natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Der har igennem de sidste 5 - 8 år været en markant stigende interessehos alle eksterne og interne interessenter for virksomhedernes investeringer i de immaterielleværdier.
Over the last five to eight years there has been a markedincrease in the interest in company investment in intangibles by nearly all external and internalstakeholders.
Hvis humankapitalrapportering står alene, vil det kunne medføre fragmentering af information, somer af stigende betydning for problemløsningen både på statsplan og i erhvervslivet.
Isolated human capital reporting could lead to fragmentation of information that isincreasingly needed for problem solving both in government and in business.
Regnskab er forældet
Accounting is out
Regnskaber for menneskelige ressourcer har eksisteret i 30 - 40 år og er blevet afvist i alle disse år.Det er en samling begreber, som ikke kan bruges til den rapportering, vi har drøftet på Agora.Alligevel drøfter vi humankapitalrapportering år efter år under indflydelse af denne forældede,hæmmende tankegang.
Human resource accounting has been around for 30-40 years and has been rejected throughoutthis time. It is a set of concepts that cannot do the job of reporting that we have discussed atthe Agora but still we discuss HC reporting year after year hampered by this obsolete thinking.
Det er forståeligt, at de af os, der har en politisk interesse i obligatorisk rapportering, fascineres vedtanken om et regnskabssystem, der stiller de ønskede informationer i udsigt som produkt.
It is understandable that those of us with a political interest in mandatory reporting arefascinated with the thought of an accountancy system that promises to have as a product theinformation that they need.
Problemeter, at systemet aldrig har fungeret og ikke kan levere, hvad det har lovet.
The problem is that the system has never worked and cannotdeliver what it promises.
De problemer, vi talte ompå Agora, kan ikke rapporteres i et regnskabssystem.
The problems that we talked about at the Agora cannot be reportedin an accountancy system.
Det er mit håb, at dette Agora kan bidrage yderligere til at begrave denne diskussion, somhovedsagelig næres af regnskabsfolk på jagt efter nye forretningsmuligheder.
It is my hope that this Agora can contribute further to the burial of this discussion which isdriven mainly by accountants who are looking for new business opportunities.
Det er et acceptabeltmål, men efter min opfattelse har denne blanding af diskussioner om indikator- og regnskabssystemudviklet sig i en temmelig negativ retning.
That is anacceptable goal but, in my opinion, this mixture of indicator and accounting systemdiscussions has become quite negative.
På makroøkonomisk plan er det en accepteret kendsgerning, at der er en gyldig sammenhængmellem investeringer i uddannelse og national konkurrenceevne. Også selv om det er svært at se dedirekte konsekvenser for konkurrenceevnen, hvis der f.eks. sker en forøgelse afuddannelsesbudgettet over nogle år.
In macroeconomics the correlations between investments in education and nationalcompetitiveness are accepted as valid.
På virksomhedsplan er den direkte sammenhæng mellem investeringer i uddannelse og fortjenestelangt mindre tydelige.
At the company level the direct correlation between investments in training and earnings aremuch more unclear.
Der er sikkert lige så mange virksomheder, der har investeret for meget iuddannelse over en vis periode, som der er virksomheder, der har investeret for lidt, hvis man skalse på virkningen på fortjenesten.
There are probably as many companies that have invested too much intraining in a period as there are companies that have invested too little when one judges theeffects on earnings.
Dette betyder blandt andet, at forholdet på virksomhedsplan mellem uddannelse ogkonkurrenceevne er mere kompleks, end det umiddelbart ser ud til, når der tales om de positivevirkninger af øget investering i uddannelse.
This means, among other things, that on the company level the relationship between trainingand competitiveness is more complex than can be seen in talking about the positive effects ofincreased investment in training.
En rapportering af en virksomheds humankapital vil
Reporting on a company’s human capital will not manage tocatch the essential relationship between training and such factors as leadership and learningenvironment.
Så hvis offentlige interessenter vil vide noget om forholdet mellem investeringer i humankapital ogkonkurrenceevne i skabelsen af velstand inden for forskellige sektorer, skal de basere deresforespørgsel på indikatorer, der viser de reelle forhold som i eksemplet fra bilindustrien.
If public stakeholders want to know about the relationship between investments in humancapital and competitiveness in the process of wealth creation in various sectors, their enquiryhas to be based on indicators that show real relationships, as in the example from the autoindustry.
Opgaver at tage fat på
The tasks ahead
Min deltagelse i Agora i to dage gav mig mulighed for at tænke over, hvilke ting der er nødvendigeat tage fat på, så arbejdet med at fremme rapportering af immaterielle værdier kan fortsætte.
Being involved in the Agora for two days gave an opportunity to reflect on what are thenecessary tasks that now lie ahead in order that the work to further intangible reporting shallcontinue.
Jeg vilganske kort kommentere en række områder, som jeg finder af afgørende betydning for udviklingenaf dette område.
I will comment briefly on a couple of the areas that I consider critical in order todevelop this field.
Det forekommer mig, at vi, hvad angår rapportering af immaterielle værdier, lige nu befinder os i enfase, hvor det tilsyneladende er vigtigt og nyttigt at afprøve forskellige indikatorer.
It seems to me that the current situation of intangible reporting is a period where the testing ofvarious indicators seems to be important and useful.
F.eks. ville detvære et vigtigt tiltag at afprøve en samling indikatorer vedrørende undervisning/uddannelse iforskellige nationale sammenhænge.
To test, for example, a set of indicatorsconcerning training/education in various national environments would represent a usefulintervention in the field.
Et fremtidigt system for rapportering af immaterielle værdierbør baseres på indikatorer, hvis gyldighed er afprøvet.
Any future system for reporting on intangibles has to be based onindicators that have been tested for validity.
Dette spørgsmål er vigtigt for CEDEFOP,fordi der er for få internationale uddannelsesinstitutioner involveret.
This issue is important for Cedefop because thereis a lack of international educational institutions involved.
Området er i alt for høj gradoverladt til revisorerne.
The field is left too much tochartered accountants.
Og især på læringsområdet mangler kreativiteten. Hvordan indikerer ograpporterer vi om en organisations læring? Hvordan måler vi forbedringer i læringsmiljøet?
There is also, especially in the field of learning, a lack of creativity.How do we indicate and report on organisational learning?
Diskussionen omkring humankapitalrapportering bliver nemt abstrakt og teoretisk.
The discussion around HC reporting can easily become abstract and theoretical.
Dette ernødvendigt på visse stadier af udviklingen af ny viden.
That isnecessary at certain stages of development of new knowledge.
Vi er nu på vej ind i en fase, hvor vægten sandsynligvis vil blive lagt på frivillig fremlæggelse afoplysninger om humankapital.
We are now entering a phase where the emphasis probably will be on voluntary disclosure of HC information.
Det, som i mine øjne mangler, er et forsøg på at beskrive: Hvilkenform for oplysninger har de forskellige interessenter brug for?
What I see lacking is an effort to describe the sort of information needed bythe various stakeholders.
Hvad har de i dag?
What do they have today?
Hvorfor er detikke tilstrækkeligt?
Why is that not sufficient?
Hvad kunne man opnå med en bedre information på forskellige specifikkeområder?
What could beaccomplished with better information in various specific areas?
Et forsøg på at fremlægge en mere specifik »checkliste« over forskellige interessentersinformationsbehov ville være en værdifuld støtte til det arbejde, der foregår i forskellige lande.
An effort to present a more specific checklist of information needs of various stakeholderscould be a valuable support to the work currently taking place in various countries.
Den lærende virksomhed og virksomhedsstyring
The learning enterprise and corporategovernance
Jeg vil gerne, med stor taknemmelighed, fremhæve den støtte, jeg har modtaget fra Europa-Kommissionen, GD XXII, Afdelingen for erhvervsuddannelse, og især André Kirchberger og Alexander Kohler.
I gratefully acknowledge support received from EC, DG XXII Unit of Vocational Training,and more particularly André Kirchberger and Alexander Kohler.
I dette indlæg undersøges konsekvenserne af at betragte viden, der akkumuleres i virksomheder vialæring, enten i form af erhvervsuddannelse eller ved forskellige forsøg, som en strategisk ressourceog et aktiv for virksomheden.
This chapter examines the implications of considering knowledge accumulated in enterprisesthrough learning, either by means of vocational training or by experimentation, as a strategicresource and a corporate asset.
Begrebet værdiskabelse, bibragt ved investeringer i videnaktiver,fører til fornyede overvejelser med hensyn til den finansielle teori om virksomhedsstyring, dvs.hvordan virksomheder skal kontrolleres og af hvem, som hovedsagelig er baseret på ejendomsret oganpartshaverens endelige fordring i henhold til agenturteorien.
The concept of value creation conveyed by investment inknowledge assets leads to a reconsideration of the financial theory on corporate governance,i.e. how enterprises should be controlled and by whom, mainly based on property rights andshareholder’s residual claim, as shown by the agency theory.
Informationsalderens virksomhederskendetegn gør denne teori knapt så relevant og understreger behovet for en effektiv videnstyring.
The characteristics ofinformation age corporations modify the relevance of this theory and underline the need for anefficient management of knowledge.
Atman forlader begrebet ejendomsret til fysiske aktiver (beholdning) til fordel for begrebet interesse ien virksomhed, betyder, at interessenterne, nemlig medarbejderne, kan betragtes som investorer ideres virksomhed via den firmaspecifikke viden, de besidder.
Moving from the notion of property right on physicalassets (stock) to the notion of interest held in an enterprise (stake) allows consideration ofstakeholders, namely employees, as investors in their enterprise through the firm-specificknowledge they own.
Ud fra litteratur, der behandlervidenteori og virksomhedsstyring, undersøger dette indlæg de begrebsmæssige årsager til, atmedarbejderne bør spille en aktiv rolle i virksomhedsledelsen ved at få del i restudbyttet og ved atkontrollere fordelingen af investeringsressourcer.
Based on literature related to knowledge theory and corporategovernance works, this paper studies the conceptual reasons why employees should play anactive role in corporate governance by sharing residual return and by controlling investmentresources allocation.
Vore samfund er på vej ind i en 10 - 50 år lang overgang til en videnbaseret økonomi (von Krogh,Roos and Kleine, 1998), og virksomhederne er ved at få øjnene op for begreber som viden,intellektuel kapital og videnstyring, med andre ord »brain power« (Stewart, 1991).
Our societies are now beginning a 10 to 50 year transition to a knowledge-based economy(von Krogh, Roos and Kleine, 1998) and enterprises are discovering terms such as knowledge,intellectual capital and knowledge management, in other words ‘brain power’ (Stewart, 1991).The more critical implication of these emerging concepts is that the already existing patterns,and theoretical frameworks, especially in the corporate world, become obsolete and are nolonger able to describe accurately what is going on.
De mere kritiskekonsekvenser af disse nye begreber er, at de eksisterende mønstre og teoretiske rammer, især indenfor virksomhedsverdenen, forældes og ikke længere kan beskrive forholdene tilstrækkeligt præcist.Derfor handler man på en reaktiv måde uden den bevidsthed, der bør være så stærk som muligt afhensyn til enkeltpersoner og til samfundet.
Actions then are taken in a reactive wayand lack the consciousness that would be needed to be the best possible for individuals andsociety.
Virksomheden er af natur holistisk og kumulativ, hvilket medfører, at begreber som investering,kapital, ejerforhold, magt og legitimitet ikke er så relevante mere.
The holistic and cumulative nature of corporate knowledge implies that notions likeinvestment, capital, ownership, power and legitimacy are not longer relevant.
Er viden et potentiale og ikke enkapital, idet det understreges, at denne form for kapital ikke er et aktiv med en fast værdi, men enressource i evig forandring, hvis betydning og værdi afhænger af vedvarende udvikling ogforbedring? Er humankapital et aktiv eller et passiv?
Is knowledge apotential instead of a capital, stressing that this kind of capital is not an asset with a fixedvalue but an ever-changing resource with its importance and value depending on constantdevelopment and improvement?
Er menneskelige talenter noget, der ejes, ellerhar virksomheden dem til låns?
Are human talentsowned or are they on loan to the organisation?
Mary O’Sullivan (1998) er talsmand for udviklingen af en teoretiskramme, der kæder virksomhedsstyring sammen med innovationsøkonomi, som kan sammenlignesmed læringsprocessen.
Mary O’Sullivan (1998) advocates thedevelopment of a theoretical framework that links corporate governance with economics ofinnovation, which is comparable to the learning process.
I afsnit 8.1 vil vi omtale forskningsarbejde inden for kognitiv videnskab for at forstå, hvad derkarakteriserer viden som resultat af en læringsproces gennemgået af virksomheden.
This chapter begins with reference to research work carried out in the field of cognitivescience to understand the characteristics of knowledge as a result of a learning process carriedout by the enterprise.
Når først viforstår videns natur, kan vi gå over til at undersøge metoder og redskaber til videnstyring.Virksomhederne er i realiteten nødt til at opgive deres meget indgroede opfattelser af kontrol,struktur og målrationalitet, så de kan tilpasse sig til den nye »lærende virksomhed« og forstå,hvordan værdien af viden kan bestemmes og udnyttes.
Having understood the nature of knowledge, we can proceed to discussmethods and tools of knowledge management. Corporations need to discard their ingrainednotions of control, structure and goal rationality to adapt to the emerging ‘learning enterprise’so as to understand how to determine and leverage the value of knowledge.
I afsnit 8.2 vil vi se på videnspørgsmålenesom virksomhedens vigtigste ressource eller aktiv. Afsnit 8.3 behandler teorierne vedrørendeejendomsret og kontrakter i virksomhedsfinansiering og peger på de kritiske egenskaber forbundetmed virksomhedsstyring.
Consideration ofthe issues of knowledge as the main resource, or asset, to the enterprise are followed by thetheories of property rights and contracts in corporate finance, to point out the critical featuresof corporate governance.
I afsnit 8.4 vil vi se på, hvordan det kan lade sig gøre at integrere nogle afden lærende virksomheds karakteristika i virksomhedsstyringsmønstre via anerkendelsen af aktiverog kapitalstruktur.
Finally there is a demonstration of how it can be possible to integratesome characteristics of the learning enterprise in corporate governance patterns through assetrecognition and capital structure.
Den stigende tro på, at videnstyring er et af de forskningsområder inden for virksomhedsstyring, derrummer de største udfordringer, har fremmet nye koncepter, emner og idéer, der kan bruges tilforståelse, styring og måling af viden i organisationer.
The increasing belief that knowledge management is one of the most challenging areas ofenquiry in the field of corporate management has favoured new concepts, issues and ideas inthe understanding, management and measurement of knowledge in organisations.
Kerneparadigmet er, at viden ligesom defleste af en virksomheds immaterielle aktiver er resultatet af en organisationsproces, og forståelsenaf den afhænger af virksomhedens epistemologiske holdning.
The coreparadigm is that knowledge, like most intangible assets of the firm, is the result of anorganisational process and its understanding depends on the epistemological approach of thefirm.
Mens virksomheden i økonomiskesammenhænge opfattes som en samling af produktionsfaktorer, kombinerer kognitiv videnskabviden fra neurologi, biologi, filosofi, kunstig intelligens og psykologi til at finde nye måder atdefinere videns specifikke natur på og dens forbindelse med læring.
While the enterprise is seen as a collection of production factors in economics, cognitivescience combines insights from neuroscience, biology, philosophy, artificial intelligence andpsychology to open new ways to define the specific nature of knowledge and its links withlearning.
Der er tre epistemologiskeindfaldsvinkler til virksomheden, som er særligt velegnede til at integrere den læreproces, der førertil videnakkumulering.
Three epistemological approaches to the firm are particularly well adapted tointegrate the learning process that leads to knowledge accumulation.
I den sammenhæng består læring i attage oplysninger fra omgivelserne og relatere dem til firmaet, som det så ud i den tidligereerhvervede referenceramme (Simon, 1993).
taking information from the environment and relating it to the previous acquired frame ofreference-firm (Simon, 1993).
I den konnektionistiske retning, som er udledt af kognitivismen, er reglerne for procesinformationikke universelle, men varierer fra sted til sted. Virksomheder ses som selvorganiserede netværk,som består af relationer og drives af kommunikation (Zander og Kogut, 1995).
In the connectionistic approach, which derives from cognitivism, the rules of processinformation are not universal, they vary locally.
Det er et koncept, der blev udvikletinden for biologien for 30 år siden og anvendt på organisationsmæssig viden af Maturane og Varela(1992) som et konstrueret begreb, der gør det muligt at skelne mellem levende og ikke-levendesystemer, da autopoiesis er græsk og betyder »selvproduktion«.
It is a conceptdeveloped in biology 30 years ago and applied to organisational knowledge by Maturana and Varela (1992) as a construct which allows the distinction between living and non-livingsystems since autopoiesis is a Greek word for ‘self-production’.
Et autopoietisk system kan derforkarakteriseres som et system, der i sig selv indeholder de mekanismer og processer, der gør det istand til at producere og reproducere sig selv.
An autopoietic system,therefore, is characterised as one that contains within its own boundaries the mechanisms andprocesses that enable it to produce and reproduce itself.
Von Krogh og Roos (1995) afviser forestillingen om,at verden er givet på forhånd, og forsvarer idéen om, at viden er indeholdt i og strukturmæssigtforbundet med verden, begge udvikler sig sammen.
Von Krogh and Roos (1995) reject thenotion that the world is a pre-given and defend the idea that knowledge is embodied andstructurally coupled with the world, i.e that both coevolve.
Virksomheden ses som en levende organismesnarere end som en maskine til bearbejdning af information (Nonaka og Takeuchi, 1995). Læring erden proces, hvor indgående data fortolkes og bliver til viden, hvis de er sande og menes at være detaf medarbejderne.
The enterprise is seen as a livingorganism rather than a machine for processing information (Nonaka and Takeuchi, 1995).Learning is the process of interpreting incoming data, which become knowledge if they aretrue and believed as such by employees.
Mens selve karakteren af læring som nævnt ovenfor afhænger af firmaets paradigme, kan læringenforegå enten ved en forsætlig indsats fra firmaets side gennem faglig uddannelse eller fagligeksperimenteren, for at det kan klare sig under skarpe konkurrenceforhold (D’Aveni, 1994; Hamelog Prahalad, 1994), eller tilfældigt, når den afhænger af alle uventede omstændigheder, der kan føretil kaos og uorden, hvilket så kan være det, der fører frem til en ny orden (Nonaka, 1988).
While the very nature of learning depends on the firm’s paradigms, it can be caused either byintentional behaviour, through vocational training or experimentation, in order to cope withhyper-competitive environments (D’Aveni, 1994; Hamel and Prahalad, 1994), or by chance,when it depends on anything that is unexpected and may bring about chaos and disorder whichin turn might be the stimulus for a new order (Nonaka, 1988).
Forskningsarbejde om strategisk ledelse har peget på, at viden i en hvilken som helst form har encentral betydning for udviklingen af et bæredygtigt forspring i et firma.
Research in strategic management has pointed out that knowledge, in one form or another, isof central importance to the development of sustainable advantage for firms.
For at vide, hvordan videnkan få en mulig indflydelse på området, er det nødvendigt at integrere de økonomiske ogsociologiske perspektiver (Stehr, 1994) og gå fra en eksogen variabel i den økonomiske analyse tilen endogen for således at få klarlagt mulighederne for at tage videns rolle op til fornyet overvejelse.Der er en række grunde til, at viden er vigtig, blandt andet:
To know how itcan potentially influence the field, it is necessary to integrate the economic and sociologicalperspectives (Stehr, 1994) and to move from an exogenous variable in economic analysis toan endogenous one, in order to shed more light on the potential to rethink the role ofknowledge. Knowledge is important for a specific set of reasons.
Kaplan og Norton (1993) introducerede med deres balanced scorecard et instrument, der kombinererperformancemålinger set fra forskellige synsvinkler.
Kaplan and Norton (1993) introducedwith their balanced scorecard, an instrument that combines performance measurements fromdifferent perspectives.
Det svenske forsikringsselskab Skandia lod siginspirere af denne idé og udviklede sit eget instrument til evaluering af intellektuelle og finansielleaktiver: »Business Navigator« (Brooking, 1996).
The Swedish insurance company Skandia was inspired by this idea anddeveloped its own instrument to evaluate intellectual and financial assets: the ‘businessnavigator’ (Brooking, 1996).
Foruden måling af viden rejser der sig andre spørgsmål som følge af den iagttagelse, at videnmedfører bæredygtig og heterogen ressourcefordeling: Hvordan kan investeringer i videnvideregives til interessenter?
Besides the measurement of knowledge, other questions arise from the observation thatknowledge implies sustainable and heterogeneous resource distribution. How can investmentsin knowledge be passed on to stakeholders?
Hvordan informerer man dem om værdien i skjulte aktiver?
How can they be informed about the value ofhidden assets?
Hvad erde traditionelle ressourcers fremtidige rolle? Hvem ejer immaterielle ressourcer?
What is the future role of traditional resources?
Hvor er balancenmellem udnyttelse af viden og udvikling af viden? Osv.…
Where is the balance between knowledge exploitation and development?
Beslutninger om investering i ressourcer ændrer karakter
Changes in the nature of resource investment decisions
Den lave forudsigelighed med hensyn til, hvilken virkning viden kan have på en økonomisperformance, fører til spørgsmålet om, hvordan der kan skabes forståelse for disse ressourcer, somhar forbindelse til viden.
The low predictability of the impact that knowledge can have on the performance of aneconomy leads to the question of how these resources connected with knowledge might beunderstood.