natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ved kendelse af 14. maj 1998 har Bundesfinanzhof forelagt et præjudicielt spørgsmål vedrørende fortolkningen af artikel 3a, stk. 3, første punktum, i Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift for mælk og mejeriprodukter, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1639/91 af 13. juni 1991 (herefter »den anfægtede bestemmelse«).
This rule, which also appeared in the second indent of the first subparagraph of Article 3a(l) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 1639/91, barred transferees of a nonmarketing or conversion premium granted under Regulation No 1078/77 who had obtained a reference quantity pursuant to Article 2 of Regulation No 857/84 from being allocated a special reference quantity.
Forordning nr. 857/84 blev ophævet med virkning fra den. 1. april 1993 ved Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter, som med visse ændringer forlængede tillægsafgiftsordningen for mælk for en syvårsperiode.
That question was raised in proceedings between Mr Schlebusch, a milk producer at the material time in the case in the main proceedings, and the Hauptzollamt (Principal Customs Office) ('the HZA') Trier concerning the definitive allocation of a special reference quantity in addition to an original reference quantity.
Spørgsmålet er blevet rejst under en tvist mellem Hans-Josef Schlebusch, som på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen var mælkeproducent, og Hauptzollamt Trier vedrørende den endelige tildeling af en specifik referencemængde ud over den oprindelige referencemængde.
Regulation No 2055/93, which entered into force on 1 August 1993, permits producers who had entered into a nonmarketing or conversion undertaking under Regulation No 1078/77 and who — because of the rule against overlapping — had until then not been entitled to a special reference quantity to obtain such a quantity in addition to an original reference quantity (the 'SLOM III' scheme).
Ved dom af 3. december 1992 i Wehrs-sagen (sag C-264/90) fastslog Domstolen, at den såkaldte antikumulationsregel i artikel 3a, stk. 1, andet led, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 764/89, var ugyldig.
Following the judgments of the Court of 28 April 1988 in Case 120/86 Mulder ν Minister van Landbouw en Visserij and Case 170/86 Von Deetzen ν Hauptzollamt Hamburg-Jonas ('Von Deetzen Γ), the Council adopted Regulation (EEC) No 764/89 of 20 March 1989 amending Regulation No 857/84.
Ifølge denne bestemmelse, der tillige fandtes i artikel 3a, stk. 1, første afsnit, andet led, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 1639/91, var modtagere af en præmie for ikke-markedsføring eller omstilling tildelt i henhold til forordning nr. 1078/77, som havde opnået en referencemængde i henhold til artikel 2 i forordning nr. 857/84, udelukket fra at få tildelt en specifik referencemængde.
That regulation added a new Article 3a to Regulation No 857/84, making it possible in certain circumstances to allocate a special reference quantity to those producers, commonly called 'SLOM producers', who, pursuant to an undertaking entered into under Regulation No 1078/77, did not deliver milk during the reference year adopted by the Member State concerned (the 'SLOM Γ system).
På foranledning af Domstolens domme af 28. april 1988 i sagerne Mulder (sag 120/86) og Von Deetzen I (sag 170/86) vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 764/89 af 20. marts 1989 om ændring af forordning nr. 857/84.
On his taking a lease of land subject to the nonmarketing scheme he was allocated a provisional special reference quantity in October 1991 of 20 380 kg under the SLOM II scheme.
Ved denne forordning blev der indsat en ny artikel 3a i forordning nr. 857/84, der indeholdt hjemmel til på visse betingelser at tildele en specifik referencemængde til de såkaldte Slomproducenter, der som følge af en forpligtelse i henhold til forordning nr. 1078/77 ikke havde leveret mælk i det referenceår, den pågældende medlemsstat havde valgt (den såkaldte Slom Iordning).
Following the judgments of the Court of 11 December 1990 in Case C-189/89 Spagl ν Hauptzollamt Rosenheim and Case C-217/89 Pastätter ν Hauptzollamt Bad Reichenhall declaring invalid various provisions of Article 3a of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 764/89, the Council enacted Regulation No 1639/91 in order to comply with those judgments (the 'SLOM II' system).
På foranledning af Wehrs-dommen vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 2055/93 af 19. juli 1993 om tildeling af en specifik referencemængde til visse producenter af mælk eller mejeriprodukter (EFT L 187, s. 8).
After he had obtained that special reference quantity, Mr Schlebusch leased out the original reference quantity and, between April 1992 and February 1993, produced 14 272 kg of milk solely as the special reference quantity which he had been granted provisionally.
Forordningen, som trådte i kraft den 1. august 1993, giver producenter, der havde indgået en forpligtelse til ikke-markedsføring eller omstilling i henhold til forordning nr.
Regulation No 857/84 was repealed as from 1 April 1993 by Council Regulation (EEC) No 3950/92 of 28 December 1992 establishing an additional levy in the milk and milk products
Med henblik på opfyldelsen af Domstolens domme af 11. december 1990 i sagerne Spagl (sag
Mr Schlebusch then ceased all deliveries of milk.
1078/77 og som følge af antikumulationsreglen ikke indtil da havde været berettiget til at få tildelt en specifik referencemængde, mulighed for at opnå en sådan mængde ud over den oprindelige referencemængde (den såkaldte Slom III-ordning).
The wording of the provision at issue did not cover the situation which is the subject of the case in the main proceedings.
Den 1. april 1991 rådede han over en oprindelig referencemængde på 50 704 kg mælk.
The principle governing the grant of a special reference quantity
»Skal artikel 3a, stk. 3, første punktum, i forordning (EØF) nr. 857/84, som ændret ved forordning (EØF) nr. 1639/91 fortolkes således, at en mælkeproducent også skal have tildelt en endelig, specifik referencemængde, selv om han ikke inden for den periode, som er omhandlet i bestemmelsen, har udnyttet den specifikke referencemængde, han midlertidigt har fået tildelt, til at foretage en tilsvarende større mælkeproduktion, men midlertidigt har overladt det til en anden bedrift at udnytte den del af sin mælkekvote, der svarer til den oprindelige referencemængde, som hans bedrift rådede over i tilgift til den midlertidige, specifikke referencemængde?«
By decision taken, on 6 July 1994, the HZA refused to allocate to Mr Schlebusch definitively the special reference quantity on the ground that he had not delivered any milk on the strength of the reference quantity provisionally allocated to him ('the contested decision'). The HZA considered that the prohibition on leasing out the provisional special reference quantity in Article 3a(4) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 1639/91, would be undermined if the person to whom that provisional quantity is allocated were permitted to lease out the original reference quantity to which he is additionally entitled.
Efter at have forpagtet nogle jorder, der på daværende tidspunkt var undergivet en forpligtelse til ikke-markedsføring, fik han i oktober 1991 tildelt en specifik, midlertidig referencemængde på 20 380 kg i medfør af Slom li-ordningen.
Following the failure of his action challenging the contested decision before the Finanzgericht (Finance Court) Rheinland-Pfalz, Mr Schlebusch brought proceedings for review on a point of law before the Bundesfinanzhof.
Fortolkningen af artikel 3a, stk. 3, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 1639/91
That court decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
Efter at have fået tildelt denne specifikke referencemængde bortleasede Schlebusch den oprindelige referencemængde og producerede mellem april 1992 og februar 1993 14 272 kg mælk udelukkende i medfør af den specifikke referencemængde, han midlertidigt havde fået tildelt.
For the first time since the rules on the additional levy on milk entered into force the grant of a special reference quantity in addition to an original reference quantity is permitted, subject to certain conditions, in accordance with Article 1 of Regulation No 2055/93, which entered into force on 1 August 1993.
Det er ikke muligt af den omtvistede bestemmelses ordlyd at fastslå, hvilke betingelser der skulle være opfyldt på tidspunktet for de faktiske omstændigheder i hovedsagen for at få tildelt en specifik referencemængde endeligt i en situation som den, der foreligger i hovedsagen, hvor der foretaget en kumulation af en oprindelig og en specifik referencemængde, idet kumulationen var uforenelig med de dagældende fællesskabsbestemmelser.
The conditions imposed include the obligation on the part of the producer to prove that he is in a position to increase his production on his holding by an amount equal to the special reference quantity applied for. In consequence, as the Commission points out, the producer himself must be able to produce all the quantities of milk granted by way of cumulative reference quantities.
Ved en afgørelse, som blev truffet den 6. juli 1994, afslog Hauptzollamt Trier at tildele Schlebusch den specifikke referencemængde endeligt med den begrundelse, at han ikke have leveret mælk i medfør af den midlertidige referencemængde, han havde fået tildelt (herefter »den anfægtede afgørelse«).
Those conditions are based inter alia on the fact that the producer or the transferee of a premium granted under Regulation No 1078/77 who applies for a special reference quantity must actually resume the milk production activity which he had had to give up completely.
Hauptzollamt antog, at forbuddet i artikel 3a, stk. 4, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 1639/91, mod leasing af den specifikke, midlertidige referencemængde, kunne omgås, hvis den, der er berettiget til denne midlertidige referencemængde, kunne bortlease den oprindelige referencemængde, som han i øvrigt råder over.
A transferee who, like Mr Schlebusch, is an active milk producer cannot therefore be subjected, with regard to the allocation of a special reference quantity, to the same conditions as those laid down by the provision at issue.
En af betingelserne herfor er, at producenten godtgør, at han er i stand til at øge produktionen på sin bedrift i et omfang svarende til den specifikke referencemængde, som han ansøger om.
The allocation of a special reference quantity is intended simply to enable its recipient actually to produce on his own holding the quantities of milk granted on that basis and in consequence to carry on the business of a milk producer.
Producenten skal altså være i stand til selv at fremstille alle de mælkemængder, som tildeles ved kumulation af referencemængder, således som Kommissionen har fremhævet.
It was, moreover, in order to preserve that objective that Article 3a(4) of Regulation No 857/84, as amended by Regulation No 1639/91, prohibited
Det fremgår af den syvende betragtning til forordning nr. 2055/93, at betingelsen i forordningens artikel 1, stk. 1, hvorefter Slomproducenten for at få tildelt en specifik referencemængde skal godtgøre, at han er i stand til at øge produktionen på sin bedrift i et omfang svarende til den specifikke referencemængde, han ansøger om, udgør en nødvendig tilpasning af betingelserne i den omtvistede bestemmelse.
Since, quite apart from the other conditions imposed, the ruling in Mulder, cited above, entitled SLOM producers to receive a special reference quantity only when they might legitimately expect to carry on the business of milk producer under the additional-levy-on-milk system also, that reference quantity cannot, without doing violence to the precise and limited objective of that ruling, be definitively granted to a SLOM producer who neither intends nor is able to produce on his own holding the quantities allocated.
Det ville bringe det begrænsede formål, som er nævnt i den foregående præmis, i fare, hvis indehaveren af en oprindelig referencemængde, der får tildelt en specifik referencemængde i tilgift til den oprindelige, som mælkeproducent kunne udnytte den specifikke referencemængde på anden måde end til at øge sin eksisterende produktion.
That interpretation of the special reference quantity rules is borne out by settled case-law, according to which SLOM producers cannot expect to have conferred on them a commercial advantage in the form of a special reference quantity which does not derive from their occupational activity.
Disse betingelser forudsætter navnlig, at den producent - eller den, som har modtaget en præmie i henhold til forordning nr. 1078/77 — der ansøger om en specifik referencemængde, faktisk genoptager den virksomhed som mælkeproducent, han fuldstændig havde måttet opgive.
If the holder of an original reference quantity applies for a special reference quantity in addition to that first quantity, the limited nature of the objective mentioned in the previous paragraph would be jeopardised if such a milk producer could use the latter quantity for a purpose other than to increase his current production.
Tildelingen af en specifik referencemængde har alene til formål at give modtageren heraf mulighed for personligt at producere de tildelte mælkemængder og på denne måde være i stand til at udøve virksomhed som mælkeproducent. Det er i øvrigt for at sikre opretholdelsen af dette formål, at artikel 3a, stk. 4, i forordning nr. 857/84, som ændret ved forordning nr. 1639/91, forbød enhver, selv midlertidig og delvis overdragelse af en sådan referencemængde.
Since the interpretation adopted is plainly in keeping with the objective pursued by the additional-levy-on-milk system, which is to reduce imbalances between the supply of and demand for milk and milk products and the structural surpluses thus created, a producer who has received a provisional special reference quantity in breach of the SLOM II rules could not legitimately expect to receive an advantage which must be regarded as unjustified inasmuch as he used that quantity for purposes other than that of increasing his current production.
En erhvervsdrivende ville imidlertid få indrømmet en sådan fordel, i hvert fald indirekte, hvis han havde mulighed for ved kumulation af en oprindelig og en specifik referencemængde selv kun at producere den specifikke referencemængde, navnlig når denne mængde ikke i sig selv kan sikre bedriftens levedygtighed, således som det er tilfældet i hovedsagen ifølge det af Schlebusch selv oplyste.
That would be so in particular in the case of a producer who, like Mr Schlebusch, leases out his original reference quantity after obtaining a special reference quantity in addition, instead of himself increasing the current production of his holding.
Da denne fortolkning klart er i overensstemmelse med tillægsafgiftsordningen for mælk, som er at modvirke uligevægten mellem udbud af og efterspørgsel på mælk og mejeriprodukter og det heraf følgende overskud, kan en producent, som i strid med Slom li-ordningen har fået tildelt en midlertidig, specifik referencemængde, ikke have nogen berettiget forventning om at få indrømmet en sådan fordel, der må anses for uberettiget i og med, at han anvender den tildelte referencemængde til andre formål end at øge den eksisterende produktion.
'The first sentence of Article 3a(3) of Council Regulation (EEC) No 857/84 of 31 March 1984 adopting general rules for the application of the levy referred to in Article 5c of Regulation (EEC) No 804/68 in the milk and milk products sector, as amended by Council Regulation (EEC) No 1639/91 of 13 June 1991, must be interpreted in the tight of the principles governing the system for the grant of a special reference quantity as meaning that a producer holding an original reference quantity who provisionally receives a special reference quantity in addition may not be definitively allocated that special reference quantity, regardless of the other conditions required, when he himself has not used it in order to increase current milk production on his holding. That is the case where such a producer leases out his original reference quantity and produces on his holding only his provisional special reference quantity ofmUk.'
Generaladvokat G. Cosmas fremsatte forslag til afgørelse i retsmødet (Anden Afdeling') den 10. februar 2000.
Advocate General G. Cosmas delivered his Opinion at the sitting of the Second Chamber on 10 February 2000.
Sag C-359/98 Ρ Ca' Pasta Sri / Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Landbrug
Case C-359/98 Ρ Ca' Pasta Sri ν Commission of the European Communities Agriculture
Ved beslutning af 29. april 1991 ydede Kommissionen i medfør af forordning nr. 4028/86 sagsøgeren støtte til et projekt med henblik på modernisering af et akvakulturproduktionsanlæg i Contarina, Veneto (herefter 'godkendelsesbeslutningen').
(Appeal — Regulation (EEC) No 4028/86 — Community financial aid — Procedure for discontinuing the aid — Suspension of payment of the aid originally granted — Actionable measure) (Second Chamber)
Under et kontrolbesøg på sagsøgerens hovedkontor den 10. marts 1997 blev den italienske stat og Kommissionen underrettet om, at det sagsøgende selskab var blevet overdraget i foråret 1995.
On 10 March 1997, during an inspection at the applicant's offices, the Italian State and the Commission learned that the applicant company had been sold during the spring of 1995.
I den appellerede kendelse afviste Retten sagen, idet den fandt, at den omtvistede skrivelse ikke udgjorde en akt, der kunne være genstand for et søgsmål i henhold til traktatens artikel 173. Retten pålagde endvidere Ca' Pasta at betale sagens omkostninger.
By application lodged at the Court Registry on 7 October 1998, Ca' Pasta Sri (hereinafter 'Ca' Pasta') the order of the Court of First Instance of 16 July 1998 in Case T-274/97 Ca' Pasta ν Commission [1998] ECR 11-2925 (hereinafter 'the contested order'), by which that Court dismissed as inadmissible Ca' Pasta's application for annulment of the measure adopted by the Commission in the form of its letter to the applicant of 4 August 1997 in which it confirmed to the applicant the continuation of an internal procedure with a view to discontinuing a grant of Community aid (hereinafter 'the letter at issue').
Ved skrivelse af 24. juni 1997 meddelte Kommissionen herefter sagsøgeren, at da en virksomhedsoverdragelse henhører under kategorien betydelige ændringer, der forudsætter de nationale myndigheders og fællesskabsmyndighedernes forudgående godkendelse, havde sagsøgeren ikke overholdt de betingelser, der var fastsat i godkendelsesbeslutningen.
Subsequently, by letter dated 24 June 1997, the Commission informed the applicant that because the sale of the business fell within the class of fundamental changes requiring the prior consent of the national and Community authorities, it had breached the conditions laid down in the approval.
Med henvisning til forordning nr. 4028/86 lod Kommissionen herefter sagsøgeren forstå, at den påtænkte at indlede fremgangsmåden med henblik på at lade støtten bortfalde og tilbagesøge det allerede udbetalte beløb, idet sagsøgeren dog samtidig blev anmodet om inden for en frist på 30 dage at præcisere, hvorfor sagsøgeren ikke havde overholdt de pågældende betingelser.
Accordingly, referring to Regulation No 4028/86, the Commission notified the applicant of its intention to initiate the procedure for the discontinuance of the contribution and the recovery of the sum already paid, and invited the applicant to state, within 30 days, the reasons why it had failed to comply with the conditions laid down.
Med det første anbringende har Ca' Pasta gjort gældende, at Retten har tilsidesat de generelle principper, der gælder med hensyn til søgsmål til prøvelse af beslutninger i medfør af traktatens artikel 173, princippet om »the rule of law«, forordning nr. 4028/86 og nr. 1116/88 samt Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 374, s. 1).
By decision of 29 April 1991, pursuant to Regulation No 4028/86, the Commission granted the applicant financial aid for a project for the modernisation of an aquaculture production unit in Contarina (Veneto) (hereinafter "the approval").
Ca' Pasta har anført, at Retten ved afsigelsen af den appellerede kendelse ikke har taget hensyn til de påberåbte principper og forordninger og dermed afvist, at den stiltiende beslutning om at suspendere støtten, der er indeholdt i den omtvistede skrivelse, er endelig.
The Commission undertook to finance 40% of the cost of the project and the Italian Republic undertook to finance 30% of the cost.
Ved skrivelse af 21. juli 1997 svarede sagsøgeren, at hverken forordning nr. 4028/86 eller godkendelsesbeslutningen forudsatte de nationale myndigheders og fællesskabsmyndighedernes forudgående godkendelse, såfremt en virksomhed, der havde opnået støtte i henhold til forordningen, blev overdraget.
By letter dated 21 July 1997 the applicant replied that neither Regulation No 4028/86 nor the approval required that the sale of a business which had received
Med det andet anbringende har Ca' Pasta gjort gældende, at den appellerede kendelse er utilstrækkeligt begrundet, er selvmodsigende og udgør en tilsidesættelse af princippet om ret til kontradiktion.
In its second plea, Ca' Pasta argues that the statement of the reasons on which the contested order is based is inadequate, that the order contains contradictions, and that it breaches the general principle of the rights of the defence.
Ifølge Ca' Pasta er den appellerede kendelse retsstridig, hvilket fremgår af, at begrundelsen er så kortfattet, at det er umuligt at følge det ræsonnement, Retten har lagt til grund for kendelsen, eller, nærmere
By the contested order the Court of First Instance dismissed the application as inadmissible, on the ground that the letter at issue was not a measure capable of forming the subject-matter of an action under Article 173 of the Treaty, and ordered Ca' Pasta to pay the costs.
Ved skrivelse af 4. august 1997 (herefter 'den omtvistede skrivelse') bestred Kommissionen det af sagsøgeren anførte og meddelte sagsøgeren følgende:
According to Ca' Pasta, by failing to take into account the said principles and regulations, the contested order disregarded the fact that the decision to suspend the aid implicit in the letter at issue was a final decision.
for at ændre forordningens retsvirkninger, herunder specifikke proceduremæssige garantier, som fællesskabslovgiver har fastsat.
the Commission was not acting in conformity with its obligations under those articles.
bestemt, at forstå, hvorfor den omtvistede skrivelse ifølge Retten kan og må betegnes som rent oplysende.
There is therefore no need to ascertain whether there was any infringement of the other regulations and principles referred to in the context of the first plea, or to consider the second plea raised in the appeal.
Når Kommissionen har suspenderet udbetalingen af den støtte, der var ydet Ca' Pasta, uden at følge de procedurer, der er fastsat i artikel 44 og 47 i forordning nr. 4028/86 og i artikel 7 i forordning nr. 1116/88, har Kommissionen ikke overholdt sine forpligtelser i henhold til de nævnte artikler.
Pursuant to the second sentence of the first paragraph of Article 54(1) of the EC Statute of the Court of Justice, where it quashes the decision of the Court of First Instance, the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, if the state of the proceedings so permits.