natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Som Kommissionen har gjort gældende, har sagsøgeren haft mulighed for at fremkomme med sine bemærkninger til den oprindelige fastlæggelse af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår (jf. præmis 9-12 ovenfor).
As the Commission contends, the applicant was placed in a position to submit its observations on the initial MET determination (see paragraphs 9 to 12 above).
Det var endog sagsøgerens bemærkninger, som navnlig indeholdt oplysninger om prisen på importeret stål, der foranledigede Kommissionen til at genoverveje den oprindelige fastlæggelse af status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår.
The applicant’s observations, which supplied inter alia information on the price of steel imports, even led the Commission to contemplate reversing its initial MET determination.
Det skal derfor konstateres, at sagsøgeren allerede har haft lejlighed til, under en tidligere del af den administrative procedure, at fremkomme med bemærkninger til det standpunkt, der på ny blev præsenteret i de reviderede dokumenter med endelige, generelle og særlige oplysninger af 23. marts 2007.
It is clear therefore that the applicant had already had the opportunity, at an earlier stage in the administrative procedure, to give its view on the position set out again in the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document of 23 March 2007.
Sagsøgeren har, som Rådet har understreget, i øvrigt ikke præciseret, hvilke argumenter virksomheden kunne have gjort gældende, hvis der ikke havde foreligget den påviste procedurefejl, og som Kommissionen ikke allerede havde undersøgt.
Moreover, as the Council states, the applicant does not specify what arguments not already considered by the Commission it could have put forward had the procedural irregularity raised not occurred.
Det må i den forbindelse konstateres, at ud over argumenterne vedrørende den påståede anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), sidste punktum, fremgår det ikke af skrivelsen af 2. april 2007, at sagsøgeren har fremsat nye argumenter som svar på Kommissionens standpunkt.
In that regard, it must be concluded that, apart from the arguments concerning alleged application of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation, it is not apparent from the letter of 2 April 2007 that the applicant put forward any new arguments in response to the Commission’s new position.
Sagsøgerens bemærkninger koncentrerede sig nemlig om, hvilken betydning de konstaterede uregelmæssigheder i sagsøgerens regnskab skulle tillægges, samt hvilke konsekvenser oplysningerne om prisen på importeret stål skulle have, som er spørgsmål, i forhold til hvilke sagsøgeren allerede tidligere havde redegjort for sit synspunkt.
The applicant’s observations focused on the significance to be attached to the accounting shortcomings discovered and the inferences to be drawn from the information on the price of steel imports, which are issues on which it had already made its view fully known.
Bemærkningerne i samme skrivelse om anvendelsen af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), sidste punktum, og dommen i sagen Nanjing Metalink mod Rådet, kunne under alle omstændigheder ikke påvirke indholdet i den anfægtede forordning, eftersom, således som det blev fastslået i forbindelse med det første anbringende, afvisningen af at tildele status som virksomhed, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, var baseret på de materielle kriterier indeholdt i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), første afsnit, andet led (jf. præmis 48 og 49 ovenfor).
The observations made in that same letter concerning application of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation and the judgment in Nanjing Metalink v Council did not, in any event, influence the content of the contested regulation since, as was found in the context of the first plea, the refusal to grant MET was based on application of the substantive criteria contained in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation (see paragraphs 48 and 49 above).
FOSHAN SHUNDE YONGJIAN HOUSEWARES & HARDWARE MOD RÅDET 76
FOSHAN SHUNDE YONGJIAN HOUSEWARES & HARDWARE v COUNCIL 76
Følgelig må det konstateres, at tilsidesættelsen af grundforordningens artikel 20, stk. 5, ikke kan påvirke indholdet af den anfægtede forordning og dermed heller ikke sagsøgerens ret til forsvar.
The Court accordingly finds that the infringement of Article 20(5) of the basic regulation did not affect the content of the contested regulation and hence the applicant’s rights of defence.
Denne uregelmæssighed kan derfor ikke føre til, at den anfægtede forordning er ulovlig og skal annulleres.
That irregularity cannot therefore result in unlawfulness and annulment of the contested regulation.
Det andet anbringende må således forkastes.
The second plea must therefore be rejected.
Ifølge procesreglementets artikel 87, stk. 2, pålægges det den tabende part at betale sagens omkostninger, hvis der er nedlagt påstand herom.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
I henhold til reglementets artikel 87, stk. 4, bærer medlemsstater og institutioner, der er indtrådt i en sag, deres egne omkostninger.
Under Article 87(4) of those rules, the Member States and institutions which intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Da sagsøgeren har tabt sagen, og Rådet og de intervenerende selskaber har nedlagt påstand om, at sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger, bør det pålægges sagsøgeren at bære sine egne omkostninger og betale Rådets og de intervenerende selskabers omkostninger.
Since the Council and the intervening companies have applied for costs and the applicant has been unsuccessful, the applicant must be ordered to bear its own costs and to pay those incurred by the Council and the intervening companies.
Kommissionen og Den Italienske Republik bærer deres egne omkostninger.
The Commission and the Italian Republic shall bear their own costs.
RETTEN (Sjette Afdeling):
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Sixth Chamber)
2) Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler Rådets, Vale Mill (Rochdale) Ltd’s, Pirola SpA’s og Colombo New Scal SpA’s omkostninger. 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Italienske Republik bærer deres egne omkostninger.
Orders Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd to bear its own costs and to pay the costs incurred by the Council, Vale Mill (Rochdale) Ltd, Pirola SpA and Colombo New Scal SpA; 3. Orders the Commission and the Italian Republic to bear their own costs.
Afsagt i offentligt retsmøde i Luxembourg den 29. januar 2008.
Delivered in open court in Luxembourg on 29 January 2008.
Sag T-95/06
Case T-95/06
»Plantesorter — klage til EF-Sortsmyndighedens appelkammer — afvisning — ikke individuelt berørt — effektiv domstolsbeskyttelse — begrundelsespligt«
(Plant varieties — Appeal to the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office — Inadmissibility — Lack of individual concern — Effective judicial protection — Obligation to state reasons)
Rettens dom (Anden Afdeling) af 31. januar 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court of First Instance (Second Chamber), 31 January 2008 . .
Landbrug — ensartede lovgivninger — sortsbeskyttelse — forordning nr. 2100/94 og nr. 1239/95 — klageprocedure
Agriculture — Uniform legislation — Protection of plant varieties — Regulations Nos 2100/94 and 1239/95 — Appeals procedure
Det fremgår af flere sprogudgaver af artikel 49, stk. 1, i forordning nr. 1239/95 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2100/94 for så vidt angår proceduren for EF-Sortsmyndigheden, at forpligtelsen til at give meddelelse om en mangel og opfordre til afhjælpning heraf er betinget af, at det er objektivt muligt at afhjælpe de konstaterede mangler.
remedied. Since Article 49(1) of Regulation No 1239/95 requires the Board of Appeal to ascertain whether the appeal complies with all the provisions of the basic regulation and the implementing regulation, it would otherwise be obliged to inform the applicant of all problems relating to admissibility, including those which could not be remedied, which would be contrary to the objective of that provision.
Denne bestemmelse forpligter således appelkammeret til at foretage en bedømmelse af sagsøgerens mulighed for at afhjælpe manglen med henblik på alene at opfordre til berigtigelser, der er mulige. Da formålet med forpligtelsen i den nævnte artikel 49, stk. 1, er at gøre det muligt for klageren inden for en fastsat frist at afhjælpe de mangler, som appelkammeret har konstateret, skal det være muligt at afhjælpe de nævnte mangler.
Although, in specific situations, informing an appellant of a problem of admissibility which cannot be remedied may certainly protect that appellant from a decision based on reasoning which has not been subject to an exchange of views, such a general obligation to inform would most often be a burden for the Board of Appeal and, at the same time, ineffective, since that appellant would be unable to remedy the problem.
som det er muligt at afhjælpe. Eftersom artikel 49, stk. 1, i forordning nr. 1239/95 forpligter appelkammeret til at kontrollere, om klagen er i overensstemmelse med alle bestemmelserne i basis- og gennemførelsesforordningen, ville det nemlig i modsat fald være forpligtet til at give meddelelse om alle problemer vedrørende sagens antagelse til realitetsbehandling, herunder problemer, der ikke kan afhjælpes, hvilket ville være i strid med bestemmelsens formål.
It can be seen from several language versions of Article 49(1) of Regulation No 1239/95 establishing implementing rules for the application of Regulation No 2100/94 as regards proceedings before the Community Plant Variety Office that the obligation to inform and to request remedial action is subject to the objective possibility that the deficiencies found can be rectified.
Selv om meddelelse om et problem — der ikke kan afhjælpes — vedrørende klagens antagelse til realitetsbehandling i særlige situationer kan tjene til at beskytte en klager mod en afgørelse, der er baseret på en begrundelse, der ikke har været genstand for drøftelse, vil en sådan generel forpligtelse til at give meddelelse oftest være belastende for appelkammeret og samtidig virkningsløs, da klageren ikke kan afhjælpe problemet.
Thus, that provision requires the Board of Appeal to assess whether it is possible for an appellant to remedy a deficiency in order to limit the request for remedial action to corrections which are possible. Since the objective of the obligation to inform and to request remedial action laid down in the abovementioned Article 49(1) is to permit an appellant to remedy the deficiencies found by the Board of Appeal within the period specified, it must be possible for those deficiencies to be remedied.
(jf. præmis 34 og 37)
(see paras 34, 37)
Forpligtelsen til at give meddelelse er i øvrigt forbundet med forpligtelsen til at opfordre klageren til at afhjælpe mangler,
In addition, the obligation to inform is linked to that of requiring the applicant to remedy deficiencies capable of being
Med henblik på afgørelsen af, om en person er individuelt berørt i den
In order to determine whether a person is individually concerned within the
Selv om det er korrekt, at betingelsen i artikel 230, stk. 4, om, at der skal være tale om et indgreb i individuelle rettigheder, skal fortolkes i lyset af princippet om en effektiv domstolsbeskyttelse under hensyntagen til de forskellige omstændigheder, som kan individualisere en sagsøger, kan en sådan fortolkning ikke føre til, at der ses bort fra den omhandlede betingelse, som er udtrykkeligt fastsat i traktaten, idet man derved ville overskride grænserne for de beføjelser, Fællesskabets retsinstanser er tillagt ved traktaten.
While it is true that the condition of individual concern laid down in the fourth paragraph of Article 230 EC must be interpreted in the light of the principle of effective judicial protection by taking account of the various circumstances that may distinguish an applicant individually, such an interpretation cannot have the effect of setting aside the condition in question, expressly laid down in the Treaty, without going beyond the jurisdiction conferred by the Treaty on the Community Courts.
Begrebet »individuelt berørt person« i den betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 68 i forordning nr. 2100/94 om EF-sortsbe-skyttelse, skal således anvendes i lyset af retspraksis vedrørende realitetsbehandlingen af sager anlagt i henhold til artikel 230, stk. 4, EF, og derfor finder disse overvejelser tilsvarende anvendelse i denne sag.
Since the concept of a person to whom a decision is of ‘individual concern’ within the meaning of Article 68 of Regulation No 2100/94 on Community plant variety rights must be applied in the light of the caselaw on admissibility of actions brought under the fourth paragraph of Article 230 EC, those considerations apply equally to the present case.
betydning, hvori udtrykket er anvendt i artikel 68 i forordning nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse, skal den pågældende være berørt af afgørelsen om tildeling af beskyttelse på grund af visse egenskaber, som er særlige for ham, eller en faktisk situation, der adskiller ham fra alle andre og derfor individualiserer ham på lignende måde som afgørelsens adressat.
meaning of Article 68 of Regulation No 2100/94 on Community plant variety rights, that person must be affected by the decision granting protection by reason of certain attributes which are peculiar to him or by reason of circumstances in which he is differentiated from all other persons and distinguished individually just as in the case of the person addressed.
I denne forbindelse har en branchesammenslutning, som er oprettet for at varetage og repræsentere dens medlemmers interesser, såsom et forbund af foreninger af landbrugskooperativer i tre spanske provinser, der samlet omfatter næsten alle lokale landbrugskooperativer i disse provinser, kun kompetence til at anlægge et annullationssøgsmål til prøvelse af en afgørelse truffet af EF-Sortsmyndighedens appelkammer vedrørende meddelelse af EF-sortsbeskyttelse for en mandarinsort, hvis branchesammenslutningen selv er individualiseret, fordi dens egne interesser som sammenslutning er berørt, navnlig fordi dens forhandlerposition er blevet berørt ved den retsakt, som påstås annulleret, hvis den repræsenterer interesser hos virksomheder, som selv har søgsmålskompetence, og hvis en retsforskrift udtrykkeligt indrømmer den en række processuelle rettigheder.
In that regard, a professional association set up to protect and represent the interests of its members, such as a federation of unions of farming cooperatives in three Spanish provinces which in turn comprise almost all the local farming cooperatives in those three provinces, has standing to bring an action for annulment only where the association is differentiated by reason of the adverse impact on its own interests as an association, in particular because its position as a negotiator has been affected by the measure of which the annulment is sought, where the association represents the interests of undertakings which themselves have locus standi or where a legal provision expressly confers upon it a number of powers of a procedural nature.
Eftersom ingen af disse betingelser er opfyldt i den foreliggende sag, kan den omtalte branchesammenslutnings søgsmål ikke antages til realitetsbehandling.
Since none of those conditions are fulfilled in the present case, the action brought by the abovementioned federation is inadmissible.
I øvrigt har enhver, der har fremsat en skriftlig indsigelse mod meddelelsen af sortsbeskyttelse under den administrative procedure, i henhold til artikel 59, 67 og 69 i forordning nr. 2100/94 adgang til at klage til EF-Sortsmyndighedens appelkammer, og endvidere indrømmer artikel 68 klagemulighed for enhver, der ganske vist ikke har deltaget i denne
Moreover, according to Articles 59, 67 and 68 of Regulation No 2100/94, any person who has raised a written objection to the grant of the plant variety right in the course of the administrative procedure may lodge an appeal before the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office and, pursuant to Article 68, to persons who did not take part in the procedure and to whom
(jf. præmis 84-86 og 111)
(see paras 84-86, 111)
procedure, og som ikke er adressat for afgørelsen, der er truffet ved afslutningen af proceduren, men som er berørt umiddelbart og individuelt af afgørelsen.
the decision adopted at the end of that procedure is not addressed but to whom it is of direct and individual concern.
Eftersom denne klage tillader efterfølgende indbringelse for Fællesskabets retsinstanser, kan sagsøgeren ikke påberåbe sig manglende effektiv domstolsbeskyttelse.
Since an appeal before the Board of Appeal permits a further appeal to the Community Courts, the applicant cannot allege a lack of effective judicial protection.
En sagsøger, der anfægter en afgørelse truffet af EF-Sortsmyndighedens appelkammer vedrørende meddelelse af EF-sortsbeskyttelse for en mandarinsort, savner retlig interesse i at kræve annullation af en sådan afgørelse på grund af formmangler i et tilfælde, hvor annullationen af afgørelsen kun vil medføre, at der træffes en ny afgørelse, som materielt er identisk med den annullerede.
An applicant challenging a decision of the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office concerning the grant of a Community plant variety right in regard to a mandarin variety has no legitimate interest in securing the annulment of such a decision on the ground of a formal defect where the annulment of the decision could only give rise to another decision substantially identical to the decision annulled.
(jf. præmis 116 og 117)
(see paras 116, 117)
(jf. præmis 126)
(see para. 126)
RETTENS DOM (Anden Afdeling)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber)
I sag T-95/06,
In Case T-95/06,
EF-Sortsmyndigheden (CPVO) ved M. Ekvad, som befuldmægtiget, bistået af solicitor D. O’Keefe og advokaterne J. Rivas de Andrés og M. Canal Fontcuberta sagsøgt, den anden part i sagen ved EF-Sortsmyndighedens appelkammer og intervenient ved Retten:
Community Plant Variety Office (CPVO), represented by M. Ekvad, acting as Agent, assisted by D. O’Keefe, Solicitor, J. Rivas de Andrés and M. Canal Fontcuberta, lawyers, defendant, the other party to the proceedings before the Board of Appeal of the CPVO, intervening before the Court, being
Nador Cott Protection SARL, etableret i Saint-Raphaël (Frankrig), ved advokaterne M. Fernández Mateos, S. González Malabia og M. Marín Bataller angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. november 2005 af EF-Sortsmyndighedens appelkammer (sag A 001/2005) vedrørende meddelelse af EF-sortsbeskyttelse for mandarinsorten Nadorcott, har
Nador Cott Protection SARL, established in Saint-Raphaël (France), represented by M. Fernández Mateos, S. González Malabia and M. Marín Bataller, lawyers,
DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS (Anden Afdeling) sammensat af dommerne N.J. Forwood, som fungerende formand, I. Pelikánová og S. Papasavvas, justitssekretær: fuldmægtig K. Andová, under henvisning til stævningen, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 21. marts 2006, under henvisning til EF-Sortsmyndighedens svarskrift, der blev indleveret til Rettens Justitskontor den 7. juli 2006, under henvisning til intervenientens svarskrift, som blev indleveret til Rettens Justitskontor den 3. juli 2006, efter retsmødet den 4. juli 2007,
Registrar: K. Andová, Administrator, having regard to the application lodged at the Registry of the Court on 21 March 2006, having regard to the response of the CPVO lodged at the Registry of the Court on 7 July 2006, having regard to the response of the intervener lodged at the Registry of the Court on 3 July 2006, further to the hearing on 4 July 2007,
Artikel 59 i Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 om EF-sortsbeskyt-telse (EFT L 227, s. 1, herefter »basisforordningen«), som vedrører indsigelser mod meddelelse af beskyttelse, bestemmer:
Article 59 of Council Regulation (EC) No 2100/94 of 27 July 1994 on Community plant variety rights (OJ 1994 L 227, p. 1 (‘the basic regulation’) provides, in regard to objections to grant of right, that:
Enhver kan over for Sortsmyndigheden fremsætte skriftlig indsigelse mod meddelelse af EF-sortsbeskyttelse.
Any person may lodge with the Office a written objection to the grant of a Community plant variety right.
Indsigeren er foruden ansøgeren part i sagen om meddelelse af EF-sortsbeskyt-telse.
Objectors shall be party to the proceedings for grant of the Community plant variety right in addition to the applicant.
Indsigeren har adgang til dokumenterne, herunder resultaterne af den tekniske afprøvning og sortsbeskrivelsen som omhandlet i artikel 57, stk. 2, jf. dog artikel 88.
Without prejudice to Article 88, objectors shall have access to the documents, including the results of the technical examination and the variety description as referred to in Article 57(2).
Afgørelser vedrørende indsigelser kan træffes sammen med afgørelser i medfør af artikel 61, 62 eller 63.«
The decisions on objections may be taken together with the decisions pursuant to Articles 61, 62 or 63.’
Artikel 67, stk. 1, i basisforordningen foreskriver, at »[a]fgørelser truffet af Sortsmyndigheden i medfør af artikel 20, 21, 59, 61, 62, 63 og 66 […] kan påklages«.
Article 67(1) of the basic regulation provides that ‘[a]n appeal shall lie from decisions of the Office which have been taken pursuant to Articles 20, 21, 59, 61, 62, 63 and 66’.
Basisforordningens artikel 68 bestemmer:
According to Article 68 of the basic regulation:
»Enhver fysisk og juridisk person kan med forbehold af artikel 82 indbringe klage over en afgørelse, der retter sig til vedkommende, eller over en afgørelse, som, skønt den er udfærdiget i form af en afgørelse rettet til en anden person, dog berører den umiddelbart og individuelt.
‘Any natural or legal person may appeal, subject to Article 82, against a decision, addressed to that person, or against a decision which, although in the form of a decision addressed to another person, is of direct and individual concern to the former.
Parterne i sagen kan være og Sortsmyndigheden er part i appelsagen.«
The parties to proceedings may, and the Office shall, be party to the appeal proceedings.’
Artikel 49, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31. maj 1995 om gennemførelsesbestemmelser til basisforordningen (EFT L 121, s. 37, herefter »gennemførelsesforordningen«) bestemmer, under overskriften »Afvisning af en klage«, at »[h]vis klagen ikke er i overensstemmelse med basisforordningen, navnlig artikel 67, 68 og 69, eller nærværende forordning, navnlig artikel 45, giver appelkammeret klageren meddelelse herom og opfordrer denne til om muligt at afhjælpe de konstaterede mangler inden for en af appelkammeret fastsat frist«, og at »[h]vis klagen ikke rettidigt berigtiges, afviser appelkammeret sagen«.
Article 49(1) of Commission Regulation (EC) No 1239/95 of 31 May 1995 establishing implementing rules for the application of the basic regulation (OJ 1995 L 121, p. 37), (‘the implementing regulation’) provides, under the title ‘Rejection of the appeal as inadmissible’, that, ‘[i]f the appeal does not comply with the provisions of the Basic Regulation and in particular Articles 67, 68 and 69 thereof or those of this Regulation and in particular Article 45 thereof, the Board of Appeal shall so inform the appellant and shall require him to remedy the deficiencies found, if possible, within such period as it may specify’ and that ‘[i]f the appeal is not rectified in good time, the Board of Appeal shall reject it as inadmissible’.
Gennemførelsesforordningens artikel 50 vedrørende den mundtlige forhandling ved EF-Sortsmyndighedens appelkammer præciserer:
Article 50 of the implementing regulation, dealing with oral proceedings before the Board of Appeal of the Community Plant Variety Office (CPVO), provides as follows: