natgillin/translations-raw huggingface dataset:
PEEK & CLOPPENBURG til almenheden i den i ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler stilles til rådighed for tredjemands midlertidige brug, uden at denne tredjemand har ret til at råde over dem. til immaterielle goder såsom musik, vil resultatet være, at immaterielle værker vil nyde en uberettiget større beskyttelse end fysiske værker.
PEEK & CLOPPENBURG Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them.
Selv hvis dette var tilfældet, er det imidlertid ikke min opfattelse, at dette er et godt argument for en bred fortolkning af artikel 4, stk. 1.
Even, however, if that were the case, I do not consider that it is a good argument for a broad reading of Article 4(1).
Immaterielle værker kan på grund af deres art spredes på andre måder end fysiske værker.
Intangible works are, by their nature, susceptible to being distributed in different ways from tangible works.
Dette er netop årsagen til, at først Domstolen i sin praksis og derefter fællesskabslovgiver i direktivet om udlej-nings- og udlånsrettigheder har fastlagt en mere omfattende ophavsretsbeskyttelse for immaterielle værker.
It is precisely for that reason that first the Court in its caselaw and then the Community legislature in the directive on rental and lending rights provided for more extensive copyright protection for intangibles.
Spørgsmål 1b)
Question 1(b)
Den forelæggende ret har med det første spørgsmåls anden del spurgt, om der foreligger spredning til almenheden i den i ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler 35udstilles i et butiksvindue, uden at almenheden har mulighed for at bruge eller erhverve dem.
By the second part of its first question the referring court asks whether there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture 35 are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
indrømmet, finder det kun anvendelse på varer, der er indført i Fællesskabets toldområde fra tredjelande.
34As Cassina concedes, it applies only to goods introduced into the Community customs territory from third countries.
Herudover bygger den foreliggende sag på den forudsætning, at de pågældende møbler ikke var piratkopieret, men lovligt fremstillet og erhvervet i Italien.
Moreover, the present case is based on the premiss that the items of furniture in question were not pirated but lawfully manufactured and acquired in Italy.
Jeg konkluderer, at spørgsmål 1a) skal besvares med, at det ikke udgør spredning
I accordingly conclude in answer to Question 1(a) that there is not a distribution to the public within the meaning of
Efter min opfattelse følger svaret på dette spørgsmål så meget desto mere af det svar, jeg har foreslået at give det første spørgsmåls første del, af de ovenfor anførte årsager.
In my view, the answer to that question follows a fortiori from the answer I have proposed to the first part of the first question, for the reasons given above.
34 — Nævnt i fodnote 23 ovenfor.
34 — Cited in footnote 23.
35 — Jf. fodnote 14 ovenfor.
35 — See footnote 14.
Det er min opfattelse, at ingen af delene i den nationale rets første spørgsmål skal besvares bekræftende. Jeg vil derfor heller ikke foreslå et svar på det andet spørgsmål.
I do not consider that either limb of the national court’s first question calls for an affirmative answer; I do not, therefore, intend to propose an answer to the second question.
Jeg vil dog sige et par ord om det.
I will, however, say a few words about it.
Det er derfor min opfattelse, at der ikke foreligger spredning til almenheden i den i ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler udstilles i et butiksvindue, uden at almenheden har mulighed for at bruge eller erhverve dem.
I am accordingly of the view that there is not a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Det fremgår af forelæggelseskendelsen, at den nationale ret ser et problem deri, at det i sager som den foreliggende, der vedrører værker, som er ophavsretligt beskyttet i Tyskland, selv om de er blevet lovligt fremstillet i Italien uden rettighedshaverens samtykke, kan føre til en opdeling af nationale markeder, hvis retten til at forbyde spredning til almenheden i den i direktivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand udøves i Tyskland.
It appears from the order for reference that the national court is concerned that, in a case such as the present, which concerns works which are subject to copyright protection in Germany even though they were lawfully manufactured in Italy without the rightholder’s consent, the exercise in Germany of the right to prohibit distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Directive might lead to a partitioning of national markets.
Hvis dette var tilfældet, kunne udøvelsen af denne ret, der umiddelbart er i strid med artikel 28 EF, ikke være berettiget i henhold til artikel 30 EF.
If that were the case, the exercise of that right, prima facie contrary to Article 28 EC, could not be justified on the basis of Article 30 EC.
Cassina og den polske regering har gjort gældende, at det andet spørgsmål skal besvares benægtende.
Cassina and the Polish Government submit that the second question should be answered in the negative.
Peek & Cloppenburg og Kommissionen er af den modsatte opfattelse. 48.
Peek & Cloppenburg and the Commission take the contrary view. 48.
Cassina har gjort gældende, at retten til i Tyskland at forbyde brugen af møbler, der lovligt er erhvervet i Italien, ikke som sådan
Cassina submits that the right to prohibit in Germany the use of furniture lawfully acquired in Italy is not such as to hinder trade between Member States.
Den nationale rets andet principale spørgsmål er kun stillet for det tilfælde, at de første spørgsmål besvares bekræftende, nemlig at der foreligger spredning til almenheden i den i ophavsretsdirektivets artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler stilles til rådighed for tredjemands midlertidige brug, uden at denne tredjemand har ret til at råde over dem, eller når de udstilles i et butiksvindue, uden at almenheden har mulighed for at bruge eller erhverve dem.
The national court’s second principal question is put only in the event that the first questions are answered in the affirmative, namely to the effect that there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties being able to dispose of the items or are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Den forelæggende ret har i så fald spurgt, om beskyttelsen af de frie varebevægelser udelukker udøvelse af retten til at forbyde spredning, når de fremviste genstande ikke er ophavsretligt beskyttet i den medlemsstat, hvori de er fremstillet og bragt i omsætning.
In that case, the referring court asks whether the protection accorded to the free movement of goods precludes exercise of the right to prohibit distribution if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market.
Kommissionen har gjort gældende, at det ikke er tænkeligt, at den spredningsret, der er defineret i artikel 4, stk. 1, skal fortolkes således, at princippet om de frie varebevægelser forbyder udøvelsen af denne ret.
The Commission submits that it is not conceivable that the right of distribution defined in Article 4(1) should be interpreted in such a way that the principle of the free movement of goods prohibits exercise of that right.
Kommissionen antager derfor, at det andet spørgsmål er, om artikel 28 EF og 30 EF udelukker en fortolkning af en bestemmelse i national ret, hvorefter handlinger som de i denne sag omtvistede udgør en ophavsretligt beskyttet spredning.
It accordingly proceeds on the basis that the second question asks whether Articles 28 and 30 EC preclude an interpretation of a provision of national law such that acts such as those at issue in the present case constitute a distribution protected by copyright.
Den polske regering har gjort gældende, at ophavsretsbeskyttelsens omfang ikke er harmoniseret på fællesskabsniveau. Når der ikke er en sådan harmonisering, bestemmes beskyttelsens omfang i national ret.
The Polish Government submits that the scope of copyright protection is not harmonised at Community level.
Det andet spørgsmål er udtrykkeligt stillet på det grundlag, at de pågældende handlinger faktisk udgør spredning i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede forstand.
The second question is explicitly put on the basis that the acts in question do constitute distribution within the meaning of Article 4(1).
Hvis det er tilfældet, må national ret, der gennemfører denne bestemmelse, nødvendigvis (da artikel 4 er præceptivt bindende) have den samme virkning. Jeg forstår derfor ikke, hvilken sondring Kommissionen prøver at foretage.
If that is the case, then of necessity (given that Article 4 is mandatory) national law implementing that provision will be to the same effect.
På grundlag af denne analyse er det min opfattelse, at lovligheden af både direktivets artikel 4, stk. 1, og national ret, der gennemfører den, må bedømmes på en og samme måde: Hvis den ene er i strid med traktatens regler vedrørende de frie varebevægelser, er
Given that analysis, I consider that both Article 4(1) of the Directive and national law implementing it must stand or fall together: if one falls foul of the Treaty rules on the
Ingen af disse argumenter forekommer mig at være særligt relevante.
Neither of those submissions seems to me to be particularly helpful.
Forelæggelsen generelt og især det andet spørgsmål bygger på den forudsætning, at møblerne er lovligt fremstillet i Italien.
The reference in general and the second question in particular are based on the premiss that the items of furniture were lawfully manufactured in Italy.
Cassinas argumenter er derfor ikke sagen vedkommende.
Cassina’s submissions are therefore not to the point.
Den polske regerings argumenter forekommer mig at være misforståede: Selv hvis beskyttelsens omfang skal bestemmes i national ret, skal national ret naturligvis overholde artikel 28 EF og 30 EF.
The Polish Government’s submission seems to me to be misconceived: even if the scope of protection were a matter of national law, that law would naturally have to comply with Articles 28 and 30 EC.
FORSLAG TIL AFGØRELSE FRA GENERALADVOKAT SHARPSTON — SAG C-456/06 ikke salg eller videresalg eller nogen tilsvarende transaktion, men omfatter (allerhøjest) blot midlertidig brug med det formål, som møblerne er bestemt til.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 with sale or resale or any analogous transaction but simply involve (at most) temporary use for the purpose for which the furniture is designed.
den anden det også.
free movement of goods, so must the other.
Jeg har allerede i forbindelse med det første forelagte spørgsmåls første led forklaret, hvorfor artikel 28 EF og 30 EF efter min opfattelse kræver en snæver fortolkning af »spredning til almenheden« i artikel 4, stk. 1 36.
I have already explained in the context of the first limb of the first question referred why, to my mind, Articles 28 and 30 EC dictate a narrow reading of ‘distribution to the public’ in Article 4(1). 36
Endelig gentager jeg, at det forhold, at møblerne i første omgang blev bragt i omsætning i Fællesskabet uden rettighedshaverens samtykke, er uden betydning i den foreliggende sag.
Finally, I repeat that the fact that the furniture was first put on the market in the Community without the consent of the rightholder is irrelevant in the context of the present case.
Det er fast retspraksis, at på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin, og da der ikke foreligger fællesskabsregler om harmonisering af de nationale lovgivninger, tilkommer det de lovgivende myndigheder i medlemsstaterne, under overholdelse af de relevante internationale konventioner, at fastsætte betingelserne for og den nærmere udformning af beskyttelsen af litterær og kunstnerisk ejendomsret 38. Som jeg har anført, var den retlige beskyttelse af design ikke harmoniseret forud for direktiv 98/71 39.
It is settled caselaw that, as Community law now stands, and in the absence of Community provisions harmonising national laws, it is for the Member States to establish the conditions and detailed rules for the protection of literary and artistic property, subject to observance of the applicable international conventions.
Analysen af det andet forelagte spørgsmål bekræfter derfor efter min opfattelse, at det svar, jeg har foreslået på det første spørgsmål, er korrekt.
The analysis of the second question referred thus confirms in my view that the answer I propose to the first question must be correct.
Jeg har, således som det ligger i min tidligere analyse ovenfor af det første spørgsmål, bredt godtaget Peek & Cloppenburgs argumenter 37, hvorefter en for vid fortolkning af »spredning til almenheden« i artikel 4, stk. 1, ikke er forenelig med de frie varebevægelser, der er knæsat i artikel 28 EF, og ikke er berettiget i overensstemmelse med artikel 30 EF. En fravigelse i henhold til artikel 30 EF er kun tilladt, hvis udøvelsen af den pågældende spredningsret beskytter ophavsrettens særlige genstand. I den foreliggende sag er denne betingelse ikke opfyldt: De pågældende handlinger vedrører 38 — Dom af 20.10.1993, forenede sager C-92/92 og C-326/92, Phil Collins, Sml. I, s. 5145, præmis 19.
As is implicit in my earlier analysis of the first question, I broadly accept the submissions of Peek & Cloppenburg 37that too wide an interpretation of ‘distribution to the public’ in Article 4(1) would not be compatible with the free movement of goods enshrined in Article 28 EC and would not be justified in accordance with Article 30 EC. A derogation will be permitted under Article 30 EC only if the exercise of the distribution right in question safeguards the specific subjectmatter of the copyright. In the present case, that condition is not satisfied: the acts in question are not concerned 38 — Joined Cases C-92/92 and C-326/92 Phil Collins [1993] ECR I-5145, paragraph 19.
36 — Jf. punkt 35 og 36 ovenfor.
36 — See points 35 and 36 above.
37 — Fremsat subsidiært, henset til virksomhedens foreslåede svar på det første spørgsmål.
37 — In the alternative, given its proposed response to the first questions.
39 — Nævnt i fodnote 12 ovenfor.40 — Jf. fodnote 4 ovenfor.
39 — Cited in footnote 12.40 — See footnote 4.
PEEK & CLOPPENBURG Forslag til afgørelse
PEEK & CLOPPENBURG Conclusion
På baggrund af ovenstående er det min opfattelse, at de af Bundesgerichtshof forelagte spørgsmål skal besvares således:
For the reasons given above, I consider that the questions referred by the Bundesgerichtshof should be answered as follows:
»Det udgør ikke »spredning til almenheden ved salg eller på anden måde« i den i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet omhandlede forstand, når ophavsretligt beskyttede møbler stilles til rådighed for tredjemands midlertidige brug, uden at denne tredjemand har ret til at råde over dem, eller når de udstilles i et butiksvindue, uden at almenheden har mulighed for at bruge eller erhverve dem.«
There is not a ‘distribution to the public by sale or otherwise’ within the meaning of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society where pieces of copyrightprotected furniture are either made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them or displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
I sag C-456/06, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) ved afgørelse af 5. oktober 2006, indgået til Domstolen den 16. november 2006, i sagen:
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Bundesgerichtshof (Germany), made by decision of 5 October 2006, received at the Court on 16 November 2006, in the proceedings
DOMSTOLEN (Fjerde Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász og J. Malenovský (refererende dommer),
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
— den polske regering ved E. Ośniecką-Tamecką, som befuldmægtiget
— the Polish Government, by E. Ośniecką-Tamecką, acting as Agent,
— Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. Krämer og W. Wils, som befuldmægtigede, og efter at generaladvokaten har fremsat forslag til afgørelse den 17. januar 2008,
— the Commission of the European Communities, by H. Krämer and W. Wils, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008,
Anmodningen om præjudiciel afgørelse vedrører fortolkningen af artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10).
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 4(1) of Directive 2001/29/EC of the European Parliament and of the Council of 22 May 2001 on the harmonisation of certain aspects of copyright and related rights in the information society (OJ 2001 L 167, p. 10).
Anmodningen er blevet fremsat i forbindelse med en sag mellem Peek & Cloppenburg KG (herefter »Peek & Cloppenburg«) og Cassina SpA (herefter »Cassina«) vedrørende det forhold, at møbler stilles til rådighed for almenheden, og at møbler udstilles, hvilket ifølge Cassina krænker selskabets eneret til spredning. Retsforskrifter
The reference was made in the course of proceedings between Peek & Cloppenburg KG (‘Peek & Cloppenburg’) and Cassina SpA (‘Cassina’) concerning the making available to the public and display of furniture which, according to Cassina, infringed its exclusive right of distribution. Legal context
Traktaten om ophavsret inden for Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) (herefter »WCT-traktaten«) og WIPO-traktaten om fremførelser og fonogrammer (herefter »WPPT-traktaten«), der begge blev vedtaget den 20. december 1996 i Genève, blev godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2000/278/EF af 16. marts 2000 (EFT L 89, s. 6).
The World Intellectual Property Organisation (WIPO) Copyright Treaty (‘CT’) and the WIPO Performances and Phonograms Treaty (‘PPT’), adopted in Geneva on 20 December 1996, were approved on behalf of the European Community by Council Decision 2000/278/EC of 16 March 2000 (OJ 2000 L 89, p. 6).
Ophavsmændene til litterære og kunstneriske værker har eneret til at tillade, at originalen eller kopier af deres værker gøres tilgængelige for almenheden gennem salg eller anden overdragelse af ejendomsretten.
Authors of literary and artistic works shall enjoy the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their works through sale or other transfer of ownership.
Intet i denne traktat indskrænker de kontraherende parters frihed til at fastlægge de eventuelle betingelser, på hvilke den i stk. 1 omhandlede rettighed anses for udtømt, når der første gang er foretaget salg eller anden form for overdragelse af ejendomsretten til originalen eller en kopi af værket med ophavsmandens tilladelse.«
Nothing in this Treaty shall affect the freedom of Contracting Parties to determine the conditions, if any, under which the exhaustion of the right in paragraph 1 applies after the first sale or other transfer of ownership of the original or a copy of the work with the authorisation of the author.’
Artikel 8 i WPPT-traktaten, der har overskriften »Retten til udbredelse«, giver udøvende kunstnere eneret til at tillade, at originalen eller kopien af deres på fonogram optagne fremførelser gøres tilgængelige for almenheden gennem salg eller anden overdragelse af ejendomsretten.
Article 8 of the PPT, entitled ‘Right of distribution’, confers on performers the exclusive right of authorising the making available to the public of the original and copies of their performances fixed in phonograms through sale or other transfer of ownership.
Artikel 12 i WPPT-traktaten fastsætter en lignende ret for producenter af fonogrammer.
Article 12 of the PPT provides for a similar right in favour of producers of phonograms.
En sådan beskyttelse bidrager til at bevare og udvikle kreativiteten til gavn for ophavsmænd, kunstnere, producenter, forbrugere, kulturen, industrien og almenheden generelt […]
Their protection helps to ensure the maintenance and development of creativity in the interests of authors, performers, producers, consumers, culture, industry and the public at large. …
Hvis ophavsmænd og kunstnere skal kunne fortsætte deres kreative og kunstneriske arbejde, er det nødvendigt, at de modtager et passende vederlag for anvendelsen af deres værker, og det samme gælder producenterne, der skal kunne finansiere dette arbejde […]
(10) If authors or performers are to continue their creative and artistic work, they have to receive an appropriate reward for the use of their work, as must producers in order to be able to finance this work. …
En effektiv og rigoristisk beskyttelsesordning for ophavsret og beslægtede rettigheder er et af de vigtigste redskaber til at sikre de nødvendige ressourcer til skabelsesprocessen og kulturproduktion i Europa og navnlig garantere skabende og udøvende kunstneres uafhængighed og værdighed.
(11) A rigorous, effective system for the protection of copyright and related rights is one of the main ways of ensuring that European cultural creativity and production receive the necessary resources and of safeguarding the independence and dignity of artistic creators and performers.
Den diplomatiske konference, der blev afholdt inden for rammerne af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) i december 1996, førte til vedtagelsen af to nye traktater, nemlig WIPO-traktaten om ophavsret og WIPO-traktaten om fremførelser og fonogrammer […].
PEEK & CLOPPENBURG (15) The Diplomatic Conference held under the auspices of the World Intellectual Property Organisation (WIPO) in December 1996 led to the adoption of two new Treaties, the [CT] and the [PPT] … .
Første salg i Fællesskabet af et originalværk eller eksemplarer heraf foretaget af rettighedshaveren eller med dennes samtykke udtømmer retten til at kontrollere videresalg af den pågældende frembringelse i Fællesskabet […]«
The first sale in the Community of the original of a work or copies thereof by the rightholder or with his consent exhausts the right to control resale of that object in the Community. … ’
Artikel 1, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlej-nings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 346, s. 61) bestemmer:
Under Article 1(1) and (2) of Council Directive 92/100/EEC of 19 November 1992 on rental right and lending right and on certain rights related to copyright in the field of intellectual property (OJ 1992 L 346, p. 61):