natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mens begrebet »kompulsiv« antyder, at en afhængighedstilstand er nødvendig, er lovovertrædere i denne kategori alle dem, som er tvunget til at dække deres stofbrug via ulovlige indtægter, og som vil blive bestemt efter type og mønster for stofbrug, socioøkonomisk situation og omfang af afvigende livsstil. Det er reelt sådan, at ikke alle, der er afhængige af dyre stoffer, begår berigelseskriminalitet — de kan tilpasse deres brug efter
While the pharmacology of most illicit drugs is well known, the specific mechanisms through which they promote violent behaviours are not fully understood although some substances, usually stimulants, are known to produce
En metode, der er blevet anvendt mere og mere i empiriske undersøgelser, har været at anvende den tredelte begrebsramme, som Goldstein har opstillet for forholdet mellem narkotika og kriminalitet.
An increasingly common approach in empirical studies has been to apply the tripartite conceptual framework proposed by Goldstein for the relationship between drugs and crime.
I denne model fører stoffer til vold gennem en samkøring af modellerne for psykofarmakologiske forbrydelser, kompulsive berigelsesforbrydelser og systemiske forbrydelser.
In this model, drugs lead to violence through an integration of the psychopharmacological, economiccompulsive and systemic models.
Selv om denne metode måske ikke dækker alle de mulige sammenhænge mellem narkotika og kriminalitet, giver den dog en nyttig begrebsramme for en analyse af narkotikarelateret kriminalitet.
Although it may not encompass all the possible relationships between drugs and crime, this approach does provide a useful conceptual framework for the analysis of drug-related crime.
Derudover er det, i et politisk perspektiv, nyttigt at medtage en model med en juridisk definition, hvor narkotikalovovertrædelser betragtes som en anden type narkotikarelateret kriminalitet.
Additionally, from a policy perspective, it is helpful to include a legal definition model, in which crimes against drug laws are considered to be another type of drug-related crime.
Den begrebsmodel, der følger heraf, og som sammensættes af fire kategorier af narkotikaforbrydelser, danner grundlag for definitionen af det begreb for »narkotikarelateret kriminalitet«, der anvendes her, og hvis individuelle komponenter diskuteres nedenfor.
The resulting conceptual model, composed of four categories of drug crimes, is the basis for the definition of the term ‘drugrelated crime’ used here, the individual components of which are discussed below.
Narkotikalovovertrædelser såsom grupper, der er under narkotikabehandling eller grupper af anholdte, og giver derfor kun et begrænset overblik over de komplekse sammenhænge mellem narkotika og kriminalitet i den samlede befolkning.
Typically studies have looked at offending patterns in captive populations, such as those in drug treatment or arrestees and therefore provide a restricted view of the complex relationships between drugs and crime in a total population.
deres økonomi og narkotikapriserne, de kan prøve at forøge deres lovlige indtægter (sociale ydelser, beskæftigelse, pantsætning), eller de kan undgå udgifter ved at maksimere deres indtægter »i naturalier« (bolig, måltider osv.).
Indeed, not all those who are dependent on expensive drugs commit economic crime — they may regulate their use according to their financial resources and drug prices, attempt to increase their legitimate income (social benefits, employment, pawning goods) or avoid expenditures by maximising income ‘in kind’ (accommodation, meals, etc.).
Mange stofbrugere benytter sig af en kombination af alle disse midler.
Many drug users utilise a combination of all these means.
Systemiske forbrydelser
Systemic crimes
Overtrædelser af narkotikalovgivningen kan omfatte narkotikabrug, -besiddelse, -dyrkning, -fremstilling, -import og -handel, men også andre dermed beslægtede overtrædelser, såsom ulovlig fremstilling af og handel med prækursorer eller pengehvidvaskning.
Violations of drug-related legislation may include drug law offences such as drug use, possession, cultivation, production, importation and trafficking, but also other related offences such as the illicit manufacture and trafficking of precursors or money laundering.
Overtrædelser i forbindelse med kørsel under påvirkning af narkotika er også medtaget i denne kategori af narkotikarelateret kriminalitet.
Drug driving (driving under the influence of drugs) offences are also included in this category of drug-related crime.
Ved en estimering af det reelle samlede omfang af alle typer kriminalitet vil der altid være et »mørketal«, baseret på den indberettede del, som det vil være vanskeligt at opgøre, og det gælder ikke mindst for narkotikarelateret kriminalitet.
Estimating the true total volume of any type of crime, the ‘dark figure’, based on the fraction that is reported, is always difficult, and this is especially the case for drug-related crime.
Med undtagelse af narkotikalovovertrædelser, der giver sig selv, bliver spørgsmålet om, hvorvidt en indberettet forbrydelse med rimelighed kan betragtes som narkotikarelateret eller ej, hverken evalueret eller registreret, hvorved værdien af officielle kriminalitetsstatistikker begrænses, når det skal vurderes, hvor stort problemet med narkotikarelateret kriminalitet er, set isoleret.
With the obvious exception of drug law offences, whether or not a reported crime can be reasonably considered drug-related is neither assessed nor recorded, making official statistics on crime of limited value in estimating the size of the drug-related crime problem when taken on their own.
I nogle undersøgelser har man imidlertid forsøgt at anlægge et skøn over andelen af forskellige typer overtrædelser, der er narkotikarelaterede, og dernæst anvende denne andel til at producere samlede skøn over narkotikarelateret kriminalitet.
However, some studies have attempted to estimate the proportion of different types of offence that are drug-related and then apply this fraction to produce overall estimates of drug-related crime.
Systemisk kriminalitet refererer til voldelige handlinger (f.eks. overfald, drab) begået som en del af de illegale narkotikamarkeders funktion som led i illegale distributions- og forsyningsaktiviteter.
Systemic criminality refers mainly to violent acts (e.g. assaults, homicides) committed within the functioning of illicit drug markets, as part of the business of drug supply, distribution and use.
Vold som en strategi for kontrol bruges i forskellige situationer, herunder territoriale uoverensstemmelser, afstraffelse af snyderi, gældsopkrævning og sammenstød med politiet.
Violence as a strategy of control is used in various situations including territorial disputes, punishment for fraud, debt collection and clashes with the police.
I narkotikaproducerende lande og transitlande, hvor de gældende retsregler udfordres, kan systemiske forbrydelser også omfatte f.eks. bestikkelse af virksomheder, regeringer og banksystemer samt forbrydelser mod menneskeheden begået af personer, der er involveret i narkotikahandel.
In drug production and transit countries where the rule of law is challenged, systemic crimes may also encompass, for example, corruption of businesses, governments and banking systems or crimes against humanity by drug traffickers. ckers.
Undersøgelser af narkotikarelateret kriminalitet har ofte overset narkotikalovovertrædelser, fordi sammenhængen mellem stoffer og kriminalitet er af en meget forskelligartet karakter — i dette tilfælde er stoffer og kriminalitet pr. definition kædet sammen i lovgivningen, i stedet for efter hvilken virkning én slags adfærd har på en anden.
Studies of drug-related crime have often overlooked drug law offences as the link between drugs and crime is of a very different nature — in this case drugs and crime are linked by definition in the law, rather than by any effect of one behaviour on the other.
Sådanne overtrædelser er i sig selv afhængige af et forbud mod et sæt psykoaktive stoffer.
Such offences are indeed intrinsically dependent on the prohibition of a set of psychoactive substances.
Det er imidlertid vigtigt at tage disse stoffers illegale status med i betragtning, idet det er en faktor, der indgår i volden på narkotikamarkedet, og som kan forværre økonomisk motiveret kriminalitet yderligere gennem stigende narkotikapriser.
However, it is important to consider the illicit status of these drugs as it is a factor in drug market violence and may exacerbate economically motivated offending by increasing drug prices.
Desuden optager narkotikalovovertrædelser en væsentlig del af politiets og retsvæsenets aktiviteter og ressourcer.
In addition, drug law offences account for a substantial share of law enforcement and criminal justice system activities and resources.
Det er især vanskeligt at bestemme karakteren af sammenhængen mellem stoffer og kriminalitet, og navnlig om én form for adfærd er tilstrækkelig til, at den anden opstår (en stærk årsagssammenhæng) eller blot er nødvendig (en svag årsagssammenhæng).
It is especially difficult to determine the nature of the link between drugs and crime, and particularly whether one behaviour is sufficient for the other to occur (a strict causal relationship) or merely necessary (a weak causal relation).
Det er imidlertid vigtigt i enhver undersøgelse af narkotika og kriminalitet at sondre mellem en årsagssammenhæng mellem de to former for adfærd, for så vidt angår den samlede livsbane (der er kronologisk ordnet) og en sammenhæng, der kun vedrører den specifikke situation, hvori en forbrydelse begås.
However, it is important in any study of drugs and crime to distinguish between a causal link between the two behaviours in terms of overall life pathway (linked to temporal order) and one that pertains only to the specific situation in which a crime is committed.
Systemisk vold og forbud hænger sammen og udspringer primært af et markeds illegale karakter, der er kendetegnet ved enorme profitter, og hvor der ikke anvendes en normal handelslovgivning.
Systemic violence is linked to prohibition as it stems mainly from the illicit nature of a market characterised by huge profits and whose participants cannot resort to standard business law.
Der er ikke nogen egentlig sammenhæng med stofbrug, og det er generelt ikke klart, om narkotika (handel og brug) fører til systemisk kriminalitet eller omvendt, eller endog om det blot er en del af den samme generelle livsstil.
There is no intrinsic connection with drug use, and it is less clear in general whether drugs (trafficking and use) lead to systemic crime or the reverse, or even whether they are just part of the same general lifestyle.
Imidlertid kan udbredelsen af vold på narkotikamarkederne forøge sandsynligheden for, at stofbrugere bliver gerningsmænd til eller ofre for voldsforbrydelser.
However, the pervasiveness of violence in drug markets may increase the likelihood of drug users becoming perpetrators or victims of violent crimes.
Stofbrug kan også have en indirekte virkning på andre former for forbrydelser end narkotikalovovertrædelser.
The four categories of drug-related crime suggested, and the models on which they are derived, are not mutually exclusive.
Dette ville gøre denne type forbrydelser relativt »billigere« (i form af en mindre sandsynlighed for anholdelse og kortere fængselsophold), hvilket derfor kan forøge forekomsten heraf.
Rather, the categorisation should be considered to demonstrate ‘ideal types’ that allow drug-related crime to be conceptualised and facilitate comparisons.
Der er gennemført mange undersøgelser af sammenhængen mellem narkotikabrug, — handel og — kriminalitet, primært i USA.
Drug use may also have an indirect impact on crimes other than drug law offences.
Typisk har undersøgelserne kigget på mønsteret af overtrædelser inden for kontrollerede befolkningsgrupper,
Indeed, from an economic perspective, which views crime as a reaction to prices and incentives, any increase in the proportion of available resources allocated to the enforcement of drug laws would reduce the resources allocated to other crimes.
DA C kun beretter om beskeden brug.
EN C others, particularly in eastern Europe, treatment for opioid users, there are report only very limited use.
effektive substitutionsbehandlinger eller farmakologiske behandlingsmuligheder til rådighed for kokainbrugere.
no proven effective substitution or pharmacological treatment options currently available for cocaine users.
Det skønnes, at 12 millioner (3,5 %) voksne i Europa i alderen fra 15-64 har prøvet kokain, og 4,5 millioner (1,3 %) har prøvet det inden for det sidste år.
An estimated 12 million (3.5 %) European adults aged 15–64 have tried cocaine and 4.5 million (1.3 %) have used it in the last year.
Generelt set er udbudet af kokain, brugen og beslægtede problemer i Europa steget i det
Overall, cocaine supply, use and related problems in Europe have risen over the last decade, and prices have dropped.
Kokain stiller Europas stofbehandlingscentre over for nye udfordringer.
However, this overall trend masks considerable inter-country variation.
Nogle lande, som f.eks. Det Forenede Kongerige, Italien og Spanien, har oplevet betydelige stigninger i brugen af kokain, mens andre, især i Østeuropa, den samtidige brug af andre psykoaktive stoffer udviklingen og målretningen af tiltag, og i modsætning til behandlingen af opioide brugere er der ikke for øjeblikket stillet nogen påviseligt
Some countries, such as the UK, Spain and Italy, have seen considerable increases in cocaine use while
I denne fremstilling vil der blive fokuseret på nogle vigtige emner i forbindelse med behandlingen af kokainbrugere.
This paper addresses a number of important issues for the delivery of services for cocaine users.
Hvordan kan de forskellige brugergrupper nås og hjælpes?
How can the different groups of users be reached and helped?
Hvilken behandlingstype bør man stille til rådighed for afhængige kokainbrugere?
What type of treatment should be made available for dependent cocaine users?
Er der brug for nye specialiserede behandlingstilbud, eller bør de eksisterende reguleres?
Cocaine use presents new challenges for Europe’s drug treatment services.
Kokain er hydrokloridsalt fremstillet af blade fra kokaplanten (Erythroxylon coca Lam), som hovedsageligt dyrkes i Sydamerika.
Cocaine is the hydrochloride salt produced from the leaves of the coca plant (Erythroxylon coca Lam) which is cultivated mainly in South America.
Kokainpulver bliver typisk sniffet (inhaleret) og sjældnere injiceret.
Powder cocaine is typically snorted (insufflated) and, less frequently, injected.
Det giver eufori og undertrykker appetitten og har adskillige negative følgevirkninger (se »Sundhedsmæssige spørgsmål«).
It produces euphoria and appetite suppression, and has multiple negative effects on health (see ‘Health issues’).
Crack er en speciel tilberedning af kokain, som ryges og fremstilles af kokainhydroklorid.
Crack is the smokable form of cocaine and is manufactured from cocaine hydrochloride.
Det er kendt for sin øjeblikkelige virkning og de problematiske brugsmønstre.
It is known for immediate effects and association with problematic patterns of use.
4,5 millioner voksne i Europa (1,3 %) har brugt kokain inden for det sidste år.
Some 4.5 million European adults (1.3 %) have used cocaine in the last year.
Kokainbrugere har generelt udvist en opadgående tendens i det seneste årti.
Last year cocaine prevalence has shown an overall upward trend over the last decade, although with variations between EU Member States, ranging from 0.1 % to 3.0 % of the population.
Der har dog været variationer mellem EU-medlemslandene på mellem 0,1 % til 3,0 % af befolkningen.
These existing services may need adapting to meet the specific needs of cocaine and crack users.
Kokainbrug kan føre til afhængighed, og efterspørgslen efter behandling af et kokainmisbrug er steget.
Cocaine use can lead to dependence and treatment demand related to cocaine has increased.
Psykiatriske lidelser, kardiovaskulære sygdomme og andre sundhedsproblemer er associeret med kokainbrug.
Psychiatric, cardiovascular and other health problems are also associated with cocaine use.
Intravenøst brug af kokain er forbundet med risiko for overførsel af blodbårne sygdomme, såsom hiv og hepatitis C.
Injecting cocaine carries the risk of transmission of blood-borne diseases such as HIV and hepatitis C.
Der kan identificeres tre kernegrupper af kokainbrugere: socialt velintegrerede, opioidbrugere, hvoraf nogle er i substitutionsbehandling, og marginaliserede crackbrugere.
Three core groups of problem cocaine users can be identified: socially well-integrated individuals; opioid users, some of whom are substitution treatment clients; and marginalised crack users.
3. udgave 2007
3rd issue 2007
Figur 1: Sidste års udbredelse af kokainbrug blandt unge voksne (mellem 15-34 år) i Europa
Figure 1: Last-year prevalence of cocaine use among young adults (aged 15–34) in Europe
På andenpladsen, kun overgået af cannabis, er kokain et af de mest solgte narkotiske stoffer i verden.
Second only to cannabis, cocaine is among the most trafficked drugs in the world.
I 2005 blev der beslaglagt skønsmæssigt 752 ton globalt og 107 ton i Europa, og Spanien tegnede sig for ca. halvdelen af beslaglæggelserne i Europa.
In 2005, an estimated 752 tonnes were seized worldwide and 107 tonnes in Europe, with Spain accounting for about half of European seizures.
Alt i alt er de beslaglagte mængder og antallet af beslaglæggelser i Europa steget siden 2000 og vil nå op på ca. 70 000 i 2005.
Overall, the quantities seized and the number of seizures have increased in Europe since 2000, reaching around 70 000 cases in 2005.
Gennemsnitsprisen for kokain er faldet i de fleste lande, der har indrapporteret data herom.
Average prices of cocaine have fallen in most reporting countries.
Generelle befolkningsundersøgelser viser en stigning i brugen af kokain i mange EU-lande, selv om denne nu kan aftage i nogle af medlemslandene med den højeste udbredelse (Det Forenede Kongerige, Spanien).
the general population. Studies with cocaine users who are not in treatment typically report a well-educated and socially integrated user demographic.
Kokainbrug er mere almindeligt blandt unge voksne i alderen 15-34 (figur 1) og blandt mænd. Stoffet indtages også ofte sammen med andre illegale stoffer og alkohol.
Furthermore, studies and treatment data allow us to distinguish three different profiles or groups of problem cocaine users.
omfatter kokainbrugere, som ikke er i behandling, afslører typisk en veluddannet og socialt integreret brugerdemografi.
General population surveys show an increase in cocaine use in many EU countries, although this may now be slowing down in some Member States with the highest prevalence (UK, Spain).
Desuden giver undersøgelses- og behandlingsdata os mulighed for at skelne mellem tre forskellige profiler eller grupper af problematiske kokainbrugere.
Cocaine use is more common among young adults aged 15–34 (Figure 1) and males. The drug is often consumed alongside other illicit drugs and alcohol.
Sundhedsmæssige aspekter
Health issues
(kardiovaskulære, cerebrovaskulære, neurologiske, psykiatriske etc.).
Acute and chronic cocaine use, often in combination with other substances, can cause multiple disorders (cardiovascular, cerebrovascular, neurological, psychiatric, etc.).
Ved kokaininjektion er der også risiko for at pådrage sig blodbårne sygdomme, såsom hiv og hepatitis C. Der berettes ikke ofte om akutte kokainrelaterede dødsfald som følge af overdosis, og i sådanne sjældne tilfælde nævnes masseeksponering. De fleste rapporterede kokaindødsfald skyldes den kroniske toksicitet, der medfører kardiovaskulære og neurologiske komplikationer.
Cocaine injection also carries the risk of transmission of blood-borne diseases such as HIV and hepatitis C. Acute cocaine-related deaths from overdose are not frequently reported, but in such rare cases a massive exposure is mentioned.
Kokainbrug er påvist at have negative følgevirkninger for sundheden, især blandt hyppige brugere.
Cocaine use has been shown to have negative effects on health, especially among frequent users.
Men det er fortsat svært at vurdere omfanget af både morbiditeten og mortaliteten, der er direkte relateret til kokain.
However, the extent of both the morbidity and mortality related directly to cocaine use remains difficult to estimate.
Forskellige grupper af brugere
Different groups of users
Den første gruppe bruger kokainpulver alene eller i kombination med cannabis og/eller alkohol.
Cocaine users are spread across diverse social groups.
Denne gruppe består hovedsageligt af mænd, der ofte henvises til behandling af det kriminelle retssystem eller under pres fra deres sociale og familiemæssige netværk.
For example, surveys in recreational nightlife settings show prevalence rates 5 to 20 times higher among clubbers than among
Den anden gruppe bruger både opioider og kokain.
The second group uses both opioids and cocaine.
Dens medlemmer er nuværende eller forhenværende heroinbrugere, der også har udviklet problemer i relation til brugen af kokain.
Its members are current or former heroin users who have also developed problems related to cocaine use.
Nogle kan gennemgå
Some may be
5 til 20 gange større udbredelse blandt natklubgæster end i befolkningen som helhed. Undersøgelser, der
Figure 2: Evolution in number of first treatment demands with cocaine as the primary drug in 20 EU countries (indexed to 100 in 1999)
Akut og kronisk kokainbrug, ofte i kombination med andre stoffer, kan medføre talrige lidelser
However, there are considerable variations between countries.
deres afhængighed og kan derfor være sværere at behandle.
United States, research on their transferability to Europe is urgently required.
forsket i, hvordan de kan overføres og anvendes i Europa.
National studies focusing on cocaine users in treatment report that this group is often the largest.
Nationale undersøgelser, der fokuserer på kokainbrugere i behandling, påpeger, at denne gruppe oftest er den største gruppe kokainbrugere.
Outside such locations, drug policies should address the growing diversity in drug use patterns and needs of problem drug users.
Den tredje gruppe bruger crackkokain, ofte i kombination med opioider.
The third group uses crack cocaine, often in combination with opioids.
Denne gruppe er ofte stærkt marginaliserede og kan bestå af en stor andel af etniske minoriteter, hjemløse, arbejdsløse eller andre, der har usikker beskæftigelse.
Its members are frequently highly marginalised, and may comprise a high proportion of ethnic minority members and people who are homeless, unemployed or in precarious labour conditions.
Det er den mindste af disse tre grupper (2,5 % af alle europæiske klienter i behandling), og den er kun blevet identificeret nogle få steder.
It is the smallest of the three groups (2.5 % of all European clients in treatment) and has only been identified in a few locations.
Forskellige behandlingsbehov blandt de forskellige brugere
The needs of different user groups
Der er meget få narkotikastrategier, der specifikt er målrettet mod brugen af kokain og crackkokain, og kun Det Forenede Kongerige og Irland har supplerende strategier på nationalt plan og/eller på lokalplan.
There are very few drug strategies which specifically target cocaine and crack cocaine use and only the UK and Ireland have implemented strategies at national and/or local level.
De fleste europæiske lande påpeger, at kokainbrugere har adgang til informationer om kokain og risici forbundet med brugen af kokain, f.eks. diverse informationskilder, såsom websteder, telefontjenester og intervenerende foranstaltninger i nattelivet.
Most European countries report that cocaine users can access information about cocaine and the risks of cocaine use through various sources such as websites, helplines and interventions in the nightlife setting.
I nogle byer, især dem med et betydeligt brug af crackkokain, anvendes opsøgende interventioner som en del af skadesreducerende tiltag.
In some cities, especially those with significant crack cocaine use, harm-reduction agencies also provide outreach interventions.