natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Derimod tages der i beslutningen ikke stilling til spørgsmålet, om private sygeforsikringsydelser som sådan udgør SIEG-ydelser, hvilket under alle omstændigheder ikke er tilfældet (jf. præmis 110 ovenfor).
On the other hand, the contested decision does not examine the question whether the PMI services as such constitute SGEIs, which in the applicants’ submission is not the case (see paragraph 110 above).
Kommissionen og Irland har svaret, at henset til den uadskillelige forbindelse mellem private sygeforsikringsydelser og de AMP-forpligtelser, der regulerer leveringen af disse tjenesteydelser, anerkender den anfægtede beslutning, ved at kvalificere AMP-forpligtelserne som SIEG-forpligtelser, nødvendigvis også SIEG-karakteren af de private sygeforsikringsydelser som sådan.
The defendant and Ireland counter that assertion by claiming that, in view of the indissoluble link between the PMI services and the PMI obligations which govern the supply of those services, the contested decision, by characterising the PMI obligations as SGEI obligations, necessarily also recognises that the PMI services as such are SGEIs.
Det er korrekt, at den anfægtede beslutning, bl.a. i punkt 41-49, der har overskriften »Forpligtelser til offentlig tjeneste«, primært behandler AMP-forpligtelserne, dvs. den fælles takstfastsættelse, åben adgang, livsvarig dækning og minimumsydelser, idet årsagerne til, at disse skal kvalificeres som SIEG-forpligtelser, angives.
It is true that the contested decision primarily examines, in particular at recitals 41 to 49, headed ‘Public service obligations’, the PMI obligations, namely community rating, open enrolment, lifetime cover and minimum benefits, explaining the reasons why these must be characterised as SGEI obligations.
Selv om den anfægtede beslutning ikke udtrykkeligt anfører, om de private sygeforsikringsydelser som sådan, eller den irske AMP-ordning generelt tillige udgør SIEG-ydelser, udtales det i beslutningens punkt 41 og 47, at »målsætningen med [AMP-]forpligtel-serne er at sikre udførelsen af en opgave i den almindelige interesse, dvs. et bestemt niveau af [private sygeforsikringsydelser] til enhver person med bopæl i Irland, til en overkommelig pris, og på ensartede kvalitetsvilkår«.
However, although the contested decision does not explicitly settle the question whether the PMI services as such or the Irish PMI system in general also represent SGEIs, it does state, at recitals 41 and 47, that the ‘[PMI] obligations aim to ensure the achievement of a general interest mission, [that is to say,] a certain level of PMI to all persons living in Ireland, at [an] affordable price and on similar quality conditions’.
Desuden har Kommissionen i punkt 48 i den anfægtede beslutning fastslået, at de irske myndigheder ikke har begået en åbenbar fejl »ved at henføre tjenesteydelser under SIEG-begrebet, hvilke tjenesteydelser går ud over dem, der tilbydes af den grundlæggende sociale sikringsordning«.
Furthermore, at recital 48 to the contested decision, the Commission states that the Irish authorities did not make a manifest error ‘in including in their notion of SGEI[s] services which go beyond those offered by the basic [social] security scheme’.
Disse konstateringer bekræfter, at Kommissionen i den anfægtede beslutning tillige — i det mindste indirekte — har erkendt, at de private sygeforsikringsydelser som sådan er af SIEG-mæssig karakter.
Those findings confirm that in the contested decision the Commission also accepted, at least by implication, that the PMI services have as such an SGEI character.
Under alle omstændigheder er det umuligt for Kommissionen, henset til den uadskillelige forbindelse mellem AMP-forpligtelserne og de private sygeforsikringsydelser, at begrænse sin bedømmelse til kun at omfatte AMP-forpligtelserne, uden også at tage stilling til de private sygeforsikringsydelser, der er genstand for disse forpligtelser, og som skal leveres under overholdelse af disse forpligtelser.
In any event, in light of the indissoluble link between the PMI obligations and the PMI services, it was impossible for the Commission to limit its assessment solely to the PMI obligations without also taking into account the PMI services forming the subjectmatter of those obligations and the provision of which is dependent on compliance with those obligations.
Følgelig erkendes det i den anfægtede beslutning, i modsætning til sagsøgernes opfattelse, både at AMP-forpligtelserne udgør SIEG-forpligtelser, og at de private sygeforsikringsydelser er omfattet af en SIEG-opgave.
Therefore, contrary to the applicants’ opinion, the contested decision recognises that the PMI obligations constitute SGEI obligations and at the same time that the PMI services form part of an SGEI mission.
3) Om sondringen mellem reguleringen af en erhvervsaktivitet og en SIEG-opgave, der er overdraget ved en offentlig myndighedsakt
(3) The distinction between the regulation of the operators’ activities and the existence of an SGEI mission entrusted by an act of the public authority
Sagsøgerne har bestridt, at der er tale om en SIEG-opgave, idet de finder, at den omhandlede lovgivning blot undergiver den samlede aktivitet, der udøves af private sygeforsikringsselskaber, »almindelige« retlige forpligtelser, uden at dette indebærer en overdragelse af en særlig opgave, fastlagt ved en offentlig myndighedsakt.
The applicants dispute the existence of an SGEI mission; they contend that the legislation in question merely subjects the activity of all PMI insurers to ‘normal’ regulatory obligations and that there is no entrustment of a particular mission defined by an act of the public authority.
For det første skal tjenesteydelsen, i overensstemmelse med retspraksis, pr. definition være af almindelig eller offentlig interesse.
In the first place, as the caselaw shows, the provision of the service in question must, by definition, assume a general or public interest.
Således adskiller SIEG sig navnlig fra tjenesteydelser, der tjener private interesser, selv om en privat interesse kan være af mere eller mindre kollektiv karakter, eller være anerkendt af staten som lovlig eller fortjenstlig (jf. i denne retning Züchner-dommen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 7, og dommen i sagen GVL mod Kommissionen, nævnt i præmis 98 ovenfor, præmis 31 og 32).
Thus, SGEIs are distinguished in particular from services in the private interest, even though that interest may be more or less collective or be recognised by the State as legitimate or beneficial (see, to that effect, Züchner, paragraph 97 above, paragraph 7, and GVL v Commission, paragraph 98 above, paragraphs 31 and 32).
Hertil kommer, som sagsøgerne har anført, at den almindelige eller offentlige interesse, som medlemsstaten har påberåbt sig, ikke blot må bestå i behovet for, at den pågældende kontrakt undergives bestemte regler, eller at de berørte erhvervsdrivendes handelsmæssige aktivitet betinges af en godkendelse, udstedt af staten.
In addition, as the applicants claim, the general or public interest on which the Member State relies must not be reduced to the need to subject the market concerned to certain rules or the commercial activity of the operators concerned to authorisation by the State.
Alene den omstændighed, at den nationale lovgiver, i den almindelige interesse i vid forstand, udsteder bestemte regler om godkendelse eller kontrol af alle de erhvervsdrivende i en erhvervsgren, udgør i princippet ikke en SIEG-opgave (jf. i denne retning dommen i sagen GVL mod Kommissionen, nævnt i præmis 98 ovenfor, præmis 32, og i sagen GB-Inno-BM, nævnt i præmis 98 ovenfor, præmis 22).
The mere fact that the national legislature, acting in the general interest in the broad sense, imposes certain rules of authorisation, of functioning or of control on all the operators in a particular sector does not in principle mean that there is an SGEI mission (see, to that effect, GVL v Commission, paragraph 98 above, paragraph 32, and GB-Inno-BM, paragraph 98 above, paragraph 22).
Derimod indebærer anerkendelsen af en SIEG-opgave ikke nødvendigvis, at den erhvervsdrivende, der har fået overdraget opgaven, tillægges en eksklusiv eller særlig rettighed til udførelsen heraf.
On the other hand, the recognition of an SGEI mission does not necessarily presume that the operator entrusted with that mission will be given an exclusive or special right to carry it out.
Det følger af artikel 86, stk. 1, sammenholdt med stk. 2, EF, at der skal sondres mellem dels en særlig eller eksklusiv rettighed, som den erhvervsdrivende har fået overdraget, dels SIEG-opgaven, der i givet fald er tilknyttet denne rettighed (jf. dommen i sagen Merci Convenzionali Porto di Genova, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 9 og 27, Almelo-dommen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 46-50, og Albany-dommen, nævnt i præmis 101 ovenfor, præmis 98 og 104-111).
It follows from a reading of paragraph 1 together with paragraph 2 of Article 86 EC that a distinction must be drawn between a special or exclusive right conferred on an operator and the SGEI mission which, where appropriate, is attached to that right (see, in that regard, Merci Convenzionali Porto di Genova, paragraph 97 above, paragraphs 9 and 27; Almelo, paragraph 97 above, paragraphs 46 to 50; and Albany, paragraph 101 above, paragraphs 98 and 104 to 111).
Den omstændighed, at en erhvervsdrivende tillægges en særlig eller
The grant of a special or exclusive right to an operator is merely the instrument, possibly justified, which allows that operator to perform an SGEI mission. Therefore, as the Kingdom
Følgelig var det ikke, som også Kongeriget Nederlandene har gjort gældende, fejlagtigt, da Kommissionen i punkt 47 i den anfægtede beslutning, der henviser til punkt 14 og 15 i meddelelsen om forsyningspligtydelser, fastslog, at overdragelsen af en SIEG-opgave endvidere kan bestå i en forpligtelse for flere eller alle de erhvervsdrivende, der er aktive på det samme marked (jf. vedrørende en SIEG-opgave, som er tildelt inden for rammerne af en offentligretlig koncession, der ikke er eksklusiv, Almelo-dommen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 47).
2008 — CASE T-289/03 of the Netherlands asserts, the Commission’s finding at recital 47 to the contested decision, which refers to paragraphs 14 and 15 of the communication on services of general interest, that the attribution of an SGEI mission may also consist in an obligation imposed on a large number of, or indeed on all, the operators active on the same market, is not vitiated by an error (see, with respect to an SGEI mission entrusted in the context of a non-exclusive concession governed by public law, Almelo, paragraph 97 above, paragraph 47).
Følgelig kan sagsøgernes argumentation om, at det er udelukket, at der foreligger en SIEG-opgave, da alle de private sygeforsikringsselskaber er undergivet visse forpligtelser, ikke tiltrædes.
Consequently, the applicants’ argument that the existence of an SGEI mission is precluded because all PMI insurers are subject to certain obligations cannot succeed.
For det andet bemærkes, at både den første betingelse fastsat af Domstolen i Altmark-dommen og ordlyden af artikel 86, stk. 2, EF i det væsentlige kræver, at den erhvervsdrivende får overdraget en SIEG-opgave ved en offentlig myndighedsakt, der klart definerer de pågældende SIEG-forpligtelser (jf. i denne retning Domstolens dom i Züchner-sagen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 7, dom af 11.4.1989, sag 66/86, Ahmed Saeed Flugreisen, Sml. s. 803, præmis 55, GT-Link-dommen, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 51, Altmarkdommen, nævnt i præmis 89 ovenfor , præmis 89, og dommen i sagen Olsen mod Kommissionen, nævnt i præmis 166 ovenfor, præmis 186).
In the second place, it must be borne in mind that, in essence, both the first condition laid down by the Court of Justice in Altmark and the wording of Article 86(2) EC, as such, require that the operator in question be entrusted with an SGEI mission by an act of a public authority and that the act clearly define the SGEI obligations in question (see, to that effect, Züchner, paragraph 97 above, paragraph 7; Case 66/86 Ahmed Saeed Flugreisen [1989] ECR 803, paragraph 55; GT-Link, paragraph 97 above, paragraph 51; Altmark, paragraph 89; and Olsen v Commission, paragraph 166 above, paragraph 186).
I det foreliggende tilfælde udgør den relevante irske lovgivning, i modsætning til det af sagsøgerne hævdede, ikke regler eller en godkendelse, der vedrører private sygeforsikringsselskabers aktiviteter, men må kvalificeres som en offentlig myndighedsakt om oprettelsen og fastlæggelsen af en særlig opgave, der består i at yde private sygeforsikringsydelser under overholdelse af AMP-forpligtelserne.
In the present case, contrary to the theory put forward by the applicants, the relevant Irish legislation does not involve any regulation or authorisation whatsoever relating to the activity of PMI insurers, but must be characterised as an act of a public authority creating and defining a specific mission consisting in the provision of PMI services in compliance with the PMI obligations.
Section 7-10 i 1994 Health Insurance Act, senest ændret ved 2001 Health Insurance Act, samt 1996 Health Insurance Regulations (jf. præmis 16 ovenfor) indeholder en detaljeret fastlæggelse af AMP-forpligtelserne, såsom fælles fastsættelse af takster, åben adgang, livsvarig dækning og minimumsydelser, hvilke forpligtelser alle de private sygeforsikringsselskaber er omfattet af i henhold til denne lovgivning. Hertil kommer, at de
Sections 7 to 10 of the Health Insurance Act, 1994, as most recently amended by the Health Insurance (Amendment) Act, 2001, and also the 1996 Health Insurance Regulations (see paragraph 16 above), define in detail the PMI obligations, such as community rating, open enrolment, lifetime cover and minimum benefits, to which all PMI insurers within the meaning of
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN ovennævnte AMP-forpligtelser, der har det erklærede formål at tjene almene interesser, idet de aktuelt giver omkring halvdelen af den irske befolkning adgang til en alternativ dækning af bestemte sundhedsplejeforanstaltninger, herunder hospitaler, begrænser de private sygeforsikringsselskabers handelsmæssige frihed i det omfang, de langt overskrider de almindelige krav for godkendelse af udøvelsen af en erhvervsaktivitet i en bestemt sektor (jf. præmis 191 ff. nedenfor).
BUPA AND OTHERS v COMMISSION that legislation are subject. Furthermore, with the stated object of serving the general interest by allowing what is at present approximately half of the Irish population to benefit from alternative cover for certain health care, in particular hospital care, the abovementioned PMI obligations restrict the commercial freedom of the PMI insurers to an extent going considerably beyond ordinary conditions of authorisation to exercise an activity in a specific sector (see paragraph 191 et seq. below).
Retten er endvidere af den opfattelse, at lovgivningen opfylder betingelsen om en klar og utvetydig definition af de omhandlede SIEG-opgaver som nævnt i den første betingelse, der blev fastsat i Altmark-dommen (præmis 89), hvilket sagsøgerne ikke har bestridt.
Similarly, the Court considers that that legislation satisfies the condition of a clear and precise definition of the SGEI obligations in question within the meaning of the first Altmark condition (paragraph 89), which the applicants do not dispute.
Desuden kan man — under hensyn til, at den ordning, Irland har valgt, ikke overdrager eksklusive eller særlige rettigheder, men fastsætter, at opgaven opfyldes af alle de erhvervsdrivende, der er aktive på det irske AMP-marked, hvilket er et muligt valg for medlemsstaten (jf. præmis 179 ovenfor) — i modsætning til, hvad sagsøgerne tilsyneladende hævder, ikke kræve, at hver enkelt erhvervsdrivende, der er undergivet AMP-forpligtelser, særskilt overdrages opgaven ved en retsakt eller ved en individuel bemyndigelse.
Furthermore, since the system chosen by Ireland does not provide for the grant of exclusive or special rights, but for the achievement of the mission by all operators active on the Irish PMI market, which is a choice open to the Member State (see paragraph 179 above), it follows that, contrary to what the applicants appear to claim, there can be no requirement that each of the operators subject to the PMI obligations be separately entrusted with that mission by an individual act or mandate.
Følgelig må klagepunktet om, at de private sygeforsikringsselskaber er undergivet »almindelige«, retlige forpligtelser, og at der ikke foreligger en offentlig myndighedsakt vedrørende oprettelsen og overdragelsen af en SIEG-opgave, forkastes.
Accordingly, the complaint that the activity of the PMI insurers is governed by ‘normal’ regulatory obligations and that there is no act of a public authority creating and entrusting an SGEI mission must be rejected.
4) Om de af SIEG-opgaven omfattede tjenesteydelsers generelle og bindende karakter
(4) The universal and compulsory nature of the services coming within the SGEI mission
Sagsøgerne har, til støtte for påstanden om, at der i den foreliggende sag ikke er tale om en SIEG-opgave, påberåbt sig, at de private sygeforsikringsydelser ikke er generelle og bindende.
The applicants submit that the fact that the PMI services are not universal and compulsory by nature supports their conclusion that there is no SGEI mission in this case.
Hvad angår spørgsmålet, om de private sygeforsikringsydelser er forsyningspligtige, må det indledningsvis fastslås, at det ikke, i modsætning til det af sagsøgerne hævdede, følger af fællesskabsretten, at den pågældende tjenesteydelse, for at kunne kvalificeres som en SIEG-opgave, skal være en forsyningspligtydelse i snæver forstand, som det er tilfældet for den offentlige sociale sikringsordning.
As regards the universal nature of the PMI services, it must be noted at the outset that, contrary to the theory put forward by the applicants, it does not follow from Community law that, in order to be capable of being characterised as an SGEI, the service in question must constitute a universal service in the strict sense, such as the public social security scheme.
Begrebet forsyningspligt ydelse i fællesskabsretlig forstand indebærer nemlig ikke, at den pågældende tjenesteydelse skal opfylde hele befolkningens fælles behov eller ydes i hele området (jf. i denne retning dommen i sagen Ahmed Saeed Flugreisen, nævnt i præmis 181 ovenfor, præmis 55, dommen i sagen Corsica Ferries France, nævnt i præmis 97 ovenfor, præmis 45, og i sagen Olsen mod Kommissionen, nævnt i præmis 166 ovenfor, præmis 186 ff.).
In effect, the concept of universal service, within the meaning of Community law, does not mean that the service in question must respond to a need common to the whole population or be supplied throughout a territory (see, in that regard, Ahmed Saeed Flugreisen, paragraph 181 above, paragraph 55; Corsica Ferries France, paragraph 97 above, paragraph 45; and Olsen v Commission, paragraph 166 above, paragraph 186 et seq.).
Som det fremgår af punkt 47 i den anfægtede beslutning, der henviser til punkt 14 i meddelelsen om forsyningspligtydelser, udelukker det forhold, at disse egenskaber svarer til den klassiske SIEG-opgave, som er mest udbredt i medlemsstaterne, ikke, at der også findes andre ligeledes lovlige SIEG-opgaver, som medlemsstaterne gyldigt kan vælge at oprette inden for rammerne af deres skønsbeføjelse.
As stated at recital 47 to the contested decision, with reference to paragraph 14 of the communication on SGEIs, although those characteristics correspond to the classical type of SGEI, and the one most widely encountered in Member States, that does not preclude the existence of other, equally lawful, types of SGEIs which the Member States may validly choose to create in the exercise of their discretion.
Følgelig ændrer den omstændighed, at anvendelsen af de omhandlede SIEG-forplig-telser er geografisk og indholdsmæssigt begrænset, eller at de berørte tjenesteydelser kun omfatter en relativt begrænset gruppe brugere, ikke nødvendigvis, at SIEG-opgaven er en forsyningspligtydelse i fællesskabsretlig forstand.
Accordingly, the fact that the SGEI obligations in question have only a limited territorial or material application or that the services concerned are enjoyed by only a relatively limited group of users does not necessarily call in question the universal nature of an SGEI mission within the meaning of Community law.
Heraf følger, at sagsøgernes indskrænkende fortolkning af den forsyningspligtige karakter af en SIEG-opgave, hvilken fortolkning er baseret på visse kommissionsrapporter og -dokumenter, hvis indhold desuden ikke er juridisk bindende, ikke er forenelig med omfanget af medlemsstaternes skønsmæssige beføjelser i forbindelse med definitionen af en SIEG-opgave. Derfor må dette argument forkastes som ubegrundet.
It follows that the applicants’ restrictive understanding of the universal nature of an SGEI, based on certain Commission reports or documents, the content of which, moreover, is not legally binding, is not compatible with the scope of the discretion which Member States have when defining an SGEI mission.
Hvad angår argumentet om, at de private sygeforsikringsydelser kun udgør valgfrie finansielle tjenesteydelser, dvs. »luksusydelser« til sikring af en dækning, der udfylder eller supplerer de lovpligtige forsyningspligtydelser, som er fastsat i den offentlige sygesikringsordning, må det fastslås, at den lovpligtige karakter af den omhandlede
As regards the argument that the PMI services represent only optional, indeed ‘luxury’, financial services, intended to provide complementary or supplementary cover by reference to the compulsory universal services provided for by the public health insurance system, the Court observes that the compulsory nature of
BUPA M.FL. MOD KOMMISSIONEN tjenesteydelse er en væsentlig betingelse for, at der foreligger en SIEG-opgave i fællesskabsretlig forstand.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION the service in question is an essential condition of the existence of an SGEI mission within the meaning of Community law.
Denne lovpligtige karakter skal forstås således, at de erhvervsdrivende, der har fået overdraget SIEG-ogaven ved en offentlig myndighedsakt, i princippet er forpligtet til at yde den omhandlede tjenesteydelse på markedet under overholdelse af de SIEG-forpligtelser, der gælder for ydelsen af den pågældende tjeneste.
That compulsory nature must be understood as meaning that the operators entrusted with the SGEI mission by an act of a public authority are, in principle, required to offer the service in question on the market in compliance with the SGEI obligations which govern the supply of that service.
For den erhvervsdrivende, der har fået overdraget SIEG-opgaven, kan den lovpligtige karakter, der i sig selv er i strid med den handelsmæssige frihed og med princippet om fri konkurrence, bl.a., og særligt i tilfælde af tildeling af en eksklusiv eller særlig rettighed, bestå i en forpligtelse til at udøve en bestemt handelsmæssig aktivitet, der er uafhængig af de hermed forbundne omkostninger (jf. endvidere i samme retning punkt 14 i meddelelsen om forsyningspligtydelser).
From the point of view of the operator entrusted with an SGEI mission, that compulsory nature — which in itself is contrary to business freedom and the principle of free competition — may consist, inter alia, particularly in the case of the grant of an exclusive or special right, in an obligation to exercise a certain commercial activity independently of the costs associated with that activity (see also, to that effect, paragraph 14 of the communication on SGEIs).
I et sådant tilfælde udgør denne forpligtelse en modydelse for beskyttelsen af SIEG-opgaven og for den markedsposition, der er tilknyttet den retsakt, hvorved opgaven overdrages.
In such a case, that obligation constitutes the counterpart of the protection of the SGEI mission and of the associated market position by the act which entrusted the mission.