natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spørgsmålet er blevet rejst under en sag mellem Clean Car Autoservice GmbH, Wien (Østrig) (herefter »Clean Car«), og Stadt Wien og Republik Österreich vedrørende erstatning af sagsomkostninger, som Clean Car har afholdt i forbindelse med den præjudicielle sag, der gav anledning til dommen af 7. maj 1998, sag C350/96, Clean Car Autoservice.
With more particular regard to the principle of effectiveness, national rules which, like the 1985 Law and the 1994 Regulation, provide that the successful party in proceedings before a national court is entitled to recover certain of the costs incurred, but which contains no particular provisions as regards the costs occasioned in those proceedings by a procedural step, such as a reference for a preliminary ruling under Article 234 EC, do not appear to be of such a kind as to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Efter Clean Car Autoservice-dommen traf Verwaltungsgerichtshof afgørelse i Clean Car's sag og tildelte selskabet som vindende part et beløb på 12 860 ATS i erstatning af sagsomkostninger.
As regards the principle of equivalence, suffice it to observe that it means that the national rules in question must apply without distinction to the Article 234 EC procedure and similar procedural steps which may be taken in the main proceedings in accordance with national law.
I henhold til § 58 i loven af 1985 bærer hver part sine egne omkostninger, såfremt §§ 47-56 ikke bestemmer andet.
Advocate General L.A. Geelhoed delivered his Opinion at the sitting of the Sixth Chamber on 12 July 2001.
I et supplerende indlæg af 17. maj 1999 har Clean Car støttet sit krav på »enhver
Case C-146/00 Commission of the European Communities ν French Republic Competition
præjudicielle sag, der gav anledning til Clean Car Autoservicedommen.
(Telecommunications entrants) (Sixth Chamber)
nuværende udviklingstrin, at den nationale ret træffer afgørelse på grundlag af de relevante bestemmelser i sin nationale ret.
Republic formal notice by letter of 24 July 1998 to submit its observations on the matter.
Procesreglementets artikel 104, stk. 5, der i sit første afsnit bestemmer, at »[d]et tilkommer den nationale ret at træffe afgørelse om den præjudicielle sags omkostninger«, vedrører netop opgørelsen af sagsomkostninger, der afholdes i forbindelse med en sådan sag.
On 16 December 1998 they also sent the Commission a draft decree relating to France Telecom's hardship rates. The Commission took the view that that decree failed to bring the French rules into line with of Directives 90/388 and 97/33 and, on 8 July 1999, addressed a reasoned opinion to the French Republic pursuant to Article 226 EC.
For det første udgør den præjudicielle sags behandling, som Domstolen udtalte i den første præjudicielle sag, der blev forelagt den (dom af 6.4.1962, sag 13/61, De Geus), i forhold til hovedsagens parter et led i den sag, der verserer for den nationale ret.
By application lodged at the Court Registry on 17 April 2000, the Commission of the European Communities brought an action under Article 226 EC for a declaration that, by failing to comply with Article 4c of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996, and by failing to comply with Article 5(1), (3), (4) and (5) of Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in Telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (ONP), the French Republic has failed to fulfil its obligations under the EC Treaty and under those directives.
Det følger heraf, at spørgsmålet, der er stillet af den forelæggende ret, som udtrykkeligt vedrører fortolkningen af den nævnte bestemmelse i procesreglementet, står i ubestridelig sammenhæng med hovedsagens genstand.
By letter of 3 December 1999 the French authorities replied to the reasoned opinion, maintaining the arguments which they had already developed in response to the letter of formal notice, whereupon the Commission decided to bring the present action.
For det andet indeholder procesreglementet ikke selv bestemmelser om opgørelsen af sagsomkostninger, der opstår ved en præjudiciel sag.
The first head of complaint, concerning joint financing of universal service in 1997
Det må herefter konstateres, at det fremsatte argument om, at procesreglementets artikel 104, stk. 5, alene er en simpel kompetenceregel og hverken omhandler spørgsmålet, om der består et krav på dækning af sagsomkostninger, som er opstået i forbindelse med en præjudiciel sag, eller om kravets nærmere beregning, vedrører det stillede spørgsmåls genstand og er uden betydning for dets antagelse til realitetsbehandling.
By letter of 4 June 1997 sent pursuant to Directive 96/19, the French authorities notified to the Commission Law 96-659 amending the Code and certain implementing decrees, including Decree 97-475.
Spørgsmålet, der er stillet af den forelæggende ret, har netop til genstand at få afklaret, om retten til en sådan erstatning kan støttes på procesreglementets artikel 104, stk. 5, hvis den anvendelige nationale lovgivning ikke indeholder bestemmelser, der specifikt regulerer erstatningen af sagsomkostninger, der er opstået for parterne i hovedsagen i en præjudiciel sag.
By letter of 7 November 1997, the Commission put a number of questions to the French Government concerning, amongst other things, the timetable for rebalancing France Telecom's charging rate structure, the methods used to calculate the imbalance in that structure and the methods of financing and calculating the net cost of the universal service obligations. The French authorities answered those questions by letter of 4 December 1997.
Som Domstolen allerede har udtalt, er der en grundlæggende forskel mellem den i EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) omhandlede procedure og partsproceduren, hvorfor bestemmelserne vedrørende sagsomkostninger, der er fastsat for partsproceduren i procesreglementets artikel 69 til 75, i mangel af en udtrykkelig bestemmelse ikke kan udstrækkes til at gælde for den præjudicielle procedure.
By its first head of complaint the Commission submits that there is no legal basis for requiring France Telecom's new competitors to contribute to the financing of its universal service in 1997. In that year France Télécom enjoyed an almost complete monopoly in fixed voice telephone services, and that ought to have sufficed to fund its universal service.
Det følger heraf, at i mangel af fællesskabsretlige bestemmelser er opgørelsen af sagsomkostninger og spørgsmålet om godtgørelse af de nødvendige udgifter, der er afholdt af parterne i hovedsagen i anledning af den præjudicielle procedure, omfattet af de bestemmelser i den nationale lovgivning, der finder anvendelse på nævnte hovedsag (jf. i den retning dom af 1.3.1973, sag 62/72, Bollmann, præmis 5 og 6).
However, certain mobile telephone service providers were obliged to contribute to the financing of the universal service in 1997 in addition to paying interconnection fees for linking their networks to France Telecom's network. Universal service is nevertheless defined as being proper to the fixed telephone services market and is entirely distinct from the mobile telephone services market.
Det følger af de ovenstående overvejelser, at spørgsmålet, der er stillet af den forelæggende ret, skal antages til realitetsbehandling, og at det skal besvares.
The Commission formed the view that certain aspects of the measures adopted by the French Republic to transpose and implement Article 4c of Directive 90/388 and Article 5 of Directive 97/33, read together with Annex III to that directive, did not comply with those provisions.
Det præjudicielle spørgsmål
The Commission therefore gave the French
Det følger af ovenstående, at det på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin i princippet tilkommer hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at fastsætte bestemmelser med hensyn til opgørelse af sagsomkostninger, der er afholdt af parterne i hovedsagen i forbindelse med en præjudiciel procedure og navnlig at fastsætte betingelserne og reglerne, hvorefter disse sagsomkostninger kan pålægges en af parterne eller deles imellem dem, eller at hver af parterne skal bære de omkostninger, som de har afholdt.
In this connection it should be emphasised, first of all, that, as is clear from the fifth recital in the preamble to Directive 96/19, the purpose of extending until 1 January 1998 the monopoly of the established service providers in fixed voice
Som generaladvokaten har anført i punkt 26 i sit forslag til afgørelse, bemærkes dog, at det, når der ikke er udstedt fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer hver enkelt medlemsstat i sin interne retsorden at fastsætte de processuelle regler for sagsanlæg til sikring af beskyttelsen af de rettigheder, som fællesskabsretten medfører for borgerne.
telephone services was to protect their financial stability and to enable them to provide a universal service over the fixed telephone network.
Med hensyn til ækvivalensprincippet er det tilstrækkeligt at bemærke, at det medfører, at den nævnte nationale lovgivning finder anvendelse uden forskel på den præjudicielle procedure, der er indført ved artikel 234 EF, og tilsvarende processuelle skridt, som kan komme på tale i tvisten i hovedsagen i henhold til national ret.
of that exercise being to correct imbalances between charging rates (or 'tariffs') which allowed certain charging rates in the Member States, in particular, domestic line rental charges and the cost of local calls, to be kept artificially low, whilst the costs of other services, such as distance and international calls were kept high.
Disse regler må dog ikke være mindre gunstige end reglerne vedrørende tilsvarende processuelle skridt, som kan komme på tale i en sådan tvist i henhold til national ret.*
Next, it must be observed that, with the exception of one or two experimental licences, France Télécom continued to enjoy throughout 1997 a monopoly in fixed voice telephone services, to which the duty to provide a universal service applies.
»Telekommunikation (Sjette Afdeling) anvendelse af artikel 4c i direktiv 90/388, som ændret, og artikel 5 i direktiv 97/33 sammenholdt med bilag III til dette direktiv, ikke var i overensstemmelse med disse bestemmelser. Kommissionen opfordrede derfor ved åbningsskrivelse af 24. juli 1998 Den Franske Republik til at fremkomme med sine bemærkninger hertil.
Under Article 4c, if the rebalancing exercise cannot be completed before 1 January 1998, the Member State concerned must report to the Commission on its plans for gradually phasing out the remaining imbalances and must include in its report a detailed timetable for so doing.
De franske myndigheder besvarede åbningsskrivelsen ved skrivelse af 4. november 1998.
Lastly, it should be observed that the Commission submits that competition in the French telecommunications market in 1997 following the creation of the mobile telephone market was not such as to make it necessary for France Télécom to implement a system for sharing out the financing of the net cost of its universal service.
De sendte ligeledes den 16. december 1998 Kommissionen et dekretforslag vedrørende France Telecom's sociale takster.
In making that submission the Commission refers to the very fact that France Télécom enjoyed at the time an almost complete monopoly in fixed voice telephony.
Ved skrivelse af 4. juni 1997 gav de franske myndigheder i henhold til direktiv 96/19 Kommissionen meddelelse om den lov, der ændrede kodeksen, og et vist antal gennemførelsesdekreter, herunder dekretet.
In response to that argument, the French Government merely formulates some general remarks about the extent of the new mobile telephone market, without stating precisely how that event might have affected the net cost of its universal service.
De franske myndigheder besvarede den begrundede udtalelse ved skrivelse af 3. december 1999 og fastholdt de argumenter, den allerede havde fremsat i besvarelsen af åbningsskrivelsen. Kommissionen besluttede derefter at anlægge den foreliggende sag ved Domstolen.
Since it is established that the rebalancing of charging rates contemplated by the third paragraph of Article 4c of Directive 90/388 was not completed by 1 January 1998 and that the French Government has not sent the Commission a report on its plans for the gradual phasing out of the remaining imbalances, or a detailed timetable for so doing, it must be held that the French Republic has failed to fulfil the express obligations laid down in Article 4c.
Det første klagepunkt om iværksættelsen af en fælles finansiering af forsyningspligten i 1997
The requirement of a detailed timetable cannot be satisfied by simply mentioning a completion date, such as that given in paragraph 11(3) of Article L. 35-3 of the Code, as amended by Law 96-659.
De franske myndigheder besvarede disse spørgsmål ved skrivelse af 4. december 1997.
The third head of complaint, relating to the principle and method of calculating CI
Kommissionen har med det første klagepunkt anført, at der ikke er retshjemmel til at pålægge France Telecom's nye konkurrenter at bidrage til finansieringen af forsyningspligten i 1997. France Télécom havde i dette år et næsten fuldstændigt monopol på fast taletelefoni, hvilket burde være tilstrækkeligt til at finansiere forsyningspligten.
Given the Commission's arguments, general remarks of that kind are not sufficient to render plausible the French Government's argument that it was 'necessary' to put in place a mechanism for sharing out the net cost of the universal service, that necessity being the condition for cost sharing laid down by Article 4c of Directive 90/388.
Det skal under disse omstændigheder fastslås, at Kommissionens første klagepunkt, således som det er præciseret i replikken, er berettiget.
That being so, it must be held that the first head of complaint formulated by the Commission and developed in its reply is well founded.
Det andet klagepunkt om udligning af taksterne
The second head of complaint, relating to the rebalancing of charging rates
Kommissionen har inden for rammerne af det andet klagepunkt bemærket følgende:
In the context of its second head of complaint, the Commission makes the following points:
Det skal i denne forbindelse først understreges, således som det fremgår af femte betragtning til direktiv 96/19, at de historiske fastnetstaletelefoni-operatørers monopol var fastsat for sikre deres økonomiske ligevægt og for at give dem mulighed for at opfylde forsyningspligten i faste telefonnet.
The Commission points out that Annex III to Directive 97/33 provides, inter alia, that the calculation of the net cost of universal service provision must be based on the costs attributable to end-users to whom services can only be provided at a loss or at prices falling outside normal commercial standards.
Det skal derefter fastslås, at France Télécom i 1997 fortsat, med undtagelse af visse forsøgslicenser, havde monopol på området for fastnetstaletelefoni, hvor forsyningspligten var gældende.
Directive 97/33 thus calls for selectivity in determining which customers form the basis of the calculation of the net cost of universal service provision.
Kravet om en detaljeret tidsplan kan ikke opfyldes ved blot at nævne en slutdato, således som fastsat i kodeksens artikel L. 35-3, punkt II, nr. 3, som ændret ved loven.
It does not, according to the Commission, authorise the inclusion in that basis of assessment of all residential customers irrespective of their situation.
Det tredje klagepunkt om princippet og måden for beregning af bestanddel Cl
The Commission argues, under the first limb of this head of complaint, that, by including in the formula for calculating component Cl the costs of profitable residential accounts, the
Kommissionen har inden for rammerne af det tredje klagepunkt henvist til, at bilag III til direktiv 97/33 navnlig bestemmer, at beregningen
The third paragraph of Article 4c of Directive 90/388 introduced a requirement that the Member States authorise their operators to 'rebalance tariffs', the purpose
Alle elementer, der gør denne beregning vanskeligere, afskrækker disse operatører fra at gå ind på markedet.
French Republic has included in the net costs of universal service provision costs which, under the directive, should not have been included.
I denne sag bygger beregningen af bestanddel Cl på sammenligningen af parametre (P og Pe), der støttes på forskellige grundlag, hvilket i øvrigt ikke er bestridt af den franske regering.
charges relating to detailed billing whereas, in the countries referred to in calculating Pe, basic line rental includes that.
Selv hvis de indtægter, der stammer fra optagelsen på den røde liste, endvidere hverken findes i værdien Ρ eller i værdien Pe, har den franske regering ikke anført, hvorledes den ved beregningen af værdien Pe vil korrigere værdien af de abonnementer, der uden videre giver mulighed for at blive optaget på den røde liste. Parametrene Ρ og Pe kan derfor ikke sammenlignes.
Furthermore, even if revenue relating to exdirectory listing is not included in either Ρ or Pe, the French Government has failed to say how, when calculating Pe, it adjusted line rental charges which do include automatic entitlement to exdirectory listing.
Det er i denne forbindelse ubestridt, at Den Franske Republik i beregningsformlen for bestanddel Cl har medtaget omkostningerne ved alle husstandsabonnenter, således også ved de rentable abonnenter.
It is common ground that the French Republic included in the formula for calculating component Cl the cost of all residential customers, including, therefore, profitable accounts.
Den franske regering er vedrørende dette punkt blot fremkommet med en generel argumentation om, at det angiveligt skulle være umuligt at skelne mellem abonnenterne i overensstemmelse med kriterierne i bilag III til direktiv 97/33.
On this point the French Government merely makes the general argument that it was impossible for it to distinguish between customers in accordance with the criteria set out in Annex III of Directive 97/33.
Det må således fastslås, at Den Franske Republik i nettoomkostningerne ved forsyningspligten har medtaget omkostninger, der ikke opfylder betingelserne i dette bilag.
It must be concluded, therefore, that the French Republic included in the cost of universal service provision costs which did not satisfy the criteria set out in the annex.
Under disse omstændigheder, og selv om det anerkendes, at beregningen af Ρ og Pe hver for sig støttes på objektive kriterier, fremgår det af det forhold, at deres værdi ikke kan sammenlignes, at beregningen af bestanddel Cl, der bygger på en sådan sammenligning, ikke kan anses for at være gennemsigtig i henhold til artikel 5, stk. 1, i direktiv 97/33.
That being so, even if it is accepted that the individual calculations for Ρ and Pe rely on objective criteria, the fact that their values cannot be compared means that the calculation of Cl, which relies upon such a comparison, cannot be regarded as transparent within the meaning of Article 5(1) of Directive 97/33.
Det må derfor konkluderes, at Den Franske Republik har tilsidesat forpligtelsen til gennemsigtighed ved beregningen af omkostningerne ved forsyningspligten.
Consequently, the French Republic has failed to comply with the obligation of transparency in its calculation of the cost of universal service.
Det fjerde klagepunkt om en mangelfuld begrundelse for størrelsen af visse bestanddele af nettoomkostningerne ved forsyningspligten
The fourth head of complaint: insufficient justification of the values ascribed to certain components of the net cost of universal service provision
Det skal i denne forbindelse anføres, at artikel 5, stk. 1, i direktiv 97/33 bestemmer, at de medlemsstater, der indfører en ordning for, hvordan nettoomkostningerne i forbindelse med forsyningspligten skal fordeles, skal tage hensyn
Under the second limb of its third head of complaint, the Commission argues that the formula for calculating Cl specified by Article R. 20-32 of the Code, whilst possibly justified in principle, does not employ objective criteria in allocating to each of the relevant undertakings the costs of universal service provision, as is required by Article 4c of Directive 90/388.
Kommissionen har inden for rammerne af sit fjerde klagepunkt bemærket, at artikel 5, stk. 3, i direktiv 97/33 bestemmer, at ved opgørelsen af,
Furthermore, according to the Commission, the formula takes no account of the principle of transparency as it must under Article 5(1) of Directive 97/33.
hvilke eventuelle omkostninger forsyningspligten medfører, beregner de organisationer, som skal opfylde forsyningspligten, nettoomkostningerne herved efter bilag III til dette direktiv. Beregningen af nettoomkostningerne ved forsyningspligten revideres af den nationale tilsynsmyndighed eller et andet kompetent organ, der er uafhængig af televirksomhederne, og som er godkendt af den nationale tilsynsmyndighed.
In this connection, it must be observed that Article 5(1) of Directive 97/33 provides that, when establishing a mechanism for sharing out the net cost of the universal service obligations, Member States must take due account of the principles of transparency in setting the contributions to be made.
Det må i denne forbindelse fastslås — da artikel 5, stk. 3, i direktiv 97/33 bestemmer, at nettoomkostningerne ved forsyningspligten skal beregnes i overensstemmelse med bilag III til direktivet — at alene de omkostninger, der er den direkte følge af leveringen af disse ydelser, kan tages i betragtning ved beregningen af omkostningerne.
In the context of its fourth head of complaint the Commission reiterates that Article 5(3) of Directive 97/33 provides that, in order to determine the burden, if any, which the provision of universal service represents, organisations which are under universal service obligations must calculate the net cost of those obligations in accordance with Annex III of the directive.
Direktiv 97/33 forbyder derfor, at bestanddele af nettoomkostningerne ved forsyningspligten fastsættes skønsmæssigt eller upræcist, uden at der foretages en specifik beregning. Den franske regering har imidlertid ikke bestridt, at den har fastsat nettoomkostningerne ved forsyningspligten eller visse af dens elementer skønsmæssigt eller upræcist.
The calculation of the net cost of universal service obligations must be audited by the national regulatory authority or other competent body, independent of the telecommunications organisation, and approved by the national regulatory authority.
Det skal således konkluderes, at den franske regering skulle have taget hensyn til indtægterne ved »komfort«-ydelserne og optagelsen på den røde liste ved beregningen af nettoomkostningerne ved forsyningspligten ved fastlæggelsen af de ikkerentable områder.
Since the reference values chosen will have an impact on the amount of any contribution demanded of new market entrants, it is important that those values are set in accordance with objective criteria and that like is compared with like so as to ensure transparency; this will enable new entrants to calculate their probable costs and income.
Det femte klagepunkt om metoderne til beregning af nettoomkostningerne ved visse bestanddele af forsyningspligten
Any factor that makes that calculation more difficult is likely to discourage them from entering the market.
Kommissionen har med det femte klagepunkt gjort gældende, at visse bestanddele af nettoomkostningerne ved forsyningspligten er blevet defineret på en måde, der kunstigt oppuster disse omkostninger.
In the present case the French Government does not dispute the fact that its calculation of Cl relies on a comparison of parameters (P and Pe) that have different bases. Ρ does not include the