natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I begge kurve indgår såvel adgangstjenester i detailleddet (analoge og ISDN-standardtilslutninger) og sagsøgerens samlede udbud af telefonitjenester såsom lokal-, regional-, fjern- og udlandsopkald.
Each basket contained both retail access (standard analogue and ISDN connections) and the full range of telephone products offered by the applicant, such as local, regional, long-distance and international calls.
Ifølge § 4, stk. 1 og 2, i bekendtgørelsen om prisregulering fastsætter RegTP et udgangsprisniveau for alle tjenesterne i en kurv og målsætninger for prisudviklingen i en bestemt periode.
In accordance with Paragraph 4(1) and (2) of the Charges Order, RegTP determines a starting charge level for all the services grouped in a basket, and targets for the movement of basket prices over a specified period.
Inden for rammerne af dette takstsystem fastsættes der således et prisloft for hver kurv. Systemet omfatter derimod ikke bindende mindstepriser.
The tariff system in question thus establishes a price ceiling for each basket but makes no provision for mandatory minimum basket prices.
Ifølge BMPT’s afgørelse af 17. december 1997 skulle sagsøgeren i perioden fra den 1. januar 1998 til den 31. december 1999 (første price cap-periode) nedsætte den samlede pris for hver af de to kurve med 4,3%.
Under the terms of the decision of the BMPT of 17 December 1997, the applicant was to reduce the aggregate price for each of the two baskets by 4.3% in the period from 1 January 1998 to 31 December 1999 (first price cap period).
Da denne første periode sluttede — den 31. december 1999 — bibeholdt RegTP ved afgørelse af 23. december 1999 i det væsentlige kurvenes sammensætning og nedsatte priserne med 5,6% i perioden fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2001 (anden price cap-periode).
When that first period ended on 31 December 1999, RegTP — by decision of 23 December 1999 — essentially maintained the composition of the baskets and lowered the prices by a further 5.6% in the period from 1 January 2000 to 31 December 2001 (second price cap period).
Inden for disse bindende rammer for prisnedsættelser kunne sagsøgeren frit ændre priserne for de enkelte bestanddele af hver kurv efter først at have indhentet godkendelse fra RegTP.
Within this framework of binding price reductions, the applicant could modify the charges for individual components of each basket after obtaining prior authorisation from RegTP.
Ifølge § 27, stk. 2, i TKG og § 5, stk. 3, i bekendtgørelsen om prisregulering ville prisændringer blive godkendt, hvis gennemsnitsprisen for en kurv ikke oversteg det fastsatte price cap-indeks.
Under Paragraph 27(2) of the TKG and Paragraph 5(3) of the Charges Order, adjustments to charges would be authorised if the average price of a basket did not exceed the price cap index imposed.
Systemet muliggjorde således, at priserne for en eller flere bestanddele af en kurv blev hævet, så længe prisloftet for kurven ikke blev overskredet.
The system thus enabled the charges for one or more components of a basket to be increased, provided that the price ceiling for the basket was not exceeded.
Ifølge § 27, stk. 3, i TKG ville godkendelse dog blive afslået, hvis »det [var] åbenbart, at [priserne] ikke [var] i overensstemmelse med bestemmelserne i § 24, stk. 2, nr. 2) eller 3), [i TKG], eller […] de ikke [var] i overensstemmelse med [TKG] eller andre retsforskrifter«.
However, under Paragraph 27(3) of the TKG, approval could be refused if ‘it [was] obvious that [the charges did] not meet the requirements of points 2 or 3 of Paragraph 24(2) [of the TKG] or where they [were] not in conformity with [the TKG] or other legal provisions’.
I de to første price cap-perioder nedsatte sagsøgeren detailpriserne i begge kurve og gik i den forbindelse langt ud over de nedsættelser, sagsøgeren var blevet pålagt.
In the first two price cap periods, the applicant reduced the retail prices in both baskets substantially, going far beyond the mandatory reductions.
Nedsættelserne gjaldt hovedsagelig samtaleafgifterne.
Those price reductions essentially applied to call charges.
Detailpriserne for analoge tilslutninger (månedlige abonnementsafgifter og engangsafgifter for nyoprettelse) blev derimod ikke ændret i de to price cap-perioder, dvs. fra 1998 til udgangen af 2001.
Retail prices for analogue lines (monthly and one-off access charges), on the other hand, remained unchanged throughout both price cap periods, that is, from 1998 until the end of 2001.
For så vidt angår detailpriserne for ISDN-tilslutninger nedsatte sagsøgeren i den samme periode de månedlige afgifter, men ændrede ikke de engangsafgifter, der blev opkrævet af slutbrugerne.
As regards retail prices for ISDN lines, the applicant lowered basic monthly charges during the same period, but did not adjust its one-off charges to end-users.
Siden den 1. januar 2002 har en ny price cap-ordning, der blev vedtaget af RegTP den 21. december 2001 (Amtsblatt RegTP 2/2002 af 6.2.2002, s. 75), været i kraft. Den nye
A new price cap system was adopted by decision of RegTP of 21 December 2001 and has been in effect since 1 January 2002 (Amtsblatt (RegTP) 2/2002, of 6 February
Den 15. januar 2002 meddelte sagsøgeren RegTP, at selskabet havde til hensigt at forhøje de månedlige afgifter for analoge tilslutninger og ISDN-tilslutninger med 0,56 EUR.
On 15 January 2002, the applicant informed RegTP that it proposed to increase its monthly charges for analogue and ISDN lines by EUR 0.56.
RegTP godkendte denne forhøjelse ved afgørelse af 13. marts 2002.
That increase was authorised by RegTP by decision of 13 March 2002.
Den 31. oktober 2002 indgav sagsøgeren endnu en ansøgning om forhøjelse af sine detailpriser.
On 31 October 2002, the applicant made a further application to increase its retail charges.
RegTP afslog delvis denne ansøgning ved afgørelse af 19. december 2002. RegTP godkendte en forhøjelse på 0,33 EUR af den månedlige afgift for analoge tilslutninger og T-Net-tilslutninger i stedet for den forhøjelse på 0,99 EUR, sagsøgeren havde ansøgt om, og afslog at godkende den forhøjelse på 13,40 EUR af engangsafgiften for overtagelse af T-Net- og T-ISDN-tilslutninger, hvorom der var blevet ansøgt.
RegTP partly refused that application by decision of 19 December 2002 and authorised an increase of EUR 0.33 in the monthly charge for a T-Net analogue line instead of the increase of EUR 0.99 sought by the applicant, and refused the increase of EUR 13.40 in the one-off takeover charge for T-Net and T-ISDN lines.
Afgifterne for ADSL-tilslutninger (T-DSL) er ikke reguleret gennem en price capordning.
ADSL (T-DSL) charges are not subject to advance regulation under the price cap system.
Ifølge § 30 i TKG kan disse afgifter underkastes en efterfølgende regulering.
Under Paragraph 30 of the TKG, those charges may be reviewed subsequently.
Efter at have modtaget en række klager fra sagsøgerens konkurrenter indledte RegTP den 2. februar 2001 en efterfølgende undersøgelse af sagsøgerens ADSL-priser med henblik på at fastslå, om der i strid med de tyske konkurrencebestemmelser var tale om salg med manglende omkostningsdækning.
On 2 February 2001, following a number of complaints from competitors of the applicant, RegTP initiated a retrospective investigation of the applicant’s ADSL prices in order to determine whether there was any practice of belowcost selling, contrary to the German rules on competition.
RegTP afsluttede undersøgelsen den 25. januar 2002 efter at have fastslået, at den forhøjelse af afgifterne, sagsøgeren havde bebudet den 15. januar 2002, ikke længere gav anledning til mistanke om salg med manglende omkostningsdækning.
RegTP closed the proceeding on 25 January 2002, having found that the price increase which the applicant had announced on 15 January 2002 did not give rise to a suspicion of price dumping.
I perioden fra den 18. marts til den 20. juli 1999 indgav 15 virksomheder, som var konkurrenter til sagsøgeren, klager til Kommissionen. Klagerne drejede sig om sagsøgerens afgifter.
Between 18 March and 20 July 1999, the Commission received complaints from 15 companies which were competitors of the applicant, challenging the applicant’s pricing.
Den 15. juli 1999 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en begæring om oplysninger i henhold til artikel 11 i Rådets forordning nr. 17 af 6. februar 1962: Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i [artikel 81 EF og 82 EF] (EFT 1959-1962, s. 81).
On 15 July 1999, the Commission sent the applicant a request for information pursuant to Article 11 of Council Regulation No 17 of 6 February 1962, First Regulation implementing Articles [81 EC] and [82 EC] (OJ, English Special Edition 19591962, p. 87).
Sagsøgeren besvarede begæringen ved skrivelser af 13. og 25. august 1999.
The applicant responded to that request by letters of 13 and 25 August 1999.
Den 19. januar 2000 tilsendte Kommissionen sagsøgerens konkurrenter begæringer om oplysninger.
On 19 January 2000, the Commission sent a request for information to the applicant’s competitors.
Den 22. juni 2001 tilsendte Kommissionen sagsøgeren endnu en begæring om oplysninger.
On 22 June 2001, the Commission sent a further request for information to the applicant.
Den 2. maj 2002 tilsendte Kommissionen sagsøgeren en begæring om oplysninger på grundlag af artikel 19, stk. 1, i Rådets forordning nr. 17.
On 2 May 2002, the Commission sent the applicant a statement of objections pursuant to Article 19(1) of Regulation No 17.
Den 29. juli 2002 indgav sagsøgeren bemærkninger til klagepunktsmeddelelsen.
On 29 July 2002, the applicant filed observations on the statement of objections.
Den 25. oktober 2002 indgav sagsøgeren bemærkninger til klagernes svar på klagepunktsmeddelelsen.
On 25 October 2002, the applicant filed observations on the complainants’ responses to the statement of objections.
Den 21. februar 2003 tilsendte Kommissionen sagsøgeren et tillæg til klagepunktsmeddelelsen.
On 21 February 2003, the Commission sent the applicant a further statement of objections.
Den 14. marts 2003 indgav sagsøgeren bemærkninger til tillægget til klagepunktmeddelelsen.
On 14 March 2003, the applicant filed observations on the further statement of objections.
Den 21. maj 2003 vedtog Kommissionen beslutning 2003/707/EF om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 82 (COMP/C1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (EUT L 263, s. 9, herefter »den anfægtede beslutning«).
On 21 May 2003, the Commission adopted Decision 2003/707/EC relating to a proceeding under Article 82 EC (Case COMP/C-1/37.451, 37.578, 37.579 — Deutsche Telekom AG) (OJ 2003 L 263, p. 9; ‘the contested decision’).
Beslutningen blev meddelt sagsøgeren den 30. maj 2003.
The decision was notified to the applicant on 30 May 2003.
Ifølge Kommissionen udgøres de relevante markeder for produkter og tjenesteydelser af markedet for adgangen til abonnentnettet for sagsøgerens konkurrenter i engrosleddet og markederne for adgang til smalbåndstilslutninger (analoge tilslutninger og ISDN-tilslutninger) og til bredbåndstilslutninger (ADSL) i detailleddet (betragtning 91 til den anfægtede beslutning).
According to the Commission, the relevant product or service markets are the upstream market in local network access for the applicant’s competitors at the wholesale level and the downstream market in access to narrowband connections (analogue and ISDN lines) and broadband connections (ADSL lines) at the retail level (recital 91 to the contested decision).
Geografisk omfatter de nævnte markeder Tysklands område (betragtning 92 til den anfægtede beslutning).
Geographically, those markets cover the territory of Germany (recital 92 to the contested decision).
Kommissionen fastslår, at sagsøgeren indtager en dominerende stilling på alle de relevante markeder for produkter og tjenesteydelser (betragtning 96 til den anfægtede beslutning).
The Commission finds that the applicant holds a dominant position on all the relevant product and service markets (recital 96 to the contested decision).
Ifølge Kommissionen har sagsøgeren tilsidesat artikel 82 EF ved at opkræve urimelige priser, idet sagsøgeren har øvet »prispres« ved af sine konkurrenter at forlange priser for tjenester i engrosleddet, som var højere end de detailpriser, sagsøgeren opkrævede af sine slutbrugere (betragtning 1, 57, 102 og 103 til den anfægtede beslutning).
According to the Commission, the applicant has infringed Article 82 EC by operating abusive pricing in the form of a ‘margin squeeze’ by charging its competitors prices for wholesale access that are higher than its prices for retail access to the local network (recitals 1, 57, 102 and 103 to the contested decision).
Om prispresset anføres følgende i betragtning 102-105 til den anfægtede beslutning:
As regards the margin squeeze, recitals 102 to 105 to the contested decision state:
Der foreligger prispres, når summen af de månedlige afgifter og engangsafgifter, der skal betales til [sagsøgeren] for engrosadgang, tvinger konkurrenterne til at opkræve højere afgifter hos slutbrugerne, end [sagsøgeren] fakturerer sine egne slutbrugere for tilsvarende tjenester.
‘102 A margin squeeze exists if the charges to be paid to [the applicant] for wholesale access, taking monthly charges and one-off charges together, are so expensive that competitors are forced to charge their endusers prices higher than the prices [the applicant] charges its own endusers for similar services.
Er engrospriserne højere end detailpriserne, kan [sagsøgerens] konkurrenter under ingen omstændigheder opnå fortjeneste, selv hvis de er mindst lige så effektive som
If wholesale charges are higher than retail charges, [the applicant’s] competitors,
Ved at [sagsøgeren] for konkurrenters adgang til abonnentledninger opkræver engrospriser, som er højere end [sagsøgerens] egne detailpriser for adgangen til abonnentnettet, hindrer [sagsøgeren] konkurrenterne i foruden almindelige telefonopkald også at tilbyde adgangstjenester via abonnentledningerne.
If [the applicant] charges its competitors prices for wholesale access to the local loop that are higher than its own prices for retail local network access, it prevents its competitors from offering access via the local loop in addition to call services.
Dermed tvinger [sagsøgeren] de konkurrenter, der er interesseret i at bestille ubundtede abonnentledninger for at kunne tilbyde kunderne tilslutningstjenester, til at dække tabene i forbindelse med adgangstjenesterne med tilsvarende højere indtægter fra telefonopkaldene.
If a competitor might be interested in ordering unbundled local loops in order to offer access services to its customers, [the applicant] forces it to offset its losses on access services out of higher revenue on telephone calls, as [the applicant] itself does.
Samtaletaksterne i Tyskland er imidlertid faldet betydeligt i de seneste år, således at konkurrenterne ofte ikke har økonomisk mulighed for at foretage en sådan krydssubsidiering.
But in recent years call charges have fallen substantially in Germany, so that competitors often have no realistic possibility of offsetting one price against another.
[Sagsøgeren] er af den opfattelse, at det i den foreliggende sag ikke kan påvises, at der foreligger en ulovlig prissætning i form af prispres, alene af den grund, at engrospriserne er fastsat af RegTP.
[The applicant] takes the view that there cannot be abusive pricing in the form of a margin squeeze in the present case, because wholesale charges are imposed by the regulatory authority.
Der foreligger kun et prispres, hvis margenerne i realiteten kommer under pres som følge af for høje engrospriser, for lave detailpriser eller en kombination heraf, og hvis der er mulighed for en afhjælpning på begge niveauer.
A margin squeeze, [the applicant] contends, must be the result of excessive wholesale prices or insufficient retail prices, or a combination of the two, and it must be legally possible to end the situation by varying either of them.
En regulatorisk fastsat engrospris medfører imidlertid, at [sagsøgeren] kun har indflydelse på størrelsen af priserne for detailadgang, og at det således kun er disse priser, der kan undersøges på grundlag af principperne om, at der ikke må tilbydes priser under kostprisen (underbudspriser).
But the wholesale price is fixed by the regulatory authority, so that [the applicant] controls only the retail charges, and those are subject to review only for compatibility with the principles of abusive belowcost selling or predation.
I modsætning til [sagsøgerens] opfattelse er misbrug i form af prispres imidlertid relevant i det foreliggende tilfælde. På forbundne markeder,
Contrary to [the applicant’s] view, however, the margin squeeze is a form of abuse that is relevant to this case.
DEUTSCHE TELEKOM MOD KOMMISSIONEN hvor konkurrenterne aftager engrostjenester hos den etablerede operatør og er afhængige heraf for at kunne optage konkurrence på et efterfølgende produkt- eller tjenestemarked, kan der absolut foreligge et prispres mellem de regulerede engros- og detailpriser.
DEUTSCHE TELEKOM v COMMISSION buy wholesale services from the established operator, and depend on the established operator in order to compete on a downstream product or service market, there can very well be a margin squeeze between regulated wholesale and retail prices.
For at kunne påvise et prispres er det nemlig først og fremmest kun afgørende, at der er et misforhold mellem de to priskategorier, som fører til en konkurrencebegrænsning. Endvidere skal det ganske vist også påvises, at den virksomhed, der er omfattet af prisreguleringen, selv har et kommercielt råderum til på eget initiativ at undgå eller eliminere prispresset.
To show that there is a margin squeeze it is sufficient that there should be a disproportion between the two charges such that competition is restricted.
Hvis dette — som i den foreliggende sag — er tilfældet […] bliver spørgsmålet om, hvilke priser den pågældende virksomhed kan ændre uden statens indgriben, imidlertid kun relevant med hensyn til valget af midlerne til eliminering af prispresset.«
If it has that discretion, as it has in the present case …, the question which prices the undertaking can change without the intervention of the State is relevant only for purposes of the choice of remedies to bring the margin squeeze to an end.’
Kommissionen anfører om den metode, den har anvendt for at fastslå, om der er forekommet prispres, at sagsøgerens konkurrenter gennem adgangen til sagsøgerens abonnentledninger kan tilbyde deres slutbrugere en hel række adgangstjenester, nemlig analog smalbåndsadgang, digital smalbåndsadgang (ISDN) eller bredbåndsadgang i form af ADSL-tjenester.
As regards the methodology of the margin squeeze test, the Commission finds that, through access to the applicant’s local network, its competitors can offer their endusers a range of retail access services, namely analogue narrowband access, digital narrowband access (ISDN) and broadband access in the form of ADSL services.
Da RegTP fastsætter fælles afgifter for sagsøgerens engrostjenester uafhængigt af, hvilke tjenester konkurrenterne udbyder i det efterfølgende led gennem abonnentledningen, skal sagsøgerens månedsafgifter og engangsafgifter for adgangstjenester i engrosleddet, i et omfang svarende til den gennemsnitlige abonnementstid, sammenlignes med sagsøgerens månedsafgifter og engangsafgifter for adgangstjenester i detailleddet, i et omfang svarende til den gennemsnitlige abonnementstid.
Since RegTP applies single charges for the applicant’s wholesale services, irrespective of the nature of the downstream service provided over the line, the applicant’s monthly and one-off charges (pro rata according to the average length of subscription) for wholesale access must therefore be compared with its monthly and one-off charges (pro rata according to the average length of subscription) for retail access.
For at beregne gennemsnittet af sagsøgerens priser for detailadgangstjenester foretager Kommissionen en kvantitativ vægtning af sagsøgerens forskellige detailpriser for analoge tilslutninger samt ISDN- og ADSL-tilslut-ninger og for de forskellige varianter af ISDN- og ADSL-tilslutninger (betragtning 113, 115, 116 og 142-151 til den anfægtede beslutning).
In order to calculate the applicant’s average retail access prices, the Commission carries out a quantitative weighting exercise in respect of the applicant’s various retail charges for analogue, ISDN and ADSL lines, and for the ISDN and ADSL line variants (recitals 113, 115, 116, 142 to 151 to the contested decision).
Ved beregningen af prispresset medtager Kommissionen udelukkende afgifterne for adgangstjenester i detailleddet.
For the purpose of calculating the margin squeeze, the Commission takes account only of charges for local network access.
Samtaleafgifterne indgår ikke i denne beregning (betragtning 119 til den anfægtede beslutning).
Telephone call charges are not included in that calculation (recital 119 to the contested decision).
Ifølge Kommissionen »kan der antages at foreligge et prispres, der er udtryk for misbrug, hvis forskellen mellem en dominerende virksomheds detailpriser og engrosprisen for tilsvarende tjenester til virksomhedens konkurrenter enten er negativ eller ikke tilstrækkelig til at dække den dominerende operatørs produktspecifikke omkostninger ved leveringen af operatørens egne detailtjenester på det efterfølgende marked« (betragtning 107 til den anfægtede beslutning).
According to the Commission, ‘there is an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107 to the contested decision).
Kommissionen når i sine beregninger med hensyn til prispres frem til, at der i perioden 19982001 var et negativt spænd mellem sagsøgerens detail- og engrospriser (betragtning 153 til den anfægtede beslutning).
The Commission reaches the conclusion in its margin squeeze calculations that there was a negative spread between the applicant’s wholesale and retail prices between 1998 and 2001 (recital 153 to the contested decision).
I 2002 var spændet positivt (betragtning 154 til den anfægtede beslutning).
That spread was positive in 2002 (recital 154 to the contested decision).
Der var dog fortsat tale om prispres i 2002, idet det positive spænd ikke var tilstrækkeligt til at dække sagsøgerens produktspecifikke omkostninger ved at levere tjenester til slutbrugere (betragtning 154 og 160 til den anfægtede beslutning).
However, as the positive spread was insufficient to cover the applicant’s productspecific costs linked to the provision of retail services, there was a margin squeeze in 2002 (recitals 154 and 160 to the contested decision).
Prispresset fandtes endnu, da den anfægtede beslutning blev vedtaget (betragtning 161 til den anfægtede beslutning).
That margin squeeze still existed at the time of the adoption of the contested decision (recital 161 to the contested decision).
Endvidere anfører Kommissionen, at sagsøgerens engros- og detailpriser ganske vist er undergivet en sektorspecifik regulering.
The Commission goes on to find that the applicant’s wholesale and retail charges are subject to sector-specific regulation.
Sagsøgeren havde imidlertid et råderum, der var tilstrækkeligt til, at prispresset kunne mindskes eller elimineres gennem en tilpasning af afgifterne (betragtning 57, 105 og 163-175 til den anfægtede beslutning).
Nevertheless, the applicant has sufficient discretion to restructure its charges so as to reduce or indeed put an end to the margin squeeze (recitals 57, 105, and 163 to 175 to the contested decision).
Kommissionen medgiver, at sagsøgeren fra den 1. januar 2002 ikke længere havde et råderum, der gjorde det muligt at forhøje detailpriserne for analoge tilslutninger og ISDN-tilslutninger.
The Commission concedes that, from 1 January 2002, the applicant no longer had discretion to increase retail prices for analogue or ISDN lines.