natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Meningen med og formålet med artikel 137, stk. 5, EF er i højere grad først og fremmest at beskytte arbejdsmarkedets parter imod begrænsninger i deres frihed til at indgå overenskomster. Dette fremgår ikke mindst af den nære sammenhæng mellem lønforhold og de øvrige områder, der ikke er omfattet af Fællesskabets kompetence: Organisationsret, strejkeret eller ret til lockout er særligt af betydning i forbindelse med fastsættelsen af løn og nævnes i overensstemmelse hermed i samme åndedrag som løn i artikel 137, stk. 5, EF.
Instead, the meaning and purpose of Article 137(5) EC is primarily to protect the social partners’ autonomy in collect- ive bargaining from being restricted, as evidenced not least by the close association between pay and the other matters excluded from the Community’s powers: the right of association, the right to strike and the right to impose lock-outs, which are particularly important in relation to fixing pay and, accordingly, are referred to ‘in the same breath’ as pay in Article 137(5) EC.
110 — Del Cerro Alonsodommen, nævnt ovenfor i fodnote 3, præmis 39, jf. ligeledes for så vidt angår restriktiv fortolkning af undtagelsesbestemmelser i den primære ret dom af 21.7.2005, sag C-349/03, Kommissionen mod Det Forenede Kongerige, Sml. I, s. 7321, præmis 43.
110 — Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), paragraph 39; see also, in relation to a restrictive interpretation of derogating provisions in primary law, Case C-349/03 Commission v United Kingdom [2005] ECR I-7321, paragraph 43.
Derimod er artikel 137, stk. 5, EF ikke til hinder for, at fællesskabslovgiver vedtager bestemmelser med økonomiske virkninger, f.eks. med hensyn til arbejdsvilkår [artikel 137, stk. 1, litra b), EF] eller med henblik
By contrast, Article 137(5) EC does not prevent the Community legislature from adopting legislation with financial consequences, such as in relation to working conditions (Article 137(1)(b) EC) or the improvement of the working environment
IMPACT på forbedring af især arbejdsmiljøet for at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed [artikel 137, stk. 1, litra a), EF].
IMPACT to protect workers’ health and safety (Article 137(1)(a) EC).
Fællesskabet kan således indføre bestemmelser, der giver en arbejdstager ret til ferie med løn 112.
Thus, the Community may, for example, lay down requirements for national employment law, resulting in a worker’s right to be paid for his annual leave.
eller til visse grupper inden for rammerne af de arbejdsvilkår, som disse har krav på, henhører derimod under anvendelsesområdet for artikel 137, stk. 1, litra b), EF og følgelig for de direktiver, der er udstedt på dette grundlag 115.
112 to the pay or individual constituent parts of pay fixed within a Member State in the context of the conditions of their employment, is an issue that falls within the scope of Article 137(1)(b) EC and of directives adopted on the basis of that provision. 115
I samme retning har Domstolen senest i Del Cerro Alonso-dommen ligeledes fastslået, at artikel 137, stk. 5, EF kun undtager størrelsen af løn fra fællesskabslovgivers kompetenceområde 113.
In the same vein, the Court recently also clarified in Del Cerro Alonso that it is only the level of pay that is removed from the Community legislature’s competence by Article 137(5) EC.
Domstolen har i denne forbindelse tilføjet, at fastsættelsen af størrelsen af de forskellige bestanddele, der indgår i en arbejdstagers aflønning, fortsat udelukkende henhører under de kompetente myndigheder i de forskellige medlemsstater 114.
113The Court added that fixing the level of the various constituent parts of a worker’s pay continues to be a matter that is entirely for the competent bodies in the Member States concerned. 114
Der stilles blot garanti for, at bestemte arbejdstagergrupper beskyttes mod at blive stillet ringere med hensyn til deres arbejds-, henholdsvis ansættelsesvilkår, herunder en ringere stilling i økonomisk henseende.
It simply ensures that par -ticular groups of workers are protected from disadvantage with regard to their conditions of work or employment, including financial disadvantage.
Forbud mod forskelsbehandling af denne type udgør en væsentlig bestanddel af de støtte- og udligningsforanstaltninger, som Fællesskabet kan iværksætte med henblik på at supplere medlemsstaternes aktiviteter på det social- og arbejdsmarkedspolitiske område, og som artikel 137, stk. 5, EF heller ikke har til formål at forhindre.
Such prohibitions of discrimination are an essential component of the measures by which the Community supports and complements the Member States’ social policy, which even Article 137(5) EC does not seek to prohibit.
Spørgsmålet om, hvorvidt en inden for en medlemsstat fastsat løn eller en af dennes bestanddele skal udbetales til en arbejdstager
Whether, by contrast, particular workers or groups of workers are entitled
I retsmødet gjorde Det Forenede Kongerige gældende, at tidsbegrænset ansatte blot skal modtage de samme lønbestanddele
At the hearing, the United Kingdom Government contended that fixedterm workers should merely be granted the same remuneration components as comparable
112 — Således som det er tilfældet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, EFT L 299, s. 9.
112 — This was the case in Article 7 of Directive 2003/88/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 concerning certain aspects of the organisation of working time (OJ 2003 L 299, p. 9).
Domstolen har i dom af 12.11.1996, sag C-84/94, Det Forenede Kongerige mod Rådet, Sml.
18), the latter having applied until then and already containing an identically worded provision.
I, s. 5755, navnlig præmis 45 og 49, bekræftet, at EF-traktatens artikel 118 A, forgængeren for artikel 137, stk. 1, litra a), EF, udgjorde det korrekte retsgrundlag for direktiv 93/104.
The fact that Article 118a of the EC Treaty, a precursor to Article 137(1)(a) EC, constituted the appropriate legal basis for Directive 93/104 was confirmed by the Court in Case C-84/94 United Kingdom v Council [1996] ECR I-5755, in particular paragraphs 45 and 49.
115 — Del Cerro Alonsodommen, nævnt ovenfor i fodnote 3, præmis 47.
115 — Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), paragraph 47.
116 — Et andet lignende forbud mod forskelsbehandling kan eksempelvis ses i § 4 i rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15.12.1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS — bilag: rammeaftale om deltidsarbejde, EFT 1998 L 14, s. 9.
116 — A further such prohibition of discrimination is to be found, for example, in Clause 4 of the framework agreement on parttime work annexed to Council Directive 97/81/EC of 15 December 1997 concerning the Framework Agreement on parttime work concluded by UNICE, CEEP and the ETUC (OJ 1998 L 14, p. 9).
114 — Del Cerro Alonsodommen, nævnt ovenfor i fodnote 3, præmis 45 og 46.
114 — Del Cerro Alonso (cited in footnote 3), paragraphs 45 and 46.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT KOKOTT — SAG C-268/06 begrundet.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 justified.
Det er i øvrigt intet andet, der kommer til udtryk i rammeaftalens § 4, stk. 1, og det samme følger af henvisningen til pro rata temporisprincippet i rammeaftalens § 4, stk. 2.
Clause 4(1) of the Framework Agreement does not, incidentally, provide otherwise, neither does the reference to the pro rata temporis principle in Clause 4(2).
som sammenlignelige fastansatte, men ikke nødvendigvis af samme størrelse.
permanent workers, but not necessarily in the same amount.
Ifølge Del Cerro Alsonso-dommen giver artikel 137, stk. 5, EF de kompetente nationale myndigheder og parterne på arbejdsmarkedet frihed til at fastsætte de respektive lønbestanddele på et forskelligt niveau for tidsbegrænset ansatte og sammenlignelige fastansatte.
According to the judgment in Del Cerro Alonso, Article 137(5) EC gives the competent national authorities and unions and management the freedom to set each remuneration component at a different level for fixedterm workers and for com -parable permanent employees.
Artikel 137, stk. 5, EF er således alt i alt ikke til hinder for, at løn og pensioner anses for omfattet af begrebet ansættelsesvilkår i henhold til § 4 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse.
All in all, Article 137(5) EC does not preclude the term ‘employment conditions’ in Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work from covering remuneration and pensions.
Jeg er ikke enig i denne opfattelse.
I do not share that view.
Ganske vist overlader artikel 137, stk. 5, EF det til de kompetente nationale myndigheder og arbejdsmarkedets parter at fastsætte størrelsen af de enkelte lønbestanddele, men denne bestemmelse kan ikke bruges som alibi for en forskelsbehandling mellem forskellige gruppe af arbejdstagere.
While Article 137(5) EC leaves it to the competent national authorities and to unions and management to set the level of individual remuneration components, it cannot serve as a pretext for discriminating between par -ticular groups of workers.
De kompetente nationale myndigheder og arbejdsmarkedets parter skal derimod, når de udøver de beføjelser, som artikel 137, stk. 5, EF forbeholder dem, overholde fællesskabsretten 117, ikke mindst de almindelige retsprincipper som f.eks. princippet om ligebehandling og forbud mod forskelsbehandling.
Rather, the competent national authorities and unions and management must comply with Community law when exercising the competence reserved to them by Article 137(5) EC, 117not least with the general legal principles such as the principle of equal treatment and non-discrimination.
Følgelig må en forskellig behandling af tidsbegrænset ansatte i forhold til fastansatte med hensyn til størrelsen af de respektive lønbestanddele kun forekomme, hvis den er sagligt
Consequently, different treatment of fixedterm and of permanent workers so far as concerns the level of the relevant remuneration components can be considered only where it is objectively
Ansættelsesvilkår i betydningen i § 4 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse omfatter også sådanne vilkår i ansættelseskontrakten, der vedrører løn.
‘Employment conditions’ within the meaning of Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work include conditions of an employment contract that relate to remuneration.
Tilsvarende gælder for vilkår i en ansættelseskontrakt, der vedrører pensioner, hvis sidstnævnte har karakter af arbejdsgiverpension eller erhvervstilknyttet pension.
The same applies to conditions of an employment contract concerning pensions, provided that the latter are in the nature of a retirement or occupational pension awarded by the employer.
På baggrund af ovenstående foreslår jeg Domstolen at besvare spørgsmålene fra Labour Court Dublin således:
On the basis of the foregoing considerations I would suggest to the Court that it answer the questions posed by the Labour Court in Dublin as follows:
»1) I henhold til ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet er en national domstol forpligtet til at anvende fællesskabsbestemmelser med direkte virkning, når den ganske vist ikke er tillagt udtrykkelig kompetence hertil i henhold til national ret, men har kompetence til at anvende en i forbindelse med disse bestemmelser vedtaget national gennemførelsesbestemmelse, og borgerne ellers kun ville kunne påberåbe sig disse bestemmelsers direkte virkning ved andre nationale domstole og på mindre gunstige vilkår.
(1) In accordance with the principles of equivalence and effectiveness, a national court is required to apply directly effective provisions of Community law where, although it has not been given express jurisdiction to do so under domestic law, it does have jurisdiction to apply national transposing legislation enacted subsequently in respect of those provisions, and, in respect of the period before that legislation was enacted, individuals would otherwise be able to rely directly on those provisions only before other domestic courts and only on less favourable terms.
2) Til forskel fra § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der er knyttet som bilag til direktiv 1999/70, opfylder § 4, stk.1, i denne rammeaftale samtlige betingelser for at have direkte virkning.
(2) Unlike Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work annexed to Directive 1999/70/EC, Clause 4(1) of the Framework Agreement does satisfy all the requirements for its direct application.
3) Artikel 10 EF og artikel 249, stk. 3, EF, sammenholdt med § 5, stk. 1, i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, udelukker ikke en medlemsstat, der handler i sin egenskab af arbejdsgiver, fra at forny enkelte tidsbegrænsede ansættelseskontrakter med forholdsvis lange perioder med tidsbegrænset ansættelse i tiden mellem udløbet af fristen for gennemførelse af direktiv 1999/70 og den faktiske gennemførelse af direktivet i national ret.
(3) Article 10 EC and the third paragraph of Article 249 EC, in conjunction with Clause 5(1) of the framework agreement on fixedterm work, do not preclude a Member State, in its capacity as employer, from renewing individual fixedterm employment contracts for relatively extended fixed terms in the period between the deadline for transposing Directive 1999/70 and the date of its actual transposition into domestic law.
4) Ansættelsesvilkår i betydningen i § 4 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse omfatter også sådanne vilkår i ansættelseskontrakten, der vedrører løn.
(4) ‘Employment conditions’ within the meaning of Clause 4 of the framework agreement on fixedterm work include conditions of an employment contract that relate to remuneration.
Tilsvarende gælder for vilkår i en ansættelseskontrakt, der vedrører pensioner, hvis sidstnævnte har karakter af arbejdsgiverpension eller erhvervstilknyttet pension.«
The same applies to conditions of an employment contract concerning pensions, provided that the latter are in the nature of a retirement or occupational pension awarded by the employer.
I sag C-268/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Labour Court (Irland) ved afgørelse af 12. juni 2006, indgået til Domstolen den 19. juni 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Labour Court (Ireland), made by decision of 12 June 2006, received at the Court on 19 June 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Store Afdeling) sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene A. Rosas, K. Lenaerts (refererende dommer), G. Arestis, U. Lõhmus og L. Bay Larsen samt dommerne P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Klučka og A. Ó Caoimh, generaladvokat: J. Kokott justitssekretær: fuldmægtig K. Sztranc-Sławiczek, på grundlag af den skriftlige forhandling og efter retsmødet den 5. december 2007, efter at der er indgivet skriftlige indlæg af:
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, A. Rosas, K. Lenaerts (Rapporteur), G. Arestis, U. Lõhmus and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, P. Kūris, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Klučka and A. Ó Caoimh, Judges,
— Impact ved SC B. O’Moore, BL M. Bolger og solicitor D. Connolly
— Impact, by B. O’Moore SC, M. Bolger BL, and D. Connolly, Solicitor,
— Irland ved D. O’Hagan og M. Heneghan, som befuldmægtigede, bistået af SC A. Collins samt af BL A. Kerr og F. O’Dubhghaill
— Ireland, by D. O’Hagan and M. Heneghan, acting as Agents, assisted by A. Collins SC, and by A. Kerr and F. O’Dubhghaill BL,
— Det Forenede Kongeriges regering ved E. O’Neill, K. Smith og I. Rao, som befuldmægtigede, bistået af barrister R. Hill
— the United Kingdom Government, by E. O’Neill, K. Smith and I. Rao, acting as Agents, assisted by R. Hill, Barrister,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. van Beek og J. Enegren, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 9. januar 2008, afsagt følgende
— the Commission of the European Communities, by M. van Beek and J. Enegren, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 9 January 2008, gives the following
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af § 4 og 5 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999 (herefter »rammeaftalen«), og som er knyttet som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43), samt udstrækningen af medlemsstaternes processuelle autonomi og rækkevidden af de nationale retters forpligtelse til direktivkonform fortolkning.
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Clauses 4 and 5 of the framework agreement on fixedterm work concluded on 18 March 1999 (‘the framework agreement’), which is annexed to Council Directive 1999/70/EC of 28 June 1999 concerning the framework agreement on fixedterm work concluded by ETUC, UNICE and CEEP (OJ 1999 L 175, p. 43), and the scope of the Member States’ procedural autonomy and extent of the obligation on the courts of the Member States to interpret national law in conformity with Community law.
Denne anmodning er blevet fremsat inden for rammerne af en tvist mellem den irske fagforening Impact (herefter »Impact«), der repræsenterer tjenestemænd og andre offentligt ansatte i Irland, og de ministerier, der beskæftiger disse personer, vedrørende dels de løn- og pensionsvilkår, der gælder for dem som midlertidigt ansatte arbejdstagere, dels betingelserne for ét af ministeriernes fornyelse af visse tidsbegrænsede kontrakter.
The reference was made in proceedings brought by the Irish trade union Impact, acting on behalf of Irish civil servants, against the government departments which employ them concerning, first, the pay and pension conditions applied to those civil servants on the basis of their status as fixedterm workers and, second, the conditions for the renewal of certain fixedterm contracts by one of those government departments.
Direktiv 1999/70 har hjemmel i artikel 139, stk. 2, EF og har ifølge artikel 1 til formål »at iværksætte den i bilaget indeholdte rammeaftale […], som blev indgået […] mellem de generelle tværfaglige organisationer (EFS, UNICE og CEEP)«.
Directive 1999/70 is founded on Article 139(2) EC and its purpose, as provided in Article 1, is ‘to put into effect the framework agreement … concluded … between the general crossindustry organisations (ETUC, UNICE and CEEP) annexed hereto’.
»Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme nærværende direktiv senest den 10. juli 2001 eller sikrer sig, at arbejdsmarkedets parter senest på denne dato har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, idet medlemsstaterne skal træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at de til enhver tid kan nå de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.«
‘Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 10 July 2001, or shall ensure that, by that date at the latest, management and labour have introduced the necessary measures by agreement, the Member States being required to take any necessary measures to enable them at any time to be in a position to guarantee the results imposed by this Directive.
Det fremgår af direktivets artikel 3, at det trådte i kraft den 10. juli 1999, dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
In accordance with Article 3, the directive entered into force on 10 July 1999, the date of its publication in the Official Journal of the European Communities.
»a) at forbedre kvaliteten ved tidsbegrænset ansættelse gennem anvendelsen af princippet om ikkediskrimination
(a) improve the quality of fixedterm work by ensuring the application of the principle of non-discrimination;
IMPACT b) at fastsætte rammer, der skal forhindre misbrug hidrørende fra flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold«.
(b) establish a framework to prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships’.
Ansættelsesvilkårene for personer med tidsbegrænset ansættelse må ikke være mindre gunstige end de, der gælder for sammenlignelige fastansatte, hvis dette udelukkende er begrundet i kontraktens tidsbegrænsede varighed, og forskelsbehandlingen ikke er begrundet i objektive forhold.
In respect of employment conditions, fixedterm workers shall not be treated in a less favourable manner than comparable permanent workers solely because they have a fixedterm contract or relation unless different treatment is justified on objective grounds.
Bestemmelser, hvorefter der ved særlige ansættelsesvilkår kræves tilbagelagt en bestemt tjenesteperiode, skal være de samme for personer med tidsbegrænset ansættelse som for fastansatte, medmindre kravet om en forskellig ansættelsesperiode er begrundet i objektive forhold.«
Period-of-service qualifications relating to particular conditions of employment shall be the same for fixedterm workers as for permanent workers except where different length-of-service qualifications are justified on objective grounds.’
Rammeaftalens § 5, der indeholder »[b]estemmelser om misbrug« bestemmer:
Clause 5 of the framework agreement, relating to ‘[m]easures to prevent abuse’, states:
For at forhindre misbrug hidrørende fra anvendelsen af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold fastsættes, medmindre der allerede findes tilsvarende retsregler, bestemmelser af medlemsstaterne — efter høring af arbejdsmarkedets parter i henhold til national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis — og/eller af arbejdsmarkedets parter, hvorved der tages hensyn til behovene inden for bestemte sektorer og/eller blandt bestemte kategorier af arbejdstagere, og som regulerer et eller flere af følgende forhold: a) objektive omstændigheder, der kan begrunde en fornyelse af sådanne kontrakter eller ansættelsesforhold b) den maksimale samlede varighed af flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller arbejdsforhold c) antallet af gange sådanne kontrakter eller ansættelsesforhold kan fornys.
To prevent abuse arising from the use of successive fixedterm employment contracts or relationships, Member States, after consultation with social partners in accordance with national law, collective agreements or practice, and/or the social partners, shall, where there are no equivalent legal measures to prevent abuse, introduce in a manner which takes account of the needs of specific sectors and/or categories of workers, one or more of the following measures:
Medlemsstaterne — efter høring af arbejdsmarkedets parter — og/eller arbejdsmarkedets parter fastsætter, hvor det er hensigtsmæssigt, under hvilke betingelser tidsbegrænsede ansættelseskontrakter og ansættelsesforhold er at anse som: a) »flere på hinanden følgende«
Member States after consultation with the social partners and/or the social partners shall, where appropriate, determine under what conditions fixedterm employment contracts or relationships:
IMPACT b) tidsubegrænsede kontrakter eller ansættelsesforhold.«
(b) shall be deemed to be contracts or relationships of indefinite duration.’
Rammeaftalen indeholder ligeledes en § 8 med overskriften »Afsluttende bestemmelser«, hvis stk. 5 bestemmer:
The framework agreement also contains a clause relating to ‘[p]rovisions on implementation’, which provides, in Clause 8(5):
Direktiv 1999/70 blev gennemført i irsk ret ved loven fra 2003 om beskyttelse af arbejdstagere (tidsbegrænsede ansættelsesforhold) (Protection of Employees (FixedTerm Work) Act 2003) (herefter »2003-loven«). Denne lov trådte i kraft den 14. juli 2003.
Directive 1999/70 was transposed into Irish law by the Protection of Employees (Fixed-Term Work) Act 2003 (‘the 2003 Act’).
Section 6 i 2003loven gennemfører rammeaftalens § 4.
Section 6 of the 2003 Act transposes Clause 4 of the framework agreement.