natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ifølge Kommissionen indeholder den irske lovgivning og den deraf følgende praksis med hensyn til sanktionsforanstaltninger en række mangler, der bringer
According to the Commission, there are shortcomings in the Irish legislation relating to enforcement measures and in the resulting enforcement practices which
KOMMISSIONEN MOD IRLAND gennemførelsen og den korrekte anvendelse af det ændrede direktiv 85/337 i fare, selv om medlemsstaterne ved direktivet pålægges at indføre en effektiv kontrol- og sanktionsordning.
COMMISSION v IRELAND undermine the proper transposition and implementation of Directive 85/337 as amended, when, under that directive, an effective system of control and enforcement is mandatory.
Kommissionen har for det første gjort gældende, at de sanktionsforanstaltninger, der er fastsat i den irske byggelovgivning, ikke kompenserer for den omstændighed, at lovgivningen ikke indeholder bestemmelser, hvorved det pålægges at overholde kravene om vurdering af indvirkningen på miljøet, før projekterne gennemføres.
First, the Commission claims that the enforcement measures provided for by Irish planning legislation do not offset the absence of provisions requiring compliance with the obligations as to an environmental impact assessment before development is carried out.
Kommissionen har for det andet gjort gældende, at praksis med hensyn til sanktionsforanstaltninger bringer den korrekte gennemførelse af det ændrede direktiv 85/337 i fare.
Secondly, the Commission claims that enforcement practices undermine the proper transposition of Directive 85/337 as amended.
Kommissionen har herved henvist til særlige situationer, der efter dens opfattelse illustrerer manglerne ved den irske lovgivning vedrørende kontrollen med, at direktivets regler overholdes.
The Commission refers to specific situations which illustrate, in its opinion, the deficiencies of the Irish legislation regarding supervising compliance with the rules established by that directive.
For så vidt angår den procedure, der følges med hensyn til sanktioner, har Irland gjort gældende, at valget af og udformningen af disse henhører under medlemsstaternes frie skøn, da kontrollen med hensyn til fysisk planlægning og miljøet ikke er blevet harmoniseret på fællesskabsplan.
As regards the procedure relating to enforcement, Ireland contends the choice and form of enforcement is a matter within the discretion of Member States, in particular as there has been no harmonisation at Community level of planning and environmental controls.
Irland har fremhævet, at den sanktionsordning, der er fastsat i den irske lovgivning, under alle omstændigheder er fuldstændig og effektiv.
In any event, Ireland states that the system of enforcement established by the Irish legislation is comprehensive and effective.
Medlemsstaten har i denne forbindelse bemærket, at de relevante bestemmelser på det miljøretlige område er retligt bindende.
The Member State adds that, under en -vironmental law, the applicable provisions are legally binding.
Ved denne lovgivning pålægges planlægningsmyndighederne således at sende en advarsel, når de får kendskab til, at et ureglementeret projekt er under udførelse, medmindre projektet er af underordnet betydning.
Thus, the legislation places planning authorities under the obligation of sending a warning letter when they learn that an unauthorised development is being carried out, unless they consider that the development is of minor importance.
Efter advarslen er blevet afsendt, skal byggemyndighederne tage stilling til, om det er hensigtsmæssigt at udstede et påbud.
Once the warning letter has been sent, the planning authorities must decide whether it is appropriate to issue an enforcement notice.
Hensigten med advarslen er at gøre det muligt for dem, der er ansvarlige for ureglementerede projekter, at foretage en afhjælpende foranstaltning, før der meddeles påbud, og før de øvrige stadier i sanktionsproceduren indledes.
The warning letter is intended to enable the persons responsible for unauthorised developments to undertake remedial action before the enforcement notice and the other stages of enforcement proceedings.
Hvis der meddeles et påbud, fastsættes der deri nogle forpligtelser, hvis manglende opfyldelse udgør en lovovertrædelse.
If an enforcement notice is issued, that sets out obligations and failure to comply with its requirements constitutes an offence.
Irland har tilføjet, at sanktionsordningen skal tage hensyn til de forskellige rettigheder, som bygherrerne, grundejerne, det offentlige og de af projektet direkte berørte private borgere er indehavere af, idet disse rettigheder skal afvejes mod hinanden for at nå frem til et retfærdigt resultat.
Ireland adds that the enforcement regime must take account of various competing rights held by developers, landowners, the public and individuals directly affected by the development, and the weight of those various rights must be measured in order to reach a fair result.
Det er ubestridt, at en manglende undersøgelse af indvirkningen på miljøet, således som det kræves efter det ændrede direktiv 85/337, i Irland kan afhjælpes ved at indhente en tilladelse til lovliggørelse, der navnlig gør det muligt at lade et ureglementeret projekt bestå, under forudsætning af at ansøgningen om en sådan tilladelse indgives, før der iværksættes en sanktionsprocedure.
It is undisputed that, in Ireland, the absence of an environmental impact assessment required by Directive 85/337 as amended can be remedied by obtaining a retention permission which makes it possible, in particular, to leave projects which were not properly authorised undisturbed, provided that the application for such a permission is made before the commencement of enforcement proceedings.
Denne mulighed kan, således som Irland i øvrigt har medgivet, føre de kompetente myndigheder til at undlade at gribe ind for at suspendere eller stoppe et projekt, der falder ind under anvendelsesområdet for det ændrede direktiv 85/337, og som er under udførelse, eller som allerede er gennemført i strid med godkendelseskravet og kravet om den undersøgelse af indvirkningen på miljøet, der skal gå forud for meddelelse af en sådan tilladelse, og til at afstå fra at indlede den sanktionsprocedure, der er fastsat i PDA, idet Irland i denne forbindelse har fremhævet, at der på dette område gælder en skønsmæssig kompetence.
The consequence of that possibility, as indeed Ireland recognises, may be that the competent authorities do not take action to suspend or put an end to a project that is within the scope of Directive 85/337 as amended and is being carried out or has already been carried out with no regard to the requirements relating to development consent and to an environmental impact assessment prior to issue of that development consent, and that they refrain from initiating the enforcement procedure provided for by the PDA, in relation to which Ireland points out that the powers are discretionary.
Det er således godtgjort, at den sanktionsordning, Irland har indført, er utilstrækkelig, for så vidt som den omstændighed, at der findes en mulighed for at opnå tilladelse til lovliggørelse, fratager den enhver effektivitet, idet denne utilstrækkelighed er den direkte konsekvens af det traktatbrud, der er påvist ved gennemgangen af de to foregående anbringender.
The inadequacy of the enforcement system set up by Ireland is accordingly demonstrated inasmuch as the existence of retention permission deprives it of any effectiveness, and that inadequacy is the direct consequence of the Member State’s failure to fulfil its obligations which was found in the course of consideration of the first two pleas in law.
Denne konstatering svækkes ikke af den omstændighed, at sanktionsordningen ifølge Irland skal tage hensyn til de forskellige rettigheder, som bygherrerne, grundejerne, det offentlige og de af det relevante projekt direkte berørte private borgere er indehavere af.
That conclusion is not affected by the fact that, according to Ireland, the enforcement regime must take account of the various competing rights held by developers, landowners, the public and individuals directly affected by the development.
Nødvendigheden af en afvejning af disse interesser kan nemlig ikke i sig selv berettige, at en kontrol- og sanktionsordning ikke er effektiv.
The need to weigh those interests cannot in itself provide justification for the ineffectiveness of a system of control and enforcement.
Det bliver således ikke nødvendigt at gennemgå de forskellige eksempler, som Kommissionen er fremkommet med for at illustrere den mangelfulde iværksættelse af sanktionsforanstaltninger, idet disse mangler følger direkte af selve den irske lovgivnings utilstrækkelighed.
Accordingly, it becomes superfluous to analyse the various examples put forward by the Commission to illustrate the deficiencies in application of the enforcement measures, since those deficiencies are the direct result of the inadequacies of the Irish legislation itself.
Det tredje anbringende er følgelig ligeledes begrundet, og det første klagepunkt må derfor i det hele tages til følge.
Consequently, the third plea in law is also well founded, and therefore the first complaint must be upheld on all of the pleas in law.
Det skal endelig bemærkes, at det første klagepunkt må tiltrædes såvel med hensyn til det ændrede direktiv 85/337 som med hensyn til direktiv 85/337.
Lastly, the decision that the first complaint is well founded holds good both with regard to Directive 85/337 as amended and with regard to Directive 85/337.
Den tilladelse til lovliggørelse, der er fastsat ved den irske lovgivning, har desuden ikke ændret karakter.
In addition, the characteristics of the retention permission that are specified by the Irish legislation have remained the same.
Det følger af det ovenstående, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 4 og 5-10 i direktiv 85/337 såvel i dets affattelse forud for som i dets affattelse efter de ved direktiv 97/11 indførte ændringer, idet det ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at projekter, som er omfattet af direktivet, før de gennemføres helt eller delvist, først vurderes med hensyn til nødvendigheden af en vurdering af indvirkningen på miljøet, og derefter, såfremt projekterne kan få væsentlig indvirkning på miljøet på grund af deres art, dimensioner eller placering, undergives en vurdering af denne indvirkning i overensstemmelse med direktivets artikel 5-10.
It follows from the foregoing that, by failing to adopt all measures necessary to ensure that projects which are within the scope of Directive 85/337 either before or after amendment by Directive 97/11 are, before they are executed in whole or in part, first, considered with regard to the need for an environmental impact assessment and, secondly, where those projects are likely to have significant effects on the en -vironment by virtue of their nature, size or location, that they are made subject to an assessment with regard to their effects in accordance with Articles 5 to 10 of that directive, Ireland has failed to fulfil its obligations under Articles 2, 4 and 5 to 10 of that directive.
Det andet klagepunkt
The second complaint
Dette klagepunkt vedrører betingelserne for opførelsen af en vindmøllepark i Derrybrien i Galway County. De forskellige tilladelser, der er opnået i den anledning, skal indledningsvis omtales.
This complaint relates to the circumstances obtaining for the construction of a wind farm at Derrybrien, County Galway, in relation to which it is useful first to note the various consents obtained.
Som det fremgår af sagen, blev der den 4. og den 18. december 1997 indgivet ansøgninger om tilladelse til projektets to første faser, der hver vedrørte 23 vindmølleturbiner.
As is clear from the documents before the Court, applications for consent relating to the first two phases of the development, each involving 23 wind turbines, were submitted on 4 and 18 December 1997.
Der blev indgivet nye ansøgninger den 23. januar 1998, idet de tidligere ansøgninger ikke blev anset for at være gyldige.
Fresh applications were lodged on 23 January 1998, since the earlier applications for consent were held to be invalid.
Der blev meddelt tilladelse den 12. marts 1998.
Permission was issued on 12 March 1998.
Den 5. oktober 2000 blev der indgivet en ansøgning om tilladelse til tredje fase, der bl.a. vedrører 25 turbiner og serviceveje, hvilken ansøgning blev imødekommet den 15. november 2001.
On 5 October 2000, an application was made for consent for a third phase of works relating, inter alia, to 25 turbines and service
KOMMISSIONEN MOD IRLAND ændre projektets to første faser, hvilken tilladelse han fik den 30. juli 2002.
On 20 June 2002, the developer applied for consent to alter the first two phases of the development, and those changes were authorised on 30 July 2002.
Da den tilladelse, der var meddelt for de to første faser, var udløbet, anmodede bygherren i løbet af oktober 2003 om forlængelse af den pågældende tilladelse, hvilket blev imødekommet i løbet af november 2003.
In October 2003, when the consent granted for the first two phases of the works had expired, the developer applied for renewal of that consent, which was granted in November 2003.
Med dette klagepunkt har Kommissionen gjort gældende, at Irland ikke har vedtaget alle de nødvendige bestemmelser for at sikre, at der før udstedelsen af tilladelser i relation til vindmølleparken og aktiviteter i den forbindelse samt tilknyttede anlægsarbejder blev foretaget en vurdering af projektets indvirkning på miljøet i overensstemmelse med artikel 5-10 i direktiv 85/337 og det ændrede direktiv 85/337.
By this complaint, the Commission claims that Ireland did not take all the measures necessary to ensure that the development consents relating to the wind farm and associated works were preceded by an assessment of the environmental effects of the project, in accordance with Articles 5 to 10 of Directive 85/337 and of Direct- ive 85/337 as amended.
I denne forbindelse har Kommissionen gjort gældende, at selv om der i overensstemmelse med irsk lovgivning blev foretaget undersøgelser af indvirkningen på miljøet for visse dele af det omhandlede projekt, var disse undersøgelser mangelfulde.
The Commission argues that, while, pursuant to the Irish legislation, environmental impact assessments were carried out for various constituent parts of the development, those assessments were deficient.
Navnlig har den undersøgelse af indvirkningen på miljøet, der blev udført i løbet af 1998, ikke korrekt behandlet de miljømæssige risici, der er forbundet med udførelsen af de forskellige dele af projektet.
In particular, the environmental impact assessment carried out in 1998 did not properly address the environmental risks attached to execution of the various constituent parts of the development.
Den undersøgelse af den miljømæssige påvirkning, der blev udført for projektets tredje fase, er ligeledes utilstrækkelig.
The impact assessment carried out for the third phase of the development was vitiated by the same inadequacies.
Kommissionen har desuden anført, at vindmølleparken er det største jordanlæg til udnyttelse af vindkraft, der nogensinde er blevet iværksat i Irland, og et af de største i Europa.
The Commission adds that the wind farm is the largest terrestrial wind-energy development ever planned in Ireland and one of the largest in Europe.
Kommissionen har ligeledes gjort gældende, at opførelsen af vindmølleparken har nødvendiggjort nedlæggelse af et 263 hektar stort område med nåleskov, idet der blev givet tilladelse til fældning den 20. maj 2003.
The Commission claims also that the construction of the wind farm required the destruction of large areas of coniferous forest amounting to 263 hectares, a felling licence having been granted on 20 May 2003.
Der blev imidlertid ikke foretaget nogen vurdering af denne operations indvirkning på miljøet i strid med den irske lovgivnings egne krav.
However, no environmental impact assessment was carried out for that operation, contrary to the very requirements of the Irish legislation.
Kommissionen har tilføjet, at Irland ikke efter jordskredet den 16. oktober 2003 og den miljømæssige katastrofe, der efterfølgende opstod derved, at den mængde tørv, der rev sig løs fra et af de områder, hvor vindmølleparken var under opførelse, forurenede floden Owendalulleegh og dræbte ca. 50 000 fisk og varigt beskadigede arternes yngleområder, foretog nogen fornyet vurdering af denne konstruktions indvirkning på miljøet, før bygherren genoptog arbejderne i løbet af 2004.
The Commission adds that, after the landslide which occurred on 16 October 2003 and the consequent ecological disaster, when the mass of peat which was dislodged from an area under development for the wind farm polluted the Owendalulleegh river, causing the death of about 50 000 fish and lasting damage to the fish spawning beds, Ireland carried out no fresh environmental impact assessment of this construction before the resumption of work on the site by the developer in 2004.
Irland har præciseret, at da der i løbet af 1997 og senere i 1998 blev indgivet ansøgninger i relation til de to første faser af opførelsen af vindmølleparken, var denne kategori af projekter hverken nævnt i bilag I eller bilag II til direktiv 85/337 som værende omfattet af direktivets anvendelsesområde.
Ireland contends that, when consents were applied for, in 1997 and in 1998, for the first two phases of construction of the wind farm, neither Annex I nor Annex II to Directive 85/337 referred to that category of project as being among those within its scope.
Tilladelsen var således ikke betinget af, at der forinden var foretaget en vurdering af indvirkningen på miljøet, således som det foreskrives i direktivet.
Accordingly, it was not necessary that consent be preceded by an environmental impact assessment as governed by that directive.
Irland har tilføjet, at de ansøgninger, der blev indgivet i løbet af 1998, alligevel var bilagt en erklæring om projektets miljøpåvirkning i overensstemmelse med den irske lovgivning.
Ireland adds that the applications submitted in 1998 were, however, accompanied, in accordance with the Irish legislation, by an environmental impact statement.
Irland er i øvrigt af den opfattelse, at det forekommer kunstigt at forsøge at påvise, at aktiviteter, der er løst knyttet til projektet om at opføre en vindmøllepark, såsom anlæg af en vej, tørvegravning, drift af stenbrud eller transport af elektricitet, var af en sådan vigtighed, at de nødvendiggjorde en vurdering af indvirkningen på miljøet som omhandlet i direktiv 85/337.
Ireland considers, moreover, that it is artificial to attempt to suggest that ancillary aspects of the wind farm project, such as road construction, peat extraction, quarrying or electricity transmission, were of such importance that they made an en -vironmental impact assessment within the meaning of Directive 85/337 necessary.
Irland er endvidere af den opfattelse, at en ansøgning om forlængelse af gyldigheden af en tilladelse ikke udgør en »tilladelse« som omhandlet i det ændrede direktiv 85/337.
Ireland considers, in addition, that an application to extend the duration of a planning permission does not constitute ‘development consent’ within the meaning of Directive 85/337 as amended.
Irland har endelig gjort gældende, at jordskredet var et resultat af de anvendte byggemetoder, og at der i den sammenhæng ikke er tale om vanskeligheder, der kunne være blevet opdaget forinden ved hjælp af en undersøgelse af indvirkningen på miljøet, selv hvis en sådan undersøgelse havde opfyldt direktivets krav.
Ireland contends lastly that the landslide was caused by the construction methods used and that there was no question of difficulties which could have been anticipated by an environmental impact assessment, even one in conformity with the Community requirements.
Irland har i øvrigt præciseret, at byggemetoderne blev ændret med henblik på at sikre fuldførelsen af vindmølleparken i fuld sikkerhed, efter at anlægsarbejderne var blevet suspenderet, og der var foretaget en undersøgelse.
It also states that, in order to ensure the safe completion of the wind farm, construction work practices were changed, after construction work had been suspended and an investigation carried out.
Hvad for det første angår de betingelser, hvorunder tilladelserne blev givet den 12. marts 1998 i relation til de to første faser af opførelsen af vindmølleparken, der blev anmodet om ved ansøgninger indgivet den 23. januar 1998, skal der indledningsvis tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt direktiv 85/337 overhovedet finder anvendelse.
First, as regards the circumstances in which the consents relating to the first two phases of construction of the wind farm project were granted on 12 March 1998 following applications submitted on 23 January 1998, it is necessary to begin by deciding whether Directive 85/337 is applicable.
I denne forbindelse bemærkes, at det følger af artikel 3 i direktiv 97/11, at hvis en ansøgning om tilladelse er forelagt den kompetente myndighed inden den 14. marts 1999, finder bestemmelserne i direktiv 85/337 fortsat anvendelse.
It is clear from Article 3 of Directive 97/11 that if an application for development consent was submitted to a competent authority before 14 March 1999, the provisions of Directive 85/337 continued to apply.
Selv om det er ubestridt, at anlæg til udnyttelse af vindkraft til energiproduktion hverken er opført i bilag I eller bilag II til direktiv 85/337, har Irland i øvrigt ikke bestridt, at de to første faser af opførelsen af vindmølleparken har nødvendiggjort omfattende arbejder, herunder tørvegravning og udvinding af andre mineraler end metal- og energiholdige mineraler samt anlæg af veje, hvilke arbejder er nævnt i samme direktivs bilag II, henholdsvis i punkt 2, litra a) og c), og i punkt 10, litra d).
Moreover, while it is common ground that installations for the harnessing of wind power for energy production are not listed in either Annex I or Annex II to Directive 85/337, it is not disputed by Ireland that the first two phases of construction of the wind farm required a number of works, including the extraction of peat and of minerals other than metalliferous and energy-producing minerals, and also road construction, which are listed in Annex II to that directive, respectively in point 2(a) and (c) and in point 10(d).
Direktiv 85/337 skulle følgelig have været anvendt på de to første faser af opførelsen af vindmølleparken, idet disse faser navnlig indebar udførelse af arbejder, der er nævnt i direktivets bilag II.
Consequently, Directive 85/337 was applicable to the first two phases of construction of the wind farm in so far as they involved specifically the carrying out of work on projects referred to in Annex II to that directive.
Irland har imidlertid hævdet, at de kompetente myndigheder skønnede, at man ikke bevægede sig inden for rammerne af bilag II til direktiv 85/337, for så vidt som de tilknyttede arbejder i form af tørvegravning og anlæg af veje var af mindre betydning i forhold til projektet om anlæg af selve vindmølleparken.
However, Ireland states that the competent authorities took the view that Annex II to Directive 85/337 was not applicable, since the ancillary works of peat extraction and road construction were minor aspects of the project of wind farm construction itself.
De kompetente myndigheder har følgelig vurderet, at der ikke var anledning til at foranstalte en undersøgelse af, om de planlagte projekter kunne få væsentlig indvirkning på miljøet, og dermed heller ikke til at betinge tilladelserne af, at der foretoges en vurdering af indvirkningen på miljøet i overensstemmelse med kravene i direktiv 85/337.
The competent authorities therefore considered that there was no need either to investigate whether the intended projects were likely to have significant effects on the environment or, accordingly, to conduct an environmental impact assessment meeting the requirements of Directive 85/337 prior to granting the consents.