension as from 1 March 1987 because of the award to him on that date of a pro rata French pension.
Rejsebureauet debiterer desuden First Choice Holidays en provision på 100 GBP, svarende til 10% af katalogprisen.
That decision reduced the Italian pension to the monthly sum of ITL 259 150.
First Choice Holidays var ofte uvidende om størrelsen af den eventuelle rabat og kendte således ikke den pris, som den rejsende havde betalt.
That third decision provided for the recovery of overpayments in the amount of ITL 56 160 950 (EUR 29 005) in respect of the period from 1 March 1987 to 30 April 2000.
I 1998 krævede First Choice Holidays et beløb på 921 456 GBP tilbagebetalt fra Commissioners under henvisning til, at selskabet fejlagtigt havde svaret moms af de rabatter, som rejsebureauerne havde givet ved salget af selskabets rejser.
The administrative appeal brought by Mr Pasquini before the INPS on 30 October 2000 was rejected on 13 December 2000 on the ground that 'Article 13 of Law No 412/91 is not applicable to recovery of sums paid though not due in connection with the withdrawal of the supplement bringing the total up to the level of the minimum pension as a result of the award of a foreign pension, since at the time of assessment the beneficiary was informed that the amount of the pension was provisional, as provided for by Article 8 of Law No 153/69'.
Ved afgørelse af 22. november 1999 antog retten sagen til realitetsbehandling, og gav First Choice Holidays medhold.
The rules on limitation or on recovery of sums paid though not due must be sought in the national law of the Member State concerned.
Commissioners indbragte VAT and Duties Tribunals afgørelse for High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division (Det Forenede Kongerige). Ved afgørelse af 28. juni 2000 fastslog High Court of Justice, at sjette direktivs artikel 26 ikke fandt anvendelse i det ovennævnte tilfælde på beløbet på 50 GBP, som rejsebureauet betalte, da der ikke var tale om et beløb, »der skal betales af den rejsende«. Commissioners indbragte afgørelsen fra High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division, for Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division). Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division), der er af den opfattelse, at afgørelsen af den verserende tvist afhænger af fortolkningen af sjette direktiv, har besluttet at udsætte sagen og forelægge Domstolen to præjudicielle spørgsmål. De præjudicielle spørgsmål
Although national law is applicable to a situation arising from the overpayment of a pension supplement by reason of the authorised maximum income's having been exceeded, it must however be stated that, with regard to a situation concerning a worker who has exercised his right to freedom of movement under the Treaty, it is a requirement of Community law that the detailed procedural rules governing that situation should observe the principles of equivalence and effectiveness.
Den forelæggende ret ønsker med de to præjudicielle spørgsmål, der behandles samlet, nærmere bestemt oplyst, om sjette direktivs artikel 26, stk. 2, skal fortolkes således, at begrebet »samlede beløb [...], der skal betales af den rejsende« i bestemmelsens forstand, omfatter det ekstra beløb, som et rejsebureau, der optræder som agent for regning af den, der organiserer turistrejser, under omstændigheder som de i forelæggelsesafgørelsen beskrevne skal betale den, der organiserer turistrejser, ud over den pris, som den rejsende har betalt, og svarende til den rabat, som den rejsende har fået af rejsebureauet i forhold til katalogprisen fra den, der organiserer turistrejser.
It must be stated that the principle of equivalence must be applied not only with regard to provisions of national law on limitation of actions and recovery of sums paid though not due, but also to all procedural rules governing the treatment of comparable situations, whether administrative orjudicial. judicial.
Under omstændigheder som de af den forelæggende ret beskrevne er det ekstra beløb, som rejsebureauet betaler den, der organiserer turistrejser, en betingelse, som den, der organiserer turistrejser, underkaster leveringen af dennes tjenesteydelse, og den provision, der tilkommer rejsebureauet, er beregnet på grundlag af den fulde katalogpris for rejsen.
Provisions making it possible to take into account the good faith of the person concerned must thus be applied in an equivalent manner, whether the person is a former migrant worker who has been a member of social security schemes in more than one Member State or a former worker who has been a member of more than one scheme under domestic law.
Et sådant ekstra beløb, der betales af tredjemand, har således en direkte sammenhæng med den tjenesteydelse, som leveres til den rejsende.
Nevertheless, it is for the court making the reference to establish whether, in that respect, Mr Pasquini's situation is comparable to that of an Italian pensioner.
Det følger heraf, at det er omfattet af den modydelse for denne tjenesteydelse, som opkræves af den, der organiserer turistrejser, og at det følgelig er indeholdt i det »samlede beløb [...], der skal betales af den rejsende«, i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs artikel 26, stk. 2.
'Since Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employedpersons, to self-employedpersons and to members of their families moving within the Community, as amended and updated by Council Regulation (EC) No 118/97 of 2 December 1996, does no more than ensure coordination of provisions of national legislation in the field of social security, it is national law which is applicable to a situation arising out of the payment of sums not due, made to a person in receipt of more than one pension by virtue of his belonging to social security schemes in various Member States, in theform of a pension supplement where the maximum authorised income is exceeded.
Det kan ikke anses for modydelsen for en tjenesteydelse, leveret af den, der organiserer turistrejser, til rejsebureauet og bestående i at give denne mulighed for at sælge rejsen til nedsat pris.
The two-year timelimit referred to in Articles 94,95,95a and 95b of Regulation No 1408/71 cannot be applied by analogy to such a situation.
»Artikel 26, stk 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstatemes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at begrebet »samlede beløb [...], der skal betales af den rejsende«, i bestemmelsens forstand omfatter det ekstra beløb, som et rejsebureau, der optræder som agent for regning af den, der organiserer turistrejser, under omstændigheder sont de i forelæggelsesafgørelsen beskrevne skal betale den, der organiserer turistrejser, ud over den pris, som den rejsende har betak, og svarende til den rabat, som den rejsende har fået af rejsebureauet i forhold til katalogprisen fra den, der organiserer turistrejser.«
Those principles apply to all the procedural rules governing the treatment of situations arising out of the exercise of a Community freedom, whether those rules are administrative orjudicial, judicial,
Generaladvokat A Tizzano fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet fSiette Afdeling^) den 12. september 2002. ^
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sitting of the Fifth Chamber on 6 March 2003.
Præjudiciel »Offentlige kontrakter — direktiv 89/665/EØF — klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentlige Jcontrakter — artikel 1, stk 3 — personer, som skal have adgang til klageprocedurerne« (Sjette Afdeling)
(Failure of a Member State to fulfil obligations —Directive 1999/94/EC —Failure to communicate implementing measures) (Fifth Chamber)
Ved kendelse af 25. juni 2001 har Bundesvergabeamt forelagt to præjudicielle spørgsmål om fortolkningen af artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989.
By application lodged at the Court Registry on 30 April 2002, the Commission of the European Communities brought an action for a declaration that, by failing to communicate measures transposing into national law the provisions of Directive 1999/94/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 or, at any rate, by not informing it fully thereof, the French Republic has failed to fulfil its obligations under the Directive.
De indklagede udskrev et udbud med henblik på at indhente projektforslag fra arkitekter og fastlægge udvælgelseskriterierne for et udbud af en kontrakt vedrørende arkitektydelser i forbindelse med bygning af et nyt fakultet for maskinkonstruktion ved TU-Wien. I udbudsprocedurens første fase blev der udskrevet en projektkonkurrence med henblik på at »indhente offentlige interessetilkendegivelser og ideer«.
Here it need merely be stated that it is clear that the French Government admits that it had not adopted the implementing measures required by the Directive on the date upon which the period laid down by the reasoned opinion expired and, therefore, that it could not have complied with the obligation to communicate them to the Commission on that date.
»1) Skal artikel 1, stk. 3, i [...] direktiv 89/665[...] fortolkes således, at enhver, der ønsker at få tildelt en offentlig kontrakt, der er i udbud, har klageadgang?
The Court (Fifth Chamber) decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion.
Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende, skal ovennævnte direktivbestemmelse da fortolkes således, at en bydende har lidt eller vil kunne lide skade som følge af en påstået overtrædelse — i det foreliggende tilfælde den ordregivende myndigheds beslutning om at vurdere en anden bydendes bud som det mest fordelagtige — også når hans bud ganske vist ikke er blevet udelukket af den ordregivende myndighed, men klageinstansen under en klageprocedure konstaterer, at den bydendes bud nødvendigvis burde være blevet udelukket?«
Preliminary ruling (Sixth VAT Directive —Article 26(2) -Special scheme for the taxation of travel agents and tour operators — Taxable amount —Margin — Total amount to be paid by the traveller) (Sixth Chamber)
I denne forbindelse er det tilstrækkeligt at bemærke, at medlemsstaterne i medfør af artikel 1, stk. 3, i direktiv 89/665 skal sikre, at der er adgang til de i direktivet fastsatte klageprocedurer »i det mindste« for personer, der har eller har haft interesse i at opnå en bestemt offentlig kontrakt, og som har lidt eller vil kunne lide skade som følge af en påstået overtrædelse af fællesskabsbestemmelserne om indgåelse af offentlige kontrakter eller nationale bestemmelser til gennemførelse heraf.
By decision of 13 March 2001 the Court of Appeal of England & Wales, Civil Division, referred to the Court for a preliminary ruling two questions on the interpretation of Article 26(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977. The main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
I lyset af de faktiske omstændigheder i hovedsagen skal dette spørgsmål forstås således, at det ønskes oplyst, om en bydende, som vil anfægte lovligheden af den ordregivende myndigheds beslutning om ikke at vurdere hans bud som det mest fordelagtige, kan nægtes adgang til de klageprocedurer, som er fastsat i direktiv 89/665, med den begrundelse, at hans bud burde være blevet udelukket på forhånd af den ordregivende myndighed af andre årsager, og at han derfor ikke har lidt eller vil kunne lide skade som følge af den påståede overtrædelse.
However, the agency agreements provide that First Choice Holidays is to receive from the agent the full price appearing in the brochure and that the agent is to receive a commission equal to a given percentage, usually 10% of that price.
Hvis den bydendes bud var blevet udelukket af den ordregivende myndighed på et tidspunkt, som ligger forud for udvælgelsen af det bedste bud, burde han, som en person, der har lidt eller vil kunne lide skade som følge af beslutningen om udelukkelse af hans bud, være givet adgang til at anfægte lovligheden heraf gennem de klageprocedurer, som er fastsat i direktiv 89/665.
In a case where the full price is GBP 1 000 and the agent gives the customer a discount of GBP 50, the customer will have to pay GBP 950 to First Choice Holidays. In practice, First Choice Holidays will receive the GBP 950 through the travel agent who will have to pay First Choice Holidays GBP 50 in addition, corresponding to the difference between the price indicated in the brochure and that in fact charged.
Det hedder i domskonklusionen:
discount or commission.
»1) Artikel 1, stk 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, er ikke til hinder for, at der kun er adgang tildei direktivet fastsatte klageprocedurer for personer, der ønsker at få tildelt en offentlig kontrakt, hvis disse har lidt eller vil kunne tide skade som følge af den påståede overtrædelse.
In 1998, First Choice Holidays submitted a claim to the Commissioners for the repayment of GBP 921 456, on the basis that it had incorrectly accounted for VAT in respect of the discounts given by travel agents when selling its holidays.
Den bydende skal under den klageprocedure, som således åbnesfor ham, gives adgang til at anfægte den udelukkelsesgrund, på grundlag af hvilken den instans, der er ansvarlig for klageprocedurerne, vil drage den slutning at han ikke har lidt eller vil kunne tide skade som følge af den påståede overtrædelse.«
The Commissioners appealed against the Tribunal's decision to the High Court of Justice of England & Wales, Chancery Division. By a decision of 28 June 2000, the High Court held that Article 26 of the Sixth Directive did not apply, in the above example, to the GBP 50 payable by the travel agent because it was not an amount 'to be paid by the traveller'. The Commissioners appealed against that decision of the High Court of Justice of England & Wales, Chancery Division, to the Court of Appeal of England & Wales, Civil Division. The Court of Appeal, Civil Division, taking the view that the resolution of the dispute before it depended on the interpretation of the Sixth Directive, decided to stay proceedings and to refer to the Court for a preliminary ruling a number of questions.