natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ifølge udbuddets punkt 11 var udbuddets gyldighed i overensstemmelse med forordningens artikel 4, stk. 1, litra d), dels betinget af, at intet luftfartsselskab, som kunne få tilladelse til at beflyve de pågældende ruter, indgav ansøgning inden den 1. november 1995 om tilladelse til at beflyve en eller flere af disse ruter fra den 1. januar 1996 i overensstemmelse med de pålagte forpligtelser til offentlig tjeneste og uden at modtage nogen form for økonomisk kompensation, dels forblev udbuddet kun gyldigt for de ruter, som der ikke inden den 1. november 1995 var blevet afgivet bud på under de nævnte betingelser.
Paragraph 11 of the invitation to tender stated first of all that pursuant to Article 4(l)(d) of the Regulation, the validity of the invitation was subject to the condition that no Community carrier who might be authorised to operate the routes applied before 1 November 1995 for authorisation to operate one or more of those routes with effect from 1 January 1996 in accordance with the public service obligations without receiving financial compensation and, secondly, that the invitation to tender would remain valid just for those routes for which no carrier had tendered by 1 November 1995 under those conditions.
Herom bemærkes for det første, at det ikke fremgår af ordlyden af forordningens artikel 4, at anvendelsen heraf medfører et afkald på bestemmelserne i forordningens artikel 3.
It must first of all be pointed out that it does not follow from the wording of Article 4 of the Regulation that application of that article implies a waiver of the provisions of Article 3.
Tværtimod indebar bestemmelsen i artikel 4, litra d) — hvorefter »retten til at drive sådan flyvning skal udbydes [...] til alle EF-luftfartsselskaber, som er berettiget til at drive sådan trafikflyvning« — at adgangen hertil indtil den 1. april 1997 var begrænset til de transportvirksomheder, som opfyldte betingelserne i forordningen, navnlig betingelserne i artikel 3, stk. 2.
On the contrary, by stating at Article 4(d), that '[t_BAR_he right to operate such services shall be offered ... to any Community air carrier entitled to operate such services', Article 4 had the effect, until 1 April 1997, of limiting operation of those services to carriers who satisfy the conditions laid down in the Regulation, and in particular those laid down in Article 3(2).
Tvisten i hovedsagen spørgsmål
The main proceedings and the questions referred
Hvad for det andet angår baggrunden for forordningens vedtagelse bemærkes dels, at fællesskabslovgiver med henblik på den gradvise gennemførelse af det indre marked for flytransport i 1987, 1990 og 1992 vedtog tre sæt af foranstaltninger, som benævnes »pakker«, fordi de omfattede mange forskellige bestemmelser.
Secondly, as regards the context in which the Regulation was adopted, it must be recalled first of all that, with a view to the gradual establishment of the internal market for air transport, the Community legislature adopted three sets of measures, in'l987, 1990 and 1992, which were known as 'packages' on account of the fact that they consisted of several documents.
Den 30. oktober 1995 indgav Flightline en ansøgning på de i udbuddets punkt 11 omhandlede betingelser om tilladelse til, uden nogen form for økonomisk kompensation, at beflyve otte af de i udbuddet nævnte ni ruter tillige med en supplerende rute. Tilbuddet vedrørte en virksomhed, som alene skulle udøves i Portugal.
On 30 October 1995, Flightline applied in accordance with the conditions laid down in paragraph 11 of the invitation to tender for authorisation to operate, without financial compensation, eight of the nine routes referred to in the invitation to tender, together with one further route.
Via denne delvise liberalisering skulle der opnås en fuldstændig liberalisering efter udløbet af overgangsperioden i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2.
where it is licensed was subject to more stringent conditions than those laid down by Article 3(2) of the Regulation.
Endvidere bemærkes, at retten for et luftfartsselskab til at udføre passagertransport i en anden medlemsstat end den, hvor licensen var udstedt, var undergivet strengere betingelser indtil forordningens vedtagelse end dem, der gælder efter forordningens artikel 3, stk. 2.
organised in 1995 for the provision of scheduled air services on a route subject to public service obligations imposed on that route under Article 4 of the Regulation, a Member State may require air carriers licensed by another Member State which submit bids to meet the conditions laid down in Article 3(2) of that Regulation.
Endelig har forordningen ifølge tiende betragtning til formål »gradvis at indføre cabotagerettigheder for at stimulere udviklingen af Fællesskabets luftfartssektor« dels ved i en overgangsperiode, som sluttede den 1. april 1997, at lempeliggøre betingelserne for, at et luftfartsselskab, der havde fået udstedt licens i én medlemsstat, kunne udføre transport i en anden medlemsstat, dels ved ikke at fastsætte nogen betingelser efter udløbet af denne periode.
Finally, the objective of the Regulation, according to the 10th recital in the preamble, is to 'phase in cabotage rights in order to stimulate the development of the Community air transport sector', first by relaxing, for a temporary period ending on 1 April 1997. the conditions on which an airline licensed in one Member State may fly in another Member State and, second, by removing all conditions at the end of that period.
Med det andet spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om en medlemsstat i forbindelse med et offentligt udbud i 1995 om beflyvningen af en rute i overensstemmelse med de forpligtelser til offentlig tjeneste, der er pålagt for denne rute i henhold til forordningens artikel 4, kunne kræve, at luftfartsselskaber med licens fra en anden medlemsstat, som afgiver bud, opfylder betingelserne i forordningens artikel 3, stk. 2.
Having regard to the reply to the first question, in so far as an invitation to tender issued under Article 4(1) of the Regulation does not imply any waiver of the right to limit the allocation of cabotage rights in accordance with Article 3(2) of the Regulation, it is not incompatible with Community law for the Member State to require air carriers, in the context of such an invitation to tender, to submit their offers in accordance with the conditions laid down in Article 3(2).
I overensstemmelse med dette formål skal forordningens artikel 3, stk. 2, gøre det muligt for medlemsstaterne at tilpasse sig denne liberalisering for at nå frem til, at alle luftfartsselskaber, der har fået udstedt licens i en af medlemsstaterne, kan gives tilladelse til at udføre cabotagetransport i en anden medlemsstat end den, hvor licensen er udstedt.
However, the effects of Article 3(2) of the Regulation cannot, under the wording of that provision itself, extend beyond 1 April 1997.
Det må herom fastslås, at da et udbud, som er foretaget i medfør af forordningens artikel 4, stk. 1, ikke, henset til besvarelsen af det første spørgsmål, medfører, at en medlemsstat giver afkald på muligheden for at begrænse tildelingen af cabotagerettigheder i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2, er det heller ikke i strid med fællesskabsretten, at medlemsstaten som led i dette udbud kræver, at luftfartsselskaberne afgiver bud på betingelserne i artikel 3, stk. 2.
In accordance with that objective, Article 3(2) of the Regulation seeks to authorise the Member States, during the transitional period, to adapt to the process of liberalisation so as to bring about a situation where any airline licensed by any Member State may be authorised to operate cabotage services in a Member State other than that where it is licensed.
Forordningens artikel 4 vedrører derimod en anden situation.
Article 4 of the Regulation, on the other hand, relates to a different situation.
Den giver nemlig enhver af medlemsstaterne mulighed for, selv efter udløbet af overgangsperioden i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2, at sikre passende ruteflyvning på visse ruter med ringe trafik eller til lufthavne i et yderområde eller udviklingsområde i overensstemmelse med fastsatte krav bl.a. til hyppighed, fragtplan, tilbudt kapacitet eller fastsat pris.
It authorises any Member State, even after the transitional period referred to in Article 3(2) of the Regulation has expired, to guarantee a sufficient level of air services on certain thin routes or to airports serving peripheral or underdeveloped regions, subject to conditions relating, inter alia, to frequency, timetabling, capacity and price.
Med det tredje spørgsmål ønsker den forelæggende ret oplyst, om artikel 1, litra e), i beslutning 94/698, som gør godkendelse af støtte efter denne bestemmelse betinget af, at Den Portugisiske Republik opfylder sin forpligtelse til at anvende forordningens artikel 4 på de selvstyrende regioner Madeira og Azorerne senest fra den 1. januar 1996 og til at offentliggøre de forpligtelser til offentlig tjeneste, der gælder for de pågældende ruter, skal fortolkes således, at den afskærer denne medlemsstat fra at anvende beføjelsen i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2.
By its third question, the national court is asking whether Article 1(e) of Decision 94/698, which makes approval of the aid for which it provides subject to the condition that the Portuguese Republic honour its undertaking to apply Article 4 of the Regulation to the autonomous regions of Madeira and the Azores with effect from 1 January71996 at the latest, and publish the public service obligations for the routes in question, must be interpreted as meaning that the Portuguese Republic is precluded from exercising its right under Article 3(2) of the Regulation.
Indledningsvis bemærkes, at forordningen fandt anvendelse på den selvstyrende region Madeira på tidspunktet for sin ikrafttrædelse den 1. januar 1993, hvorimod den selvstyrende region
It must first of all be observed that while the Regulation applies to the autonomous region of Madeira from the time of its entry into force, 1 January 1993, the autonomous region of the Azores was excluded from the scope of the Regulation until 30 June 1993, by virtue of Article 1(4) thereof, and then, following an extension, until 30 June 1998.
Det skal i øvrigt konstateres, som Kommissionen med rette har angivet, at hvad angår perioden mellem den 1. januar 1993, hvor forordningen trådte i kraft, og den 1. april 1997, havde en medlemsstats anvendelse af bestemmelserne i forordningens artikel 4, stk. 1, litra d), effektiv virkning, selv om medlemsstaten udøvede beføjelsen i henhold til forordningens artikel 3, stk. 2.
However, as the Commission was right to point out, for the period from 1 January 1993, the date on which the Regulation entered into force, to 1 April 1997 inclusive, a Member State could effectively apply the provisions of Article 4(l)(d) of the Regulation, even if it was exercising its power under Article 3(2) of the Regulation.
Den omstændighed, at der foretages et udbud i overensstemmelse med den førstnævnte bestemmelse, gjorde det nemlig muligt med øjeblikkelig virkning at skabe indbyrdes konkurrence mellem de forskellige luftfartsselskaber, som havde fået udstedt en licens af den pågældende medlemsstat, hvad angår beflyvningen af de ruter, for hvilke der var
Issuing an invitation to tender pursuant to Article 4(l)(d) enabled the various air carriers licensed by the Member State concerned to compete immediately for allocation of the right to operate routes subject to public service obligations. That partial liberalisation was therefore intended to pave the way for complete liberalisation at the end of the transitional period referred to in Article 3(2) of the Regulation.
Azorerne i medfør af forordningens artikel 1, stk. 4, var udelukket fra ions anvendelsesområde indtil den 30. juni 1993, hvilket tidspunkt efterfølgende blev forlænget til den 30. juni 1998.
By its second question the national court is asking whether, in a public tender procedure
øerne Madeira og Azorerne, og at retten til at udføre disse tjenesteydelser skulle udbydes offentligt »til ethvert europæisk luftfartsselskab, som er berettiget til at udføre sådanne luftfartstjenester«.
In that regard, it must be observed that Article 1(e) of Decision 94/698 does not provide that.
Som følge af Den Portugisiske Republiks forpligtelse i henhold til artikel 1, litra e), i beslutning 94/698 finder forordningens artikel 4 dog også anvendelse på den selvstyrende region Azorerne siden den 1. januar 1996.
having regard to the application of Article 4 of the Regulation, the Portuguese Republic must waive the right under Article 3(2) of the Regulation to limit access to the relevant routes solely to carriers holding a licence that meets the conditions laid down by that latter provision.
Det må fastslås, at dette udtryk »retten til at udføre sådanne tjenesteydelser« genfindes i forordningens artikel 4, stk. 1, litra d), og at det ikke kan tillægges en anden betydning i beslutning 94/698.
The words 'entitled to operate such air services' also appear in Article 4(l)(d) of the Regulation and cannot have a different meaning in Decision 94/698.
Den Portugisiske Republik kunne derfor begrænse adgangen til disse ruter til de transportvirksomheder, som opfyldte betingelserne i forordningens artikel 3, stk. 2.
Therefore the Portuguese Republic was entitled to limit the right to operate those routes to carriers that satisfied the conditions laid down in Article 3(2) of the Regulation.
I så henseende bemærkes, at artikel 1, litra e), i beslutning 94/698 ikke bestemmer, at Den Portugisiske Republik henset til anvendelsen af forordningens artikel 4 skal give afkald på sin mulighed efter forordningens artikel 3, stk. 2, til at begrænse adgangen til de pågældende ruter til de transportvirksomheder med licens, der opfylder betingelserne i sidstnævnte bestemmelse.
None the less, since the Regulation has applied to the autonomous region of Madeira since 1 January 1993, all European air carriers licensed by a Member State have, since 1 April 1997, been entitled to fly to or from that region on intra-Community routes.
Tværtimod fremgår det af beslutningens afsnit VIII, punkt 3, sjette afsnit, at Den Portugisiske Republik påtog sig forpligtelsen til at foretage et offentligt udbud i 1995 vedrørende betjeningen af ruterne mellem det portugisiske hovedland og
As regards the autonomous region of the Azores, such carriers have been entitled to engage in cabotage since 1 Julv 1998.
Det må dog tilføjes, at da forordningen fandt anvendelse på den selvstyrende region Madeira fra den 1. januar 1993, var alle EF-luftfartsselskaber, som havde fået udstedt en licens af en medlemsstat, efter den 1. april 1997 berettiget til at udøve trafikrettigheder på ruter inden for Fællesskabet fra eller til denne region. Hvad angår den selvstyrende region Azorerne har de nævnte EF-luftfartsselskaber kunnet foretage cabotageflyvning siden den 1. juli 1998.
On the contrary, it is clear from the sixth paragraph of point 3 of Chapter VIII of that decision that the Portuguese Republic undertook to follow a public tender procedure for the connections between the Portuguese mainland and the islands of Madeira and the Azores in 1995 and that the right to operate those services was to be offered by public tender 'to any European air carrier entitled to operate such air services'.
I forbindelse med et offentligt udbud i 1995 om beflyvningen af en rute i overensstemmelse med de forpligtelser til offentlig tjeneste, der er pålagt for denne rute i henhold til forordningens artikel 4, kunne en medlemsstat kræve, at luftfartsselskaber med licens udstedt af en anden medlemsstat, som afgiver bud, opfylder betingelserne i forordningens artikel 3, stk 2, idet nævnte udbud dog ikke kunne have retsvirkninger ud over den 1. april 1997.
In a public tender procedure organised in 1995 for the provision of scheduled air services on a route subject to public service obligations imposed on that route under Article 4 of Regulation No 2408/92, a Member State was entitled to require air carriers licensed by another Member State which submitted bids to meet the conditions laid down in Article 3(2) of that regulation, provided that the invitation to lender did not continue to have effect beyond 1 April 1997.
Artikel 1, litra e), i Kommissionens beslutning 94/698/EF af 6. juli 1994 om kapitalforhøjelse, kreditgarantier og eksisterende skattefritagelse til fordel for luftfartsselskabet TAP, som gør godkendelse af støtte efter denne bestemmelse betinget af, at Den Portugisiske Republik opfylder sin forpligtelse til at anvende forordningens artikel 4 på de selvstyrende regioner Madeira og Azorerne senest fra den 1. januar 1996 og til at offentliggøre de forpligtelser til offentlig tjeneste, der gælder for de pågældende ruter, ikke afskærer denne medlemsstat fra at anvende beføjelsen i henhold til forordningens artikel 3, stk 2.«
Article 1(e) of Commission Decision 94/698/EC of 6 July 1994 concerning increase in capital, credit guarantees and tax exemption in favour of TAP, which makes approval of the aid for which it provides subject to the condition that the Portuguese Republic honour its undertaking to apply Article 4 of Regulation No 2408/92 to the autonomous regions of Madeira and the Azores with effect from 1 January 1996 at the latest and publish the public service obligations for the routes in question, does not preclude that Member State from exercising its right under Article 3(2) ofthat regulation.1
Generaladvokat S. Alber fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Sjette Afdeling) den 27. september 2001.
Advocate General S. Alber delivered his Opinion at the sittine of the Sixth Chamber on 27 September 2001.
Præjudiciel »Unionsborgerskab — forbud mod forskelsbehandling — nationale bestemmelser, hvorefter retten til ungdomsarbejdsløshedsydelser for landets statsborgere er betinget af, at de har afsluttet deres videregående skoleuddannelse i en af landets egne uddannelsesinstitutioner -statsborger i det pågældende land, der søger arbejde for første gang, og som har afsluttet sin videregående skoleuddannelse i en uddannelsesinstitution i en anden medlemsstat* (Domstolens plenum) skoleuddannelse i Frankrig, hvor hun i 1991 blev student.
Preliminary ruling (Citizenship of the Union — Principle of nondiscrimination - National legislation granting the right to tideover allowances to its nationals only on condition that they have completed their secondary education in an educational establishment in their own Member State -National seeking first employment having completed her secondary education in an educational establishment in another Member State) (Full Court) where she obtained the baccalauréat in 1991.
Eksamensbeviset blev i Belgien anerkendt som svarende til det belgiske bevis for afsluttet gymnasieuddannelse, og det var bilagt et bevis for egnethed til optagelse på kandidatstudier.
That diploma was recognised in Belgium as equivalent to the approved certificate of higher secondary education together with the approved diploma of aptitude for access to higher education.
Marie-Nathalie D'Hoop fulgte derefter universitetsstudier i Belgien indtil 1995.
Ms D'Hoop then studied at university in Belgium until 1995.
Ved afgørelse af 17. juni 1998, indgået til Domstolen den 22. juni 1998, har tribunal du travail de Liège i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF) og af artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet.
By judgment of 17 June 1998, received at the Court on 22 June 1998, the Tribunal du travail de Liège (Labour Court, Liège) referred to the Court for a preliminary ruling under Article 177 of the EC Treaty (now Article 234 EC) a question on the interpretation of Article 48 of the EC Treaty (now, after amendment. Article 39 EC) and Article 7 of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community.
I 1996 ansøgte Marie-Nathalie D'Hoop ONEM om at få udbetalt ungdomsarbejdsløshedsydelser.
In 1996, Ms D'Hoop claimed tideover allowance from ONEM.
Spørgsmålet er blevet rejst under en retssag, der føres mellem Marie-Nathalie D'Hoop og Office national de l'emploi (herefter »ONEM«) vedrørende sidstnævntes afslag på at udbetale hendeungdomsarbejdsløshedsydelscrefterbelgisk lovgivning.
That question was raised in proceedings between Ms D'Hoop and the Office national de l'emploi (Belgian National Employment Office, 'ONEM') concerning its refusal to grant her the tideover allowance provided for by Belgian legislation.
Ved afgørelse af 17. september 1996 gav ONEM hende afslag på de ansøgte ydelser med den begrundelse, at hun ikke opfyldte betingelsen i artikel 36, stk. 1, første afsnit, nr. 2, litra a), i kongelig anordning af 25. november 1991.
By decision of 17 September 1996 ONEM refused to grant her the allowance claimed on the ground that she did not fulfil the condition set out in Article 36(1), first subparagraph, point (2)(a) of the Royal Decree of 25 November 1991.
Tvisten i hovedsagen og det præjudicielle spørgsmål
The main proceedings and the submitted for a preliminary ruling
Marie-Nathalie D'Hoop anlagde herefter sag ved tribunal du travail de Liège til prøvelse af afgørelsen, der besluttede at udsætte sagen og at forelægge Domstolen et præjudicielt spørgsmål.
Ms D'Hoop, who has Belgian nationality, completed her secondary education in France
Marie-Nathalie D'Hoop, statsborger, afsluttede som er belgisk sin videregående
Ms D'Hoop challenged that decision before the Tribunal du travail de Liège which decided to stay proceedings and to refer a question to the Court for a preliminary ruling.
Ved skrivelser af 22. juli 1998 og 11. september 1998 meddelte tribunal du travail de Liège Domstolen, at forelæggelsesafgørelsen var blevet appelleret, og anmodede samtidig Domstolen om at stille sagen i bero, da appellen havde opsættende virkning.
(now, after amendment, Article 17 EC) attaches to the status of citizen of the Union, including that under Article 6 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 12 EC) of not being subject to discrimination on grounds of nationality within the scope rottone materiae of the Treaty.
som EF-traktatens artikel 8 (efter ændring nu artikel 17 EF) tillægger unionsborgere, herunder den rettighed, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF), og som består i ikke inden for traktatens materielle anvendelsesområde at blive udsat forskelsbehandling på grundlag af nationalitet.
By letters of 22 July and 11 September 1998, the Tribunal du travail de Liège informed the Court that an appeal against that judgment had been brought before the Cour du travail de Liège (Higher Labour Court, Liège) (Belgium) and requested, because of the suspensory effect of that appeal, that proceedings before the Court be stayed.
Den 23. marts 2001 fik Domstolen meddelelse om, at cour du travail de Liège ved dom af 16. marts 2001 havde stadfæstet forelæggelsesafgørelsen.
On 23 March 2001 the Court was informed that, by judgment of 16 March 2001, the Cour du travail de Liège had upheld the judgment making the reference.
Sagen blev derefter genoptaget ved Domstolen den 26. marts 2001.
Accordingly, proceedings before the Court were resumed on 26 March 2001.
Det præjudicielle spørgsmål
The question referred for a preliminar} ruling
Regeringen finder, at den kendsgerning, at en person lovligt opholder sig i en anden medlemsstat, ikke i sig selv bevirker, at en fællesskabsstatsborger kan påberåbe sig traktatens bestemmelser om unionsborgerskabet.
It considers that the simple fact of lawfully residing in another Member State does not enable a Community national to invoke the Treaty provisions on citizenship of the Union.
Det er yderligere en betingelse, at den aktivitet, der er udøvet, er omfattet af fællesskabsrettens anvendelsesområde.
It is also necessary for the activity pursued to be within the scope of Community law.