natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I sag 2821/2004/OV afviste Ombudsmanden klagerens argument om, at der var en mere tungtvejende oTentlig interesse i udbredelse, og fandt, at e W ersom der stadig ikke var t r u T et afgørelse om, hvorvidt medlemsstaten skulle pålægges en bøde i henhold til EF-traktatens artikel 228, var Kommissionen beremiget til at give afslag på aktindsigt i et internt dokument i henhold til første afsnit i forordningens artikel 4, stk. 3.
In case 2821/2004/OV, the Ombudsman rejected the complainant’s argument that there was an overriding public interest in disclosure and found that, since the procedure to impose a fi ne on a Member State under Article 228 of the EC Treaty was ongoing, the Commission was entitled to refuse access to an internal document under the first subparagraph of Article 4(3) of the Regulation.
I sag 2229/2003/MHZ fandt Ombudsmanden, at Kommissionen i henhold til retspraksis havde ret til at give afslag på aktindsigt i en åbningsskrivelse i medfør af forordningens artikel 4, stk. 2, tredje led, (formålet med inspektioner, undersøgelser og revision).
In case 2229/2003/MHZ, the Ombudsman took the view that the case-law allowed the Commission to refuse access to a lemer of formal notice under Article 4(2), third indent, of Regulation 1049/2001 (the purpose of inspections, investigations and audits).
Ombudsmanden afviste imidlertid Kommissionens argument om, at udbredelse ville være til skade for den oTentlige interesse, fordi klageren agtede at bruge skrivelsen i en retssag ved de nationale domstole.
However, the Ombudsman rejected the Commission’s argument that disclosure seemed even more detrimental to the public interest given that the complainant intended to use the lemer in proceedings before national courts.
Ombudsmandens forslag til henstilling i sag 1368/2004/GG resulterede i, at klageren i det mindste f i k delvis aktindsigt i nogle af de dokumenter, hvor Kommissionen havde påberåbt sig undtagelsen i forordningens artikel 4, stk. 1, litra b), (privatlivets fred og den enkeltes integritet, navnlig i henhold til Fællesskabets lovgivning om beskymelse af personoplysninger) og artikel 4, stk. 2, første led, (en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser).
The Ombudsman’s draW recommendation in case 1368/2004/GG resulted in the complainant obtaining at least partial access to some of the documents concerned, for which the Commission had claimed exemption under Article 4(1)(b) (privacy and the integrity of the individual, in particular in accordance with Community legislation regarding the protection of personal data) and Article 4(2) first indent (commercial interests of a natural or legal person) of the Regulation.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.
Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents, OJ 2001 L 145, p. 43.
Ombudsmanden undersøgte endvidere visse undtagelser i EIB’s og ECB’s bestemmelser om aktindsigt.
The Ombudsman also considered certain exceptions contained in the rules on access to documents of the EIB and the ECB.
I sag 3442/2004/PB fandt Ombudsmanden, at EIB i henhold til sine bestemmelser kunne give afslag på aktindsigt i oplysninger om lån gennem formidlende banker til små og mellemstore projekter om vedvarende energi.
In case 3442/2004/PB, the Ombudsman took the view that the EIB’s rules allowed it to refuse access to information on loans, made through intermediary banks, for small and medium-sized renewable energy projects.
I sag 3054/2004/TN ønskede klageren at få at vide, hvorvidt ECB have interveneret på valutamarkederne for at aYøde faldet i dollarkursen og stigningen i euroens værdi.
In case 3054/2004/TN, the complainant wanted to know whether the ECB had intervened in the foreign exchange markets to so W en the fall in the dollar and the rise in value of the euro.
Ombudsmanden fandt, at ECB havde givet klageren en klar og utvetydig forklaring på begrundelserne for sit manglende svar, således at klageren kunne forstå, hvorfor ECB nægtede at udlevere denne slags oplysninger.
The Ombudsman considered that the ECB had given the complainant a clear and unequivocal explanation of its reasons for refusing to answer, so that the complainant could understand why the ECB refused to divulge this category of information.
EWersom ECB’s bestemmelser indeholder en undtagelse om beskymelse af den oTentlige interesse med hensyn til monetær og valutakursstabilitet, fandt Ombudsmanden det ikke beremiget at imødekomme klagerens påstand om, at ECB skulle udlevere de pågældende oplysninger.
Since the ECB’s rules contain an exception to protect the public interest as regards monetary and exchange rate stability, the Ombudsman found no reason to pursue the complainant’s claim that the ECB should provide the information in question.
Andre spørgsmål vedrørende åbenhed
Other questions of openness
Ombudsmanden foretog en undersøgelse af Kommissionens overholdelse af de fem minimumsstandarder ved Kommissionens høring af interesserede parter i Kommissionens meddelelse fra 2002 (KOM(2002)0704) og konkluderede, at der ikke forelå et tilfælde af fejl eller forsømmelser (sag 948/2004/OV).
The Ombudsman carried out a review of the Commission’s compliance, during a specific consultation procedure, with the fi ve minimum standards for consultation of interested parties set out in its 2002 Communication (COM(2002) 704) and found that there had been no maladministration (case 948/2004/OV).
Ombudsmanden afsluttede i 2005 tre sager efter forslag til henstillinger til Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) vedrørende oplysninger til kandidater i udvælgelsesprøver.
The Ombudsman closed three cases during 2005 a W er making draW recommendations to the European Personnel Selection OU ce (EPSO) concerning the information available to candidates in recruitment competitions.
I EPSO’s svar på forslagene til henstillinger gav det detaljerede yderligere oplysninger, som kunne hjælpe de pågældende klagere med at forstå deres karakterer, men der blev også rejst vigtige generelle faktuelle og retlige spørgsmål.
EPSO’s responses to the draW recommendations gave detailed additional information that would help the complainants concerned to understand their marks but also raised important factual and legal issues of a more general nature.
Ombudsmanden beslumede derfor at indlede en undersøgelse på eget initiativ om aktindsigt i udvælgelseskomitéers udvælgelseskriterier (se sammendrag af sag 2097/2003/PB i afsnit 3.1.3).
The Ombudsman therefore decided to open an own-initiative inquiry into access to evaluation criteria established by selection boards (see summary of case 2097/2003/PB in section 3.1.3).
Sag 2395/2003/GG omhandlede spørgsmålet om, hvorvidt Rådets møder, hvor dem e optræder som lovgivende myndighed, altid skal være oTentlige.
Case 2395/2003/GG concerned the question of whether meetings of the Council in its legislative capacity should always be public.
Ombudsmanden fandt, at princippet om, at beslutninger skal t r æ T es »så åbent som muligt« (EU-traktatens artikel 1, stk. 2), gælder for Rådet.
The Ombudsman considered that the principle that decisions should be taken “as openly as possible” (Article 1(2) of the Treaty on European Union) applies to the Council.
EF-traktatens artikel 207 (om Rådets fastsæmelse af sin forretningsorden) indeholder ingen bestemmelser om, at det er et politisk valg og op til Rådet om dets møder, hvor det optræder som lovgivende myndighed, skal være åbne for oTentligheden.
Article 207 of the EC Treaty (concerning the Council’s adoption of its own rules of procedure) does not provide that the degree to which the Council’s meetings in its legislative capacity are to be open to the public should be regarded as a political choice and leW to the Council’s discretion.
I den nye forretningsorden, som Rådet vedtog i 2000, blev der allerede skabt større åbenhed omkring Rådets møder som lovgivende myndighed. Rådet havde således gjort det klart, at det var – og er – muligt at t r æ T e foranstaltninger til at gøre Rådets lovgivningsmæssige arbejde mere gennemsigtigt inden for rammerne af gældende fællesskabsret.
New Rules of Procedure adopted by the Council in 2000 already provided for increased openness of its legislative meetings, thus making clear that steps to increase the transparency of its legislative activity had to, and could be, taken under Community law as it presently stands.
Ombudsmanden udarbejdede derfor en særlig beretning til Europa-Parlamentet.
The Ombudsman therefore made a Special Report to the European Parliament.
I denne beretning anbefalede han, at Rådet skulle genoverveje sit afslag på at gøre de relevante møder tilgængelige for oTentligheden. entligheden.
The Report recommended that the Council should review its refusal to decide to meet publicly whenever it is acting in its legislative capacity.
Klager vedrørende beskymelse af personoplysninger og samarbejde med Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskymelses elses
Complaints concerning data protection and cooperation with the European Data Protection Supervisor
I sag 224/2004/PB fandt Ombudsmanden, at en af Kommissionens repræsentationer havde undladt at overholde visse krav i forordning 45/20018 i sin kommunikation med klageren.
In case 224/2004/PB, the Ombudsman found that a Commission Representation had failed to comply with certain requirements of Regulation 45/20018in communicating with the complainant.
Ombudsmandens afgørelse om klagen indeholdt nogle generelle bemærkninger om Ombudsmandens videregivelse af oplysninger til og mulige høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskymelse (EDPS), som er ansvarlig for med hensyn til behandlingen af personoplysninger at sikre, at Fællesskabets institutioner og organer respekterer fysiske personers grundlæggende remigheder og frihedsremigheder, herunder navnlig deres ret til privatlivets fred.
The Ombudsman’s decision on the case included some general comments on the Ombudsman’s provision of information to, and possible consultation with, the European Data Protection Supervisor (EDPS), who is responsible for ensuring, with respect to the processing of personal data, that Community institutions and bodies respect the fundamental rights and freedoms of natural persons and in particular their right to privacy.
Ombudsmanden bemærkede især, at han ville underreme EDPS
In particular, the Ombudsman noted that he would inform the EDPS of his decisions in cases concerning data protection and that he might consider it useful to consult the EDPS in certain cases involving complex issues of legal interpretation.
Forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskymelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.
Regulation (EC) 45/2001 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data, OJ 2001 L 8, p. 1.
Ombudsmanden hørte e W erfølgende EDPS i to sager og underremede ham om tre andre sager, hvor Ombudsmanden havde foretaget yderligere undersøgelser, som pegede på, at den pågældende institutions eller det pågældende organs svar skulle tage højde for EDPS’ baggrundsdokument nr. 1 fra juli 2005 om aktindsigt i dokumenter og beskymelse af personoplysninger.
The Ombudsman subsequently consulted the EDPS in two cases and informed him of three other cases in which the Ombudsman had made further inquiries which suggested that the reply of the institution or body concerned should take account of the EDPS’s Background Paper No 1 of July 2005 on Public access to documents and data protection.
Alle fem sager var stadig under behandling ved udgangen af 2005.
All fi ve cases were still under inquiry at the end of 2005.
I december 2005 underremede den assisterende EDPS Ombudsmanden om sin afgørelse om en klage over en fællesskabsinstitution.
In December 2005, the Assistant EDPS informed the Ombudsman of his decision on a complaint against a Community institution.
Den assisterende EDPS tog i sin afgørelse højde for Ombudsmandens særlige beretning i sag 2485/2004/GG, som drejede sig om samme omstændigheder.
The decision of the Assistant EDPS took into account the Ombudsman’s Special Report in case 2485/2004/GG, which concerned the same circumstances.
Retsstatsprincippet er et af de grundlæggende principper for Den Europæiske Union, og en af Kommissionens vigtigste opgaver er at være traktatens vogter9.
The rule of law is a founding principle of the European Union and one of the Commission’s most important duties is to be the guardian of the Treaty9.
I EF-traktatens artikel 226 fastlægges en generel procedure, som Kommissionen kan anvende til at undersøge medlemsstaternes mulige overtrædelser af fællesskabsremen og indbringe dem for Domstolen. Kommissionen kan indlede undersøgelser på eget initiativ, på grundlag af klager eller e W er anmodning fra Europa-Parlamentet om at behandle andragender til Parlamentet i henhold til EF-traktatens artikel 194.
Article 226 of the EC Treaty creates a general procedure under which the Commission may investigate and refer to the Court of Justice possible infringements of Community law by Member States.
Klager, der ligger uden for Den Europæiske Ombudsmands mandat, drejer sig o W e om påstande om medlemsstaternes overtrædelse af fællesskabslovgivningen.
Complaints that are outside the mandate of the European Ombudsman o W en concern alleged infringements of Community law by Member States.
Mange af disse sager kan bedst behandles af et andet medlem af det europæiske netværk af ombudsmænd.
Many such cases can best be handled by another member of the European Network of Ombudsmen.
I nogle sager finder Ombudsmanden det imidlertid hensigtsmæssigt at oversende klagen til Kommissionen til behandling i henhold til artikel 226-proceduren.
In some cases, however, the Ombudsman considers it appropriate to transfer the complaint to the Commission to be dealt with under the Article 226 procedure.
Afsnit 2.5 ovenfor indeholder eksempler på begge fremgangsmåder.
Section 2.5 above gives examples of both approaches.
Hvad angår Kommissionens proceduremæssige forpligtelser i forhold til klagere, er Ombudsmandens primære referencepunkt en meddelelse, som Kommissionen vedtog i 200210.
As regards the Commission’s procedural obligations towards complainants, the Ombudsman’s main point of reference is a Communication issued by the Commission in 200210.
Meddelelsens krav om, at alle klager skal registreres i Kommissionens Generalsekretariat er en vigtig garanti for god forvaltningsskik i deres e W erfølgende behandling. Punkt 3 i meddelelsen indeholder en veldefineret liste over de typer henvendelser, som Generalsekretariatet er beremiget til ikke at registrere som klager.
The Communication’s requirement that all complaints be registered by the Secretariat-General of the Commission is an important guarantee of good administration in their subsequent handling.
Kapitel 3 indeholder sammendrag af 10 afgørelser, som viser, hvordan Ombudsmanden behandler klager over Kommissionen som traktatens vogter.
Chapter 3 contains summaries of ten decisions that illustrate how the Ombudsman deals with complaints against the Commission in its role as guardian of the Treaty.
Seks af sagerne vil blive beskrevet her.
Six of the cases will be mentioned further here.
Der blev fremsat en kritisk bemærkning i sag 2229/2003/MHZ (som også er nævnt i 2.8.1 ovenfor), fordi Kommissionen kun havde givet en generel forklaring på forsinkelserne i sin undersøgelse af en artikel 226-klage i stedet for at henvise til sagens specifikke omstændigheder.
A critical remark was made in case 2229/2003/MHZ (also mentioned in 2.8.1 above) because the Commission had oTered only a general explanation for its delay in completing its investigation of an Article 226 complaint, rather than referring to factors specific to the case.
Behandlingen blev afslumet i tre sager, fordi Ombudsmanden ikke fandt det beremiget at foretage yderligere undersøgelser.
Three cases were closed because the Ombudsman considered that no further inquiries were justified. ed.
I sag 274/2004/JMA undskyldte Kommissionen for, at det havde taget lang tid at udlevere oplysninger, som klageren havde anmodet om, vedrørende behandlingen af en klage over anvendelsen af EU’s økonomiske bistand.
In case 274/2004/JMA, the Commission apologised for the delay in providing information that the complainant had requested about progress in dealing with a complaint concerning the use of EU financial assistance.
Der blev fremsat en yderligere bemærkning om, at Kommissionen kunne præcisere sine procedurer for behandlingen af sådanne sager i fremtiden.
A further remark was made suggesting that the Commission could clarify its procedures for dealing with such cases in the future.
Ifølge traktatens artikel 211 skal Kommissionen »drage omsorg for gennemførelsen af de i denne traktat indeholdte bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne t r æ T es af institutionerne«.
Article 211 of the EC Treaty requires the Commission to ”ensure that the provisions of the Treaty and the measures taken by the institutions pursuant thereto are applied”.
Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsremen (KOM(2002)0141), EFT C 244 af 10.10.2002, s. 5.
Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law, OJ 2002 C 244, p. 5.
Undersøgelsen blev afslumet, da Ombudsmanden fi k oplyst, at Kommissionen havde henvist sagen til Domstolen.
The inquiry was closed when the Ombudsman was informed that the Commission had referred the mamer to the Court of Justice.
Undersøgelsen havde imidlertid før da kunnet a]lare både årsagerne til Kommissionens handlinger og, gennem et samarbejde med det europæiske netværk af ombudsmænd, mulighederne for korrekt gennemførelse af det relevante fællesskabsdirektiv.
However, the inquiry up to that point was successful in clarifying both the reasons for the Commission’s action and, through cooperation with the European Network of Ombudsmen, the possibilities for correct implementation of the relevant Community Directive.
Sag 3254/2004/ID omhandlede Kommissionens behandling af en klage om manglende anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.
Case 3254/2004/ID concerned the Commission’s handling of a complaint about non-recognition of professional qualifications.
Klageren lagde endvidere sag an mod de nationale myndigheder ved de nationale domstole i samme sag.
The complainant also took legal action against the national authorities in the national courts about the same mamer.
Ombudsmanden afslumede sagen, idet en vurdering af omstændighederne vedrørende klagen over Kommissionen ville have omfamet en undersøgelse af samme spørgsmål om fortolkningen og anvendelsen af national lovgivning, som klageren havde rejst ved de nationale domstole, og derfor have været en gentagelse af denne sag.
The Ombudsman closed the case, since an assessment of the merits of the complaint against the Commission would have involved examination of the same questions about the interpretation and application of national legislation that the complainant had brought before the national courts and would therefore have duplicated the lamer proceedings.
Klageren blev opfordret til eventuelt at indgive en ny klage e W er afslutningen af den nationale retssag.
The complainant was invited to renew the complaint once the national legal proceedings had been completed.
Ombudsmanden gennemgik Kommissionens juridiske vurdering af to artikel 226-klager.
The Ombudsman reviewed the Commission’s legal reasoning on the merits of two Article 226 complaints.
I sag 1687/2003/JMA anfægtede klagerne Kommissionens afvisning af deres klage over Spanien vedrørende forskelsbehandling på grund af seksuel orientering.
In case 1687/2003/JMA, the complainants contested the Commission’s rejection of their complaint against Spain concerning discrimination on grounds of sexual orientation.
EWer at have undersøgt den relevante lovgivning fandt Ombudsmanden, at Kommissionens holdning om, at de specifikke problemer, som klagerne havde oplevet, faldt uden for rammerne af fællesskabslovgivningen, syntes at være rimelig.
AWer reviewing the relevant legal framework, the Ombudsman found that the Commission’s position that the specific problems encountered by the complainants fell outside the scope of Community law appeared reasonable.
I sag 1273/2004/GG nedlagde klageren påstand om juridiske fejl og uoverensstemmelser i Kommissionens behandling af en tvist vedrørende ikraWtrædelsesdatoen for en fællesskabsforordning vedrørende fiskeri i farvandene omkring Azorerne.
In case 1273/2004/GG, the complainant alleged legal error and inconsistency by the Commission in dealing with a dispute concerning the date at which a Community Regulation governing fishing in the waters surrounding the Azores had entered into force.
Ombudsmanden analyserede forordningen og fandt, at Kommissionens fortolkning var forkert og i uoverensstemmelse med en holdning, som den tidligere havde vedtaget.
The Ombudsman analysed the Regulation and took the view that the Commission’s interpretation was erroneous and inconsistent with a position that it had adopted earlier.
Selv om klage 933/2004/JMA ikke var en artikel 226-klage, omhandlede den Kommissionens rolle som vogter af Unionens grundlæggende principper og værdier i forbindelserne med tredjelande.
Although not an Article 226 complaint, case 933/2004/JMA concerned the Commission’s role as guardian of the fundamental principles and values of the Union in relations with third countries.
Ifølge klageren skulle Kommissionen have gjort menneskeremighedsklausulen gældende for at ophæve s a ma r b e j d s a W alen med Vietnam fra 1996.
According to the complainant, the Commission should have invoked the “human rights clause” to suspend the 1996 cooperation agreement with Vietnam.
Ombudsmanden fandt, at Kommissionens forklaring på, hvorfor den ikke havde ophævet a W alen, var rimelig på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse fra 1995 om indsæmelse af en menneskeremighedsklausul i a W aler med tredjelande.
The Ombudsman found the Commission’s explanation for not suspending the agreement to be reasonable on the basis of the criteria set out in the Commission’s 1995 Communication on the inclusion of a “human rights clause” in agreements with third countries.
Udbud, kontrakter og tilskud
Tenders, contracts and grants
Fællesskabets institutioner og organer bruger både kontrakter til at erhverve de varer og tjenesteydelser, de skal bruge til at udføre deres funktioner, og som et instrument til at styre tilskud og støme fra en lang række forskellige EU-programmer11
Community institutions and bodies use contracts both to obtain the goods and services needed to perform their functions and as an instrument to govern grants and subsidies that they provide under a variety of EU programmes11
Ombudsmanden kan behandle klager om tildeling (eller manglende tildeling) af kontrakter og om forvaltningen deraf.
The Ombudsman can deal with complaints about the award (or non-award) of contracts and about the management of contracts.
Hvis det drejer sig om mulig misligholdelse af en kontrakt, undersøger Ombudsmanden imidlertid blot, hvorvidt Fællesskabets institution eller organ har givet en sammenhængende og rimelig redegørelse for retsgrundlaget for sine handlinger, og hvorfor kontrakten e W er institutionens eller organets mening er blevet opfyldt.
However, where a question of possible breach of contract arises, the Ombudsman limits his inquiry to examining whether the Community institution or body has provided a coherent and reasonable account of the legal basis for its actions and why it believes that its view of the contractual position is justified. ed.